4. szimfónia (Magnard)
Albéric Magnard 4. (cisz-moll) szimfóniáját (franciául: Symphonie nº 4, op. 21.) 1913-ban komponálta. A művet 1914. május 16-án mutatták be Párizsban, az előadást René-Emmanuel Baton (vagy közismertebb nevén Rhené-Baton) vezényelte.

Keletkezése 

A zeneszerző utolsó szimfóniáját tizennégy évvel a harmadik szimfónia bemutatója után írta baron-i házában. A darabot a Női Zeneszerzők és Zenetanárok Uniójának (Union des femmes professeurs et compositeurs de musique) ajánlotta.

Szerkezete 

 tétel (Modéré. Rythmé. Calme - Mérsékelten. Pontozva. Csendesen)
 tétel (Vif - Élénken)
 tétel (Sans lenteur et nuancé - Árnyaltan lassúság nélkül)
 tétel (Animé - Vibrálóan)

Hangszerelés 

A zenekar felállása a következő: pikoló, 2 fuvola, 2 oboa, angolkürt, 2 klarinét, basszusklarinét, 2 fagott, 4 kürt, 3 trombita, 3 harsona, üstdob, hárfa, vonósok.

Fordítás

Források

További információk 

 Magnard 4. szimfóniája a youtube.com oldalon.

Magnard szimfóniái
Francia zeneművek