המתפלל על מה שעבר, כגון שנכנס לעיר ושמע קול צוחה בעיר ואמר יהי רצון שלא יהא קול זה בתוך ביתי, או שהיתה אשתו מעוברת אחר ארבעים יום לעבורה ואמר יהי רצון שתלד אשתי זכר, הרי זו תפילת שוא. אלא יתפלל אדם על העתיד לבוא ויתן הודאה על שעבר, כגון הנכנס לכרך אומר "יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתכניסני לכרך הזה לשלום". נכנס בשלום אומר "מודה אני לפניך ה' אלהינו שהכנסתני לכרך זה בשלום. ביקש לצאת אומר "יהי רצון מלפניך הה' אלהינו שתוציאני מכרך זה לשלום". יצא בשלום אומר "מודה אני לפניך ה' אלהי שהוצאתני מכרך זה לשלום, וכשם שהוצאתני לשלום כן תוליכני לשלום וכו'", עד "ברוך אתה ה' שומע תפילה". וזו היא תפילת הדרך שנכתבו היא וכל דיניה בסימן ק"י: