Berillium-hidroxid
A berillium-hidroxid egy kémiai vegyület, képlete Be(OH)2.

Előállítása
Oldatból kicsapással lehet előállítani ammónia vagy fém-hidroxid hozzáadásával:

Elő lehet állítani telített nátrium-tetrahidroxidberilát oldat hűtésével is.

Az iparban a berill és bertrandit ércekből nyerik ki, a berilliumkinyerés melléktermékeként.

Tulajdonságai 
Színtelen gél, gyakorlatilag oldhatatlan vízben, 400 °C fölé hevítve berillium-oxidra bomlik:

Be(OH)2 → BeO + H2O

α- és β-berillium kristályszerkezete létezik. Oldódik savakban [Be(H2O)4]2+ iont képezve, és oldódik lúgokban [Be(OH)4] iont képezve. A berillium-hidroxid az egyetlen amfoter alkáliföldfém-hidroxid.

Rombos kristályszerkezete van. A berilliumionokat négy hidroxidion veszi körül, kissé torz tetraédert képezve. A hidroxidionok között hidrogénkötések vannak.

Ha lúgot adunk berillium sóoldatokhoz, akkor α-kristályszerkezetű berillium-hidroxid (gél) képződik. Ha ezt állni hagyják, akkor β-kristályszerkezetű csapadékot képez, aminek olyan a kristályszerkezete, mint a cink-hidroxidnak Zn(OH)2.

Kénsavval reagálva berillium-szulfát keletkezik belőle:

Be(OH)2 + H2SO4 → BeSO4 + 2H2O

Jegyzetek

Fordítás

Berilliumvegyületek
Hidroxidok