пародии за Зайо Байо
Едно време, заекът и вълкът били приятели. Веднъж двете животни се разхождали заедно. Тогава на една полянка видели баба Меца потънала в дълбок сън! А до нея се търкаляла бутилка отлежала гроздова. Зайо Байо предложил:
- Хей, приятелю! Сега е момента за апартамента! Хайде да се почерпим с тая хубава ракийка!
Вълкът възразил:
- Стига, бе! Та нали мечката като разбере - ще ни откъсне главите?!
Дългоухият го изгледал презрително:
- Ти си бил голямо шубе, бе! Когато тоя ходещ китеник попита кой е изпил ракията, ние ще се облещим учудено все едно нищо не знаем!
Речено-сторено! Бутилката гроздова била изкъркана за отрицателно време!
На другия ден, баба Меца срещнала двамата заговорници! Озъбила се зловещо срещу тях и изръмжала свирепо:
- КОЙ МИ ИЗПИ РАКИЯТА?!
Вълкът си спомнил за уговорката със своя приятел. И се облещил на макс с върховно недоумение!
А заекът казал снизходително;
- Еее, Вълчо, какво се блещиш такъв, бе? Що не вземеш да си признаеш?