забавления за Монаси
Един ден попът имал работа по града и оставил клисаря да го замества. Казал му, че ей тука, в тая книга, пише наказанието на всеки грях и да си помага с нея, ако някой дойде да се изповяда. Пременил се клисарят и седнал в приемната.
Дошла една жена и рекла:
- Отче, попе, съгреших! Пожелах чужд мъж!
Клисарят отворил дебелата книга и затърсил... пожелала... пожелала... а, ето го! Три дена пост и молитва!
Дошъл един мъж.
- Отче, попе, съгреших! Откраднах от комшията един петел!
Клисарят пак разлистил... откраднал... откраднал... а, ето го! Десет дни пост и молитва и десятък в църквата в неделя!
След него дошла още една жена.
- Съгреших, отче. Направих една свирка на чужд мъж.
Клисарят пак отворил книгата и затърсил... свирка... свирка... обърнал цялата книга, брей, няма такова наказание за такъв грях!
Провикнал се към чистачката от другата стая:
- Мароооу! Какво дава дядо поп за една свирка, ма?
- Аа, какво да дава... една вафла и някой друг бонбон, ако има случайно...