Lie Jü-kou
, illetve a közismertebb tiszteleti nevén:   és  mellett a korai taoizmus kiemelkedő alakja. Életéről meglehetősen kevés konkrétumot árulnak el a klasszikus források, ám annál jelentősebb a neki tulajdonított és a nevét viselő műve, a , amelynek egyik fontos témája a halálhoz, az elmúláshoz való viszony. Ebben a műben, a hez hasonlóan a filozofikus fejtegetések, a dialógusok és a tanmesék egymást váltogatják. Számos történettel illusztrálja azt a nézetet, amely szerint a n (道) kívül minden a születés, a növekedés, a hanyatlás és a pusztulás fokozatait járja be. Mivel más dolgokhoz hasonlóan az ember is az ürességből származó ből (氣), illetve az ebből létrejött  (陰陽) kettősségből keletkezett, így természetes, hogy ez a megszilárdult  (az ember) visszatér az ürességbe.

Élete
A  szerint   ben (鄭) élt, mestere  (壺丘子林) és  (伯昏瞀人) volt.  szerint a -beli Mu (繆) herceg uralkodásának idején élt. A 12. században már számos tudós kétségbe vonta létezését, és csak allegorikus személyként,  figurájaként kezelte. De Barry és Wing Tsit-Chan szerint a neki tulajdonított művet valójában egy i. sz. 3. századi neotaoista szerző írta. Richard Wilheim nem talál alapot, hogy kételkedjék  történeti létezésében, Lionel Giles szerint a párhuzamos történetek a ben jobbak, mint a ben.  nem tesz róla említést, de olyan korábbi művekben, mint például a  (尸子), a , a  (呂氏春秋) vagy a , bölcselőként szerepel.

Műve

A  című művet elsőként  (i. e. 77–6) említi i. e. 14-ben, később valószínűleg erre alapozva hivatkozik rá a  bibliográfiai fejezete, a .  Ezután a szöveg következő felbukkanása a műhöz a legfontosabb kommentárt író nál (張湛; i. sz. 330–400) található meg, aki talán a szöveg kialakulásában is fontos szerepet játszott. A szöveg egésze tehát minden bizonnyal kései, de egyes részletek származhatnak a -kor előttről.

A jelenleg ismert formájában a  a következő 8 fejezetből áll:

I. Égi jelek ( 天瑞);
II. A Sárga Császár ( 黃帝);
III. A -beli Mu király ( 周穆王);
IV. Konfuciusz ( 仲尼);
V. Tang kérdései ( 湯問);
VI. Erő és sors ( 力命);
VII.  ( 楊朱);
VIII. Az összefüggések magyarázata ( 說符).

Az első hat fejezet alapvetően taoista inspirációra születhetett, ugyanakkor a VII. fejezetben  tanítása található, míg a VIII. fejezet számos konfuciánus és motista elemet is tartalmaz. A hez hasonlóan a filozofikus fejtegetések, a dialógusok és a tanmesék egymást váltogatják. Az általános stilisztikai hasonlóságon túl a ben számos szövegszerű átfedés is található a vel, 16 teljes történet és számos további részlet közös bennük.

Hivatkozások

Megjegyzések

Jegyzetek

Irodalom 
  Lie Ce: Az elomló üresség igaz könyve. (Fordította: Dobos László) Budapest: Ferenczy Könyvkiadó, 1994.
  Fung Yu-lan: A kínai filozófia rövid története, (Szerk.: Derk Bodde; Ford.: Antóni Csaba.) Budapest: Osiris Kiadó, 2003. 
  Kósa Gábor: „Liezi”.  In Kósa Gábor - Várnai András (szerk.): Bölcselők az ókori Kínában. Magyar Kína-kutatásért Alapítvány, Budapest 2013. pp. 225–236.

Kapcsolódó szócikkek 
 Taoizmus
 Lie-ce (könyv)

Külső hivatkozások 

Taoizmus
Ókori kínai filozófusok