кратки шеги за Кучета
В едно малко градче назначили нов пощальон. Още първия ден началникът го инструктирал:
- Край старото гробище има една самотна къща. В нея живее зъл магьосник. За нищо на света недей да носиш писма там!
Раздавачът започнал своята трудова кариера. Минали се месец, два,три... Всичко вървяло по мед и масло. Но ето че един ден в пощенската станция пристигнало странно писмо. То било адресирано по следния начин: "Адрес: самотната къща край старото гробище. Получател: Злият магьосник".
Младият служител не бил забравил предупреждението на своя шеф. Но професионалното чувство за дълг надделяло над страха. И той решил, че ще занесе писмото, ако ще и получателят да е самия Сатана. И така, нашият човек се озовал на злокобното място. Дворът на къщата бил обрасъл с високи бурени. Чували се някакви странни звуци и сякаш някой го наблюдавал скришом отнякъде. Раздавачът, притеснен, се приближил до външната врата. Не щеш ли, сякаш от небитието пред него се появило едно огромно черно куче. То казало с човешки глас:
- Дай писмото на мен! Моят Велик господар го няма вкъщи.
Пощальонът изпищял от ужас и си изпуснал чантата на земята. След като няколко минути бил в прединфарктно състояние, той едва намерил сили да промълви:
- Що за куче си ти, за Бога? Не можеш ли да лаеш?
Песът отговорил небрежно:
- А, защо? Мога. Ама не исках да те изплаша.