весели истории за Герои
Живяла някога една Червена Шапчица. Веднъж си вървяла тя през гората и плачела-цялата в сълзи. Срещнал я Мечокът:
- Защо плачеш, Червена Шапчице?
- Разбираш ли, Мечо, на моята възраст на момичетата вече им изникват косъмчета на хълмчето, а при мен няма нищо-как да не плача?
Съжалил Мечокът девойчето, откъснал си опашката и я поставил върху хълмчето ѝ. Оттогава мечките нямат опашка.
Продължила нататък из гората Червената Шапчица и пак заплакала, а насреща и иде Щъркелът.
- Защо плачеш така, Червена Шапчице?
- Как да не плача, скъпи мой Щърко, след като момичетата на моята възраст отдавна не са девствени и само аз си ходя такава?
Съжалил Щъркелът момичето и разкъсал с клюн химена ѝ. Оттогава всички щъркели имат червени клюнове.
Продължила да върви Червената Шапчица, стигнала до едно езеро, седнала на брега и заплакала още по-силно. Излязла от езерото Златната Рибка и я пита:
- Защо плачеш така, Червена Шапчице?
- Как да не плача, Рибке, след като момичетата на моята възраст знаят какво е това орг*зъм и са го изпитвали и само аз нищичко не знам?
Съжалила я Златната Рибка, излязла от езерото, поработила с опашка и довела момичето до орг*зъм.
Само че оттогава никой не може да разбере дали пиздата мирише на риба, или рибата мирише на пизда.