אמר רבי יודן: כל אותן שבע שנים שבנה שלמה בית המקדש לא שתה בהן יין, כיון שבנאו ונשא בתיה בת פרעה אותו הלילה שתה יין והיו שם ב' בלוזמאות: אחת שמחה לבנין בית המקדש, ואחת שמחה לבת פרעה. אמר הקב"ה: של מי אקבל, של אלו או של אלו? באותה שעה עלה על דעתו להחריב את ירושלים, הדא הוא דכתיב (ירמיה לב): כי על אפי ועל חמתי היתה לי העיר הזאת וגו'. אמר רבי הילל בר הילני: כזה שהוא עובר במקום המטונף ועקם חוטמו. אמר רבי חוניא: שמונים מיני ריקודין רקדה בת פרעה באותה הלילה והיה שלמה ישן עד ד' שעות ביום ובמפתחות של בית המקדש נתונות תחת ראשו. הדא הוא דתנן: על תמיד של שחר שקרב בארבע שעות נכנסה אמו והוכיחתו. וי"א ירבעם בן נבט נכנס והוכיחו. ויכול היה?! רבי חגי בשם רבי יצחק: עמד וכנס אלף מתוך שבטו ונכנס והוכיחו. הדא הוא דכתיב (הושע ג): כדבר אפרים רתת כדבר ירבעם ריתותו של שלמה. אמר לו הקדוש ברוך הוא: למה אתה מוכיחו נשיא הוא בישראל! חייך, שאני מטעימך משררותו ואין אתה יכול לעמוד בה, כיון שנכנס למלכות, מיד (שם ): ויאשם בבעל וימות. ורבנן אמרין: ודאי אמו מוכיחתו, נטלת קורדיקון שלה והיתה מסרסתו לכאן ולכאן ואמרה לו (משלי לא): מה ברי ומה בר בטני. אמר רבי הושעיה: מה בני אין כתיב כאן, אלא מה ברי אלו צואות ואזהרות של תורה שנקראת בר כמה דאת אמר: (תהלים ב): נשקו בר, שכל דבריה ברים. ומה בר נדרי? אמרה ליה: ברי, הרבה נשים נשא אביך, וכיון שבא נתן הנביא ואמר לו (ד"ה א כב): הנה בן נולד לך כי שלמה יהיה שמו, היתה כל אחת אומרת: אם מעמדת אני שלמה אני מקריבה כל קרבנות שבתורה ועכשיו עמדתי וקרבנותי בידי ואתה ישן?! (משלי לא): אל תתן לנשים חילך ודרכך למחות מלכין. אמרה לו: בני דור המבול ע"י שהיו שטופים בזמה נמחו מן העולם. (שם): אל למלכים למואל. אמר רבי יוחנן: אין נותנין מלכות למי שמפליג על דברים של אל, ומי שעושה דברים של אל הוא נתון מלך. אל למלכים שתו יין, אל ישתו מלכים יין, שמא ישכחו ויאמרו כאותו שאמר (שמות ה): מי ה' אשר אשמע בקולו. (משלי לא): ולרוזנים אי שכר או כתיב אוי מן קדם חמרא. פן ישתה וישכח מחקק, כל השותה יין הרבה, סוף שהוא שוכח ברמ"ח איברים שבו, הדא הוא דכתיב: פן ישתה וישכח מְחֻקָּק, מחקק כתיב ואינון רמ"ח. ר' חנינא בר פפא אמר: אמר הקב"ה: בית גדול היה לי ולא החרבתיו, אלא מפני היין. ורבנן אמרי: שני רוזנים היו לי ולא מתו, אלא מפני היין. דתני רבי ישמעאל: לא מתו שני בניו של אהרן, אלא מפני שנכנסו שתויי יין וכו'. אמר הקדוש ברוך הוא: לפי שבעולם הזה היין תקלה לעולם, לעתיד לבא אני עושהו שמחה, הדא הוא דכתיב (יואל ג): והיה ביום ההוא יטפו ההרים עסיס.