וירא וגו' והנה טוב מאד: שלא היה אלא מה שרצה ובשיעור שרצה, וכל זה לקבוע בלבנו שאין דבר נגד רצונו ית', ושאין יכולת נגד יכולתו, כי הוא אחד ואין שני. ואין הכוונה שהכול טוב ואין רע במציאות, כי הרע נמצא בלא ספק, אמנם הכול לפי מה שגזרה חכמתו ית', שהמציא הרע המועט בשביל הטוב המרובה, והכול היה טוב מאד ומסכים עם גזרת חכמתו, לא שהיה רוצה בדבר אחד ונהיה דבר אחר שלא כרצונו. והנה בהא סליק ובהא נחית, ללמדנו יחוד האל, ואחדות הבריאה כולה, שכולה מלאכה אחת ומעשה ידי יוצר אחד, וכל חלקיה מתאימים איש את רעהו יעזרו, והדבר הזה, כל עוד שירבה האדם חקירה והכרה בסתרי הטבע כן יוסיף להכיר כי אמת הוא, ודבר אלהינו יקום לעולם.