ויצו לאשר על ביתו הבוקר אור וגו' - אמר רבי לוי: עובדא הוה בדרומית, מן חד פונדקי והוה קאים ולביש זוגוי בליליא. ואמר להון: דהוו תמן קומו פוקו לכון, דלוייתא אנא עבדא, והוון נפקין, ולסטייא קדמין להון ומקפחין עליהון, ועלין ומפלגין עמיה.חד זמן, אזל רבי מאיר ואתקבל תמן, קם ולבש זוגוי. אמר לו: קום פוק לך, דלוייתא אנא עבדא. אמר לו: אית לי אח, ואנא יתיב מסכי ליה. אמר לו: ואן הוא? אמר לו: בכנישתא. אמר לו: ומה שמיה? ואנא אזיל קרי ליה. אמר לו: כי טוב, כל ההוא ליליא אזל ההוא פונדקאה, צווח על תרעא דכנישתא: "כי טוב" "כי טוב", ולא הוה שום בר נש עני ליה. בצפרא קם רבי מאיר ושוי חמרא, דיזל ליה. אמר לו ההוא פונדקאה: אן הוא ההוא אחוך דאמרת? אמר לו: הא אתא ליה, (בראשית א): וירא אלהים את האור כי טוב: