ויאמר אליהם יוסף וגו' ואתם חשבתם עלי רעה וגו' ועתה אל תיראו וגו' וידבר על לבם וכי יש לך אדם שמדבר על הלב? אלא, דברים שהן מנחמין את הלב. אמר להם: נמשלתם כעפר הארץ. מה עפר הארץ, מי יכול לסייף את עפר הארץ?! נמשלתם כחית השדה, ומי יכול לסייף את חית השדה?! נמשלתם ככוכבים, מי יכול לסייף את הכוכבים?! עשרה כוכבים בקשו לאבד כוכב אחד ולא יכלו לו, שנים עשר שבטים מה אני יכול לשנות סדרו של עולם?! מפני שהם כנגד שנים עשר שעות ביום, וכנגד שנים עשר מזלות ברקיע. אמר רבי שמלאי: אתם הגוף, ואני הראש. תבואתה לראש יוסף, אין נסיב גופא, מה רישא טב? ולא עוד, אלא עד שלא ירדתם לכאן, היו קוראים אותי עבד, ומאחר שירדתם לכאן, הודעתי הוגנוסים שלי, אם כן אני הורג אתכם, אתמהה?! אם הורג אני אתכם, הם אומרין: אין לשמור אמנה עם זה, עם אחיו לא שמר אמנה, עם מי הוא משמר אמנה?! הן אומרין :לא היו אחיו אלא כת של בחורים, ראה, וקרא אותן אחיו, תדע לך, שהרי הוא בסוף הביא עליהן עילה, והרגן! אמר: מה אני נעשה אנטידיקוס לאבא, אבא מוליד ואנא קובר?! מה אני נעשה אנטידיקוס להקב"ה, הקדוש ברוך הוא מברך, ואני ממעט?ֱ הדא הוא דכתיב: וינחם אותם. והרי דברים קל וחומר, ומה יוסף שדיבר דברים רכים על לבן של שבטים, כך ניחמו, לכשיבא הקב"ה לנחם את ירושלים, על אחת כמה וכמה! הה"ד (ישעיה מ): נחמו נחמו עמי וגו':