עוד כתבת בפ' היו בודקין (סנהדרין ד' מ') בשאלה מכירין אתם אותו ר"ל שמא מעובדי אלילים היה נאמר כן שאף במקום שרובו ישראל ושאין רגלי עממין מצויין שם. ולא הוזקקתי לזה אלא ממה שראיתי בירוש' נהרג מטבריא לצפורי חזקה ישראל הוה ואיני רואה לסמוך עליו אא"כ יצטרף בו דעתך. הא מספקא לי דאפשר דאיתא להא דירושלמי משום דבאיסורין הולכין בו אחר הרוב ושמא אף בדיני נפשות כן. ועוד מדאמרינן בפ"ק דכתובות (ד' ט"ו) כל קבוע כמחצה על מחצה דמי מדאורייתא מנא לן אמר קרא וארב לו עד שיהא מתכוין ואמרי' רבנן דבי ר' ינאי פרט לזורק אבן לגוי [לגו]. היכי דמי אילימא דאיכא ט' גוים וא' ישראל תיפוק ליה דרובא גוים נינהו וא"נ פלגא ופלגא ספק נפשות להקל לא צריכא דאיכא ט' ישראלים וגוי א' ביניהם דהוי גוי קבוע וכל קבוע כמחצה על מחצה דמי אלמא משום קבוע דהוי כמחצה פטרינן ליה. הא ניידי בכי הא חייב ונמצא בין טבריא לצפורי אינו קבוע דאנשי טבריא וציפורי אינם קבועים שם בדרך אלא דניידי וכל דפריש מרובא פריש. וכענין שאמרו בקידושין (ד' ע"ג) אמר רבא דבר תורה שתיק כשר מ"ט רוב כשרים אצלה ומיעוט פסולים אצלה ואי דאזלי אינהו לגבה כל דפריש מרובא פריש מאי אמרת דילמא אזלת איהי לגבייהו הו"ל קבוע וכל קבוע כמחצה על מחצה דמי. אלא שאני מסתפק לפי שלא הוזכר כן בגמרין ועוד דבדיני נפשות כתיב בהו והצילו העדה ואפי' בדבר שהיא בעין ברור אצלנו הולכין בו להקל כרודף אחר חבירו ונכנס לחורבה אחריו ומצא הרוג מפרפר וסביביו מטפטף דם שזה כדבר ברור שאין שם אחר אלא רודף זה וא"ה אין דנין אותו עד שיראו שנים עדים ממש שהוא הרגו. ומ"מ ההיא דפ"ק דכתובות מכרעא לי וכ"ש שר' יוחנן דירושלמי מכריע