זה כלל לכל מקום שאמרנו מצוה קא עביד דהיינו אע''פ שזה נהנה כשיוצא בזה ידי מצותו שא''צ עוד לעשותה לא מקרי הנאה דלאו כו'. ומיהו הנאה אחרת הבאה לו ע''י מצוה מקריא הנאה כמ''ש בשם הר''נ בריש פ''ב גבי קונם שאני משמשך: