אז הוחל לקרוא בשם ה': נ"ל לקרוא בשם ה' ענינו כמו ברוב המקומות, הדיבור אל העם להכריז ולהודיע תארי האל ובמה הוא חפץ, כמו (למטה י"ג ד') ויקרא שם אברם בשם ה' (עיין מה שכתבתי בשמות ל"ג י"ט), והכוונה כי אז התחילו בני אדם לטעות בעניני ידיעת האל והדרכים הטובים לפניו, ואז התחילו החכמים והישרים להכריז בקהל עם את האמת. וזה מתיישב גם לפי מה שאמרו רז"ל (בראשית רבא פ' כ"ג ט', י') כי בימי אנוש התחילה עבודת האלילים. ורשב"ם פי' התחילו להתפלל לה' מתוך צרות שנתחדשו. ורוז' פי' אז התחילו לעבוד את ה' בעבודה קבועה ומיוחדת. ונ"ל שאין זו הוראה מליצת קרא בשם ה'. ואחרים פירשו אז התחילו בני שת לקרוא עצמם בני ה' להבדל מבני קין שנקראו בני האדם. והנה מלבד כי לדעתי בני האדם הם בני שת, ובני האלהים הם בני קין, הנה בשם אלהים היה לו לומר לא בשם ה', כי לה מצאנו זכרון בני ה' לא בתורה ולא בשאר ספרי הקדש, כי מצאנו שהאל יאמר דרך משל לחיבה בני בכורי ישראל (שמות ד' כ"ב), בנים אתם לה' אלהיכם (דברים י"ד א'), בני אתה (תהלים ב' ז'), אך לא מצאנו בני ה' סתם. ודע כי מה שכתוב ברש"י (בקצת ספרים) לשון חולין, איננו בכ"י ולא במקרא גדולה, וכן נכון; כי גם לדעת רש"י מלת הוחל היא לשון התחלה.