כויה תחת כויה אם תאמר שפצעו והוציא (את (מוחו) [דם]) והלא כבר נאמר פצע תחת פצע. אם תאמר שעשה בו חבורה, והלא כבר נאמר חבורה תחת חבורה. ומה תלמוד לומר כויה תחת כויה, אלא כוואו על צפרנו ועל רגלו ולא רשם בו. טענו אבנים וצערו, הטיל שלג על ראשו וצננו, הרי זה נותן לו דמי צערו. (אבל אם) היה מרוכך מעודן מפונק, כל שכן שכפול בו צערו. זהו הצער האמור בתורה כויה תחת כויה.