כל השונא אחד מישראל בלבו, עובר בלא תעשה שנאמר לא תשנא את אחיך בלבבך - עי' לקמן סי' קפ"ט סעיף ה'. ואם חטא איש כנגדו, לא ישטמנו וישתק, כמו שנאמר ברשעים ולא דבר אבשלום עם אמנון למרע ועד טוב, כי שנא אבשלום את אמנון, אלא מצוה עליו להודיעו ולומר: למה עשית לי כך וכך, ולמה חטאת לי בדבר זה? שנאמר הוכח תוכיח את עמיתך. ואם חזר ובקש ממנו למחל לו, צריך למחל לו, ולא יהא אכזרי, שנאמר ויתפלל אברהם אל האלהים - שירפא את אבימלך - רמב"ם פ"ו, באבות דרבי נתן - סוף פרק ט"ז ושנאת הבריות כיצד. מלמד שלא יכון אדם לומר: אהב את החכמים, ושנא את התלמידים, אהב את התלמידים, ושנא את עמי הארץ, אלא אהב את כלם ושנא את האפיקורסים, והמסיתים והמדיחים וכן המסורות. וכן דוד אמר משנאיך ה', אשנא ובתקוממיך אתקוטט, תכלית שנאה שנאתים, לאויבים היו לי, הלא הוא אומר, ואהבת לרעך כמוך אני ה', מה טעם, כי אני בראתיו. ואם עושה מעשה עמך, אתה אוהבו. ואם לאו אי אתה אוהבו