דבר אחר: זאת תהיה תורת המצורע, הדא הוא דכתיב (איוב כ): אם יעלה לשמים שיאו וראשו לעב יגיע. שיאו, לרומא. לעב, לעננא. כגללו לנצח יאבד, מה גללים הללו מזוהמין אף הוא מזוהם. רואיו יאמרו איו, חמון ליה ולא מכירין ביה, שכן כתיב בריעי איוב (שם ב): וישאו את עיניהם מרחוק ולא הכירוהו. רבי יוחנן ור' שמעון בן לקיש ר' יוחנן אומר: אסור לילך במזרחו של מצורע ארבע אמות. ור' שמעון אמר: אפילו מאה אמה. ולא פליגי, מאן דאמר ד' אמות בשעה שאין הרוח יוצא. ומאן דאמר ק' אמה בשעה שהרוח יוצא. רבי מאיר, לא אכיל ביעי מן מבואה דמצורע. ר' אמי ור' אסי, לא הוו עיילי למבואות של מצורע. ריש לקיש, כד הוה חמי חד מנהון במדינתא, מרגם להון באבניא. אמר לו: פוק לאתרך לא תזהום ברייתא. דתני ר' חייא (ויקרא יג) בדד ישב לבדו. ישב ר' אלעזר ברבי שמעון, כד חמי חד מנהון, הוה מיטמר מיניה, על שום דכתיב: זאת תהיה תורת המצורע, המוציא שם רע: