תַּנְיָא הָיָה רַבִּי מֵאִיר אוֹמֵר חַיָּב אָדָם לְבָרֵךְ מֵאָה בְרָכוֹת בְּכָל יוֹם שֶׁנֶּאֱמַר וְעַתָּה יִשְׂרָאֵל מָה יְהֹוָה אֱלֹהֶיךָ שֹׁאֵל מֵעִמָּךְ כִּי אִם לְיִרְאָה. (אַל תִּקְרֵי מָה אֶלָּא מֵאָה): רַבִּי חִיָּא בְּרֵיהּ דְּרַבִּי אִוְיָא בְּשַׁבַּתָּא וּבְיוֹמָא טָבָא טָרַח וּמְמַלֵּי לְהוּ בְּאַסְפַּרְמַקֵּי וּמְגָדֵי: 