אָמַר רַבִּי כְּרוֹסְפְּדַאי הַאי מַאן דְּמַדְכַּר בְּפוּמֵיהּ בְּבָתֵּי כְנֵסִיּוֹת וּבְבָתֵּי מִדְרָשׁוֹת עִנְיָנָא דְקוּרְבָּנַיָּא וְתַקְרוֹבְתָּא וִיכַוֵּן בְּהוּ בְּרִית כְּרוּתָה הִיא דְּאִינוּן מַלְאָכַיָּא דְמַדְכְּרִין חוֹבַיָּא דִבְנֵי נָשָׁא לְאַבְאָשָׁא לוֹן דְּלָא יָכְלִין לְמֶעְבַּד לֵיהּ בִּישָׁא אֶלָּא טָבָא. וְעַתָּה בַּעֲוֹנוֹתֵינוּ שֶׁאֵין אָנוּ יְכוֹלִין לְהַקְרִיב קָרְבָּן אֵין לָנוּ אֶלָּא לְהַזְכִּיר סֵדֶר הַקָּרְבָּנוֹת וְאַחֲרֵי כֵן לְהִשְׁתַּדֵּל בְּתַלְמוּד כְּדֵי שֶׁיִּהְיוּ כָּל יָמָיו שֶׁל אָדָם מְשֻׁלָּשִׁים שְׁלִישׁ בְּמִקְרָא שְׁלִישׁ בְּמִשְׁנָה שְׁלִישׁ בְּתַלְמוּד וְכָל הָעוֹשֶׂה כֵן מוּבְטָח לוֹ שֶׁהוּא בֶּן הָעוֹלָם הַבָּא וְעָלָיו הַכָּתוּב אוֹמֵר וְהַחוּט הַמְשֻׁלָּשׁ לֹא בִמְהֵרָה יִנָּתֵק: 