יקוו המים: שורש קוה נגזר מן קו, ולשון קווי הונח על המים לפי שעומדים בקו ובשטח ישר, מה שאין כן הגופים הבלתי נגרים, שבנפלם אלו על אלו נעשים גל, ולא נמצא לשון זה שלא על המים אלא בפסוק ונקוו אליה כל הגוים (ירמיה ג' י"ז) ושם היא מליצה שיריית מושאלת מן המים, כמו ונהרו אליו כל הגוים (ישעיה ב' ב') שהוא מושאל ממרוצת המים בנהר. ומלשון מקוה נראה שנגזר בל' רומי ,aqua גם aequus שענינו ישר.