דבר אחר: וזה הדבר, הה"ד (תהלים קיט): לעולם ה' דברך נצב בשמים. וכי אין דברו של הקב"ה נצב בארץ, אלא בשמים?! אמר רבי חזקיה בר חייא: מפני שהבטיח הקב"ה דבר בשמים, ואחר רד"ו שנים, באתה ההבטחה, שהבטיח הקב"ה את הצדיק. כיצד? בשעה שאמר הקב"ה לאברהם (בראשית יב): לך לך מארצך ואעשך לגוי גדול. אמר לפני הקב"ה: רבש"ע! מה הנאה יש לי בכל הברכות הללו, והריני הולך מן העולם בלא בנים? אמר לו הקב"ה לאברהם: כבר אתה יודע, שאין אתה מוליד?! אמר לפניו: רבש"ע! כך אני רואה במזל שלי שאיני מוליד! אמר לו: מן המזל אתה מתיירא?! חייך! כשם שאי אפשר לאדם למנות את הכוכבים, כך א"א למנות בניך! אמר רבי יהודה ב"ר סימון, בשם ר' חנין: באותה שעה, העלה הקב"ה את אברהם למעלה מכיפת הרקיע, ואמר לו ( שם טו): הבט נא השמימה וספור הכוכבים אם תוכל לספור אותם, ויאמר לו כה יהיה זרעך. אמר לו: כשם שאתה רואה את אלו, ואי אתה יכול למנותם, כך יהיה זרעך, שאין אדם יכול למנותם. וכן אתה מוצא ביעקב, שהבטיחו הקב"ה ואמר לו (שם כח): והיה זרעך כעפר הארץ. וכן (שם מו): אנכי ארד עמך מצרימה ואנכי אעלך גם עלה, וקיים לו הקב"ה. הוי, לעולם ה' דברך נצב בשמים. וכן אתה מוצא באהרן, שהבטיחו הקב"ה למשה, ואמר לו: ואתה הקרב אליך את אהרן אחיך, וקיים לו הקב"ה. הוי, וזה הדבר אשר תעשה להם: