<b>תשובה </b>זו השאלה בודאי ראוי לשאול אותה כל חכם וכמה ימים נתישבתי בדבר זה והדבר ידוע שלדברי אותו ההקש המפורש בספרי אין האב מפר אלא נדרים שבעל מפר כמו שמפרש והוה קשה לי דבר זה ימים רבים ואמרתי שודאי דברים אלו לר' שמעון הם לבדו שסתם ספרי רבי שמעון ואלו היו דברים אלו הלכה לא הוה שתיק גמרא מיניה שלא תמצא לעולם אותו ההקש בשני תלמודים ולא בתוספתא ולא אמרו בגמרא נדרים (ע''ד) אלא הכי והתניא בין איש לאשתו בין אב לבתו מלמד שהבעל מפר נדרים שבינו לבינה ולא הביא עיקר זה על הקש שדרש ר' שמעון בספרי אלא הביא מקרא זה קושיא על המשנה שאמר אלו דברים שיש בהן עינוי נפש הקשה ואמר נדרי עינוי נפש הוא דמפר שאין בהן עינוי נפש אינו מפר והתניא בין איש לאשתו מלמד שהבעל יפר בנדרים בינו לבינה אמר [וכו'] וכלהו הלכות ושמועות שתמצא בכל מקום שאם נדרה כך וכך יפר אם נדרה כך וכך לא יפר לא תמצא חלוקה זו אמורה לעולם אלא באשה ובעלה אבל בנעוריה בבית אביה לא נמצא דבר זה לעולם ואם תאמר שהנדר שיפר הבעל הוא הנדר שיפר האב תינח נדרי עינוי נפש דברים שבינו לבינה היאך בבעל ובאב אחד ומה איכפת לאב בדברים שבין אשה ובעלה אם כוחלת או מעברת שרק וכיוצא בזה ועוד דברים שבין אב לבתו חוץ מנדרי עינוי נפש מה הן וכי לא אישתמיט תנא או אמורא שיאמר נערה שנדרה כך וכך יפר אביה נדרה כך וכך לא יפר [או] יאמר אחד מהדברים שבין אב לבתו כמו שאמרו במה דברים אמורים בדברים שבין איש לאשתו ועוד ההפרש שנתנו חכמים ז"ל בין נדרי עינוי לנדרים שבינו לבינה לא נתנו אלא בבעל ואמרו נדרים (ע"ט) [כדאיתא] תחותיה הויא הפרה כי מגרש לה חייל עלה נדרה וכו' מכל אלו הדברים נראה לי דלא דברו חכמים במחלוקת נדרים אלא לענין בעל אבל לגבי אב לא חלקו חכמים בנדרים כפשטיה דקרא שלא חלק אלא כל נדריה ואסריה אשר אסרה על נפשה לא יקום ובבעל חילק ואמר כל נדר או כל שבועה איסר לענות נפש לפי דברים אלו תפסתי סוגייא דכולהו שמעתתא ולא יצאתי מפשטיה דקרא ואמרתי שזה ההקש דרבי שמעון דברי יחיד הן והוא הנראה לי והאל יצילנו מכל שגנה: משה