шеги за Кухня
КЮФТЕТА ПО СЕЛСКИ! 
Каймата да е на стайна температура, не с кристали лед в нея или разтичаща се от жега.
После - лук. Нито на ситно като за бебешко или бабешко пюре, нито на едро. На средно! Толкова средно, че като ви удари зъба на люспичка да усетите, че е лук. Ако ви текнат сълзите - значи е трябвало да си поиграете с ножа още малко. 
Яйце. Пардон - яйца! Ние на две и половина кила кайма слагаме три.
Хляб. Ако ще се гевезите с двеста грама кайма, то може просто да оберете трохите от вътрешността на тостера, но ако сте сериозни с количествата като нас - къмто половин самун. Ама не само мекото, ами и корите. Накиснат предварително и после изцеден зверската.
Чубрица.
Червен пипер.
Сол. И без хималайски глупости. Виждате какво става по Хималаите... 
Магданоз. Магданозът не да се смахва от смилане и центрофугиране, а нарязан. С финес по възможност.
Малко праз. Бялото на един.
Две щедри лъжици кисело мляко, в което се слага сода бикарбонат, ама на върха на ножа. На самият му връх! И върхът да прозира под содата. Абе, малко - колкото млякото нежно да въздъхне, а не да шупне и да излезе нерегламентирано от кухнята в посока близкия парк, където бдителната ни власт ще го глоби заради липсата на маска и отрицателен PCR тест.
И вече се меси. След като капнете от месене оставяте каймата в хладилника. Поне за няколко часа. Три бири или три чаши вино по-късно - което настъпи първо, вадите амалгамизираните съставки, които вече в неделим кръговрат са се вкопчили една в друга, оформяте кюфтета, овалвате ги в глутен, изтупвате ги да не стане така да пържите основно брашно и БААААМ - в нагорещеното олио. Повтарям - нагорещено! И в него малко свинска мас. Лъжица-две. С мас стават да си еве мишка ушите!
Забравих черния пипер. Сложете! Особено ако ме викнете за дегустация. Няма ли черен пипер - ставам и си тръгвам. В случай, че вече съм седнал. Ако не съм, а съм още в антрето и разбера, че в кюфтетата ви не присъства тази чародейна съставка, с която мога да си наръся и парчето торта "Сахер", то ще ви оплюя обзавеждането, ще ви ритна кучето и ще напусна със скандал.
Добър апетит! Това е едно от нещата, които никога не са ми липсвали...