כיוצא בו דרש רבי אלעזר בן יוסי, הרי הוא אומר (ישעיה סג) בכל צרתם לו צר, (שם) ויאמר אך עמי המה בנים לא ישקרו, וכי לא היה גלוי לפניו שעתידין לשקר, ת"ל אך, גלוי היה לפניו שהן עתידין לשקר. ומה ת"ל ויהי להם למושיע, אלא לא הושיען כבני אדם שהם עתידין להכעיס, אלא כבני אדם שאינם עתידין לבגוד בו עולמית. וכן הוא אומר (תהלים עח) ויפתוהו בפיהם ובלשונם יכזבו לו ולבם לא נכון עמו ולא נאמנו בבריתו, ואף על פי כן והוא רחום יכפר עון; ואומר (ישעיה ו) השמן לב העם הזה וגו', ושב אננקי לתשובה לעשות שלה ורפא לו.