ויהיו כל ימי אדם אשר חי: אין מנוס מהודות, כי החיים הארוכים הנזכרים כאן הם כמשמעם, והשנים שנים כשנותינו מי"ב חדשים, כי למטה בסיפור המבול אנו רואים, כי שנת שש מאות לחיי נח היתה כשנים שלנו. וגם בין שאר העמים הקדמונים מצאנו קבלה, שהיו הדורות הראשונים חיים עד אלף שנה, עיין יוסף פלאויוס. והמשורר היוני Hesiodus בדברו על אנשי דור הכסף, שהיה אחרי דור הזהב כתב: הנער בן מאה שנה היתה אמו מגדלתו בביתה. ונ"ל כדעת קליריקוס כי לא הזכיר הכתוב רק אותם שיצא מהם נח, כי הנה שת לא היה הבכור, והזכיר אותו ולא את קין, ולפי זה אין לתמוה, מדוע לא הולידו עד הזמן הנזכר כאן, ואדם אולי קודם הולידו את שת הוליד בנות ולא בנים, וכשילדה חוה את שת אמרה, כי שת לי אלהים זרע אחר תחת הבל על שהיה זכר. ודעת הרמב"ם היא, כי לא האריכו ימים כל כך ככתוב כאן, רק היחידים הנזכרים כאן, ולא כל אנשי הדורות ההמה, (מורה נבוכים ספר שני פרק מז) וזה רחוק מאד.