חלוקת העבודה, דבר מוכרח הוא בין השמימיים והארציים. בעלי הכשרון השמימי, משתרע העולם הרוחני לפניהם בכל הודו והדרו, בתפארת שכלולו ומילואו, ומתוך הבהקה גדולה זו, מסתתר הזיו הארצי מהם, ואוחז האוצר הגדול של ההוד שבחומר, הזיו שבתפארת הכח, הפאר שבחיים המסודרים, מתעלם מהם והוא חוזר ומתגלה אליהם בכליל יפיו, ע"י אור החוזר של אותו הנוגה המאיר בבעלי הכשרון הארציים, אשר לעומתם נעלם מהם אותו הזיו הפלאי, השמימי, וגן עדניו בעדם חתום הוא. וגם הם נזרחים מקוי אור רבים שהיחש הזה של ההשפעה העולה מהם אל השמימיים, וזיקי אור עדנים של ההתנוצצות האורה השמימית בשלל צבעיה, ובתענוגיה מרווי ענוגי קודש, מאירים גם להם את מחשכי ארץ. 