Szájpadcsont
A szájpadcsont (lat. os palatinum) az arckoponyához tartozó páros, szabálytalan csont.

Szerkezete
A szájpadcsont a orrüreg hátsó részében, a felső állcsont (maxilla) és az ékcsont röpnyúlványa (proc. pterygoideus) között található.

Három üreg falának alkotásában vesz részt: az orrüreg aljának és oldalsó falának, a szájüreg tetejének, illetve a szemüreg fenekének egy részét (proc. orbitalis) alkotja.

A szájpadcsont nyomtatott nagy L betűhöz hasonlít, amely egy vízszintes lemezből (lamina horizontalis), egy függőleges lemezből (lamina perpendicularis) és három nyúlványból áll. A két lemez elágazódásától hátra és oldalra irányuló piramisnyúlvány (proc. pryramidalis), illetve a szemüregi (proc. orbitalis) és az ékcsonti nyúlvány (proc. sphenoidalis), melyeket a függőleges lemez fölött egy mély bevágás (incisura sphenopalatina) választ el. A processus sphenoidalis az ékcsont testének alsó felszínéhez rögzülve az incisura sphenopalatinát foramen sphenopalatinummá egészíti ki.

A két szájpadcsont lamina horizontalisai a maxilla processus palatinusával, illetve az utóbbival a magzati élet során összecsontosodó os incisivummal együtt alkotják a kemény szájpadot és az orrüreg fenekét. A két vízszintes lemez varrattal egyesül egymással (sutura palatina mediana), illetve a maxillával (sutura palatina transversa.

Az emberi szájpadcsont hat csonttal áll kapcsolatban: az ékcsonttal, a felső állcsonttal, az alsó orrkagylóval, az ekecsonttal és szemközti szájpadcsonttal.

A szájpadcsonton két jelentősebb nyílás található (foramen palatinum majus és foramina palatini minores), melyeken a területet ellátó képletek (idegek és vérerek) haladnak át. Mindkét nyílás a szájpadcsont függőleges lemeze, a felső állcsont teste és a röpnyúlvány által közrefogott canalis palatinus majoron keresztül egy tágasabb üregbe, a fossa pterygopalatinába megy át.

 A nagyobb nyílás (foramen palatinum majus) a két os palatinum horizontális lemezeinek poszterolaterális (hátsó-oldalsó) részén, általában a felső bölcsességfog csúcsánál helyezkedik el. Rajta áthaladó képletek: nervus palatinus major, arteria palatina descendens.
 Az előbbitől hátrébb, az os palatinum szájpadi felszínén hátrébb nyílnak kisebb nyílásokkal (foramina palatina minora) a főcsatorna mellékágai (canalaes palatini minores). Rajta áthaladó képletek: nervus palatinus minor, illetve a lágy szájpad és a tonsilla palatina (szájpadmandula) erei.

Fordítás

Források
Szentágothai János - Réthelyi Miklós: Funkcionális anatómia (Medicina Kiadó 2006) 
F. Paulsen - J. Waschke: Sobotta (Medicina kiadó 2012) 

Koponya