ויהי אחר הדברים וגו' - הרהורי דברים היו שם. מי הרהר? יוסף הרהר. אמר: כשהייתי בבית אבא, היה אבא רואה איזה מנה יפה היתה שם, והיה נותנה לי, והיו אחי מכניסין בי עין רעה, עכשיו שאני כאן, מודה אני לך, שאני ברווחה. אמר לו הקדוש ברוך הוא: הטליס, חייך! שאני מגרה בך את הדוב. דבר אחר: אמר: אבא נתנסה, זקיני נתנסה, ואני איני מתנסה?! אמר לו הקב"ה: חייך! שאני מנסה אותך יותר מהם. רבי מנחמא, בשם רבי ביבי אמר: כך היה וסתן של עובדי כוכבים, כיון שהיה אחד מהם לוקח עבדים, היה הולך לו אצל אסטרלוגוס, ואמר לו: הנה טבא נחשא טבא, אין לשון זה ותשא, אלא לשון איסטרולוגין, היך מה דאת אמר: (דברים ד): ופן תשא עיניך השמימה וגו'. ותאמר שכבת עמי אמר רבי שמואל בר נחמן: ארורים הם הרשעים, להלן (רות ג): ופרשת כנפיך על אמתך, אבל זו כבהמה, ותאמר שכבה עמי: