וכ''כ הר''מ. ואיכא למידק טובא, דהא במ''ו מפרש דר' יהודה סבר מלוה הכתובה בתורה ככתובה בשטר דמיא וטריף ממשעבדי, וא''כ אפילו ס''ל כר''מ דלקוחות הן, גבי. והתוס' כתבו דטעמא דר''י דהכא, נמי משום דס''ל ככתובה בשטר דמיא. ועוד קשה הלכתא אהלכתא דדמאי [שם] דבדאורייתא אין ברירה. ועוד קשה דלקמן פסקו דלא כוותיה. לכך נראה לי דודאי טעמיה דר''י כמו שכתבו התוספ'. ומיהו אנן דלא קיי''ל הכי הא דפסקינן הכי כר''י, לאו מטעמיה, ולא מטעמא שכתבו הר''ב והר''מ, אלא כמ''ש הרא''ש דבטלה מחלוקת ולא מטעם ברירה אלא דסברא מוחלטת היא דיתמי כרעא דאבוהון לפרוע חובותיו. ועתוי''ט: