וכ''פ רש''י. וי''ל דלקמן גבי מניח כיסו על החמור מפרש הר''ב משתחשך והכא בעינן מבע''י. והרא''ש הקשה דמה צריך לטעם דא''י אי אתה מצוה כו' הא ב''ה מתירין מבע''י ע''י קציצת שכר. ומסיק דאה''נ דהכא משתחשך מיירי וכתב ב''י סי' רס''ו דאע''פ שהמעות מוקצין הם במקום פסידא לא גזרו: