וירא וגו': מפני שראה וידע שהאור דבר טוב ומועיל לכך הבדיל וגו'; והנה דיברה תורה כלשון בני אדם, שאין ידיעתם אלא על פי הנסיון, ופעמים רבות אדם עושה דבר בחשבו שיהיה לטובה, ואח"כ רואה שאינו כן, לפיכך התורה מגידה כי בכל מעשה הבורא ראה אח"כ שהוא טוב.