Марля
Ма́рля ( «шалатка») — сайра çипсемлĕ, витĕр курăнакан тата çăмăл пир-авăр,  мамăк тĕртĕм.

Çавăн пекех 
 Газ (тĕртĕм)

Асăрхавсем

Литература 
 «Техническая энциклопедия 1927 года», том 12 (1932 г.), столб. 565, статья «Марля»
 Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 3 : Кора — М / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 552 с. — ISBN 5-12-001263-9.

Мамăк тĕртĕмсем
Марля