
יש ליזהר שלא תנשא אשה עד שתטהר מטומאתה ואם העת דחוקה וצריכין לעשות הנישואין בעודה בטומאתה, או אם אירע שפירסה נדה לאחר החופה קודם שנבעלה, לא יתיחדו בלי שמירה עד שתטבול, ונוהגין ליקח קטן אצל החתן וקטנה אצל הכלה, ואין מתיחדין אפילו ביום בלא קטן או קטנה, וצריכין שיהיו גדולים קצת שיודעין עניני ביאה, ולא גדולה ממש שכבר לבשה יצרא שיש לחוש שתתפתה, אלא בינונים. ואין חילוק בזה בין בחור לאלמן ובין בתולה לאלמנה, שכל שלא בעל אשה זו מימיו חיישינן דתקיף יצריה ואסורין להתיחד בלי שמירה.




