רב הונא, בשם רבי יהושע בר אבין ור' זכריה חתניה דרבי לוי, בשם ר' לוי: אין בעל הרחמים נוגע בנפשות תחלה. ממי את למד? מאיוב, שנאמר: (איוב א) הבקר היו חורשות, מלמד שהראה לו הקדוש ברוך הוא מעין עולם הבא שנאמר (עמוס ט): ונגש חורש בקוצר. (איוב א) ותפול שבא ותקחם אמר ר' אבין בר כהנא: יצאו מכפר קריינוס והלכו את כל האבילין ובאו למגדל צבעייא ומתו שם. (שם) ואמלטה רק אני לבדי להגיד לך אמר רבי יודן: כל מקום שנאמר רק מיעוט אף הוא מושבר ומולקה. אמר רבי יודן: לבדי, ועל לבדי להגיד לך אף הוא, כיון ששמע מיד מת. (שם א) עוד זה מדבר וזה בא ויאמר כשדים שמו שלשה ראשים ר' שמואל בר נחמן אמר: כיון ששמע איוב כך מיד התחיל מגייס חיילותיו למלחמה, הדא הוא דכתיב (שם לא): כי אערוץ המון רבה ובוז משפחות יחתני. אמר: אומה זו בזויה, שנאמר (ישעיה כג): הן ארץ כשדים זה העם לא היה לא היתה באה, אלא ליתן אימתה?! כיון שנאמר: אש אלהים נפלה מן השמים. אמר: מה אני יכול לעשות? קל מן שמיא נפל מאן יכולה לעשות?! (איוב לא) ואדום לא אצא פתח. לקח לו חרס להתגרד בו אף במצרים כן, (תהלים עח) ויסגר לברד בעירם ומקניהם לרשפים, ואחר כך, ויך גפנם ותאנתם וישבר עץ גבולם, ואח"כ, ויך כל בכור בארצם ראשית לכל אונם. אף מחלון וכליון כן. בתחלה נגעה בהם מדת הדין בממונם ואחר כך (רות א): וימותו גם שניהם. ואף נגעים הבאים על האדם. תחילה הן באים בביתו. חזר בו טעון חליצה. ואם לא טעון נתיצה, הרי הן באים על בגדיו. חזר בו טעון כביסה, ואם לא טעון שריפה. הרי הם באים על גופו. חזר בו יטהר. ואם לא בדד ישב: