חרדל. ובגמרא ואימא לחזייה כאלו היא מלאה קשואין ודלועין ולהוי ליה תקנתא כמספר הקשואין שמחזקת הקופה מי לא תנן ספק נזירות מותר, ומשני, התם לא נחית לנזירות הכא נחית לנזירות שאפילו תדייניה בקשואין הרי הוא נזיר עכ''פ וכיון דנחית לנזירות במאי לסלקה דדילמא כחרדל קיבל עליו. ופריך אכתי כשהשלים נזירות דקשואין הו''ל כלא נחית לנזירות. ומשני האי תנא בהא כרבי ס''ל דאם לא אמר הרי עלי נזירות כו' אינו מגלח אלא לי''ב חודש. וכלומר ושמא כחרדל קביל ונדון עד יום מותו נזירות חד וארוך וכפירש''י ותוספ' ול''ק הא לאחר יב''ח הוי כמסולק מנזירות דהא דמגלח ליב''ח. אינו אלא הקלת הכבדת השער בעלמא ולא גילוח ממש א''כ לית ליה תקנתא. נ''ל: