כמטחוי קשת: אולי המילה משורש מתח, והטעם כנטיית הקשת, כלו' כשיעור מקום הליכת החץ כשמותחים ודורכים הקשת, ומצינו בקשת מליצה זרה קרובה לזאת, רומי קשת (תהלים ע"ה ט'), ענין השלכה, ואין משליכים הקשת אלא החיצים. או כפירוש רש"י לשון ירייה, כמו הטיח דברים כלפי מעלה (ברכות ל"א ע"ב) וכן הטיח באשתו השליך וירה דברים. ולשני הפירושים האלה מטחוי הוא שם דבר, ולדעת ר' יונה הוא פועל, וענינו כמו שמרחיקים מושכי הקשת. ולכל הפנים לא נתרחקה הרבה באופן שלא תראהו כלל, רק נתרחקה כשיעור שלא תראה מיתתו.