דבר אחר: אז ישיר משה, הדא הוא דכתיב (שיר ד, ח): אתי מלבנון כלה. אמר רבי לוי: בנוהג שבעולם, כלה מקשטין ומבשמין אותה, ואחר כך מכניסין אותה לחופה, והקדוש ברוך הוא לא עשה כן, אלא אמר לכנסת ישראל: אתי מלבנון כלה, מטיט ולבנים לקחתיך ועשיתיך כלה. למה שני פעמים אתי מלבנון? אלא אמר הקדוש ברוך הוא: אתי גליתם מבית המקדש, שנקרא לבנון, שנאמר (ישעיה לז, כד): אני עליתי מרום הרים ירכתי לבנון. ומנין שהלכה שכינה עם ישראל בגולה? שנאמר (שם מג, יד): למענכם שלחתי בבלה. ואומר (יחזקאל א, ג): היה היה דבר ה' אל יחזקאל בן בוזי הכהן. וכן דניאל אומר (דניאל י, ד): ואני הייתי על יד הנהר הגדול הוא חדקל. וכן משה אומר (ויקרא כו, מד): ואף גם זאת בהיותם בארץ אויביהם וגו'. איני יכול להניחם, כי אני ה' אלהיהם, מפני קדושת שמי עשיתי ועמי אתם חוזרים, הדא הוא דכתיב (שיר ד, ח): אתי מלבנון כלה, אתי מלבנון תבואי, מן המלכיות, שנקראו לבנון, שנאמר (יחזקאל לא, ג): הנה אשור ארז בלבנון. וכן הוא אומר (מיכה ב, יג): עלה הפורץ לפניהם ויעבר מלכם לפניהם וה' בראשם. (שיר שם, שם): תשורי מראש אמנה. אמר רבי יוסטא: הר הוא ושמו אמנה, עד אותו ההר ארץ ישראל, ממנו ולהלן חוץ לארץ. אמר רבי אלעזר ברבי יוסי: כשיגיעו הגליות לשם יהיו אומרים שירה, לכך נאמר: תשורי מראש אמנה. דבר אחר: תשורי מראש אמנה עתידין ישראל לומר שירה לעתיד לבוא, שנאמר (תהלים צח, א): שירו לה' שיר חדש כי נפלאות עשה. ובאיזה זכות אומרים ישראל שירה? בזכות אברהם שהאמין בהקדוש ברוך הוא, שנאמר (בראשית טו, ו): והאמין בה', היא האמונה שישראל נוחלין בה, ועליו הכתוב אומר (חבקוק ב, ד): וצדיק באמונתו יחיה. הוי, תשורי מראש אמנה. (שיר שם, שם): מראש שניר, בזכות יצחק. (שם שם, שם): וחרמון, בזכות יעקב. (שם שם, שם): ממעונות אריות, גלות בבל ומדי. (שם שם, שם): מהררי נמרים, זו אדום. דבר אחר: תשורי מראש אמנה אמר רבי נחמיה: לא זכו ישראל לומר שירה על הים, אלא בזכות אמנה, שנאמר (שמות ד, לא): ויאמן העם. וכתיב (שם יד, לא): ויאמינו בה'. אמר רבי יצחק: היו רואין כל אותן נסים שנעשו להם, ולא היה להם להאמין?! אלא אמר ר' שמעון בר אבא: בשביל האמנה שהאמין אברהם להקדוש ברוך הוא, שנאמר: והאמין בה', ממנה זכו ישראל לומר שירה על הים, שנאמר: אז ישיר משה. הוי, תשורי מראש אמנה: