י''א שאם רואה הדיין שבעל דין חושדו שנוטה הדין כנגדו צריך להודיעו מאיזה טעם דנו אפי' אם לא שאל: <i>הגה: וכ''ש אם אומר כתבו לי מאיזה טעם דנתוני (טור) מיהו י"א דוקא אם דנו אותו ע''י כפייה אבל בלא''ה אין כותבין וכן עיקר (מרדכי נ''י פרק זה בורר ותוס' ור''ן פ' איזהו נשך) וכשצריכים לכתוב לו מאיזה טעם דנוהו אין קביעות זמן לדבר אלא כל זמן שבא לכתוב לו כותבין ונותנין לו (מרדכי ס''פ זה בורר) וא''צ לכתוב לו הטעמים והראיות רק כותבין להם הטענות והפסק דין (נ''י שם) וצריך לשלם מיד ואם יסתור הדין יחזרו לו (מרדכי פרק חזקת הבתים והגהות מיימוני פ''ו דסנהדרין ומהרי''ק שורש א' וב''י בשם הרמ''ה) וא''צ לכתוב לו אלא מב''ד קטן לב''ד גדול אבל ב''ד גדול שדנו א''צ לכתוב לו דלא חיישינן לטעותא דא''כ אין לדבר סוף (ב''י שכ''נ מדברי הרמב''ם):</i>