ולאדם אמר כי שמעת לקול אשתך - רבי שמלאי אומר: בישוב הדעת באת עליו. אמר לו: מה את סבר שאני מתה וחוה אחרת נבראת לך?! (קהלת א): אין כל חדש תחת השמש. מה את סבור שאני מתה ואתה יושב לך הטליס?! (ישעיה מה): לא תוהו בראה לשבת יצרה. רבנן אמרין: התחילה מיללת עליו בקולה, הדא הוא דכתיב ולאדם אמר: כי שמעת לדברי אשתך אין כתיב כאן, אלא לקול אשתך וגו'. ותאכל מן העץ, הדא מסייעא לההיא. דאמר רבי אבא: דעכו אתרוג היה. אשר צויתיך לאמר מהו לאמר? להזהיר את הבהמה ואת החיה ואת העופות, לא דייך שלא הזהרת אותן, אלא שנתת להן ואכלו. ארורה האדמה בעבורך, שתהא מעלה לך דברים ארורים, כגון: יתושין, ופרעושין, וזבובים, ותעלה לך גמל. אמר רבי יצחק: אף הוא יש לו בו הנאה, שהוא מוכרו ונהנה מדמיו: