 יצא ראובן ואזניו מקוטפות. התחיל קורא: שמעון ולוי אחים, אחים דפחתא. אמר להם: אחים הייתם בדינה, דכתיב (בראשית לד): ויקחו שני בני יעקב שמעון ולוי, אחי דינה איש חרבו, ולא אחים ליוסף, שמכרתם אותו. אמר רבי שמלאי: בראובן כתיב (שם לז): למען הציל אותו מידם, להשיבו אל אביו, הרי ראובן לא היה במכירתו של יוסף, ואף יהודה אומר להן (שם): מה בצע, הללו הם הגדולים, נמצאת ששניהם מכרו אותו. תדע לך, שבשעה שירדו למצרים, לא לקח מאתם אלא שמעון, שנא' (שם מב): ויקח מאתם את שמעון, לכך קרא לשניהם כאחת. כלי חמס. מהו כלי חמס? אמר להם: גזולים הם בידכם, אינן שלכם, של עשו הן, שנא' בו (שם כז): ועל חרבך תחיה, כליו של חמס הן, ואין חמס אלא עשו, שנאמר (עובדיה א'): מחמס אחיך יעקב. מכורותיהם אמר רבי יוחנן: לשון יוני הוא, מכירין (פי' קורין לחרבות מכירין). וי"א: מכורותיהן, מגורותיהם, כמה דאת אמר: (יחזקאל טז): מכורותיך ומולדותיך. בסודם אל תבא נפשי, כשיעמוד זמרי ויעשה אותו מעשה בכזבי, אל יזכר שמי שם, שנאמר (במדבר כה): ושם איש ישראל המוכה וגו'. בקהלם אל תחד כבודי, כשיקהיל קרח את עדתו לחלוק, לא יתיחד שמי עליהם, אלא (שם טז): ויקח קרח בן יצהר בן קהת בן לוי, ולא אמר בן יעקב. כי באפם הרגו איש, וכי איש אחד הרגו, והרי כתיב (בראשית לד): ויהרגו כל זכר?! אלא, שלא היו כולם לפני הקב"ה, אלא כאיש אחד. וכן הוא אומר (ישעיה מ): הן גוים כמר מדלי וגו'. ומהו הן? לשון יוני, הן אחד. וכן הוא אומר (שופטים ו): והכית את מדין כאיש אחד. כיוצא בו, (שמות טו): סוס ורוכבו רמה בים, כסוס אחד ורוכבו. ארור אפם, לא קלל, אלא אפס. וכן בלעם הרשע, אומר (במדבר כג): מה אקוב לא קבה אל. ומה אם בשעת הכעס לא קלל אלא אפם, ואני בא לקללן?! אחלקם ביעקב, כיצד? כ"ד אלף נפלו משבטו של שמעון בזמרי, והיו אלמנותיו כ"ד אלף, ונחלקו שני אלפים לכל שבט ושבט, שנאמר: אחלקם ביעקב, וכל מי שמסבב על הפתחים משבטו של שמעון. אמר הקב"ה: אף לוי יהא מסבב?! מה עשה הקדוש ברוך הוא? האכילו פרנסתו בנקיות, ונתקיימה גזירת יעקב. גידלו הקב"ה ונתן לו א' מעשרה, והוא מסבב ואומר: תנו לי חלקי, לכך נאמר: אחלקם ביעקב:הרי שמעון ולוי יצאו אף הם, פניהם מכורכמות, והיה מתירא יהודה, שלא יזכור לו מעשה תמר, התחיל קורא לו: יהודה אתה יודוך אחיך! אמר לו הקדוש ברוך הוא: אתה הודית במעשה תמר, יודוך אחיך להיות מלך עליהם.