ישראל ששחט בהמת חבירו לעבודת כוכבים – לא אסרה, שודאי לא נתכוין אלא לצערו. ואם יש לו שותפות בה – יש אומרים שאוסר גם חלק חבירו. ויש אומרים דגם בזה אינו מכוין אלא לצער שותפו ולא לאסור. הגה: ואם התרו בו ועבר התראה – הרי זה אוסר כשאר מומרים <i>(טור. ועיין לקמן סימן קמ"ה סעיף ח').</i>