ותהר ותלד בן ותאמר אסף אלהים את חרפתי - אמר רבי לוי בר זכריה: עד שלא תלד האשה, הסרחון נתלה בה, לאחר שתלד תלוי בבנה. מאן אכל הדא מקמתא? ברך. מאן תבר הדא מקמתא? אלא ברך. אסף אלהים את חרפתי בפלגש בגבעה (שופטים כא) ארור נותן אשה לבנימין. אסף אלהים את חרפתי, בימי ירבעם. (ד"ה ב יג) ולא עצר כח ירבעם עוד בימי אביהו ויגפהו ה' וימת אמר רבי שמואל בר נחמן: את סבור ירבעם הוא שניגוף, לא ניגוף, אלא אביה. ולמה ניגוף? ר' אבא בר כהנא אמר: על שהעביר הכרת פניהם של ישראל, דכתיב (ישעיה ג): הכרת פניהם ענתה בם. ר' לוי אמר: שהושיב עליהם שומרים שלושה ימים, עד שנשתנה צורתן. דתנן, אין מעידין אלא על פרצוף פנים עם החוטם, ואע"פ שיש סימנים בגופו ובכליו. ואין מעידים, אלא עד ג' ימים. ר' יוחנן אמר: על שֶׁחַסְדָּם ברבים, שנאמר (ד"ה ב יג): ועתה, אתם אומרים להתחזק לפני ממלכת ה' וגו', ועמכם עגלי זהב אשר עשה לכם ירבעם לאלהים. ריש לקיש אמר: על שבזה לאחיה השילוני, שנאמר (שם): ויקבצו עליו אנשים רקים, בני בליעל, קרא לאחיה השילוני בליעל! רבנן אמרין: על שבא עבודת כוכבים לתוך ידו ולא בערה, הה"ד (שם): וילכוד ממנו ערים: את בית אל ואת בנותיה. וכתיב (מלכים א יב): וישם את האחד בבית אל וגו'. והלא דברים קל וחומר, ומה אם המלך שהונה את המלך כמוהו ניגף, הדיוט שהוא מונה את הדיוט, על אחת כמה וכמה!