בעניני הבקרת, שבימינו נתפרסמו ביותר גם על הענינים היותר נשגבים ויותר עקריים, צריכים להסתכל כל מי שרוצה להיות מהמשיבים באופן הראוי להמציא באמת רפואה להמחלות הרוחניות שבאו לעולם לרגלי הטענות שיסודן על כל פנים מהבנה שטחית בלתי נשלמת, כלל אחד עיקרי, והוא, שבין הטענות שהן פונות נגד תורתנו הקדושה, בין תורה שבכתב בין תורה שבעל פה, ישנם דברים כאלה שסיבת טעותם היא הבנה רעועה בעניני התורה, ויש מהן שסיבתן היא הבנה רעועה בענין המושכל או המציאות שממנו הן באות לסתור ולהרוס. וצריך המשיב להזהר מאד בעיון יפה לחפש את מקור הטעות אם הוא בהבנת המציאות הרוחנית, השכלית, המוסרית, או החומרית, או שהוא מונח בהבנה משובשת בתורה. בין שתהיה ההבנה המוטעית מיוחדת רק לטוענים לבדם, או שתהיה ההבנה המפורסמת לרבים גם כן זולתם, על כל פנים משובשת, אבל בשני האופנים הנה החצי ממנו והלאה.