Venustiano Carranza (kerület)
Venustiano Carranza Mexikóváros egyik kerülete a város északkeleti részén, lakossága 2010-ben meghaladta a 430 000 főt.

Földrajz

Fekvése
A Szövetségi Körzet északkeleti részén fekvő, teljesen beépített kerület szinte teljesen sík, a tenger szinte felett 2230–2240 méterrel terül el, csak közepén található egy ennél néhány tíz méterrel magasabb „hegy”, a Cerro Peñón de los Baños. A terület nyugati részén húzódik a Gran Canal de Desagüe nevű csatorna és a csőben vezetett Río Churubusco vízfolyás.

Éghajlat
A kerület éghajlata meleg, de nem forró, és nyáron–ősz elején csapadékos. Minden hónapban mértek már legalább 29 °C-os hőséget, de a rekord nem érte el a 38 °C-ot. Az átlagos hőmérsékletek a januári 14,9 és a májusi 21,1 fok között váltakoznak, fagy főként a téli hónapokban fordul elő. Az évi átlagosan 675 mm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen: a júniustól szeptemberig tartó 4 hónapos időszak alatt hull az éves mennyiség közel 75%-a.

Népesség
A kerület népessége a közelmúltban folyamatosan csökkent:

Története
A kerület nevét Venustiano Carranzáról, a mexikói forradalom résztvevőjéről, Mexikó elnökéről kapta.

A mai kerület helyét a spanyolok megérkezése előtt szinte teljes egészében a Texcoco-tó vize borította, de így is nagy jelentőséggel bírt a kereskedelem terén, ugyanis a Tenochtitlannal való kapcsolatteremtés során itt haladtak keresztül a tórendszer csinampáin és környékén termelt zöldségek és gyümölcsök. A hajósok egyik fő tájékozódási pontjául szolgált a mai kerületben található Tepetzingo nevű kis csúcs, aminek mai neve Cerro Peñón de los Baños. Az azték uralkodók is jártak ide pihenni és gyógyulni, ugyanis az akár 45 °C-os hőmérsékletet elérő és magas ásványianyag-tartalmú víz jó hatással volt az egészségre.

A spanyolok megérkezése után, a 16. század második felétől kezdve számos építkezés kezdődött a területen. Felépült egy kórház a leprások számára, valamint több templom és kolostor. A 17. században az addigi tavak egy része már kezdett kiszáradni, ám ez gyakran kellemetlen szagú, szemetet és szennyvizet nagy mennyiségben tartalmazó mocsarak keletkezésével járt. A 18. században a szárazzá vált földek közötti csatornák voltak a legkedveltebb közlekedési útvonalak. A következő időkben is újabb, utakként is szolgáló gátak épületek fel, a település pedig terjeszkedett. A 19. század végén jelentős vasútépítkezések indultak, valamint 1885 és 1900 között felépült a híres börtön, a Palacio Lecumberri. A mexikói forradalom során, az 1913-as tragikus tíz nap után a börtönpalota előtt lőtték agyon a megbuktatott Francisco Ignacio Madero elnököt és alelnökét, José María Pino Suárezt.

A 20. században itt kezdték el felépíteni a város legrégebbi sportkomplexumát és a Benito Juárez repülőteret. 1970 végéig csak 12 kerülete volt Mexikóvárosnak, Venustiano Carranza kerületet csak ekkor hozták létre. A kerület adminisztrációjának székháza 1974-re épült fel.

Turizmus, látnivalók
A kerület negyedrésze a világörökségi védelem alatt álló mexikóvárosi történelmi városközponthoz tartozik, területén összesen körülbelül 100 műemléki értékű épület, szobor, tér és park található (köztük a La Soledad-templom), ám például múzeum vagy turisztikai központ nincs a kerületben. Itt működik viszont Latin-Amerika legnagyobb piaca, a Mercado de la Merced, ahol több mint 3000 elárusítóhely található.

Források