אע''פ שדיינים שאינם סמוכים בא''י אינן מגבין קנסות מנדין אותו עד שיפייס לבעל דינו וכיון שיתן לו שיעור הראוי לו מתירין לו <i>(בין נתפייס בעל דינו בין לא נתפייס)</i> וכן אם תפס הניזק שיעור מה שראוי לו ליטול אין מוציאין מידו: <i>הגה: ואם יאמר הניזק שומו לי נזקי שאדע עד כמה אתפוס אין שומעין לו אלא אם כבר תפס שמין לו ואומרים לו כו''כ תחזיק וכו''כ תחזיר (טור בשם הרא''ש פ' החובל וספ''ק דב''ק) וכל זה דוקא בקנסות הכתובים אבל קנסות שבאים חכמים לקנוס מעצמן על תקנתן גובין בכל מקום וכמו שיתבאר בסי' ב' (מרדכי ס''פ השולח):</i>