אם קראו לאחד רק ב' פסוקים, וברך ברכה אחרונה צריך לחזר ולקרת, ויברך ברכה לפניה ולאחריה. וכיון שלאחר ברכה אחרונה, הוי הסח הדעת, על כן צריך להתחיל גם ברכו ויקרא ב' פסוקים שקרא תחלה, ועוד פסוק אחד עמו, ואם קרה זאת בשלישי, צריכין לקרת עוד ב' פסוקים, שיהיו כלם ד' פסוקים. ואם קרה זאת בכהן שלא קרא רק ב' פסוקים, וכבר קראו אחריו לוי, ונזכרו אחר כך, אזי הדין כן הוא, אם הלוי עדין לא ברך ברכה ראשונה, ואף שאמר ברכו לא הוי התחלת הברכה, ולכן יחזר הכהן ויקרא ג' פסוקים בברכות, כמו שכתבתי, והלוי ימתין ויקרא אחר כך. אבל אם כבר ברך הלוי, אז יקראו עם הלוי ממקום שפסק הכהן. - שאם יקראו להלוי מה שקראו להכהן, יהיה פגם להכהנים אשר המה שמה, כי יאמרו שהלוי התחיל לקרת בתורה. ואחר הלוי יקראו שני ישראלים שיהיו שלשה קרואים, והכהן אינו מן המנין, כיון שלא קרא רק ב' פסוקים. ואם קרה כן בלוי, שלא קרא רק ב' פסוקים, והישראל כבר ברך יקראו להישראל אלו ב' פסוקים שקרא הלוי, ועוד פסוק אחד ויקראו עוד ישראל אחד לתשלום ג' קרואים. ואם לא היה כהן בבית הכנסת, וקראו ישראל במקומו, וארע כן שלא קראו לו אלא שני פסוקים, ולא נזכרו עד לאחר שקראו ישראל שני, וברך, אזי יתחיל הישראל השני מתחלת הסדרה, והישראל הראשון ימתין ויקרא אחריו, ואחריו יקראו עוד לישראל