хуморески за Клюкари
В едно българско градче се преселил някакъв италианец. Местната клюкарка леля Бона попитала кмета:
- Тоя убавец от какъв зор дойде тука?
Градоначалникът решил да се помайтапи:
- Тоя човек е велик гадател! Дошъл е по нашия край да черпи енергия!
Леля Бона се усъмнила:
- Тая работа, нещо - намирисва! Я да го проследя и да добия лични впечатления!
И така, нашата героиня разбрала, че сънародникът на Верди, всяка вечер се прибира по един мост. Тя отишла там още следобяд и се шмугнала под въпросното съоръжение. Не щеш, ли внезапно я напънало по голяма нужда! Работата, не търпяла отлагане, така, че клюкарката решила да се облекчи на място.
Точно в това време, отгоре по моста минал италианецът. Той си припявал весело:
- Бона сера, синьорина, бона сера...
Отдолу, леля Бона се изумила:
- Брей, тоя пич вярно е велик гадател. Без да ме вижда ми позна и името, и какво правя под моста!