
מצוה גדולה לנחם אבלים, ומצינו בהקודש ברוך הוא שניחם אבלים, דכתיב ויהי אחרי מות אברהם ויברך אלהים את יצחק בנו והוא גמילת חסד עם החיים ועם המתים. אין המנחמים רשאים לפתוח פיהם עד שיפתח האבל תחלה, כדמצינו באיוב שנאמר ואין דובר אליו דבר, וכתיב אחרי כן פתח איוב את פיהו, והדר ויען אליפז התימני. כשרואים המנחמים שהאבל פוטר אותם, אינן רשאים לישב אצלו.




