והיו לבשר אחד: הם דבקים זה בזה כל כך כאילו אינם אלא גוף אחד; ומזה מליצת שאר בשר, ענינה קורבה גדולה, ומזה אך עצמי ובשרי אתה (בראשית כ"ט י"ד). והנה המעשה הזה להורות ניתן כי האדם איננו כשאר בעלי חיים, שהזכר פוגע בנקבה ומזדווג לה והולך לו, ועל ידי כן לא תתחבר מהם משפחה, ולא יהיו לאגודה אחת, אבל האדם הוא מדיני בטבעו, וזה על ידי ששם הבורא בתולדתו שאחרי הזדווגו לאשה לא תיפרד דעתו ממנה כשמילא תאוותו, ויעזבנה וילך, אך נפשו נקשרת בנפשה ואוהב להשאר עמה בחברה, ומזה תתהוינה המשפחות והמדינות. והנה סיפור לקיחת חוה מצלע אדם בא ללמד, כי כן ראוי לאדם לדבק באשתו, ולא לעשות כמעשה הבהמה, וזה יביא את האדם לאהוב את אשתו כגופו, ולא ליהנות בה ולעזבה אח"כ, כחמור וככלב, וכמעשה הנבלים אשר אין לבם כי אם להנאת עצמם.