דבר אחר: ואשה כי יזוב זוב דמה מי קיים מצות זיבה? יכניהו בן יהויקים אמרו כיון שעלה נבוכדנצר להחריב את ירושלים, עלה וישב לו בדפנו של אנטוכיא, ירדה סנהדרי גדולה לקראתו. אמרו לו: הגיע זמנו של בית זה ליחרב?! אמר להם: לאו, אלא יהויקים מרד בי, תנוהו לי ואלך! באו אצלו ואמרו לו ליהויקים: נבוכדנצר בעי לך! אמר להן: כך עושין דוחין נפש מפני נפש דוחין נפשי ומקיים נפשיכון?! כתיב (דברים כג) לא תסגיר עבד אל אדוניו?! אמרו לו: לא כך עשתה זקנתך לשבע בן בכרי?! כיון שלא שמע להם עמדו ונטלוהו ושלשלוהו לו. וכיצד שלשלוהו? רבי אליעזר ור' שמעון ר' אליעזר ב"ר נתן אומר: חי שלשלו אותו, כמה דאת אמר: (יחזקאל יט) ויתנהו בסוגר בַּחַחִים, בַּחַיִּים כתיב. ר' שמעון אומר: מת שלשלו אותו לו, כמה דאת אמר: (שם) למען לא ישמע קולו עוד. אמר רבי יהושע בן לוי: אני מקיים דברי שניהם. חי שלשלו אותו, אלא שהיה מפונק ומת בידם. מה עשה לו נבוכדנצר? ר' יהודה ור' נחמיה ר' יהודה אומר: נטלו והחזירוהו בכל ערי יהודה וישב עליו בפרדימוס והרגו, וקרע את החמור והכניסוהו לתוכו, הדא הוא דכתיב (ירמיה כב): קבורת חמור יקבר. ר' נחמיה אומר: נטלו והחזירו בכל ערי ישראל והרגו והיה מחתך ממנו כזיתים ומשליך לכלבים, הדא הוא דכתיב: קבורת חמור יקבר. היכן היא קבורת חמור? לא במעי הכלב הוא שהנביא מקנתר עליו, ואומר (מלכים ב כד): ויתר דברי יהויקים וכל אשר עשה. רבי יוחנן אמר: ג' אמוראין - חד אמר: שהיה לבוש כלאים. וחד אמר: שמשך לו ערלה. וחד אמר: שנמצאת כתובת קעקע חקוקה על בשרו. ר' יוחנן אמר: על ידי שבא על אמו ועל כלתו ועל אשת אביו. דאמר רבי יוחנן: כללו של דבר, בפתח שיצא בו נכנס. ר' יהושע בן לוי אמר: על שהושיב בירניות בירושלים. מהו בירניות? ביירן ציירן שהיה הורג את בעליהם ומענה את נשיהם ומכניס ממונם לטמיון, הדא הוא דכתיב (יחזקאל יט): וידע אלמנותיו. כיון שהרגו נבוכדנצר המליך את יכניה בנו תחתיו וירד לו לבבל. יצאו כל בני בבל לקלסו. אמרו לו: מה עשית? אמר להם: יהויקים מרד בי והרגתיו והמלכתי יכניה בנו תחתיו. אמרו לו: מתלא אמר: גור טב מכלב ביש, לא תרבי גור ביש, מכלב ביש עאכ"ו! מיד שמע להם, ועלה וישב בדפנו של אנטוכיא. ירדו סנהדרי גדולה לקראתו ואמרו לו: הגיע זמנו של בית זה ליחרב?! אמר להם: לא, אלא אותו שהמלכתי תנוהו לי ואני הולך לי. אזלין אמרין ליכניה: נבוכדנצר בעי לך! מה עשה? עמד וכנס כל מפתחות בית המקדש ועלה לראש הגג ואמר: רבש"ע! הואיל ולא זכינו להיות גזברין לפניך, עד עכשיו היינו בעלי בתים נאמנים לפניך מכאן ואילך הרי מפתחותיך לפניך! תרין אמוראין - חד אמר: כמין יד של אש ירדה ונטלתן ממנו. וחד אמר: משעה שזרקן עוד לא ירדו. מה היו בחוריהן של ישראל עושין? היו עולין לראש גגותיהן ונופלים מתים, הדא הוא דכתיב (ישעיה כב): משא גיא חזיון מה לך איפא כי עלית כלך לגגות. מה עשה נבוכדנצר? נטלו וחבשו בבית האסורים וכל מי שהיה נחבש בימיו לא היה יוצא משם לעולם. (שם יד) על שום אסיריו לא פתח ביתה גלה יהויכין וגלתה סנהדרי גדולה עמו, הדא הוא דכתיב (ירמיה כב): העצב נבזה נפוץ. ר' אבא בר כהנא אמר: כעצם הזה של מוח שבשעה שאתה מנפצו אינו יפה למאומה כו'. עד שאלתיאל, שאל הקדוש ברוך הוא לב"ד של מעלה והתירו לו את נדרו. באותה שעה ישבה סנהדרי גדולה על דעתה ואמרו: בימינו מלכות בית דוד פוסקת אותו, שכתוב בו (תהלים פט): וכסאו כשמש נגדי. מה נעשה? נלך ונפייס לגדלת, וגדלת למלכה, ומלכה למלך. הלכו ופייסו לגדלת, וגדלת למלכה, ומלכה למלך. מה היה שם אשתו של נבוכדנצר? רב הונא אמר: שמירם שמה. ר' אבין אמר: שמירמות שמה. ורבנן אמרין: שמירעם שמה ע"י שנולדה ברעם. כיון שבא נבוכדנצר להזקק לה א"ל: את מלך ויכניה אינו מלך?! אתה מבקש תפקידך ויכניה אינו מבקש תפקידו?! מיד גזר ונתנו לו אשתו. וכיצד שלשלוה לו? ר' שבתי אמר: דרך קנקלין שלשלוה לו. ורבנן אמרי: פתחו המעזיבה ושלשלוה לו. כיון שבא להזקק לה, אמרה: כשושנה אדומה ראיתי פרש ממנה מיד. הלכה וספרה וטהרה וטבלה. אמר לו הקב"ה: בירושלים לא קיימתם מצות זיבה ועתה אתם מקיימין, שנאמר: (זכריה ט): גם את בדם בריתך שלחתי אסיריך מבור, נזכרתם אותו הדם שבסיני בשביל כן, שלחתי אסיריך. אמר רבי שבתי: לא זז משם, עד שמחל לו הקדוש ברוך הוא על כל עונותיו. על אותה שעה אמר (שיר ד): כלך יפה רעיתי ומום אין בך. יצתה בת קול ואמרה להם (ירמיה ג): שובו בנים שובבים ארפא משובותיכם.