והעצים כו'. ואע''ג דלא קדושת הגוף נינהו אלא מכשירי קרבן הם, אפ''ה הואיל ומנחות ונסכים טהורים אין להם פדיון, הני אע''ג דנטמאו כטהורים דמיין. עצים ולבונה לאו בני אשווי אוכלא נינהו אלא הקדש משוי להו אוכל, דעצים כמה דלא משפי להו לגזירין לא מתכשרי. לבונה נמי כמה דלא קדשה בכלי שרת לא מתכשרה. וכלי שרת נמי הואיל ואית להו טהרה במקוה. גמרא. ועתוי''ט: