וקשה, דאמר <small>(במדבר טז)</small> אם בריאה יברא. והרי ברואה ועומדת כפי קבלת חז''ל פה כו'. ולי נראה, דפי הארץ פירושו דבור הארץ, דומיא דפי האתון ופי הבאר. וה''פ דקרא, <b>אם</b> ב<b>בריאה</b> [ותחסר בי''ת השמוש בתיבת בריאה, וכמוה רבים] שמששת ימי בראשית הוא הגיהנם, <b>יברא</b> קרובי פתחא [כמאמר חז''ל בחלק], ועל ידי כן <b>ופצתה</b> [מלשון פצו שפתי] תשמיע קול דברים להגיד כל הנעשה בתוכה שירדו חיים שאולה לדיוטא התחתונה. ואח''כ בשעת מעשה אמר <b>ותפתח</b> וגו' אמר פתיחת פה לבד לבלוע אותם. ועוד היה שהעם <b>נסו לקולם</b> ר''ל קול דברי הארץ. דאל''כ קשה דאדרבה דרך שומעים קול צועקים אוי ואבוי שיתקרבו אל הקול. וז''ל רש''י בחומש, לקולם, בשביל קול היוצא על בליעתם. וע''ש ברא''ם. ועתוי''ט: