זה שנאמר בתורה "ופרשו, השמלה" (דברים כב,יז)--לשון כבוד, שנושאין ונותנין בסתרי הדבר; וכן זה שיאמר האב "ואלה, בתולי בתי" (שם), הן זוממי עדי הבעל.  וזה שנאמר "ואם אמת היה, הדבר" (דברים כב,כ)--תיהרג בשזינת אחר האירוסין בעדים, שנאמר "לזנות בית אביה" (דברים כב,כא); אבל קודם האירוסין, כבר דנה תורה בה שהיא פטורה מכלום, ובועלה חייב בתשלומי ממון בלבד, בין פיתה בין אנס.