דוחה כו'. ואע''ג דמדאורייתא נינהו כדנפקא להו מקרא, הא אר''מ כל מלאכה שאפשר לעשותה מע''ש אינה דוחה כו', וה''נ אפשר דלא דחי שבת עלייהו, טעמא מאי [משוי להו לקנים] דלא לעפש לחם, בכי האי שיעורא לא מיעפש. גמרא וכתבו התוספ' דאין אסורא אלא משום טלטול בעלמא, ואפ''ה גזרו עליהם במקדש ואע''ג דחזו למצוה, כיון דאין עשוי כלי. תוספ'. ועתוי''ט: