гаври за Цигани
Още рано сутринта, под терасата довтаса една циганка. Често ме спохожда, понеже съм я научила да ѝ давам разни неща. Винаги застава отдолу и започва да увива в типичния неин хвалебствен репертоар, предназначен лично за мен:
- Ай, мо , какоооу! Пукъжи са, мо! Испиш ли ощи, ма, оуу? Ади, ма, какоу! Ти си най-дубрата и най-убавата жина на селия кавартал, мо! Кату сариса си, какоооу! Госпуд здрави да ти дава! Пукъжиса, ма... оуу, умря ли са, мо?
Тоя път реших да не се показвам. Обаче, комшийката под нас не издържа и надникна:
- Какво си се развикала още по тъмно! Айде, изчезвай!
Циганката:
- Ади, да са скриваш, ма... дърта 'руспийо! Аз да ни викам на тебе, ма оууу! Аз викам на онъз дибелата, дето ѝ отгори ти...