ויהי בשלח פרעה - זה שאמר הכתוב (משלי כו, ג): שוט לסוס ומתג לחמור. שוט לסוס, זה פרעה הראשון, שנאמר (בראשית יב, יז): וינגע ה' את פרעה על דבר שרי אשת אברם. מה תלמוד לומר אשת אברם? (קהלת ד, ט): טובים השנים מן האחד. ואומר (בראשית יב, טז): ולאברם הטיב בעבורה. ומתג לחמור, זה היה אבימלך. אימתי? (בראשית כ, יח): כי עצר עצר ה' בעד כל רחם לבית אבימלך, התחיל משבח עצמו ואומר (שם שם, ה): בתם לבבי ובנקיון כפי. (בראשית יב, ו): ואחשוך גם אנכי אותך מחטוא לי. למה הדבר דומה? לחמור, שהיה אדם רוכב עליו. ראה את התינוק בשוק, קפץ עליו ולא הזיקו, התחילו משבחין לחמור שדלג על התינוק ולא הזיקו. אמרו להם בעליו: חייכם! אילולי אני שהמשכתיו ברסן של פיו, היה מזיקו. כך אמרו: כשר היה אבימלך, שלא קרב אצל שרה. אמר להם הקדוש ברוך הוא: הוא היה מבקש ואני לא הנחתיו, ואני הוא שמשכתיו, שנאמר (תהלים קמ, ט): אל תתן ה' מאויי רשע, לכך נאמר (משלי כו, ג): ומתג לחמור. ושבט לגו כסילים, זה פרעה והמצריים, שכיון שנתכלו במכות שלא בטובתם, שלחו את ישראל, שנאמר: ויהי בשלח פרעה. משל אבימלך למה הדבר דומה? לאחד, שנכנס בפלטין של מלך, ונטל דיפלומטר שלו באפילה, יצא ותפשו. אמר לו המלך: מה בידך והיה מִירַתֵּת. אמר לו: למה אתה מירתת, שמא נטלת כלום מן הפלטין? אמר לו: לאו! ומה הדפילומטר הזה מי נתנו לך? כך אמר אבימלך לפני האלהים (בראשית שם, ד): הגוי גם צדיק תהרוג?! אמר לו: יודע אתה, שלא נגעתי בה. אמר לו: ומה אשתו של איש עושה אצלך? ועכשיו שלחה, שהיא אשת איש! הנך מת על האשה אשר לקחת וגו', ועתה השב אשת האיש כי נביא הוא ויתפלל בעדך מהו ויתפלל בעדך. משל לראש המדינה, ששלח את עבדו אצל הדיין להכותו, והתחיל מבקש מן הדיין. אמר לו הדיין: לי לא עשית דבר, יאמר אדוניך ואני מניחך! כך אמר האלהים: אברהם מסר לי דינו מאמש ואני הכתבתיו, שאני (תהלים קמו, ז): עושה משפט לעשוקים, ואתה עשקתו, יתפלל עליך ואני עוזבך, שנאמר: ויתפלל בעדך וחיה. ומתג לחמור - משל פרעה למה הדבר דומה? לרועה אחד שהיה רועה חזירים. מצא רחל אחת, משכה ביניהן. שלח בעלה אצלו ואמר: תן לי רחלי! אמר לו: אין לך אצלי רחל! אמר הבעל: הודיעו לי מהיכן הוא משקה בהמותיו, הלכו והודיעוהו וסתם את המעיינות. אמר לו: שלח לי רחלי! אמר לו: אין לך בידי רחל. אמר הבעל: הודיעו לי מהיכן הוא מרביץ את בהמותיו, הלכו והודיעוהו והרס את הצריפין. אמר לו: שלח לי רחלי! אמר: אין לך בידי רחל. אמר: הודיעו לי היכן הוא רועה, הלכו והודיעו לו, ושרף את כל העשב שהיה לו. אמר לו: שלח לי רחלי! אמר: אין לך בידי רחל. אמר: הודיעו לי היכן בנו הולך ללמוד באסכולי, והלך ולקח בנו תחת ידו. אמר לו: שלח לי רחלי! אמר לו: הרי רחלך. היה מנהיג והולך, ואחר כך חבשו אצל בנו. אמר לו: עכשיו אין רחלך בידי, למה אתה חובשני?! מה יש לך בידי עוד? אמר לו: שאני מבקש ממך כל מה שילדה וגזותיה כל הימים שהיתה אצלך. התחיל צווח ואומר: ולואי לא נתתיה! והיו בני אדם אומרים: עמד בדבריו ולא שלחה לו, והוא שבקש להרגו. כך המלך, זה מלך מלכי המלכים הקדוש ברוך הוא. רחל, אלו ישראל. רועה חזירים, זה פרעה. ירדו ישראל למצרים ונתן עליהם מסים, שנאמר (שמות א, יא): וישימו עליו שרי מסים. ואומר (שם שם, כב): כל הבן הילוד, התחיל הקדוש ברוך הוא אומר למשה, אמור לפרעה (שם ז, טז): שלח עמי ויעבדוני הלך ואמר לו, התחיל אומר (שם ה, ב): מי ה' אשר אשמע בקולו. התחיל משה ואמר להקדוש ברוך הוא, הרי הוא אומר: מי ה' ואינו רוצה לשלח! אמר לו: היכן מצרים שותים? אמר לו: מנילוס. אמר לו: הפוך אותו לדם! אמר לו: איני יכול להפכו, יש אדם שותה מן הבאר משליך אבן לתוכה?! אמר לו: ילך אהרן ויהפכנו, הלך אהרן והכהו ונהפך לדם. למה לא הכה אותו משה? אמר: נשלכתי לתוכו ולא הזיקני. ובשביל כן הכהו אהרן. התחילו המצרים מבקשים לשתות ולא היו מוצאין. חזר ואמר: שלח עמי ולא רצה. אמר לו: היכן בהמתו רועה? במדבר. שלח עליהן ברד ושיבר כל עץ שלהם, ושרף את הכל, שנאמר (שם ט, כד): ויהי ברד ואש מתלקחת וגו', ואחר כך שלח להם ארבה, ואכל כל ירק העץ ונטל מקלו ושרף (וערף): כל בהמות, שנאמר (שם שם, ג): והנה יד ה' הויה. הביא עליו כל המכות ולא רצה לשלחם, ואחר כך נטל בנו וחבשו, שנאמר (שם יב, כט): וה' הכה כל בכור. באותה שעה אמר (שם שם, לא): קומו צאו. רדף אחריהם תפשו וחבשו בצד בנו, שנאמר (תהלים קלו, טו): ונער פרעה וחילו בים סוף. התחיל פרעה אומר: ולואי לא שלחתים. והם אומרין: ראה איש שעמד בדבריו שמשלחן, הרי הורגו. הוי, ושבט לגו כסילים. למה נאמר בהם שבט? לפי שמכל מכות הראשונות לא הרגישו, עד שהביא עליהן את השחין, כיון שלקו אמרו אלו לאלו: הרי מכה רעה, ואין לשון שבט אלא שחין, שכן איוב אומר (איוב ט, לד): יסר מעלי שבטו, לכך נאמר: ושבט לגו כסילים. אמר פרעה: הרי לקה עמי, והרג את בני, והרי בניו יוצאין, כיון ששלחם התחיל קורא: ווי, ווי. הוי, ויהי בשלח פרעה: