הקורא בתורה, לא יסים במקום שלא ישאר משם עד הפרשה, דהינו, פתוחה או סתומה ג' פסוקים לכל הפחות. ואם כבר ברך לאחר שסים בפחות מג' פסוקים סמוך לפרשה, הקורא אחריו, אינו צריך להתחיל מפסוק שלפניו, רק יתחיל ממקום שפסק הראשון, ויקרא עמו עוד ג' פסוקים בפרשה שניה. ופרשה שאין בה אלא שני פסוקים, מתר להפסיק שם. אם יש פסקא באמצע פסוק, כגון בתחלת פרשת פנחס מתר לסים אפלו בפסוק הסמוך לה