шеги за Пловдив
Два глиста – баща и син се подават от задника. Поглежда малкият глист нагоре и пита:
- Тате, какво е това синьото там горе?
- Небето сине! – отговаря възрастният екземпляр.
- Ами много е хубаво, тате! – проплаква малкият.
- Хубаво е сине – отговаря бащата.
Поглежда наследникът на фамилията напред и пак пита:
- Ами това другото голямо синьо какво е, тате?
- Морето, сине.
И пак същите разсъждения за хубавите неща в живота. Изведнъж към лежащия на плажа пловдивчанин се задава мома по монокини.
- Ами това красиво нещо какво е – попитал малкият глист.
- Мадама, сине! – отговорил бащата.
- Е, щом всичко е толкова хубаво навън, ние какво правим в този гъз – чуди се малкият глист.
- Родина, сине, Родина... – отговаря мрачно неговият старец.