San Martín Texmelucan de Labastida
San Martín Texmelucan de Labastida egy város Mexikó Puebla államának nyugati részén, lakossága 2010-ben meghaladta a 75 000 főt.

Földrajz

Fekvése
A város a Vulkáni-kereszthegység egyik medencéjében épült fel a tenger szintje felett körülbelül 2250 méter magasságban, közel Tlaxcala állam határához. Átfolyik rajta az Atoyac és a Cotzalá nevű vízfolyás. Környéke sűrűn lakott, szinte egybeépült több másik várossal is.

Éghajlat
A város éghajlata meleg, de nem forró és nyáron–ősz elején viszonylag csapadékos. Minden hónapban mértek már legalább 30 °C-os hőséget, de a rekord csak a 40 °C-ot érte el. Az átlagos hőmérsékletek a januári 13,5 és a júniusi 19,3 fok között váltakoznak, fagy ősztől tavaszig előfordulhat. Az évi átlagosan 802 mm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen: a júniustól szeptemberig tartó 4 hónapos időszak alatt hull az éves mennyiség közel 70%-a.

Népesség
A település népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett:

Története
A település neve három fő részből tevődik össze. A San Martín előtagot Tours-i Szent Márton tiszteletére kapta, a Texmelucan szó a navatl nyelvű Tetzmollocanból ered, aminek jelentése magyaltölgyek helye, a Labastida utótagot pedig a Nemzeti Gárda egy alhadnagyának, Albino Labastidának emlékére vette fel, akit 1861-ben az itteni főtéren gyilkoltak meg.

Texmelucan völgye már körülbelül i. e. 1600 óta lakott, ezt a környék több régészeti lelőhelye is bizonyítja. Az idők során többnyire a huejotzingói birodalom része volt, ám néha Tlaxcala is kiterjesztette idáig határait. A huejutzingóiak, a tlaxkaltékok és az aztékok több csatát is vívtak a közelben. A spanyolok megérkezésének idejére a mai város pontos helyén nem létezett település, csak fenyő- és magyaltölgyerdők, valamint mocsarak. Az indián falvak az Iztaccíhuatl oldalában épültek fel.

Bár Hernán Cortés már 1520-ban eljutott ide, a terület újbóli benépesülése csak 1540–1560 között kezdődött, amikor is spanyol parasztok települtek le, akik főként búzatermesztéssel foglalkoztak. San Martínt 1598-ban alapították, később felvette a San Martín Tlauzinteco nevet, és innentől kezdve ismert volt San Martín Tlauzinteco de los Españoles és San Martín de los Conchos néven is. A 17. század közepétől nevezik Texmelucannak. A város 1699-ben partido-székhellyé vált, 1861. augusztus 31-én pedig megkapta a ciudad rangot. Innentől kezdve viseli mai teljes nevét, a San Martín Texmelucan de Labastidát.

A település Szent Mária Magdolna-temploma 1615-ben épült, 1683-ban pedig a Szent Márton-templom készült el. 1746-ban kezdték el a Rózsafüzér-kápolna építését. 1821-ben, a mexikói függetlenségi háború utolsó évében Agustín de Iturbide és háromgaranciás hadserege átvonult San Martín Texmelucanon is. 1847-ben amerikai támadástól tartva megerősítették a várost, Antonio López de Santa Anna tábornok pedig ide érkezve szervezte újjá erőit. 1856-ban Ignacio Comonfort elnök is itt rendezte csapatait, melyek célja Puebla visszafoglalása volt. 1861-ben José Ordóñez és 400 embere támadta meg a várost, és meggyilkolta Albino Labastidát és Ignacio Nievát, a Nemzeti Gárda tagjait. 1862-ben ismét megerősítették a város védelmét, ezúttal a franciák ellen, ám két évvel később azok mégis elfoglalták San Martínt, és csak 1867-ben verte ki őket Porfirio Díaz egyik köztársasági serege.

A 19. század végén jelentős közlekedési fejlesztések történtek a térségben: 1882-ben nyílt meg a San Martínt Pueblával összekötő vasútvonal, 1893-ban a Mexikóváros–Puebla országút, és ugyanebben az évben összekapcsolták az óceánokat összekötő vasutakat. 1898-ban nyílt meg az első textilüzem és az első postahivatal, két évvel később pedig távíróvonal létesült. 1902-ben és 1903-ban bevezették az elektromos hálózatot, a telefont és az ivóvízrendszert. 1917-ben nyílt meg a ma Domingo Arenasról elnevezett községi piac, 1926-ban pedig a Mexikóváros–Puebla út új nyomvonala, amely kettéosztotta a várost. Az 1960-as évek végétől folyamatos az ipar (többek között a vegyipar) fejlődése a városban.

Turizmus, látnivalók, kultúra
A város legfontosabb műemléke az 1615-ben alapított, egykori ferences kolostor. Szintén régi, 17. századi épület a barokk stílusú Szent Márton-templom. Múzeumai nincsenek. A helyi kézművesek legfontosabb termékei az agyagból égetett fazekak, régebben pedig faragott fabútorokat is készítettek. A település egyik fő ünnepe november 11., a védőszent, Szent Márton napja.

Jegyzetek

Puebla települései