חייב. לדידן דקיי''ל הילך פטור. ע''כ כשהרקיבו פירות מיירי כו'. ורישא דמה שהנחת כו' פטור ואע''ג דהרי אנו רואין הפירות והודאתו ידועה. נראה לי דהיינו טעמא משום דבשעה שהודאה יוצאה מפיו בענין שתהא דבר שבמדה:.