смешки за Кафе
Един директор на завод казал на секретарката си:
- Я ми извикай Петър!
Когато Петър дошъл, шефът започнал с кадифен глас:
- Ооо, Петърчо! Влизай, влизай, моето момче! Искаш ли кафенце? Значи, да ти кажа, много съм доволен от теб! Още помня как постъпи преди година при нас - млад, плах, неопитен... Обаче бързо навлезе в работата. Само след седмица стана бригадир. След месец - началник цех. И като се почна: главен инженер, главен технолог, началник производство... И ето, от утре ставаш заместник-директор.
Един вид - моя дясна ръка.
Петърчо дума не продумвал и гледал в килима. Директорът се захилил и го подканил:
- Е, защо мълчиш? Какво се казва в такива случаи?
Тогава Петър смотолевил:
- Ами, благодаря много, татко!