הא דאמרינן שאם טעו ב''ד ופחתו שתות או הותירו שתות מכרן בטל היינו כשהורידו לבעל חוב בשומת ב''ד אבל ב''ד שמכרו קרקע או עבדי' של יתומים שוה מנה במאתים אין הלוקח יכול לחזור בהם לא יהיה כח הדיוט חמור מכח היתומים וכן הדין באפוטרופוס שמכר קרקע ועבדי' שאין הלוקח יכול לחזור בהונייה כדין הדיוט <i>(וי''א דכל שפחתו או הותירו שתות מכרן בטל) (טור בשם ה''ר יונה והרא''ש): </i>