הדרך הטוב והישר הוא, שירגיל האדם את עצמו ללכת בדרך אמצעי, לא יתאוה אלא לדברים שהגוף צריך להן, ואי אפשר לחית זולתן, כענין שנאמר צדיק אוכל לשבע נפשו. וכן לא יהא עמל בעסקיו, אלא להשיג דבר שצריך לו לחיי שעה, כענין שנאמר טוב מעט לצדיק. ולא יקפץ ידיו ביותר וגם לא יפזר ממונו אלא יתן צדקה כפי מסת ידו ומלוה כראוי למי שצריך. ולא יהא מהולל ושוחק, ולא עצב ואונן, אלא שמח כל ימיו בנחת, בסבר פנים יפות. וכן בשאר רב המדות, מי שהולך בדרך האמצעי נקרא חכם. - רמב"ם הלכת דעות פ"א