השוחט כו'. מפרש בגמרא משום דם''ל דאין סתם מחשבת נכרי לעבודה זרה, ובהא הוא דפליג אדר''א. אבל תרווייהו ס''ל דבעלים מפגלים. וכתב הר''נ דהא דקתנ. השוחט, ה''ה דאפילו לכתחילה, אלא דלא מצי למתני שוחטין לנכרי, דאז הוי משמע דלמשרי למשחט הוא דאתא דלית ביה משום לפני עור לא תתן מכשול אבל לא שתהא שחיטתו כשרה, הלכך הוצרך לשנות שחיטתו כשרה. אבל אין הכי נמי דאפילו לכתחילה: