רב חנן דציפורי פתר קריא בגמילות חסדים. בנוהג שבעולם עשרה בני אדם נכנסין לבית האבל ואין אחד מהם יכול לפתוח את פיו ולברך ברכת אבלים ואחד מהם פותח פיו ומברך, דומה כשושנה בין החוחים. בנוהג שבעולם עשרה בני אדם נכנסין לבית הכנסת ואין א' מהם יכול לפרוס על שמע ולעבור לפני התיבה ואחד מהם יודע, דומה כשושנה בין החוחים. רבי אלעזר אזל לחד אתר אמרו ליה: פרוס על שמע. אמר להן: לינא חכם. עבור לפני התיבה. אמר להן: לינא חכם. אמרין: דין הוא ר' אלעזר דין הוא דאתון מתגלגלין ביה על מגן צווחין ליה רבי?! נתכרכמו פניו והלך לו אצל ר' עקיבא רבו. אמר ליה: למה פניך חולניות? תני ליה עובדא. א"ל: צבי מרי דיליף? (האם אדוני רוצה ללמוד ממני?) א"ל: אין. אלפיה. לבתר יומין אזל לההוא אתרא. אמרו ליה: פרוס על שמע פרס. עבור לפני התיבה עבר. אמרין: איתחסם ר' אלעזר וקורין ליה: רבי אלעזר חסמא. ר' יונה הוה מליף לתלמידוי ברכת אבלים. אמר: יהוון גברין בכל מלה: