דבר אחר: ואלה המשפטים - הה"ד (שם קמז) מגיד דבריו ליעקב, אלו הדברות. חוקיו ומשפטיו לישראל, אלו המשפטים. לפי שאין מדותיו של הקב"ה כמדת ב"ו, מדת ב"ו מורה לאחרים לעשות והוא אינו עושה כלום, הקב"ה אינו כן, אלא מה שהוא עושה, הוא אומר לישראל לעשות ולשמור. מעשה ברבן גמליאל ור' יהושע ור"א בן עזריה ור' עקיבא שהלכו לרומי ודרשו שם, אין דרכיו של הקב"ה כבשר ודם, שהוא גוזר גזירה והוא אומר לאחרים לעשות, והוא אינו עושה כלום, והקב"ה אינו כן. היה שם מין אחד, אחר שיצאו אמר להם: אין דבריכם אלא כזב! לא אמרתם: אלהים אומר ועושה. למה אינו משמר את השבת? אמרו לו: רשע שבעולם! אין אדם רשאי לטלטל בתוך חצירו בשבת?! אמר לו: הן. אמרו לו: העליונים והתחתונים חצירו של הקב"ה, שנאמר ( ישעיה ו) מלא כל הארץ כבודו, ואפילו אדם עובר עבירה, אינו מטלטל מלא קומתו?! אמר לו: הן. אמרו לו: כתיב (ירמיה כג) הלא את השמים ואת הארץ אני מלא. דבר אחר: מגיד דבריו ליעקב אמר רבי אבהו בשם רבי יוסי ב"ר חנינא: משל למלך, שהיה לו פרדס והיה נוטע בו כל מיני אילנות, ולא היה נכנס לתוכו אלא הוא שהיה משמרו, משעמדו בניו על פרקן, אמר לו: בני, הפרדס הזה אני הייתי משמרו, ולא הנחתי אדם להכנס בתוכו, אתם תהיו משמרין אותו כדרך שהייתי אני משמרו. כך אמר האלהים לישראל: עד שלא בראתי את העולם הזה, התקנתי את התורה, שנאמר (משלי ח): ואהיה אצלו אמון. מהו אמון? אומן, שנאמר (במדבר יא): כאשר ישא האומן את היונק, לא נתתיה לאחד מן עובדי כוכבים אלא לישראל, שכיון שעמדו ישראל ואמרו (שמות כד): כל אשר דבר ה' נעשה ונשמע, מיד נתנה להם. הוי, מגיד דבריו ליעקב חקיו ומשפטיו לישראל לא עשה כן לכל גוי. אלא למי? ליעקב, שבחרו מכל העובדי כוכבים, ולא נתן להם, אלא מקצת. נתן לאדם ו' מצות, הוסיף לנח אחת, לאברהם ח', ליעקב ט', אבל לישראל נתן להם הכל. אמר רבי סימון בשם ר' חנינא: משל למלך, שהיה לפניו שלחן ערוך ומיני תבשילין. נכנס עבדו נתן לו חתיכה, שני נתן לו ביצה, שלישי נתן לו ירק, וכן לכל או"א. נכנס בנו נתן לו כל השולחן לפניו. אמר לו: לאלו נתתי מנה מנה, אבל את הכל נתתי ברשותך. כך הקב"ה, לא נתן לעובדי כוכבים אלא מקצת מצות, אבל כשעמדו ישראל, אמר להם: הרי כל התורה כולה לכם, שנאמר (תהלים קמז): לא עשה כן לכל גוי. אמר ר' אלעזר: משל למלך, שיצא למלחמה והיו הלגיונות עמו, והיה שוחט בהמה והיה מחלק לכל אחד ואחד מנה, כדי שיגיע. הציץ בנו ואמר לו: מה אתה נותן לי? אמר לו: ממה שהתקנתי לעצמי. לפיכך נתן האלהים לעובדי כוכבים מצות גולמיות שיגעו בהן ולא הפריש בהן בין טומאה לטהרה, באו ישראל ופירש להם המצות כל אחד ואחד עונשה ומתן שכרה, שנאמר (שיר א): ישקני מנשיקות פיהו, לכך נאמר: חוקיו ומשפטיו לישראל: