ואזלי לטעמייהו. דב''ש אית להו בסוף מכילתין לא יגרש אדם את אשתו אא''כ מצא בה דבר ערוה, והלכך מזוהמת היא בעיניו ואינו בא אליה. וב''ה אית להו אפילו הקדיחתו תבשילו יכול לגרשה, ואינה מזוהמת בעיניו ויאמרו כי בא אליה. ירושלמי. ואע''ג דלב''ה נמי אפשר שיגרשנה משום דבר ערוה, מ''מ חיישינן שמא יאמרו שהקדיחה כו':