
כיון שנטה אדם למות אין שום אדם רשאי ליפרד ממנו, שלא תצא נפשו והוא יחידי, מפני שהנפש משתוממת בשעה שיוצאת מן הגוף, מצוה לעמוד על האדם בשעת יציאת נשמה שנאמר ויחי עוד לנצח ולא יראה השחת כי יראה חכמים ימותו וגו', וראוי לקבץ עשרה שיהיו בשעת יציאת נשמה, ולא יעסקו חס ושלום בדברים בטלים אלא יעסקו בתורה ובתהלים ובשאר מזמורים כמסודר בספר מעבר יבק. ונוהגין להדליק נרות בפני הגוסס.




