Elisabetta Barbato
Elisabetta Barbato (Barletta, 1921. szeptember 11. – Róma, 2014. február 1.) olasz opera-énekesnő (szoprán). A pályán vele csaknem egyszerre indult Maria Callas riválisa volt. Leopoldo Mastelloni színész nagynénje.

Élete 
1939 és 1944 között Maria Aguccini tanítványa volt Bolognában. 1944. december 25-én a Római Operában debütált Garsenda szerepében Riccardo Zandonai Francesca da Riminijében. 1947-ig tovább tanult Luigi Riccinél. 1946-ban Anna Magnani énekhangja volt az Avanti a lui tremava tutta Roma c. filmben. Barbato gyorsan főszerepekhez jutott a második világháború utáni időszakban. Állandó szerződés a Római Operához kötötte, de hamar világjáró művész lett. 1946 januárjában mutatkozott be a La Scalában, 1947. január 5-én Rio de Janeiróban. 1949-ben szerepelt először az Egyesült Államokban. Szeptemberben és októberben San Franciscóban, többek közt Székely Mihály oldalán. November 26-án Jussi Björlinggel és Svéd Sándorral énekelt először a Metropolitanben egy Tosca-előadás címszereplőjeként. Alig két évtizedes pályáján eljutott a világ sok jelentős színpadára. Gyakran szerepelt portugál nyelvterületen. Brazília egyik leghálásabb terepe lett. (Itt történt meg 1951-ben Maria Callasszal, hogy a közönség „Barbato! Barbato!” kiáltásokkal próbálta elhallgattatni.) Utolsó fellépése 1965. szeptember 5-én Tarantóban volt, amikor Adalgisát énekelte Bellini Normájában. Élete további részét visszavonultan, Rómában töltötte.

Hangjának a jugendlich-dramatisch és a drámai szoprán szerepek feleltek meg a legjobban. Repertoárján sok verista és 20. századi mű szerepelt.

Szerepei 

Bartók: A kékszakállú herceg vára – Judit
Bellini: Norma – Adalgisa
Boito: Mefistofele – Heléna
Borogyin: Igor herceg – Jaroszlavna
Juan José Castro: Proserpina és az idegen – Proserpina
Catalani: La Wally – Wally
Gustave Charpentier: Louise – címszerep
Cilea: Adriana Lecouvreur – címszerep
Cimarosa: A titkos házasság – Carolina
Luigi Ferrari Trecate: Tamás bátya kunyhója –
Giordano: André Chénier – Madeleine de Coigny
Giordano: Fedora – Fedora Romazoff hercegnő
Antônio Carlos Gomez: A rabszolga – Ilarà
Gounod: Faust – Margit; Siebel
Mascagni: Parasztbecsület – Santuzza
 Mascagni: Iris – címszerep
Mascagni: A kis Marat – Maria
Mozart: Don Juan – Donna Anna
Muszorgszkij: Borisz Godunov – Marina Mniszek
Poulenc: A karmeliták beszélgetései – Madame Lidoine
Prokofjev: A játékos – Polina
Puccini: Manon Lescaut – címszerep
Puccini: Pillangókisasszony – Cso-cso-szán
Puccini: Tosca – Floria Tosca
Puccini: A Nyugat lánya – Minnie
Puccini: A köpeny – Georgette
Licinio Refice: Margherita da Cortona – címszerep
Lodovico Rocca: Dibuk – Lea
Verdi: A trubadúr – Leonora
Verdi: Aida – címszerep
Verdi: Álarcosbál – Amelia
Verdi: A végzet hatalma – Doña Leonora di Vargas
Verdi: Simon Boccanegra – Amelia Grimaldi
Verdi: Don Carlos – Valois Erzsébet
Verdi: Otello – Desdemona
Riccardo Zandonai: Francesca di Rimini – címszerep; Garsenda
Riccardo Zandonai: Júlia és Romeo – Júlia

Források 
Gbopera.it
Find A Grave
Nekrológja az Il Tempo-ban
Adatlapja az esdf-opera.de-n

Olasz operaénekesek
Szopránok
1921-ben született személyek
2014-ben elhunyt személyek