ויאמר לו עשו אציגה נא עמך וגו' - בקש ללותו ולא קבל עליו. רבינו כד הוה סליק למלכותא, הוה מסתכל בהדא פרשתא, ולא הוה נסיב ארמאה עמיה. חד זמן לא אסתכל בה, ונסב עמיה רומאין (ארמאין), ולא הגיע לעכו עד, שמכר הסוס שלו. וישב ביום ההוא עשו לדרכו שעירה וד' מאות איש, שהיו עמו היכן הם? נשמטו, כל אחד ואחד הלך לדרכו. אמרו: שלא נכוה בגחלתו של יעקב. אימתי פרע להן הקב"ה? להלן (ש"א ל): ולא נותר מהם איש, כי אם ד' מאות איש נער אשר רכבו על הגמלים וינוסו: