אין הספרים יכולים לדחוק את המחשבה ולצמצמה, אלא להעלותה ולהרחיבה. אנו משוטטים בעולם הרוחני, מטיילים בפרדס האצילי, ונשמתנו מופעה בהופעת אורי קודש, ומתאוים אנו לקלוט את שברירי האורים, לצירם ולסמנם. והננו לואים מרוב טובה, ומבקשים מקום מנוח, אשר יגדיר את מאוינו, ויציג לפנינו את עדרי הרעיונות במספר ותוכן, בהשתרגות אורגנית והסתמלות ממודדה. ומתוך איווי חשוב זה הננו עטים אל הספרים, ונפשנו מתרוממת לאורם, ורוחנו מתקרר בנחת הרוח של ההצטיירות הגונית, שהם מציירים לנו במלא אוצרות המפיקים זיו ונוגה, עושר גדול של תפארת זיו החיים העליונים מדושני העונג ורווי השמחות. 