шеговити разкази за Трева
Един поп се движи с каруца из полето. Гледа един мъж коси трева, а на краката му завързани едни големи звънци. Станало му интересно на попа, приближaва се и пита: 
- Човече, защо са ти тези звънци? 
- Отче, като звънят звънците, всички животинки в тревата ги чуват и бягат. По този начин няма да им направя нищо лошо. 
- Добра душа си ти, сине мой… 
- А, не! Грешен съм, отче. 
- И какви са ти греховете? 
- Ами работя при един богаташ. Когато той тръгне с коня за града, аз със стопанката… ох, колко съм грешен! 
- Не е голям грях това, сине. Заради доброто ти сърце, Господ ще ти прости. Други грехове имаш ли? 
- Имам, отче. Когато господарят и господарката тръгнат с коня за града, аз с дъщеря им… ох, колко съм грешен… 
- Да, това е сериозен грях, синко, но заради любовта ти към живинките Господ ще ти го прости… Друго? 
- Ами когато господарят и господарката тръгнат с дъщеря си пеша към града, тогава аз с коня… 
Попът го прекъсва: 
- Сине! Аз мисля, че тия звънчета, май не на краката трябва да си ги връзваш…