דבר אל בני ישראל - רבי יודן בשם ר' ישמעאל בר נחמן: משל למלך, שהיו לו פרקסין והיה מצוה את עבדו. ואמר לו: קפלו ונערו ותן דעתך עליו. אמר לו עבדו: אדוני המלך! מכל פרקסין שיש לך אי אתה מצוה אותי, אלא על זה?! אמר לו: שאני מדביקו לגופי. כך אמר משה לפני הקדוש ברוך הוא: רבש"ע! משבעים אומות אוותינטיאות שיש לך בעולמך אי אתה מצוה אותי, אלא על ישראל?! (במדבר כח): צו את בני ישראל דבר אל בני ישראל אמור אל בני ישראל. אמר לו: שהן דבוקין לי, הדא הוא דכתיב (ירמיה יג): כי כאשר ידבק האזור אל מתני איש. אמר רבי אבין: משל למלך, שהיה לו פורפירין והיה מצוה את עבדו ואומר לו: תן דעתך עליו וקפלו ונערו. אמר לו: אדוני המלך! מכל פורפירין שיש לך אי אתה מצוני, אלא על זה?! א"ל: שאותו לבשתי ביום מלכותי. כך אמר משה לפני הקב"ה, רבונו של עולם! משבעים אומות אוותינטיאות שיש לך בעולמך אי אתה מצוה אותי, אלא על ישראל?! צו את בני ישראל אמור אל בני ישראל א"ל: הן שהמליכוני תחלה על הים ואמרו לי (שמות טו): ה' ימלוך לעולם ועד. אמר רבי ברכיה: משל לזקן, שהיתה לו מעפורת והיה מצוה את תלמידו ואומר לו: קפלה ונערה. אמר לו: אדוני המלך! מכל מעפראות שיש לך אי אתה מצוה אותי, אלא על זו?! אמר לו: מפני שאותה לבשתי כשנתמניתי זקן. כך אמר משה לפני הקדוש ברוך הוא: רבש"ע! משבעים אומות אותינטיאות שבראת בעולמך אי אתה מצוה אותי, אלא על ישראל?! אמר לו: שקבלו עליהם מלכותי בסיני ואמרו (שם כד): כל אשר דבר ה' נעשה ונשמע. אמר רבי יודן: בא וראה כמה חיבב הקב"ה את ישראל שמזכירן חמשה פעמים בפסוק אחד, שנאמר (במדבר ח): ואתנה את הלוים נתונים וגו':