אלא כו'. הר''מ והר''ב לא פירשו אי דוקא בעינן הני תרי לישנא אבל ע''מ שאין לבעלך רשות בהם בלחוד לא מהני, ואי לאו דוקא. ודעת הר''ן לדעת הר''מ דע''מ שאין לבעל רשות בלחוד לא מהני, ומתניתין ר''מ הוא כו'. ואפילו באומר כל מה שתרצי עשי הואיל ואמר שאין לבעל רשות מהני לשמואל דכי היכי דמיחד לדבר אחד מהני ה''נ כיון דמיחד לאותו דבר שתרצה לעשות מהן כל שעה ושעה מהני שאין קנין חל אלא באותה שעה שתרצה לעשות בהן איזו דבר לאותו דבר בלחוד ול''נ דהר''מ מפ' דשמואל ס''ל דאפילו לרבנן ע''מ כו' בלחוד לא מהני וסובר נמי דע''כ לא אמר שמואל דבעינן תרי לישנא אלא באומר מה שתרצי עשי אבל כי אמר מה שאת כו' אפילו לא אמר ע''מ כו' מהני. שכשמיחד תנאי במתנה עצטה סגי לרבנן. אבל הר''ב מפרש בפ''א דקידושין מ''ג דהלכה כחכמים ולא הצריך אלא ע''מ כו' וכאן סתם ומשמע דבעינן תרווייהו וצ''ע. וע''ע בפ''ח דסנהדרין בהר''ב מ''ג: