ת''ח שיודע עדות לישראל ותבעו שיעיד לפני ב''ד קטן ממנו אם הוא עדות ממון אינו חייב לילך להעיד <i>(אלא הם שולחין אליו ומעיד) (רבינו ירוחם נ''ב ח' ב')</i> אבל אם יש בו צד אפרושי מאיסורא חייב לילך ולהעיד וכל מי שיש לו ראיה בעדים מטפל בהם להביאם לב''ד ואם ידעו ב''ד שבעל דינו אלם וטען התובע שהעדים מפחדים מבעל דינו לבא להעיד <i>(ויש הוכחה לדבריו) (טור)</i> הרי ב''ד כופין את בעל דינו שיביא הוא העדים וכן כל כיוצא בדברים אלו דנין בהם לאלם צריכים העדים לכתחלה להעיד מעומד ואם העד ת''ח מושיבין אותו <i>(וע''ל סוף סי' זה): </i>