
איזו רשות הרבים, רחובות ושוקים שהן שש עשרה אמה על שש עשרה אמה, שכן היה רוחב הדרך במחנה לויה שבמדבר, וכן דרכים שעוברים בהם מעיר לעיר ורחבים שש עשרה אמה הרי הן רשות הרבים. וכל דבר שהוא ברשות הרבים אם אינו גבוה שלשה טפחים מן הקרקע אפילו הם קוצים או צואה, שאין רבים דורסים עליהם, מכל מקום בטל הוא לגבי הקרקע, והרי הוא כרשות הרבים. וכן גומא ברשות הרבים אם אינה עמוקה שלשה טפחים הרי הוא כרשות הרבים. והחורים שבכתלים כלפי רשות הרבים ואינם מפולשים לפנים לרשות היחיד, אם נמוכים משלשה טפחים לקרקע בטלי לגבי רשות הרבים והרי הן כרשות הרבים, ואם הן למעלה משלשה טפחים נדונין לפי מדותיהן, ואם יש בו ארבעה על ארבעה והוא למטה מעשרה טפחים הרי הוא כרמלית, ולמעלה מעשרה טפחים הוי רשות היחיד, ואם אין בו ארבעה על ארבעה הרי הוא מקום פטור, בין שהוא למעלה מעשרה בין שהוא למטה מעשרה. המבואות שנכנסין לרשות הרבים לפעמים הן רשות הרבים ולפעמים הן כרמלית, ויש בזה הרבה חילוקין דינים, יש אומרים שכל שאין ששים רבוא אנשים עוברים בו בכל יום כדגלי מדבר אינו רשות הרבים אלא כרמלית, ולכן בזמן הזה אין לנו רשות הרבים, וכל ירא שמים יחמיר לעצמו.




