Kandeláber
A kandeláber általában padlón álló, nagyméretű, oszlopos törzsű tálban, csészében vagy karokban végződő díszes kiképzésű gyertya- vagy lámpatartó állvány. A 19. században a közvilágítás elterjedésével a gázlámpák is kandeláber-szerű, öntött vasból készült tartókat kaptak. Mint díszítőmotívum, a kandeláber a késő római, a reneszánsz és a barokk művészetben igen gyakori, sőt, a heraldikában is megjelent.

A candelabrum  
A kandeláber szó a latin candelabrum szóból származik. Eredetileg etruszk – római világítótest volt, olajlámpásokkal.  A candelabrum  gyertya, lámpa vagy füstölőcsészék számára szolgáló állvány volt, amelyet gyakran fényűző kivitelben állítottak elő bronzból, márványból, vagy néha nemes fémből.

Későbbi korokban  
A reneszánsz, majd a barokk korban ókori mintára alakították ki az igényes kivitelű fa-, fém vagy márvány-kandelábereket.

A 19. században a közvilágítás elterjedésével a gázlámpák is kandeláber-szerű, öntött vasból készült tartókat kaptak.

A 20. század végén - a 21. század elején - a városvédő mozgalmak hatására is - számos helyen pótolták illetve pótolják az eltűnt kandelábereket.

Képgaléria

Források 
 A Pallas nagy lexikona (Candelabrum című szócikk)

Jegyzetek

Kapcsolódó szócikkek 
 Gyertyatartó
 Budapest közvilágítása

Világítástechnika