וכי מה ראה דוד להיות מקלס בנפשו להקדוש ברוך הוא? אלא אמר: הנפש הזו ממלא את הגוף, והקב"ה ממלא את עולמו. שנאמר: (ירמיה כג): הלא את השמים ואת הארץ וגו'. תבא הנפש שהיא ממלאה את הגוף ותשבח להקדוש ברוך הוא שהוא ממלא את כל העולם. הנפש הזאת סובלת את הגוף, והקב"ה סובל את עולמו. שנאמר (ישעיה מו): אני עשיתי ואני אשא ואני אסבול. תבא הנפש שסובלת את הגוף, ותקלס להקדוש ברוך הוא שהוא סובל את עולמו. הנפש מבלה את הגוף, והקב"ה מבלה את עולמו. תבא הנפש שהיא מבלה את הגוף, ותקלס להקדוש ברוך הוא שהוא מבלה את עולמו, שנאמר (תהלים קב): המה יאבדו ואתה תעמוד וכולם כבגד יבלו. הנפש הזאת יחידה בגוף, והקב"ה יחיד בעולמו. תבא הנפש שהיא יחידה בגוף, ותקלס להקדוש ברוך הוא שהוא יחיד בעולמו, שנאמר (דברים ו): שמע ישראל ה' אלהינו ה' אחד. הנפש הזאת איננה אוכלת בגוף, והקב"ה אין לפניו אכילה. תבא הנפש שאינה אוכלת בגוף, ותקלס להקדוש ברוך הוא שאין לפניו אכילה, שנאמר (תהלים נ): האוכל בשר אבירים וגו'. הנפש הזו רואה ואינה נראה, והקב"ה רואה ואינו נראה. תבא הנפש שהיא רואה ואינה נראה, ותקלס להקדוש ברוך הוא שהוא רואה ואינו נראה, שנאמר (זכריה ד): עיני ה' המה משוטטים בכל הארץ. הנפש הזו טהורה בגוף, והקב"ה טהור בעולמו. תבא הנפש שהיא טהורה בגוף, ותקלס להקדוש ברוך הוא שהוא טהור בעולמו, שנאמר (חבקוק א): טהור עינים מראות ברע. הנפש הזאת אינה ישינה בגוף, והקב"ה אין לפניו שינה. תבא הנפש שאינה ישינה בגוף, ותקלס להקדוש ברוך הוא שאין לפניו שינה, שנאמר (תהלים קכא): הנה לא ינום ולא יישן.