Ivánfi Jenő
Ivánfi Jenő, született Weisbrunn Ignác (Szeghalom, 1863. október 6. – Budapest, 1922. szeptember 26.) színész és színházi rendező. A budapesti Nemzeti Színház örökös tagja, a Petőfi Társaság tagja (1922).

Élete 
Zsidó családban született, mint Weisbrunn Mózes és Breuer Katalin fia. Középiskolai tanulmányait Budapesten végezte. Elvégezte az Országos Színművészeti Akadémiát, utána Győrbe, majd Szegedre szerződött. A szegedi színház leégése után meghívták a kolozsvári nemzeti színházhoz. 1893-ban hosszabb tanulmányútra ment külföldre, ahol megismerkedett Németország, Franciaország és Anglia színészetével, közben Paulay Ede megbízásából drámákat fordított. Hazatérése után, 1893 októberében a budapesti Nemzeti Színházhoz szerződött, ahol 1912-től rendezőként is dolgozott. 1922-ben főrendezővé nevezték ki.

Színészként elsősorban klasszikus drámák szerepeit alakította. Főbb alakításai: III. Richárd (Shakespeare), Oedipus király (Szophoklész), Lucifer (Madách Imre: Az ember tragédiája).

Színműveket írt és fordított. Lefordította a Nemzeti Színház számára többek között Molière Tartuffe-jét, Friedrich Hebbel Judith-ját, Racine Britannicusát. Cikkei megjelentek többek között a kolozsvári Ellenzékben, a Fővárosi Lapokban, a Magyar Géniuszban, valamint külföldi lapokban.

Munkái 
 A mult (drámai költemény, Kolozsvár, 1890)
 A tenger és szerelem hullámai (szomorújáték öt felvonásban. Franz Grillparzer darabjának fordítása, Budapest, 1892)
 Samil a mórok hercege (dráma négy felvonásban; Abonyi Lajossal együtt) 
 Sappho (szomorújáték öt felvonásban. Grillparzer darabjának fordítása.) Bemutatták a budapesti Nemzeti Színházban 1893. november 24-én 
 Századvégi leányok (színmű három felvonásban) Bemutatták a budapesti Nemzeti Színházban 1896. április 10-én.

Jegyzetek

Források  
 	
 
 
 

Magyar színészek
Magyar rendezők
Zsidó származású magyarok
Családi nevüket magyarosított személyek
1863-ban született személyek
1922-ben elhunyt személyek