Vidmár Katalin
Nádayné Vidmár Katalin (névváltozat Widmár, külföldön Katharina von Náday) (Pest, Ferencváros, 1851. november 24. – Budapest, 1935. július 28.) magyar opera-énekesnő (szoprán). Főként lírai koloratúr és szubrett szerepeket énekelt.

Családja

Szülei Vidmár/Widmár Jakab gabona-nagykereskedő és Lévay (Maresch) Katalin. Férje Náday Ferenc színész, akivel 1873. szeptember 17-án Pesten kötött házasságot a belvárosi plébániatemplomban. Gyermekeik Náday Béla színész és Náday Ilona.
Húga volt az 1880-ban külföldre távozott, nemzetközi hírű koloratúrszoprán opera-énekesnő, Vidmár/Widmár Erzsébet.

Élete
Olasz származású apja vagyonos ember volt. Tizenkét éves korában a ferencvárosi templomban énekelt szólót. 1867-től a Színiakadémia operaszakán tanult, majd 1872-ben került a Nemzeti Színházhoz, itt kezdte pályafutását 1200 forint évi fizetéssel. Ugyanebben az évben a Carmen magyarországi bemutatóján a darab címszerepében nagy sikert aratott. Ezután több női főszerepet alakított, két év múlva pedig fizetését évi 2400 forintra emelték. Türr tábornok és báró Hoffmann Félix, a főudvarmesteri hivatal főtisztviselője hívták meg a bécsi udvari operaházhoz 1883-ban. December 27-én az Álarcosbálban lépett itt fel,  évi tízezer forint fizetést kapott. 1888 májusig működött Bécsben, 29-én búcsúzott el a Fegyverkovács című operában Mari szerepében. Ezen előadásra felfüggesztették ama tilalmat, amely szerint nem lehetett virágot nyújtani a művésznőnek a színpadra. 1887–89-ben Budapesten is gyakorta lépett fel mint vendégművész. 1896-ban vonult nyugdíjba. Elismert hangversenyénekes volt, legnagyobb sikereit drámai szerepekben érte el.

Fontosabb szerepei
 Daniel Auber: Az ördög része – Casilda
 Daniel Auber: A fekete dominó – Angèle d’Olivares
 Ludwig van Beethoven: Fidelio – Marcellina
 François-Adrien Boieldieu: Párizsi János – Olivier
 Gaetano Donizetti: Don Pasquale – Norina
 Antonín Dvořák: A ravasz paraszt – Regina
Erkel Ferenc: Hunyadi László - Gara Mária
 Erkel Ferenc: Névtelen hősök – Ilonka
 Christoph Willibald Gluck: A rászedett kádi – Zelmira
 Charles Gounod: Romeo és Júlia – Stephano
 Carl Grammann: Das Andreasfest – Agnes
 Albert Grisar: A kertész kutyája – Katherine
 Albert Lortzing: A fegyverkovács – Marie
 Albert Lortzing: Cár és ács – Marie
 Heinrich Marschner: A vámpír – Emmy
 Victor Massé: Jeanette menyegzője – Jeanette
 Giacomo Meyerbeer: A hugenották – Urbain
 Wolfgang Amadeus Mozart: Don Juan – Zerlina
 Wolfgang Amadeus Mozart: Figaro lakodalma – Susanna
Wolfgang Amadeus Mozart: A varázsfuvola - Pamina
 Victor Ernst Nessler: A säckingeni trombitás – Marie
 Schauer Ferenc: Atala – Mira
Giuseppe Verdi: Álarcosbál – Amália; Oscar 
 Richard Wagner: Cola Rienzi, az utolsó néptribun – Békehírnök
Richard Wagner: A bolygó hollandi - Senta
Carl Maria von Weber: A bűvös vadász - Annuska
Carl Maria von Weber: Abu Hasszán – Fatime

Jegyzetek

Források
 Magyar Életrajzi Lexikon
 Magyar színházművészeti lexikon
 Magyar színművészeti lexikon III. kötet, 308. old.
 Magyar színművészeti lexikon III. kötet, 309. old.
 Nádayné Widmár Katalin a Bécsi Állami Opera adattárában
 Németh Amadé: A magyar opera története a kezdetektől az Operaház megnyitásáig. Budapest, 1987. Zeneműkiadó.

További információk

 Magyar zenészeti lexicon. Encyklopediai kézikönyv... Szerk. és írta Ságh József. Bp., [Szerző?], 1880. 
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.

1851-ben született személyek
1935-ben elhunyt személyek
Ferencvárosiak
Magyar operaénekesek
Szopránok