ר' יודן, בשם רבי יוסי בר יהודה ור' ברכיה, בשם ר' יהושע בן קרחה: כל מ' שנה שהיו ישראל במדבר לא נמנע משה מלשמש בכהונה גדולה, הדא הוא דכתיב (תהלים צט): משה ואהרן בכהניו. רבי ברכיה בשם ר' סימון: מייתי לה מן הדין קרא (ד"ה א כג): בני עמרם אהרן ומשה ויבדל אהרן להקדישו קדש קדשים הוא ובניו עד עולם להקטיר לפני ה' לשרתו ולברך בשמו עד עולם (לעמוד ולשרת בשם ה'). ומשה איש האלהים בניו יקראו על שבט הלוי. אמר רבי אלעזר בר יוסי: פשוט הוא לן שבחלוק לבן שימש משה כל שבעת ימי המילואים. ר' תנחום בשם ר' יודן, תני: כל שבעת ימי המילואים היה משה משמש בכהונה גדולה ולא שרתה שכינה על ידו, הדא הוא דכתיב (ויקרא ט): וירא כל העם וירונו ויפלו על פניהם. אמר רב שמואל בר נחמן: כל שבעת ימי הסנה היה הקדוש ברוך הוא מפתה את משה שילך בשליחותו למצרים, הדא הוא דכתיב (שמות ד): גם מתמול גם משלשום גם מאז דברך אל עבדך, הרי ששה ובשביעי אמר לו: שלח נא ביד תשלח. אמר לו הקב"ה: משה את אומר: שלח נא ביד תשלח, חייך, שאני צורכה לך בכנפיך. אימתי פרע לו? רבי ברכיה אמר, ר' לוי ור' חלבו, ר' לוי אמר: כל ז' ימי אדר היה משה מבקש תפלה ותחנונים שיכנס לא"י ובשביעי אמר לו (דברים ג): כי לא תעבור את הירדן הזה. ר' חלבו אמר: כל ז' ימי המילואים היה משמש בכהונה גדולה וכסבור שלו היא בז'. אמר לו: לא שלך היא, אלא של אהרן אחיך היא, הדא הוא דכתיב: ויהי ביום השמיני: