Fülöp-szigeteki héjabagoly
A Fülöp-szigeteki héjabagoly (Ninox philippensis) a madarak (Aves) osztályának bagolyalakúak (Strigiformes) rendjébe, ezen belül a bagolyfélék (Strigidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A fajt Charles Lucien Jules Laurent Bonaparte francia ornitológus írta le 1855-ben.

Korábban, eme szigetország összes szigetén élő héjabaglyát ebbe a fajba sorolták, mint alfajokat, azonban kutatások során többjüket leválasztották.

Alfajai 
Ninox philippensis centralis - (Bohol, Boracay, Carabao, Guimaras, Negros, Panay, Semirara és Siquijor)
Ninox philippensis philippensis - (Biliran, Buad, Catanduanes, Leyte, Luzon, Marinduque, Polillo és Samar)
Ninox philippensis ticaoensis - (Ticao)

Előfordulása 
A Fülöp-szigetek területén honos, az egyik endemikus madara. Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi mangroveerdők, síkvidéki és hegyi esőerdők, valamint másodlagos erdők. Állandó, nem vonuló faj.

Megjelenése 
Testhosszúsága 20 centiméter. A hím és tojó között alig van nemi kétalakúság. A madár barna tollazatát fehér foltozások tarkítják. Ebben a szigetvilágban az egyik legkisebb méretű bagolyfaj. Szemei fölött szemöldökszerű fehér tollak ülnek; a csőre fölött x-alakba rendeződve, bajuszszerű szintén fehér tollak vannak. Ennek a bagolyfajnak nincsenek „fülei”, azaz hiányoznak nála a fülnek tűnő felemelkedő tollak. Mindegyik alfajának a háti része barna; szárnyaik külső felén ovális, fehér foltokkal. Farktollai sötétbarnák, vékony, fehér csíkokkal. Fejének oldalai barnák, pofája fehéres. Hasi része világos, barna sávozással, mely a begynél sötétebb árnyalatba torkollik. Farktollainak belső fele fehér színű. A sárga lábait részben tollazat fedi. Csőre olajzöld.

Életmódja 
Tápláléka rovarok és kisebb rágcsálók.

Szaporodása 
A költési időszaka február környékén van. Fészkét faodvakba rakja.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe nagyon nagy, egyedszáma viszont csökken, de még nem éri el a kritikus szintet. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.

Jegyzetek

Források

Fordítás

További információk 
Kennedy, R.S., Gonzales P.C., Dickinson E.C., Miranda, Jr, H.C., Fisher T.H. (2000) A Guide to the Birds of the Philippines, Oxford University Press, Oxford.
Gill, Frank; Donsker, David, eds. (2014). "Master List: IOC World Bird List – Owls". IOC World Bird List. International Ornithologists’ Union. doi:10.14344/IOC.ML.4.1. Retrieved 2014-04-06.
 2012. Vocal divergence and new species in the Philippine Hawk Owl Ninox philippensis complex. Forktail, 28: 16.
Comptes Rendus Hebdomadaire des Séances de l'Académie des Sciences [Paris] 41 p. 655

Ninox
Madárfajok
A Fülöp-szigetek endemikus madarai