בבית ארץ אחוזתכם, זה בהמ"ק, שנאמר: (יחזקאל כד): הנני מחלל את מקדשי גאון עוזכם. ובא אשר לו הבית, זה הקדוש ברוך הוא, שנאמר (חגי א): יען ביתי אשר הוא חרב. והגיד לכהן, זה ירמיה, שנאמר (ירמיה א): מן הכהנים אשר בענתות. כנגע נראה לי בבית, זו טינופת ע"ז. ויש אומרים: זה צלמו של מנשה, הדא הוא דכתיב (יחזקאל ח): והנה מצפון לשער המזבח סמל הקנאה הזה בביאה. מהו בביאה אמר רבי אחא: בייה! בייה! תותבה מפני למרי דביתיה. אמר רבי ברכיה: כתיב (ישעיה כח): כי קצר המצע מהשתרע, אין המטה יכולה לקבל אשה ובעלה וריעה כאחת, אלא והמסכה צרה כהתכנס, עשיתם צרה גדולה לאותו שכתוב בו (תהלים לג): כונס כנד מי הים. וצוה הכהן ופנו את הבית. (מ"א יד) ויקח את אוצרות בית ה'. ונתץ את הבית. וביתא דנא סתריה. והוציא אל מחוץ למחנה. ועמא הגלי לבבל. יכול לעולם? תלמוד לומר: ולקחו אבנים אחרות, שנאמר (ישעיה כח): לכן כה אמר ה' אלהים הנני יסד בציון אבן אבן בחן פנת יקרת מוסד מוסד המאמין לא יחיש.