пикантни шеги за Убийци
Кратки версии на класически произведения за мързеливи хора:
"Война и мир" (Лев Толстой) - Всички са тъжни. Вали сняг.
"Гроздовете на гнева" (Джон Стайнбек) - Животът във фермата е кофти. Пътуване! Пътуването е кофти.
"Дон Кихот" (Мигел де Сервантес) - Мъж напада вятърни мелници. Освен това е и луд.
"И слънце изгрява" (Ърнест Хемингуей) - Загубено поколение се напива. Все още е загубено.
"Моби дик" (Хърман Мелвил) - Човек срещу Кит. Китът побеждава.
"Одисей" (Джеймс Джойс) - Дъблин, нещо, нещо, нещо, вмъкнато изречение.
"Одисея" (Омир) - На ветеран от войната му отнема цяла вечност да се прибере, после избива всички.
"Брулени хълмове" (Емили Бронте) - Нещо като брат и сестра се влюбват. Мъгливо е.
"Уолдън" (Хенри Дейвид Торо) - Мъж седи навън 2 години. Нищо не се случва.
"Престъпление и наказание" (Достоевски) - Убиец се чувства зле. Признава си. Отива в затвора. Олеква му.
"Беоулф" (англосаксиноски епос) - Герой убива чудовище. Бла, бла, бла. Дракон убива героя.
"Ад" (Данте) - Адът направо избухва.