
השליח צבור מקריא אותם ברכת כהנים מלה במלה, והם אומרים אחריו כל מלה עד שמסיימים פסוק ראשון ועונין הציבור אמן, וכן אחר הפסוק השני ואחר הפסוק השלישי. לא יקרא השליח צבור בעל פה אלא מתוך הסידור שלא יתבלבל, ויכול לומר גם הוא האמנים שלאחר הפסוקים ולא הוי הפסק שזהו צורך תפלה. ואלו תיבות שהכהנים הופכים בהם לדרום ולצפון, יברכך, וישמרך, אליך, ויחנך, אליך, לך, משום דתיבות אלו הן לנוכח, לכן הופכין את עצמן גם להצדדין כדי לברך את כולם. וכן הופכים גם בתיבת שלום, לפי שהוא סיום הברכות, ובשעה שמאריכין בניגון של התיבות שבסוף הפסוקים, דהיינו וישמרך, ויחנך, שלום, אומרים הצבור רבונו של עולם וכו' והמקריא אפילו אינו השליח צבור לא יאמר רבונו של עולם מפני הטירוף, ומכל שכן שאם הוא השליח צבור שלא יאמרו מפני הפסק בתפלה, ולא ינגנו הכהנים אלא ניגון המיוחד מפני טירוף הדעת.




