кратки вицове за Враца
Не искам да се хваля, но много държа на с*кс.
Дори като слушах на времето една песен "Notorious" си мислех, че за моята ерекция е писана. Има едно хубаво определение "даяни на с*кс". Ходи ми. Но скоро открих, че не е толкова непоклатимо всичко това. Бях се уплашил за себе си, но после разбрах, че за всичко са виновни компромисите. 
Случката е следната. 
Моя позната от гимназията, беше красиво момиче тогава, 
а сега беше повехнала и лъхаше на ацетон преди да запали 
цигара и всеки път когато я палеше, инстинктивно човек иска да изпълни командата "Атом отпред!". Мъжете разбират защо. 
Компромис №1 - лош дъх. 
Пихме кафе, казахме си колко се радваме, че се виждаме. 
После пихме и по едно голямо, че беше студено. Няколко пъти. 
Компромис №2 - жена, която пие като мъж. 
Поговорихме си за свалки с други, за с*кс, за това как сме се сваляли и ние. 
Дали се харесваме още? Да, а ти? И аз! И сега? Ами какво? 
Всеки по пътя си? Да не бързаш? Хич. И аз. Нека си допием. 
Допиваме си, естествено поръчваме и още и на толкова градуси темата за ан*лния с*кс идва като черешка на тортата. Тя го правела. Я да видим? Ти какво, не вярваш ли? Не бе, вярвам, но не ме топли. Ще те стопли! "Ела изгрей" ли? И на т'слата! Ти си пич! И ти! 
Поведе ме към някаква къща. Насред центъра. Квартира било. Скърцащи стъпала. Тя върви напред, след нея ерекцията ми, а аз едвам ги догонвам двете. Голям студ е и вътре. Не се ли отоплявате тук? Ти пък, то топла вода няма...
Компромис №3 - подценяваш информацията..
"няма топла вода" какво говори това? Естествено ме карат да се събуя. 
Компромис №4 - този тип делиорманска гостоприемност също не бива да се подценява ако все още възлагаш на хубав с*кс. Краката ми лепнат по пода. Не е от мен. Днес съм се къпал, има няма 3 часа и чорапите са ми нови. Етикетът "Фазан"-Русе дефилира през мислите ми. Килимът е събрал нещо 
и се е натъпкал до гуша и не ще повече. Сега е почнал да връща студената мръсотия по гостоприемните чорапи на гостите. 
Затваря вратата и единственото, което приличаше на нещо ново беше някаква нова печка тип "духалка" дето за 5 минути стопля поне въздуха и покрива латекса по стените с потта на присъстващите. 
Поне сто човека й били казали, че леглото й скърца. Майтапела се. 
Компромис №5 и 6 - компромисът с обстановката - една жена, която си подържа по този начин леговището как ли си подържа влагалището? И честите смени на партньорите не говори ли за тяхното ниско качество и съответно занижени критерии към нея? 
Съблече се. Бели бикини, черен сутиен. Любимият й бил! Не го сваляла. Виж бикините си сменяла за по-хигиенично. Хубаво тяло има. Неподържано, но хубаво. Щедър ген. Но не и да я миришеш... Един до друг сме. 
Банелите на сутиена миришат. Онзи който си е помислил "на пот" е познал. Аз тогава си мислех, че е на пържено защото някакъв телесен спрей се е опитвал да камуфлажира неуспешно. Майната му, нали съм възбуден. Целува ме. Опитвам се да отвърна и успявам докато не се опита тя да задълбочи. По езикът й има повече никотин и катран отколкото е изписан на един пакет синьо Виктори. 
Ако преди между краката приличах на Биг Бен, сега вече с мъка имитирах носа на Пинокио, но с разликата, че колкото повече лъжа, че ми е хубаво толкова по се смаляваше.
Компромис № 7 - почнеш ли себе си да лъжеш - ходи си. 
Тя ме погали и през погледа ми мина олющения маникюр, 
преди ми се струваше едва ли не с*кси. Легна по гръб. 
И се разкрачи. Не смеех да погледна надолу, но бях убеден, 
че ако имаше пощальон и ми носеше известие от преизподнята 
то чантата му би миришела по този начин. Не беше човешко. 
Помня, че съм дишал с пълни гърди в тоалетна, а това тук чакаше и интимност. 
Загубих ерекция. Някъде на стълбището май.
Компромис №8 - тръгни си! Предложи ми да я намери с уста. 
Намери я за миг, просто много бързо си визуализирах в главата члена ми покрит с никотинова слюнка и съпроводен с тези кански звуци на магаре да лочи вода от кофа или свиня майка да яде диня в копанка. 
Компромис №9 - тръгни си! 
Отказахме се. Тя запали цигара. Аз се оправдах с нападението над WTC, с теменужките на Костов, с часовниковата кула от времето на Паисий във Враца и т.н. Компромис №10 - не се оправдавай! тръгни си! 
... 
Всичко това би ме съсипало ако след това нямах страхотен с*кс в нормална обстановка със страхотна жена, страхотен мирис... Ах, каква музика е за мъжките уши след 4-ия час да чуят "О, скъпи, не мога повече...нямам сили вече..." :) 

Така че, не на компромисите в с*кса! Веднъж се живее! 
Това да не ви е генерална репетиция за истинския живот? 

Само с качествени хора! Само качествен с*кс!