
הרואה את המת ואינו מלוה אותו עובר משום לועג לרש, ובר נידוי הוא, ולפחות ילוהו ארבע אמות. ובמקום שאינו צריך ללוהו (כדלקמן סעיף ט'), מכל מקום צריך לעמוד בפניו ולא לפני המת הוא עומד אלא מפני העוסקים בו שהם עסוקים במצוה, וכן הדין בכל דבר מצוה שהאדם עוסק בו, צריכין לעמוד בפניו, וכן היו בעלי אומניות עומדין בפני מביאי בכורים.




