<b>הראנו </b>הזקן הישר הכהן יקירנו מר אברהם יצ''ו הוראה באה מכבוד גדולת קדושת הדרת אדירנו רבינו משה הדיין המובהק הגבור חכם הדור שצ''ו בהתרת ההליכה בנהרות הגדולות כדגלת ופרת בשבת וזכר שאותו האדון יתמיד השם כבודו רמז אליו להראותה אלינו ולומר מה שיש אצלנו בה ועשינו כפי רמיזתו ואף על פי שזה האדון הרב הגדול יאדירנו צורו בעל חכמה מפוארה והשקפה על מיני חכמות וחסדיו נוראים וחבוריו מפורסמים במדינות ומתפשטים ולא סרנו מלשבחם ומספר בשבחם וכבר ידעו כל העם מה שכתבנוהו לתימן כשכתבו והם מתרעמים מענין שנכתב בחבורו והשבנו להם בשבחו ולפרש מה שאמרו עליו והגיעו אלינו טובות מדותיו ושררותו וענותנותו אבל מאמר האמת אין ראוי להניחו ויודע לפי חסדיו שהוא רוצה לזכור לו מה שיש בדבריו מן הקושיו' ומה שנכנס עליו מן השגגה ממה שיארע לנביאים ולחכמים הגדולים ואמר הנביא ע"ה שגיאות מי יבין אם כן נבאר דעתינו במה שזכרנו מהתרת ההליכה בנהרות מביא על זה מהתרת התלמוד על זה במים המלוחי' ונזכור מה שידענו מאסורו בקצור מבלתי שנדקדק במה שבא מכתיבתו הנכבדת אומר שהוא הביא הקדמות והוליד מהם שהוא מותר וזכר שההקדמה האחת תחומין דרבנן היא והשנית היא ספיקא דרבנן לקולא ונאמר שההקדמה האחת נפסדת והוא אמרו תחומין דרבנן וממנה נכנס הטעות והוא שלא נחלקו חכמים בתחומין אם הם דאוריתא או דרבנן ואף על פי שאמרו הני אלפים אמה היכא כתיבן בתורה שבו איש תחתיו אלו ארבע אמות אל יצא איש ממקומו אלו אלפים אמה ואמר רב חסדא למדנו מקום ממקום ומקום מניסה וניסה מגבול וגבול מחוץ וחוץ מחוץ ומדותם מחוץ לעיר כי ההלכה פסוקה תחומין דרבנן מאלו התחומין ואמנם שנים עשר מיל כנגד מחנה ישראל הכל מסכימין שהם מדאוריתא והוא אמרם בסוף פרק מבוי לוקין על ערבי תחומין דבר תורה ודייק רב אשי דהוה בתרא אל יצא איש ממקומו ואל יצא קרינן ובהני סלקא שמעתא ואיך יאמרו על חכמי התלמוד שהניחו מאמר השם ית' אל יצא איש ממקומו ומה שהזהירה תורה בביאור בלא תעשה איך יוכל אדם לומר שהוא דרבנן וזה כבר ביארו התלמוד הירושל' רבי יוחנן אמר קומי רבי חייא ורבא בשם ר' שמעון בר יוחי בן לקוניא לוקין על ערובי תחומין בשבת דבר תורה אמר לו רבי חייא והלא אין בשבת אלא אסור סקילה וכרת וכו' אמר ר' יוסי קומיה כדאמר רבי הושעי' הגיעה סוף תחום שבת שאינן מחוורין דבר תורה רבי יוחנן בעא אלפים אמה אינו מחוור ארבעת אלפי' אמה מחוור הוא רבי שמעון בן בסנ' בשם רבי אחא אין לך מחוור בכלן אלא תחום שנים עשר מיל כנגד מחנה ישראל ואם ביאור התלמו' כל זה הוצרכנו לפרש מה שזכרוהו בעלי הפירושי' ובעל ההלכו' שכלן הסכימו שתחומין דאורייתא י"ב מיל ופחות מי"ב מיל דרבנן ועל זה נאמר בתלמוד תחומין דרבנן והראיה החותכת היא שנאמר בתורה אל יצא איש ממקומו ואלו שערו חכמים מקומו ולא הרחיבו השיעור ולא ביארו שמקומו הוא מחנה ישראל ומה שהוא כשיעורו היה לו להביא ראוה מפשט הפסוק ויש לו לפרש מה שהוא פחות מזה השיעור אם כן נתבאר לנו עתה שיש שם תחומין דאוריתא מפשט התורה ומדברי החכמים וחזרה ההקדמה האחת מהיות דרבנן להיותה דאוריתא וההקדמה השנית מספיקא דרבנן לספיקא דאוריתא ולחומרא אם כן נתבאר לנו עתה מכל זה מנהרות שהולכות בהן הספינות והואר של קורות והם ספק אם הם למטה מעשרה אם לאו שהם ספיקא דאוריתא ולחומרא והגאונים ז"ל הוראתם מצויות באסור ההליכה בהם וכבר שאלו חכמי מערב לרבינו ז"ל וזולתו מן החכמים המפורסמים בחכמת התלמוד ובהוראה ובארו אסורו זולתי מן הדרך שזכרנו ומכלל מה שזכרו הוא זה בלשונם אחר הקדמות אחרות והוא אמרה מפליגין עניינו שהם יבדלו ויתרחקו מן הארץ ומן החוף רחוק נבדל אם כן לא הותר אלא מה שהוא על זה הדרך ואמנם הנהרות אין בהם הפלגה ר"ל הבדלה מן הארץ הנה ידעת שלא נמצא היתר בהליכה בספינה בנהרות לא בדברי חכמים ולא בנהוג אצל ההמון ואמר באחרונה שיש מן הכללים שנתבארו אצל החכמים ג''כ שבאמצע הים שטח המים בינו ובין קרקעות הים הרבה ושהחוקרים בהקש אומרים זה ואם היתה הספינה באמצעית הים במקום שהמים רבים אין שם איסור תחומין ואם היא הולכת במים מעטים כמו הנהרות יש תחומין ומדבריו יובן שההליכה בנהרות בשביל שהם קרובים מן הארץ והולכין מן היבשה נחוש שמא ילך פחות מעשרה ואנחנו יש לנו די במה שזכרנוהו מאלה העניינים ולא הביאנו זה אלא להודיע החכמת החכמים בבבל וזולתה על אסור זה ומה שזכרו בהצלחתו במנהגות יספיק לנו שראוי לעיין מה שזכרו בתלמוד פרק מי שהוציאוהו וזולתו הסתכלות חזק ושלם:שמואל הלוי