Waltharius
Waltharius, Waldharius vagy Waltharius Manu Fortis (Erőskező Waltharius) egy, a kora középkori népvándorlás és valószínűleg a magyar kalandozások hatására született hősköltemény. Témája az aquitániai Waltharius harca Gunthari frank királlyal, aki Attila parancsára megpróbálja megakadályozni, hogy Waltharius hazaérhessen a hun udvarból ellopott kincsekkel és Hildegund királylánnyal, Attila korábbi rabnőjével.

A Waltharius keletkezése

A költemény magja a népvándorlás-kori népköltészet produktuma, emiatt a mű számos magyar és avar vonatkozású információt is 
tartalmaz. Ezt a népköltészeti anyagot azután szerzetesek a X-XI. század folyamán többször is átdolgozták. Írásba egy 
Ekkehard nevű, sankt-galleni szerzetes foglalta valamikor 920 előtt. Az írásba foglalt mű 
Erchenbald strassbourgi érseknek (965-991) szóló dedikációval kezdődik. Ezt a költeményt azonban egy másik, szintén 
Ekkehard nevű sankt-galleni szerzetes 1060 körül átdolgozta, kijavítva a latin nyelvtani hibákat, és kigyomlálva a 
germanizmusokat, melyek bántották Aribo, mainzi püspöknek, az utóbbi Ekkehard patrónusának fülét. Mivel az apátságban még 
számos Ekkehard folytatott irodalmi munkásságot, ezért az első változatot elkészítőt Ekkehard I-nek, míg az utóbbi 
változatot készítőt Ekkehard IV-nek nevezik.

A Waltharius cselekménye

A Waltharius cselekményét Solymossy Sándor 1934-ben röviden így foglalta össze:

A költemény világképe

A Waltharius a burgundi mondakörből táplálkozik, és a népvándorlás  több évszázada előkelőinek heroizmus iránti rajongását fejezi ki. A mű rokonságot mutat a Niebelung-énekkel, mind a szereplők, mind az elbeszélt események terén. Mivel több évszázad kulturális emlékezetét őrzi, emiatt számos anakronizmussal találkozhatunk. Attila és a burgundi udvar együttes szerepeltetése az első ilyen, mivel a Burgund Királyságot még Attila trónralépte előtt pár évvel semmisítették meg Aetius csapatai a hun segédcsapatokkal. A burgundok ezután egy ideig még nem olvadtak be, és valóban részt vettek az Attila elleni catalaunumi csatában. Hiteles viszont a hun uralkodói udvar alávetettek fölött gyakorolt hatalmának a leírása: Attila valóban túszokat követelt, akik a hun udvarban nevelkedtek - ezek közül érdemes kiemelnünk Szent Szeverinust, illetve magát Aetiust is.

A frank és trójai családból származó Hagen szerepeltetése kapcsán megfigyelhető az a barbár népek közötti középkori gyakorlat, hogy igyekeznek eredetüket irodalmi konstrukciók megalkotásával hozzákötni az antik, görög-római kultúrához, emiatt amennyiben lehetséges volt, úgy olyan eredetmítoszokat alkottak, melyekben egy-egy, ókori művekben is ismert nép leszármazottainak tüntették föl magukat - ez elősegítette a római lakosság ellenérzésének a leküzdését a barbárokkal szemben. Ebben a legsikeresebbek valóban a frankok voltak, köszönhetően Klodvig megkeresztelkedésnek és az olyan történetíróknak, mint Toursi Gergely.

Waltharius és Gunther alkudozása valószínűleg Ekkehard I. invenciója, és a magyarok és németek közötti harcokra, a kalandozások korának gyakorlatára utal, mikor az egyes germán fejedelmek hajlandóak voltak pénzen megváltani magukat a magyaroktól. Az ezt követő harcot viszont Ekkehard IV. betoldásának tartják, és mutatja a magyarok augsburgi és merseburgi vereségei miatt beálló új helyzetet, mikor az Ottók német-római császársága már képes volt sikerrel szembeszállni a magyarokkal. A párviadalok leírása már a megszilárduló feudalizmus korára jellemző lovagi tornák gyakorlatát idézi.

Jegyzetek

Magyarul
 Waltharius Manu Fortis. Ford.: Tulok Magdolna - Makkay János. A kísérő tanulmányt írta: Makkay János. Tractata Minuscula 15-16. füzet.  Budapest, 1999. Magyarok Világszövetsége. 
 Világirodalmi antológia, II. kötet. Tankönyvkiadó, Budapest, 1952. 305-307. old
 Szász Károly A világirodalom nagy eposzai (II. köt.)
 Vende Ernő: Részlet a Walthariusból. In Egyetemes Philologiai Közlöny 1889, 13. évfolyam, 6-7. füzet. Online változat.
Walterdal. Hősköltemény; ford. Kőrös Endre; Singer-Wolfner, Bp., 1898
 Wlislocki Henrik, Attila 3 ó-germán eposzban (Egyetemes Philologiai Közlöny, VII. köt.)

Források
 
 Heinrich Gusztáv, A német irodalom története (I. köt. 113-125)
 Fehér Mátyás Jenő: A „WALTHARIUS MANU FORTIS” Hősköltemény avar vonatkozásai. Online változat

További információk

Kapcsolódó szócikkek
 Hrotsvitha
 Ottó-kori művészet
 Középkori latin irodalom

Középkori irodalmi művek