כל שאכלו ביחד, אפלו לא אכלו כל הסעודה ביחד, אלא שישבו לאכל וברכו ברכת המוציא, אפלו כל אחד אוכל מככר שלו, כיון שנקבעו יחד, בין בשלשה בין בעשרה אינן רשאין לחלק. ואפלו אחד רוצה לגמר סעודתו קדם שיגמרו האחרים, אינן רשאין לחלק. אבל אם לא קבעו עצמם בתחלת הסעודה, אלא שלאחר ששנים כבר אכלו, אפלו לא אכלו עדין רק כזית ובא השלישי וקבע עמהם, אם גמר סעודתו עמהם, חיבים בזמון. אבל אם רצה לגמר סעודתו קדם להן, כיון שלא התחיל עמהם וגם לא גמר עמהם, רשאי לחלק ולברך בפני עצמו. ומכל מקום מצוה הוא להמתין שיברכו בזמון. אם הוא אנס או מתירא מהפסד, אפלו קבע עצמו עמהם בתחלה, מתר לגמר סעודתו קדם להם, ולברך בפני עצמו. אבל אם אין הדבר נחוץ, צריך להחמיר - קצ"ג ר