ויאמר ה' אל משה הנני ממטיר לכם לחם מן השמים - הדא הוא דכתיב (תהלים קלה, ו): כל אשר חפץ ה' עשה בשמים ובארץ, כל מה שהקדוש ברוך הוא חפץ לעשות עושה, שהכל שלו בשמים ובארץ. אמר ריש לקיש: בשר ודם עושה לו טרקאירין ונותן כל מיני משקין כל אחד ואחד בפני עצמו, שמא יכול להוציא את כלן ממקום אחד?! אבל הקדוש ברוך הוא אינו כן, כשהמטיר אש וגפרית על הסדומיים היה מן השמים, שנאמר (בראשית יט, כד): וה' המטיר על סדום מן השמים והטל מן השמים, שנאמר (מיכה ה, ו): כטל מאת ה' והמן מן השמים. משל למולייר של זהב, בקש צנים הוציא ממנו, בקש גחלים הוציא ממנו, כך כשהביא הקדוש ברוך הוא המכות על המצריים, לא הביא אלא מן השמים, וכשפרע מן האמוריים, לא פרע מהן אלא מן השמים, שנאמר (יהושע י, יא): וה' השליך עליהם אבנים גדולות מן השמים. וכשפרע מסיסרא, פרע ממנו מן השמים, שנאמר (שופטים ה, כ): מן השמים נלחמו. וכשמטיב לישראל, אינו מטיב אלא מן השמים, שנאמר (דברים כח, יב): יפתח ה' לך את אוצרו הטוב את השמים, הברכות מן השמים, שנאמר (שם כו, טו): השקיפה ממעון קדשך מן השמים: