דבר אחר: וכי ימוך אחיך עמך, הדא הוא דכתיב (משלי יט): מלוה ה' חונן דל. אמר ר' אלעזר: כתיב: נותן לחם לכל בשר, בא זה וחטף לו את המצוה. אמר הקב"ה: עלי לשלם לו גמולו, הדא הוא דכתיב (שם): וגמולו ישלם לו. ר' תנחומא אמר לה, בשם ר' חייא בר אבא, ר' נחמן אמר לה, בשם ר' יודן בר' שמעון ורבנן, בשם ר' שמעון בן לקיש: אלמלא מקרא כתוב אי אפשר לאומרו, כביכול דרכו של לוה להיות עבד למלוה, הדא הוא דכתיב (שם כב): ועבד לוה לאיש מלוה. ר' פנחס, בשם ר' ראובן אמר: כל מי שנותן פרוטה לעני הקדוש ברוך הוא נותן לו פרוטות. וכי פרוטה נותן לו והלא לא נותן לו, אלא נפשו! הא כיצד? היתה ככר בי' פרוטות, ועני עומד בשוק ואין בידו, אלא תשעה ובא אחד ונתן לו פרוטה ונטל ככר ואכלה ושבת נפשו עליו. אמר לו הקב"ה: אף אתה בשעה שנפשך מצפצפת לצאת מתוך גופך אני משיבה לך, לפיכך משה מזהיר לישראל: וכי ימוך אחיך: