וכ''כ בפירוש הר''מ ומשמע דחיובא ליכא. וטעמא נראה לפי שהנחש מהדברים שאינן במינן ניצוד דאפילו לצורך פטור אבל אסור אבל תימא דפ''ב דעדיות מ''ה הצד נחש לרפואה חייב ש''מ שהוא מאותן שיש במינן צידה דחייב בכולהו גווני ולשון הר''מ בחבורו בדברים שבמינן ניצוד בין לצורך בין שלא לצורך או לשחק בהן חייב ולכן נראה דהאי אסור דנקטי לא דוקא אלא הוא הדין דחייב. תוי''ט: