шеги за Кръчми
Кръчма. Среднощ. Яко наквасен държи N-тата поред чаша и няма сили да я вдигне. Събрал последните си сили отпил и умрял. Възкачил се на небето и се изправил пред Създателя си:
- Господи, грешен съм. Много съм грешен. Пропих се, жената ме заряза, децата ги е срам от мен. Не съм достоен да бъда на небето. Моля Те, превърне ме в някаква нисша твар и ме върни на Земята. Само, ако може, ме върни в същата кръчма да си допия чашката. Моля те, Господи!
Смилил се Господ над него, превърнал го в паяк и го върнал в същата кръчма.
Пълзи човекът-паяк по тавана, гледа отдолу масата, безжизненото си тяло и чашата с ракия. Чудил се как да достигне до нея и...
в този миг чул гласа Господен:
- Напъни се! От задникът ти ще излезе паяжина и ще се спуснеш по нея.
Напънал се човекът и наистита от задника му излязла паяжина и той се спуснал по нея. Изминал половината разстояние и паяжината свършила. Замислил се какво да прави и...
отново чул гласа Господен:
- Напъни се по-силно!
Напънал се той силно, паяжината продължила да излиза и той се спуснал пак към чашата. Стигнал на два сантиметра от нея и спрял. Напъвал се, напъвал се, но не помръдвал...
Отнова чул глас:
- Тоше, Тоше събуди се, че се осра целия!