шеговити разкази за Уотсън
Ние с Гогата сме експериментатори.
 Нещо като Амундсен и Скот по полюсите или като професор Кох по коките. Аз съм по-идейния обаче. Дори обичам да го потискам като перефразирам една култова фраза на Еминем от "Bleed, bitch, bleed!" на "Бледней, пич, бледней!".
 Казах му : 
 - Гога, имам зла идея. Искам да си ми дясната ръка. 
 - Като д-р Уотсън за Холмс? 
 - Не, като икономката му. 
 - Като Годжи за Слави? 
 - Хм...по-скоро Ванката 
 - Добре де, кажи за какво става дума 
 - Виж сега! Ние с теб като сме правили с*кс с жени не сме употребявали лубриканти, нали? Не сме! Та питам те няма ли да си отидеш от този свят с отворени очи ако не опиташ това? Дай да вземем едно момиче и много лубриканти пък да видим какво е. А? 
 - Е, добре, а аз какво да правя? 
 - Ти вземи лубрикантите, а аз ще се погрижа за момиче!! 
 ... 
 След 3 часа 
 ... 
 - Гога, момичето е в другата стая... 50 лв на час... направо я сложих в леглото да легне и да ни чака... Аз ще съм първи... Абе каква е тази кофа?!?! 
 - Лубрикант, майна. Сещаш ли се за онзи киргизки професор дето живее в гръцката махала? До военноморския музей? Е, той на времето забегнал от Съюза с някаква тайна смазка. С нея нямало грам съпротивление. Та ми даде малко. Трябва да сме осторожни, така се изрази той. 
 - Една кофа ли е малко?!? 
 - Той има още много. Така. Виждам, че си вече гол. Ами... мажи се... 
 - Ще взема да се намажа целия... струва ми се с*кси 

 Влизам при нея, тя се кокори все едно гледа ходещ декор от Пришълеца или Джеф Голдблъм преди да стане Мухата. Посмя се. После й казах, че е лубрикант и да застане стойка партер. Успокоих я, че лубриканта е толкова добър, че нито любовна игра нито нищо трябва. Реших да го направя красиво. Все пак съм гледал "Кънки с остър връх". Засилих се и скочих върху нея. Няколко килограма смазка продължиха да летят след мен и се размазаха на стената. За миг влязох, но никой не е по-силен от законите на физиката. Предадох инерцията си на нейното тяло, а аз зарих нос в чаршафите и след това в стената. Болка. 3 секунди кома. Свестих се. Стая? Checked! Aз? Checked! Ерекция? Checked! Лубрикант? Checked! Момиче? Липсва!!!! 
 - Ехо? Госпожице? 
 Няма я. Така ми пулсираше челото от болка, че не бих я търсил ако не трябваше да я връщаме и всеки час не ни струваше още 50 лв. Имаше обилна следа от смазка по земята. По нея си личеше, че не е ходела, а се е плъзнала на някъде. Тръгнах по нея. Грешен ход. В момента, в който стъпих и направих троен аксел. Падайки направих карамбол с няколко ръба в стаята и в устата си усетих вкус на сол. Ревеше ми се. Не можех да стана. Протегнах се, докопах прахосмукачката, махнах тръбата и около нея увих един потник. Почнах да бърша земята за да мога да стъпя. Показа се Гогата. 
 - Майна, аз те пратих да таковаш, а ти репетираш кърлинг на паркет? А къде е ...? 
 - Гога, не мога да стана, вним... 
 ТРАС!!! 
 Гогата, който преди това се беше съблякъл гол за да не губи време и само мобилния му телефон с вибрираща батерия беше единственото нещо с което не го бе родила майка му, се сгромоляса. Присвих съчувстващо очи... 
 - Ооох, майна, баси смазката... Ще се претрепем... А? Къде ми е телефона...? 
 - Ще звънна от моя и ще разберем.. 
 Доплувах някакси до нощното шкафче и го набрах... чу се съъъъвсем глухо... А Гогата се опули. После се усмихна. После лицето му придоби много меки черти. Стана ми ясно. Беше паднал по дупе върху мобилния си и смазката е улеснила съвсем проникването на телефона... Но защо е толкова доволен? Включи се гласова поща. Лицето му изтрезня. Аха.... Трябваше да потърся момичето. Почнах да лазя по следата. Водеше към банята. Вече я виждах. Беше се спряла в коша за пране и припаднала в него. Станах радостно и се опитах да прекрача Гогата. Миг невнимание и... 
 - Майна? Извинявай, но... може ли да те помоля нещо? 
 - Да, Гога? 
 - Би ли си изкарал члена от ухото ми? 
 - Оу, без да искам, смазката... просто... извинявай... 
 - Няма проблеми, човешко е. Но защо всичко днес? Толкова зор, приготовления, а накрая... тази гласова поща...
 Оставих го и продължих да лазя към банята. Напълних кофи, легени с вода и ги люснах. Действаха. Смазката е на биооснова и се разтваря. Изкарах кофата със смазката пред апартамента. Измих момичето преди да се е свестила и се обадих на фирмата й да я приеберат. Когато се свести 
 ме изгледа с такива очи като кончето на другоселеца след като си му търкал корема с плява след преяждане. Звънна се. Някакъв мачо. Взе си я. Аз на изпроводяк: 
 - И внимавайте да не ритнете коф...
 ТРЯС... 
 Понесоха се двамата по стъпалата. 
 Чу се тътен... Счупени буркани с компоти. Стана ми ясно къде са акустирали. 
 Представям си какво им е. 

 А ние двамата с Гогата си пием кафе.