
יש דברים שהן אסורין בשבת אף על פי שאינן דומין למלאכה ואינם מביאין לידי מלאכה. ומפני מה נאסרו, משום שנאמר, אם תשיב משבת רגליך עשות חפצך ביום קדשי, ונאמר וכבדתו מעשות דרכיך ממצוא חפצך ודבר דבר. מהא דכתיב ''וכבדתו מעשות דרכיך'' דרשו רבותינו זכרונם לברכה שלא יהא הלוכך בשבת כהלוכך בחול. לפיכך אסור לרוץ בשבת, אבל לדבר מצוה מותר לרוץ (מדכתיב ''דרכיך'' משמע דרכיך אסורים, אבל דרכי שמים מותרין) ומצוה לרוץ.




