ר' אלעזר ורבי יוחנן ר' אלעזר אומר: ודברים אחדים, דבורים אחדים. מעשה דור המבול נתפרש, מעשה דור הפלגה לא נתפרש. ודברים אחדים, שאמרו דברים חדים על ה' אלהינו ה' אחד, ועל אחד היה אברהם בארץ. אמרו: אברהם זה פרדה עקרה הוא, אינו מוליד. ועל ה' אלהינו אמרו: לא כל הימנו לבור לו את העליונים וליתן לנו את התחתונים. אלא, באו ונעשה לנו מגדל, ונעשה עבודת כוכבים בראשו, וניתן חרב בידה ותהא נראת כאלו עושה עמו מלחמה. דבר אחר: ודברים אחדים, ודברים אחודים. מה שביד זה ביד זה, ומה שביד זה ביד זה. רבנן אמרי: שפה אחת. משל לאחד, שהיה לו מרתף של יין. פתח חבית ראשונה ומצאה של חומץ, שנייה ומצאה של חומץ, שלישית ומצאה של חומץ, הא משפו דכולא בישא. אמר רבי אליעזר: אי זו קשה? זה שאומר למלך או אני או אתה בפלטין, או זה שאומר אני בפלטין, ולא אתה! בודאי זו קשה! שאומר לשר אני בפלטין ולא אתה. כך, דור המבול אמרו (איוב כב): מה שדי כי נעבדנו ומה נועיל כי נפגע בו. דור הפלגה אמרו: לא כל הימנו, שיבור לו את העליונים וליתן לנו את התחתונים, אלא בואו ונעשה לנו מגדל ונעשה עבודת כוכבים בראשו, ונתן חרב בידה, ותהי נראת כאילו עושה עמו מלחמה. אותן של דור המבול לא נשתיירה מהן פליטה, ואילו של דור הפלגה נשתיירה מהם פליטה?! אלא, דור המבול על ידי שהיו שטופים בגזל, שנא' (שם כד) גבולות ישיגו עדר גזלו וירעו, לפיכך לא נשתייר מהן פליטה. אבל אלו ע"י שהיו אוהבים זה את זה, שנאמר: ויהי כל הארץ שפה אחת, לפיכך נשתיירה מהן פליטה. רבי אומר: גדול השלום, שאפילו ישראל עובדים עבודת כוכבים ושלום ביניהם. אמר המקום: כביכול איני יכול לשלוט בהן, כיון ששלום ביניהם, שנאמר (הושע ד): חבור עצבים אפרים הנח לו. אבל משנחלקו מה הוא אומר (שם): חלק לבם, עתה יאשמו. הא למדת, גדול השלום ושנואה המחלוקת. ודברים אחדים, מעשה דור המבול נתפרש, אבל מעשה דור הפלגה לא נתפרש. דבר אחר: ודברים אחדים, שאמרו דברים חדים. אמרו: אחת לאלף ותרנ"ו שנה הרקיע מתמוטט בואו ונעשה סמוכות, אחד מן הצפון ואחד מן הדרום ואחד מן המערב, וזה שכאן סומכו מן המזרח, הה"ד: ויהי כל הארץ שפה אחת ודברים אחדים: