анекдоти за Образованието
Върви си девойка през селото, насреща и се задава трактор. Трактористът:
- Привет, Галя! Откъде се задаваш такава доволна?
- Ходих до града, на пазар!
- И какво си купи?
- Жартиери си купих...
- Покажи!
Галя си повдига полата. Трактористът изпада от трактора, а самият трактор продължава сам. Повдига Галя рамене и продължава нататък.
Насреща и се задава агронома:
- Привет, Галя! Откъде идваш?
- От града, ходих на пазар!
- Какво си купи?
- Ами... жартиери си купих!
- Покажи!
- Неее... Показах на тракториста, а той падна от трактора...
- Нищо! Аз съм човек с образование. Учил съм се в града. В общежитие съм живял. Какво ли не съм видял...
Повдига си Галя полата, а агрономът изцъклил очи изпаднал в безсъзнание...
А Галя си продължава по пътя.
Насреща и се задава пияния ковач:
- Здрасти Галюня, откъде идваш толкова щастлива?
- Ходих до града, на пазар, купих си жартиери, но няма да ти ги покажа, понеже трактористът и агрономомът вече се търкалят от впечатления...
- Добре бе, Галюня, аз бачкам в ковачницата с коне, какво ли не съм видял. Покажи ми!
Галя си запрята полата, ковачът изтрезнял веднага, леко залитнал, и се изчервил:
- Мамка му! Как можеш да си толкова тъпа, Галя! Тази х*йня се закопчава за чорапите, а не за устните!...