זבולן לחוף ימים ישכון - רבי יהודה בר נחמן ורבי לוי הוון נסבין מן תרתין סלעין בכל שבת למצמתא ציבורא דרבי יוחנן. עאל רבי לוי ואמר: הדין יונה משל זבולן הוה, הה"ד (יהושע יט): ויעל הגורל השלישי וגו'. (שם) ומשם עבר קדמה מזרחה. וכתיב (מלכים ב יד): כדבר ה' אלהי ישראל אשר דבר ביד עבדו יונה בן אמתי, אלין גובבתא דציפורין. עאל רבי יוחנן ודרש הדין יונה, משל אשר, הה"ד (שופטים א): אשר לא הוריש את יושבי עכו ואת יושבי צידון. וכתיב (מלכים א יז): קום לך צרפתה אשר לצידון. אמר לו רבי לוי לרבי יהודה: אע"ג דשבתא דידך, סב תרתין סלעין, ושבקי דניעול. עאל רבי לוי, אמר יפה למדנו רבי יוחנן בשבת זו שעברה, הדין יונה משל אשר היה, אלא אביו משל זבולן ואמו משל אשר. וירכתו על צידון, ירך שיצא ממנה, מצידון היתה. אמר לו: אמרת נחמן קיים, תיתי למימרנא מן יתיב, ושמש דרוש, שתים ועשרים שנה. דבר אחר: וירכתו על צידון ר' אלעזר אמר: זבוד דגלילה. רבי יוחנן אמר: בגדל דיו: