Közönséges mormon pillangó
A közönséges mormon pillangó (Papilio polytes) a rovarok (Insecta) osztályának lepkék (Lepidoptera) rendjébe, ezen belül a pillangófélék (Papilionidae) családjába tartozó faj.

Előfordulása 
A közönséges mormon pillangó a következő országokban és szigeteken fordul elő: Pakisztánban, Indiában, Bangladesben, Nepálban, Srí Lankán, Mianmarban, Thaiföldön, Kína délnyugati, déli és délkeleti részein (beleértve Hajnan és Kuangtung tartományokat), a Kínai Köztársaságban, Hongkongban, a Japánhoz tartozó (Rjúkjú-szigeteken), Vietnámban, Laoszban, Kambodzsában, az Andamán- és Nikobár-szigeteken, a Maláj-félsziget keleti részén, Bruneiben, Indonéziában (kivéve a Maluku-szigeteket és Nyugat-Új-Guineát), a Fülöp-szigeteken és az Északi-Mariana-szigetekhez tartozó Saipanon.

Az elterjedési területén nagyon közönséges lepkefaj; továbbá nincs veszélyeztetve.

Alfajai 
Ennek a lepkefajnak számos alfaja van:

 Papilio polytes alcindor Oberthür, 1879 – Buton, Salayer és Celebesz
 Papilio polytes alphenor Cramer, [1776] – Fülöp-szigetek
 Papilio polytes javanus Felder, 1862 – Bali, Bangka, Biliton, Jáva és Dél-Szumátra
 Papilio polytes ledebouria Eschscholtz, 1821 – Fülöp-szigetek
 Papilio polytes liujidongi Huang, 2003 – Jünnan
 Papilio polytes mandane Rothschild, 1895 – Nyugat-Kína
 Papilio polytes messius Fruhstorfer, 1909 – Lombok
 Papilio polytes nicanor C. & R. Felder, 1865 – Bachan, Halmahera, Morotai, Obi és Ternate
 Papilio polytes nikobarus C. Felder, 1862 – Nikobár-szigetek
 Papilio polytes pasikrates Fruhstorfer, 1908 – Fülöp-szigetek (Batanes) és Kínai Köztársaság
 Papilio polytes perversus Rothschild, 1895 – Sangir & Talaud
 Papilio polytes polycritos Fruhstorfer, 1902 – Banggai, Sula-sziget
 Papilio polytes polytes Linnaeus, 1758 – Indokína, Kína és Kínai Köztársaság
 Papilio polytes romulus Cramer, [1775] – India, Mianmar és Srí Lanka
 Papilio polytes sotira Jordan, 1909 – Sumbawa
 Papilio polytes steffi (Page & Treadaway, 2003) – a Fülöp-szigetek-i Bongao, Sibutu és Tawitawi
 Papilio polytes stichioides Evans, 1927 – Andamán-szigetek
 Papilio polytes theseus Cramer, [1777] – Szumátra és Borneó
 Papilio polytes timorensis C. & R. Felder, 1864  – Babar-szigetek, Wetar, Leti, és meglehet, hogy Timoron is
 Papilio polytes tucanus Jordan, 1909 – Tukangbesi-szigetek
 Papilio polytes vigellius Fruhstorfer, 1909 – Bawean

Megjelenése 
A közönséges mormon pillangó a mimikrinek köszönhetően, változatos megjelenéshez jutott. Például a lepke nősténye más pillangóféléket utánozz; ezek közül a legtöbbet utánzottak a Pachliopta aristolochiae és a Pachliopta hector. A rovar átlagos szárnyfesztávolsága 90–100 milliméter. Alapszíne fekete, melyen fehér és vörös pontokból sorok állnak össze. A hímnek csak egy alakja van: az alapszíne sötét; az elülső szárnyakon több fehér pont van – ezek mérete a szárny vége felé egyre kisebb lesz; a hátsó szárnyain egy sáv és több, elnyújtott fehér folt látható; a vörös félholdszerű mintázat a szárnyak szélén egyeseknél hiányozhat. A hím általában kisebb a nősténynél, de nem mindig. Mindkét nembéli mérete változhat az elterjedési területtől függően.

A nősténynek három alakja van:

cyrus – nagyon hasonlít a hímhez, azonban a szárnyvégi vörös félholdszerű mintázata élénk. A három alak közül ez a legritkább. Ott gyakori, ahol hiányzanak a Pachliopta aristolochiae és a Pachliopta hector lepkefajok. Néha a romulus alak is megtalálható mellette.
stichius – főleg a Pachliopta aristolochiae-t utánozza. Ez a leggyakoribb alak.
romulus – a Pachliopta aristolochiae-t és a Pachliopta hector-t utánozza; de nem annyira jól, mint az előbbi alak. Az elterjedési területén igen gyakori.

A günandromorf alakok sem ritkák; az olyan példányok, melyek egyaránt mutatnak hím és nőstény jellegzetességeket is.

Életmódja 
Az imágó a virágok nektárjával táplálkozik. A hernyó pedig különböző rutaféléket (Rutaceae) fogyaszt, mint például: Aegle marmelos, Atalantia racemosa, Citrus-fajok, Glycosmis arborea, Murraya koenigii és narancsjázmin (Murraya paniculata).

Rokonai 
A Papilio nemen belül a közönséges mormon pillangó és a Papilio ambrax Boisduval, 1832, valamint a Papilio phestus Guérin-Méneville, 1830 az úgynevezett polytes fajkomplexum alkotói.

Jegyzetek

Források 
 Evans, W.H. (1932). The Identification of Indian Butterflies. (2nd Ed), Bombay Natural History Society, Mumbai, India
 Gay, Thomas; Kehimkar, Isaac & Punetha, J.C. (1992). Common Butterflies of India. WWF-India and Oxford University Press, Mumbai, India.
 Haribal, Meena (1994). Butterflies of Sikkim Himalaya and their Natural History.
 Kunte, Krushnamegh  (2005). Butterflies of Peninsular India. Universities Press.
 Wynter-Blyth, M.A. (1957). Butterflies of the Indian Region. Bombay Natural History Society, Mumbai, India.

Fordítás

További információk 
Butterflies of Sri Lanka
Mimicry, Nagoya University
Photos & videos of step by step of common mormon

Papilio
Rovarfajok
Ázsia lepkéi