анекдоти за ТКЗС
Стар професор умира. До леглото му стои само съседа, с който са си пили ракията от 40 години.
Професорът си повдига главата, сочи надясно и казва с тих глас:
- Ей на, тази стена в библиотеката са всички мои книги.
След малко пак повдига главата, сочи наляво и казва:
- Ей на, тази стена в библиотеката са книгите на всички мои ученици!
Съседът го пита:
- За какво ми казваш за тези книги, професоре?
- Защото преди 70 години едва навих една асистентка на бригадата в ТКЗС-то да дойде с мен в сеното, ама то беше меко и з*дника и пропадаше в сламата и нищо не стана. Ех, да ѝ бях подложил всички тези книги под з*дника тогава!!!