קדשתי. נראה בעיני דדומה לאותה ששנינו במשנה ז' קדשתי ואיני יודע למי כו'. וה''נ שאומר קדשתי כו' ואיני יודע איזוהי: ואע''ג שהמקדש יאמר שזו היא שקדש. אינו נאמן דהתם ה''ט דנאמן כמ''ש בשם הר''ן. דחזקתה מקודשת ואינו מוציאה מחזקתה. אבל הכא דלמא לא זו היא שקידש ונמצא שאותה שנתקדשה באמת מוציא מן הספק שיש לנו בה. ואין דבר שבערוה פחות משנים מלבד האב שהאמינתו התורה שנאמר את בתי נתתי. ועתוי''ט: