הדא הוא דכתיב (משלי יא): יד ליד לא ינקה רע. בר קפרא אמר: אחז וכל מלכי ישראל הרשעים אין להם חלק לעוה"ב, שנאמר (הושע ז): כל מלכיהם נפלו אין קורא בהם אלי. הרי הוא נמנה באיפטיא של מלכים, שנאמר (ישעיה א): בימי עזיהו יותם אחז יחזקיהו מלכי יהודה. ר' אחא, בשם ר' אלעזר ור' יוסי, בשם ר' יהושע בן לוי אמר: ע"י שהיה לו בושת פנים. כיצד? כיון שהנביא בא לקנתרו היה יוצא לו למקום טומאה לומר שאין שכינה שורה במקום טומאה, הדא הוא דכתיב (שם ז): ויאמר ה' אל ישעיהו צא נא לקראת אחז אתה ושאר ישוב בנך אל קצה תעלת הברכה העליונה אל מסלת שדה כובס, אל תהי קורא כובס אלא כּובֵשׁ. כיצד? כיון שהיה הנביא בא לקנתרו, כובש פניו. רבי אומר: על שנתייסר על בנו הבכור, הדא הוא דכתיב (ד"ה ב כח): ויהרג זכרי גבור אפרים את מעשיהו בן המלך ואת עזריקם נגיד הבית ואת אלקנה משנה המלך. ר' הושעיא רבה אמר: על ידי שהיה אביו צדיק הוא שחזקיה אומר (ישעיה לח): הנה לשלום מר לי מר. מר לי מלפני, מאחז. מר לי מאחרי ממנשה?! אלא מנשה היה אביו צדיק ובנו רשע, אבל אחז היה אביו צדיק ובנו צדיק. אמר ר' סימון: וזרע צדיק נמלט אין כתיב כאן, אלא וזרע צדיקים שמושחל מבין שני צדיקים, נמלט. אמר ר' פנחס: כל מי שעושה מצוה ומבקש ליטול שכרו עליה, מיד ליד לא ינקה רע. רשע הוא ואינו מניח לבניו כלום. אמר רבי סימון: כאינש דאמר: הא סקא, הא סילעא, הא סאתא, קום טול. כך אילו בקשו אבות הראשונים ליטול שכר מצות קלות שעשו בעולם הזה, מהיכן היתה זכות עומדת לבניהם אחריהם?! שהרי הוא אומר: וזכרתי את בריתי יעקב: