
יש מקומות נוהגין שאין מציבין מצבה עד לאחר שנים עשר חדש, משום דהמצבה נראה לחשיבותא, ובתוך שנים עשר חדש יש לו צער, ועוד טעם המצבה שלא ישכח מן הלב והמת אינו נשכח עד לאחר שנים עשר חדש, ויש מקומות שאין מדקדקין בזה.



