והיה לעד: לדעת רש"י והיה האל לעד, ולדעת אחרים והיה הברית, אלא שברית הוא ל' נקבה, ויש לתרץ והיה אות הברית, האות אשר נעמיד לבריתנו, כמו שיה דרכם לעשות אות וסימן קיים לברית שהיו כורתים (מוהר"ר אח"ם), והכוונה כמו שכתב רמב"ן נכרות ברית בדבר קיים שיהיה לעד בינותינו, על כן הרים יעקב אבן, והנה האל לבדו הוא העד באמת, והוא הרואה והוא הדיין אשר יענוש העובר על הברית, וכמו שאומר אח"כ יצף ה' ביני וביניך, אלהים עד ביני וביניך אלהי אברהם ואלהי נחור ישפטו בינינו, ואמנם האבן והגל שהקימו היה לסימן להם שיזכיר להם את בריתם, וכך היה מנהגם להעמיד להם סימנים העומדים לדורות, כמו ביהושע הנה האבן הזאת תהיה בנו לעדה (יהושע כ"ד כ"ז).