развеселяващи истории за Джентълмени
Преди няколко дни получих покана за приятелство от мъж на около 20-25 години... Исках да знам защо едно младо момче, което може да ми е син, иска да ми бъде приятел и какво толкова специално е открил в профила ми, което го е привлякло...  И те така... затова и го приех. После започна да ми праща лични съобщения. Много мило, че ми помаха и аз му помахах /все пак трябва да сме културни и мили с подрастващото поколение и да го учим на добри обноски/. Попита ме за моята възраст и тъй като не обичам да лъжа, казах му за моите петдесет лазарника и малко отгоре. Той като един "джентълмен" ми отговори, че съм красива и "запазена" за тези ми години (трябва да призная, че ми хареса ласкателството му).  Продължихме да си говорим известно време и в един момент... той ме попита дали можем да говорим за неща които интересуват възрастните. След известно време му казах, че да...
Тогава той ми отговори с това малко дяволито личице... и ми написа "Благодаря ти бебче, почвай"...
Та като му почнах аз, както ми се беше насъбрало да казвам, как ме болят коленете и бедрата, как гърбът и кръстът, ми се схващат когато е много студено, че краката ми се подуват и как задържам течности в организма си, как нивото на триглицеридите ми се е покачило в последните изследвания, че страдам от остеопороза, безсъние и че често имам спазми и крампи, особено когато спя...
И зачаках отговора му...
Не зная какво се е случи, но той ме блокира! 
Амахааа... Искат да говорят за неща за възрастни, а после не издържат. 
Така, че вече не приемам никакви покани от непознати млади "момченца"! 
Хайде стига толкова, че забравих да си изпия гинкобилобата.