דבר אחר: לך רד אמר רבי ברכיה בשם ר' שמואל בר נחמן: נתנדה משה ונזעף, ואין רד אלא נידוי. ומהיכן אתה למד? בשעה שאחיו של יוסף מכרוהו והלכו לנחם אביהם ולא נתנחם, אמרו: כל הדברים הללו עשה לנו יהודה, שאלולי בקש לא מכרנו אותו, כשם שאמר לנו: אל תהרגוהו ושמענו לו, אלו אמר לנו: אל תמכרוהו נשמע לו, אלא אמר לנו: לכו ונמכרנו לישמעאלים, ועמדו ונדוהו, שנאמר (שם לח): ויהי בעת ההיא וירד יהודה מאת אחיו, ולא היה לו לומר אלא, וילך יהודה, שהיה לו ירידה מצד אחיו. ומה וירד האמור להלן נדוי, אף רד האמור כאן נידוי. משל למדינה ששלחה פרוזבוטיס לעטר למלך, עד שהוא הולך, עמדו בני המדינה וכפו את הצלמים, ורגמו את האיקונין. עמדו גדולי המדינה וכתבו למלך ונכנסו הכתבים, עד שלא הלך הפרוזבוטיס להכנס לעטר למלך, אמר לו המלך וכו'. כי שחת עמך וכי עמו של משה היו? אלא זהו שאמר הכתוב (הושע ז): אוי להם כי נדדו ממני שוד להם כי פשעו בי ואנכי אפדם והמה דברו עלי כזבים, ממני היו פורשים, שנאמר: אוי להם כי נדדו ממני, יש אדם מחליף דבר רע בדבר טוב?! אדם שנותנין לפניו מרגליות, ושיחור מניח המרגליות ונוטל השיחור?! והם מניחים לחיים של עולם ובוחרים במתים, שנאמר (תהלים קטו): עינים להם ולא יראו, שוד להם, שבר עתיד להגיעם, והמה דברו עלי כזבים. ומה כזבים דברו על הקב"ה? דרש רבי עקיבא: אמרו: וכי עמנו היה עסוק, עם עצמו היה עסוק, לעצמו פדה ולא פדה אותנו, שנאמר (ד"ה א ט): מפני עמך אשר פדית ממצרים גוי ואלהיו. רבנין אמרי: זה אלהיך פדה אותנו. ר' חגי בן אלעזר אומר: זה אלהיך אין כתיב כאן, אלא אלה אלהיך, שיתפו אותו עמהם, ואמרו אלוה והעגל פדה אותנו, ומכזבים בי, ואנכי אפדם והמה דברו עלי כזבים, אף אני אומר: שאינם עמי, לכך נאמר: כי שחת עמך: