<b>שתי פעמים ושב שהזכיר בזה אחר זה הראשון מדבר במחילת העון הקודם הנקרא שבותך,</b> כמו הבת השובבה <small>(ירמיה לא כא)</small> וכמו וילך שובב בדרך לבו <small>(ישעיה נז יז)</small> וכמו שובה משובה ישראל <small>(ירמיה ג יב)</small> וכן רבים, ע"ז אמר ושב ה' אלהיך את שבותך ורחמך כי אפילו שבותך המתיחס אליך דהיינו העון יתהפך לזכות כאמרו רז"ל <small>(יומא פו:)</small> שע"י התשובה נעשין הזדונות כזכיות זהו שנאמר ורחמך שהוא לשון אהבה ר"ל שיהיה הקב"ה אוהב את שבותך יען כי הזדונות יהיו בעיניו ית' כזכיות ואוהבם מאד.

