והוא שיודע שחלב טמא אסור לישראל : 
והדבש . למאי ניחוש ליה , אי משום עירובי , מסרא סרי . אי משום בשולי נכרים , הא נאכל כמות שהוא חי . אי משום גיעולי נכרים , נותן טעם לפגם הוא ומותר . גמרא : 
מסיים הר''מ , וגם אותן החלות לא תכשיר , ואף על פי שהדבש מכשיר מכלל הז' משקין , לפי שהוא באותה שעה כעין אוכל לא משקה , עד שמתיכין אותו ומוציאין דבשו . ועתוי''ט : 
שאין דרכן כו' . ולא גזרינן אטו דרכן . הר''ן : 
ועלה כו' . מפרש בגמרא , דלא נצרכה אלא לקורטין שבה . כלומר הנדבקות בעלין . וקמשמע לן דלא חיישנין שמא ערבו בהן מאותן קורטין שתתכו מן העלין בסכינא דנכרי ונותנין בעלין , משום דאי איתא דהכי הוה משרק שרקי , כלומר נופלין היו מן העלין . הר''ן : 
ונרפו מחמת שמנן . רש''י . ובגמרא , פשיטא , לא נצרכה אף על גב דרפו טובא . מהו דתימא חמרא רמא בהו , קמשמע לן הני מחמת משחא הוא דרפו : 
דמקלקל להו . הר''ן : 
דתרומה אין דמיה יקרים שאינה ראויה אלא לכהנים . רש''י :