Eledone cirrhosa
Az Eledone cirrhosa a fejlábúak (Cephalopoda) osztályának Octopoda rendjébe, ezen belül az Octopodidae családjába tartozó faj.

Előfordulása 
Az Eledone cirrhosa előfordulási területe az Atlanti-óceán északkeleti részén, valamint az Északi- és a Földközi-tengerekben van. Északon Norvégiától kezdve dél felé a Brit-szigetekig nagy állománnyal rendelkezik. Az Északi-tengerben azért szaporodott úgy el, mivel az ember túlhalászta a legfőbb természetes ragadozóját, az atlanti tőkehalat (Gadus morhua). Az Eledone cirrhosa túlszaporodása pedig negatívan hat a helybéli rákhalászat iparra, mivel több polip több rákot fogyaszt, és a rákoknak szánt csalikat is ellopkodják.

Megjelenése 
A bőrköpenye széles és tojásdad alakú. A karokkal együtt 50 centiméter hosszú. A feje vékonyabb, mint testének a többi része. Szemei fölött egy-egy nyúlvány látható. A színezetének árnyalatai példánytól függően változó, de általában sárgás, vöröses-narancssárga, vagy vöröses-barna. Az alapszíneken rozsdás-barna foltok ülnek. A hasi rész fehér. A bőrén sok apró és néhány nagyobb szemölcsös dudor van. A közepesen rövid karjain, csak egy-egy sornyi tapadókorong látható. Karjainak végeit nyugalmi állapotban felcsavarva tartja.

Életmódja 
A tengerfelszínétől egészen 150 méteres mélységig lelhető fel; a mélységi rekord e fajnál 800 méter. A magányos Eledone cirrhosa többféle rákkal is táplálkozik. Az embernek fontos rákfajokat is elfogyassza; ilyenek például: az európai homár (Homarus gammarus), a Nephrops norvegicus és a nagy tarisznyarák (Cancer pagurus). Ezeket akár a rákcsapdákból is kilopja.

Szaporodása 
Ez a polipfaj, mint általában minden polip gyorsan nő és keveset él. A növekedésének a gyorsaságát a vízhőmérséklete, illetve a táplálékmennyiség határozza meg. Élőhelytől és példánytól függően 1-5 évig él. Egyévesen vagy 12-40 centiméteresen felnőttnek számít. Egy nőstény - petét rakhat; ez a polipfaj kevésbé szapora, mint az élőhelyén levő közönséges polip (Octopus vulgaris). A legtöbb nőstény, mivel őrzi és gondozza petéit táplálkozás nélkül, elpusztul az első szaporodási időszaka után; emiatt ősszel az állományok erősen lecsökkenek.

Felhasználása 
Ennek a polipnak nincs nagy halászati értéke és ipara. A legtöbbször mellékfogásként kerül a hálókba. Főleg a Földközi-tenger térségében használják fel. Nincs pontos adat arról, hogy évente hány tonnát fognak ki belőle. A halászoknak a cél polipfaj a közönséges polip. Egy nemzetközi szervezet - mely a tengerekből kifogott állatok mennyiségét figyeli -, szerint 2006-ban e két fajból együttvéve  tonna, 2008-ban pedig  tonna került a halászhálókba. Ezek az adatok Portugáliából és Spanyolországból származnak. Európában nincsenek felmérések e két polipfaj állományáról, kvóták sincsenek kiszabva; ezek ellenére sem a közönséges polip, sem az Eledone cirrhosa nincsenek veszélyben.

Képek

Jegyzetek

Források 
Eledone cirrhosa (Lamarck, 1798) WoRMS
Gofas, S.; Le Renard, J.; Bouchet, P. (2001). Mollusca. in: Costello, M.J. et al. (Ed.) (2001). European register of marine species: a check-list of the marine species in Europe and a bibliography of guides to their identification. Collection Patrimoines Naturels. 50: pp. 180–213.

Fordítás

További információk 
http://www.european-marine-life.org/14/eledone-cirrhosa.php
 1798: Extrait d'un mémoire sur le genre de la Séche, du Calmar et du Poulpe, vulgairement nommés, Polypes de Mer. Bulletin des Sciences, par la Societe Philomatique, 2(5):129-131.

Fejlábúak
Puhatestűfajok
Az Atlanti-óceán puhatestűi
Az Északi-tenger puhatestűi
A Földközi-tenger puhatestűi