кратки вицове за Чапай и Петка
Чапаев и Петка бягат от Белите. Вече а-ха да ги хванат, когато Чапай съзира горичка:
- Влизаме в гората, а там, вместо да яздим нататък, се хващаме за някой по-нисък клон и увисваме. Белите минават под нас, не ни виждат... и им се измъкваме! И без това вече се стъмнява...
Така и сторили. Белите наистина минават отдолу, не ги виждат... След пет минути Чапай прошушва на Петка да не казва нищо и да потрае още малко.
Минават още пет минути. Петка измъчено пита Чапай дали вече може да отпусне, а Чапаев го умолява да си потрае още пет минутки.
Минават още пот минути и Петка, още по-немощно и измъчено, изохква:
- Чапай, бее-е! Поне коня може ли да го отпусна?