בסתר. וא''ת הרי פירש הר''ב במ''ב פ''ח דיומא דחלול השם הוא חוטא ומחטיא והיינו החוטא ואחרים למדין ממנו, א''כ לא משכחת לה בסתר כו'. ונ''ל דמשכחת לה בעבירה שאי אפשר כי אם בהצטרף זולתו, כגון העריות. ואין הכי נמי האוכל איסור וכהאי גוונא ביחידות ואין רואה, לא הוי חילול השם כלל. ועתוי''ט: