צפנת פענח: נראה שהיא מלה מצרית, ופירש היירונימוס מושיע העולם, והאחרונים נדחקו למצוא מקור לפירוש זה, ואומרים שראוי להפך האותיות ולקרוא פצנת, וכן כתוב בתרגום אלכסנדרי. והנה צפנת אפשר לפרשה ע"ד לה"ק, ולפיכך אנקלוס והמתרגם הערבי והסורי פירשו מְגַלֶה הנעלמות, אמנם פענח (אעפ"י שֶׁבָנוּ ממנו הספרדים המפענח נעלמים) איננו לשון הקדש ולא באחת מאחיותיה.