בֶּן זוֹמָא רָאָה אוֹכְלוֹסָא עַל גַּב מַעֲלָה בְּהַר הַבַּיִת אָמַר בָּרוּךְ חֲכַם הָרָזִים וּבָרוּךְ שֶׁבָּרָא כָל אֵלּוּ לְשַׁמְּשֵׁנִי: הוּא הָיָה אוֹמֵר כַּמָּה יְגִיעוֹת יָגַע אָדָם הָרִאשׁוֹן עַד שֶׁמָּצָא פַת לֶאֱכוֹל. חָרַשׁ וְזָרַע וְקָצַר וְעִמֵּר וְדָשׁ וְזָרָה וּבֵרַר וְטָחַן וְרָקַד וְלָשׁ וְאָפָה וְאַחַר כַּךְ אָכַל. וַאֲנִי מַשְׁכִּים וּמוֹצֵא כָל אֵלּוּ מְתֻקָּנִים לְפָנָי. וְכַמָּה יְגִיעוֹת יָגַע אָדָם הָרִאשׁוֹן עַד שֶׁמָּצָא בֶגֶד לִלְבּוֹשׁ. גָּזַז וְלִבֵּן וְנִפֵּץ וְטָוָה וְאָרַג וְצָבַע וְתָפַר וְאַחַר כַּךְ לָבַשׁ. וַאֲנִי מַשְׁכִּים וּמוֹצֵא כָל אֵלּוּ מְתֻקָּנִים לְפָנָי: 