דבר אחר: זאת חקת הפסח, הדא הוא דכתיב ישעיה נו, ג): ואל יאמר בן הנכר הנלוה אל ה' לאמר הבדל יבדילני ה' מעל עמו. אמר איוב (איוב לא, לב): בחוץ לא ילין גר, שאין הקדוש ברוך הוא פוסל לבריה, אלא לכל הוא מקבל, השערים נפתחים בכל שעה וכל מי שהוא מבקש ליכנס, יכנס. לכך הוא אומר: בחוץ לא ילין גר כנגד (דברים לא, יב): וגרך אשר בשעריך (איוב שם, שם): דלתי לאורח אפתח, כנגד הקדוש ברוך הוא, שהוא סובל בריותיו. אמר רבי ברכיה: כנגד מי אמר בחוץ לא ילין גר? אלא עתידים גרים להיות כהנים משרתים בבית המקדש, שנאמר ( ישעיה יד, א): ונלוה הגר עליהם ונספחו על בית יעקב ואין ונספחו אלא כהונה, שנאמר (ש"א ב, לו): ספחני נא אל אחת הכהונות, שעתידין להיות אוכלין מלחם הפנים, לפי שבנותיהן נישאות לכהונה. וכן שאל עקילס הגר את רבותינו, אמר להם: מה שכתוב (דברים י, יח): ואוהב גר לתת לו לחם ושמלה, הרי כל הבטחות שהבטיח את הגר, שהוא נותן לו לחם ושמלה?! אמר לו: יעקב ששמו ישראל, כך שאל מלפני הקדוש ברוך הוא (בראשית כח, כ): ונתן לי לחם לאכול ובגד ללבוש, ואתה שבאת אצלנו, לא דייך שאתה כמותינו, אלא דייך, שתהא כיעקב בכורו של הקדוש ברוך הוא, וסוף דבר לא תעלה על דעתך שיעקב לחם ושמלה שאל, אלא אמר יעקב: הבטיחני הקדוש ברוך הוא שהוא עמדי, ויעמיד ממני את העולם. אימתי יודע אני, שהוא עמדי ושמרני, כשיעמיד ממני בנים כהנים, אוכלים מלחם הפנים, ולובשים בגדי כהונה, שנאמר: ונתן לי לחם לאכול, זה לחם הפנים, ובגד ללבוש, אלו בגדי כהונה, שנאמר (שמות מ, יג): והלבשת את אהרן את בגדי הקדש. וכן כאן, ואוהב גר לתת לו לחם ושמלה, כלומר, שמעמיד בנים מן הגר, שאוכלים לחם הפנים ולובשים בגדי כהונה. הוי, בחוץ לא ילין גר. אמר הקדוש ברוך הוא: אחר כל הכבוד הזה, שאני עתיד לעשות לבעלי תשובה, אתם קורים תגר?. הוי, ואל יאמר בן הנכר הנלוה אל ה' וגו'. דבר אחר: ואל יאמר בן הנכר, הדא הוא דכתיב (זכריה ב, יד): רני ושמחי בת ציון. וכתיב (שם שם, טו): ונלוו גוים רבים אל ה'. אמר הקדוש ברוך הוא: ומה לגרים אני אומר כן, על אחת כמה וכמה לציון ולישראל! ואל יאמר בן הנכר אמר להם הקדוש ברוך הוא לגרים: אתם מתייראים, לפי שפסלתי אתכם ואמרתי בפסח: כל בן נכר לא יאכל בו, למה לא תשאלו לגבעונים, מה טובה עשיתי להם! בני אדם, שעשו בערמה ועשו מיראה, ובאו להן אצל בני ונשבעו להן, מה עשיתי לשאול ולביתו, על שביקש להרגם, שהרגו הם שבעה מבניו, שנאמר (ש"ב כא, ח): ויקח המלך את שני בני רצפה ואת חמשת בני מיכל. אמר הקדוש ברוך הוא: מה אם לגבעונים, שהיו אמוריים ובאו מיראה ועשו מרמה עם ישראל, קבלתי אותם ועשיתי להם טובה, ועשיתי דייקי שלהם בבני, הגרים שהם באים מאהבה ומשרתים לשמי, איני מקבלן ומגדלן?! לפיכך, (ישעיה נו, ג): ואל יאמר בן הנכר הנלוה אל ה' לשרתו, אלו הגרים שמהולים הם, אבל העובדי כוכבים ערלי לב הם, שכך הקדוש ברוך הוא פוסל את ערלי לב ומורידם לגיהנם, שנאמר (יחזקאל לב, יח): בן אדם נהה על המון מצרים והורידהו. וכן ישעיה אומר ( ישעיה ה, יד): לכן הרחיבה שאול נפשה ופערה פיה לבלי חוק, לעובד כוכבים שמבזה חוק מילה, שנאמר (תהלים קה, י): ויעמידה ליעקב לחוק לישראל ברית עולם, שאין ישראל המהולים יורדין לגיהנם. אמר רבי ברכיה: כדי שלא יהיו המינים ורשעי ישראל אומרים: הואיל ואנו מהולין, אין אנו יורדין לגיהנם. מה הקדוש ברוך הוא עושה? משלח מלאך ומושך ערלתן, והם יורדין לגיהנם, שנאמר (שם נה, כא): שלח ידיו בשלומיו חלל בריתו, וכיון שגיהנם רואה לערלה תלויה בהם, פותחת פיה ולוחכת אותם. הוי, ופערה פיה לבלי חוק: