ד' מינים הללו מעכבין זה את זה שאם חסר לו אחד מהם לא יברך על השאר אבל נוטלן לזכר בעלמא (בין ביום א' בין בשאר ימים) (הרא''ש ורבינו ירוחם נתיב ח' חלק ג' מהרי''ק שורש מ''א). ואם היו ארבעתן מצויים אצלו ונטלם אחד אחד יצא. <b> הגה:</b> ובלבד שיהיו כולם לפניו (רמב''ם פרק ו'). ויטול הלולב תחלה ויברך על הלולב ודעתו גם על האחרים (הרא''ש ור''ן ותשובת הרשב''א סימן קנ''ו) ואם סח ביניהם צריך לברך על כל אחד בפני עצמו (הגהות מיימוני):