וזאת היא הסבה החזקה אצלי בהתמעט הנבואה והחכמה דור אחר דור. כמו שהוא ידוע ומפורסם והעידו רז"ל עליו שאמרו (עירובין נג) לבן של ראשונים כפתחו של אולם. אם הראשונים מלאכים אנו בני איש. ואמרו כאצבעתא בקרא לסברא. והסבה בזה אצלי כי ממרע"ה עד עכשו כל הנביאים והחכמים זה אחר זה כדמות עלול ועלולים. וכמו שהעלול והעלולים כל עוד שימשכו ויתרחקו מהעלה הראשונה תתמעט מעלתם. כן הענין בחכמים ובנביאים בזוה. כי מרע"ה היה עלול בחכמה ובנבואה מהעלה הראשונה. כמו שהעיד הכתוב ואמר פה אל פה אדבר בו וגו'. ומפי ה קבל ב' השפעים ההם בשלימותם. ויהושע קבל השפעים ההם באמצעות משה כמ"ש הכתוב וסמכת את ידך עליו ואמר ויסמוך את ידיו, וכן הנביאים הנמשכים באמצעות יהושע כמו שאמרו רז"ל משה קבל תורה מסיני וכו'. וזה שאמר הכתוב ולא קם נביא עוד בישראל וגו'. והנה הש"י לא ימנע טוב להולכים בתמים. אבל זה הענין מחוייב כמו שהוא מתחייב שהמדרגה התחתונה מהמלאכים לא תהיה בעוצם השלימות כמו המדרגה הראשונה. כי כל הנמשכים אחר משה מושפעים באמצעותו ובאמצעות הבאים אחריו, עד שבהשתתף הרב עם התלמיד יתחזק שפע התלמיד מצד השפע הנשפע לרב. ומפני זה הזהירו רז"ל (שם יג) ללמוד עם מי שגדול ממנו ואמרו אינו דומה הלמד מעצמו ללומד מרבו. ומפני זה אמר רבי האי דעדיפנא מחבראי משום דחזיתיה לר"מ מאחוריה ואלו חזיתיה באפיה כ"ש דעדיפנא טפי שנאמר (ישעי' ל) והיו עיניך רואות את מוריך. כי כפי השפע הנשפע לרב הנראה בפנים כמו שאמר הכתוב (קהלת ח) חכמת אדם תאיר פניו יהיה שופע על התלמיד יותר כאשר יקבלוהו: