ויאמר ה' אל משה השכם בבקר - הדא הוא דכתיב (משלי כב, כט): חזית איש מהיר במלאכתו וגו', כדכתיב (בפסוק ( מ"א ז, נא): ותשלם כל המלאכה). דבר אחר: חזית איש מהיר, זה משה, שהיה מהיר במלאכת המשכן, לפיכך, לפני מלכים יתיצב. רבי יהודה אומר: חזית איש מהיר, זה משה, שהיה זריז להביא המכות על פרעה. לפני מלכים יתיצב, והתיצב לפני פרעה. בל יתיצב לפני חשוכים זה יתרו. אמר ליה רבי נחמיה: לדבריך עשית הקדש חול, אלא לפני מלכים יתיצב, לפני מלך מלכי המלכים הקדוש ברוך הוא יתיצב, וכמה דאת אמר (שמות לד, כח): ויהי שם עם ה' ארבעים יום וארבעים לילה. בל יתיצב לפני חשוכים, זה פרעה, שהחשיך הקדוש ברוך הוא לו ולארצו, שנאמר (שמות י, כב): ויהי חשך אפלה. השכם בבקר והתיצב לפני פרעה למה בהשכמה? אמר רבי ברכיה: לפי שהיה פרעה הרשע אומר: ומה בנו של עמרם זה, הולך ובא אלינו בכל בקר ובקר, אלא עד שלא יבא אלך ואצא לי מכאן, והקדוש ברוך הוא שהוא בוחן לבבות אמר ליה למשה: הוי יודע, שהרשע הזה כך מחשב בלבו, אלא עד שלא יצא קדם לפניו, לכך נאמר: השכם בבקר. ורבי פנחס הכהן בר רבי חמא אמר: הדא הוא דכתיב (איוב לו, יג): וחנפי לב ישימו אף, לאחר שהקדוש ברוך הוא מצפה לרשעים שיעשו תשובה ואינם עושין, אפילו הם רוצים באחרונה, הוא נוטל את לבם שלא יעשו תשובה. ומהו וחנפי לב? אותן שהם באין ומחנפים בראשונה, בלבם הם מביאים עליהם האף. באחרונה ומהו? (שם שם, שם): לא ישועו כי אסרם, אף על פי שהם רוצים לשוב להקדוש ברוך הוא ובאין לעסוק בתפלה, אינן יכולים. למה? כי אסרם, שנעל בפניהם. כך היה פרעה רוצה לעסוק בתפלה, ואמר הקדוש ברוך הוא למשה: עד שלא יצא, לך והתיצב לפניו: