разкази с хумор за Ченгета
Тъмна нощ. Гора. Вървя си аз... Сама. Изведнъж се появява сянка и ме пита:
- Ти какво така, девойче, през горичката?! Сама?!!!
Аз, с въздишка:
- Сама... 
- А не те ли е страх така, в гората, в един през нощта?!
- Ами как да не ме е страх... Току-виж, изскочили отнякъде ченгета, а пък аз нито личната карта си нося, нито разрешителното за пистолета...