אמרו רבותינו: שלשה דברים עשה משה והסכימה דעתו לדעת המקום. בהר סיני דרש ואמר: אם ישראל, שאינן מועדים לדברות, אמר להם (שמות יט, טו): אל תגשו אל אשה, אני, שאני מועד לדבור, אינו דין שאפריש עצמי מן האשה?! והסכים הקדוש ברוך הוא עמו, שנאמר ( דברים ה, כח): ואתה פה עמוד עמדי. והשניה דרש באהל מועד ואמר: ומה אם סיני שלא היתה קדושתו אלא לשעת מתן תורה, לא עליתי אלא ברשות, שנאמר (שמות שם, ג): ויקרא אליו ה' מן ההר לאמר, אהל מועד, שהוא לדורות היאך יכול אני להכנס לתוכו?! אלא, אם קורא אותי הקדוש ברוך הוא והסכים לדעתו, שנאמר ( ויקרא א, א): ויקרא אל משה וידבר ה' אליו מאהל מועד. השלישית דרש בחקת הפסח כשעשו ישראל את העגל, אמר: ומה אם הפסח, שהיה לשעה במצרים, אמר לי: זאת חקת הפסח כל בן נכר וגו', ישראל, שעבדו עבודת כוכבים, יכולין הן לקבל את התורה?! מיד, (שמות לב, יט): וישבר אותם תחת ההר: