שחיטת חולין: אינה צריכה כוונה. אפילו מתעסק בעלמא לחתוך, או שזרק סכין לנועצה בכותל, ושחט כהלכתה <i>(או כגירסת ספרים אחרים " ושחט בהליכתה" וכן עיקר)</i> – כשרה. והוא שראה שלא החליד <i>(פירוש, ענין נעיצה ותחיבה, מלשון חולדה שנכנסת בחורין ובסדקין)</i> הסכין בין סימן לסימן או תחת העור. ואם מצא הנוצה או השיער חתוכים – ודאי לא החליד. ואפילו הפיל הסכין בידו או ברגלו שלא בכוונה כלל ושחט – שחיטתו כשרה. אבל אם נפלה מעצמה – פסולה, דבעינן כח גברא <i>(עיין לקמן סימן ז')</i>. וכן אם היה הסכין מונח בחיקו או בידו ונפלה מידו או מחיקו שלא בכוונה – כנפלה מעצמה דמי ופסולה.