<b>קויתי, הוחלתי. </b> המקוה מקוה על דבר בלתי ברור, והמיחל מיחל על דבר ברור (ישעיה נ''א ה', יחזקאל י''ט ה', מיכה ה' ו', ז' ז', למעלה ל''ח וא''ו, משלי יו''ד כ''ח א' ז', איוב למ''ד כ''ו) ובזה תבין מ''ש בברכות (ל''ב ע''ב) כל המאריך בתפלתו אין תפלתו חוזרת ריקם וכו' איני והאמר רחב''א אר''י כל המאריך בתפלתו ומעיין בה סוף בא לידי כאב לב שנא' תוחלת ממושכה מחלה לב, ל''ק הא דמאריך ומעיין הא דלא מעיין, אר''ח ב''א אם רואה אדם שהתפלל ולא נענה יחזור ויתפלל, שנאמר קוה אל ה' חזק ויאמץ וכו', כי תוחלת הוא המצפה שתעשה בקשתו בודאי וזה מחלה לב, אבל המקוה אינו מצפה על ודאי, וזה כמ''ש התוס' שם ד''ה כל דהכא במצפה שתבא בקשתו :

