האומר לשלוחו צא ושחוט עלי את הפסח וקבע לו גדי או טלה ושכח מה אמר לו רבו הרי זה שוחט גדי וטלה ואומר אם גדי אמר לי גדי שלו וטלה שלי ואם טלה אמר לי טלה שלו וגדי שלי שכח השולח מה אמר לו שניהן יצאו לבית השריפה ואם שכח השולח קודם שיזרק הדם חייבין לעשות פסח שני שכח אחר שנזרק הדם פטור מלעשות פסח שני וכן הדין באומר לעבדו צא ושחוט עלי וקבע לו ושכח העבד מה אמר לו רבו והוא שיתן לו רועה של רבו גדי וטלה ויאמר לו שחוט שניהן כדי שתשחוט כמו שאמר לו רבך והרי אחד מהן שלך על מנת שלא יהיה לרבך בו כלום אם עשה הרועה כך אחר כך יהיה אפשר לעבד להתנות כמו שביארנו: