анекдоти за Луната
Един смотльо седял на чист въздух в парка. По някое време, срещу него седнала готина мацка с миниполичка. Тя демонстративно се разкрачила широко. Оня се изчервил до ушите и измънкал:
- Госпожице, много ми е неудобно... Обаче, днес сте забравила да си обуете гащички!
Хубавицата възразила:
- Ааа, не съм забравила! Във всичко това има идея, повярвай ми! Гледай сега какво става!
И сладураната разтеглила леко с две ръце интимните си части:
- Котенцето ми ти се усмихва! Какво ли иска да ти каже?
Смотанякът се опулил на макс:
- Де да знам... Какво ли иска да ми каже?
Мацето подбелило очи:
- Май не си от най-схватливите, а? Е, добре! Да опитаме нещо друго!
И момичето сложило длан на ваг*ната си и бързо я отместило:
- Котенцето ми ти се усмихва! Какво ли значи това?
Льольото се почесал зад тила:
- А, сега, де! Какво ли значи това?
Оная въздъхнала тежко:
- А, бе, пич - ти, да не падаш от Луната? Я седни до мен! Такааа... А сега си пъхни два пръста в котенцето ми! Дано най-сетне вденеш за какво иде реч!
Смотльото се смаял:
- А, стига, бе! Котенцето ти може и да подсвирне ли?