לא יצא. למה שפירש הר''ב פרק דלעיל מ''ז דבעי כוונה לצאת מקרי מתעסק כל שאינו מתכוין לתקוע תקיעה של מצוה וממתניתין דלעיל לא שמעינן אלא דהשומע צריך כונה. אבל התוקע עצמו ה''א דיצא בו אפילו במתעסק ולא לבעי כונה לצאת קמ''ל מתניתין דהכא ותני תו והשומע לאשמעינן דאף דנתכוין לצאת אם התוקע מתעסק לא יצא: