ויתן אברהם את כל אשר לו ליצחק - רבי יהודה ורבי נחמיה ורבנן רבי יהודה אמר: בכורה. רבי נחמיה אמר: ברכה. ורבנן אמרי: קבורה ודאתיקו. רבי חמא אמר: לא ברכות, אלא מתנות נתן לו. משל למלך, שהיה לו פרדס, מסרו לאריס והיה בו שתי אילנות כרוכים זה לזה בכרך אחד. אחד של סם חיים, ואחד של סם המות. אמר אותו אריס: אם משקה אני זה של סם חיים, זה של סם המות שותה עמו. ואם איני משקה זה של סם המות, היך זה של סם חיים חי?! חזר ואמר: אנא אריס, עביד אנא אריסותי, ומאי דאהני למארי דפרדיסא, למיעבד יעביד ליה. כך אמר אברהם: אם מברך אני את יצחק עכשיו, בני ישמעאל ובני קטורה בכלל. ואם אין אני מברך בני ישמעאל ובני קטורה, היך אני מברך את יצחק?! חזר ואמר: בשר ודם אני, אני היום כאן ומחר בקבר! כבר עבידת אנא דידי, מכאן ואילך, מה שהקב"ה רוצה לעשות בעולמו יעשה. כיון שמת אברהם אבינו, גלה הקדוש ברוך הוא על יצחק וברכו, הדא הוא דכתיב (בראשית כה): ויהי אחרי מות אברהם, ויברך אלהים את יצחק בנו: