בתרומה. לאשמעינן דלא תימא דכי אמרינן מקודשת לשני ה''מ לחומרא בלבד, דליתא, אלא מקודשת לגמרי ואין חוששין לקדושי ראשון כלל. אבל בפירוש הר''מ מצאתי ומה שאמר בת כהן לישראל תאכל בתרומה חוזר לפסקא הראשונה. והוא מה שאמר הרי את מקודשת לי לאחר ל' שהיא אוכלת בתרומה כל אותן ל' יום. ואם אמר לה מעכשיו כו', אינה אוכלות מעת שקבלה הקידושין ע''כ. ונראה שגורס ברישא בת כהן לישראל תאכל בתרומה. ומפרש כשלא בא אחר וקדשה. וסד''א שלא תאכל משום דמיחלפא במעכשיו, קמ''ל דלא. הר''ן. וצריכין אנו לפירוש הר''ן בהר''מ. גם להר''ב שג''כ גורס כהר''מ: