בשר הפסח שנטמא ונודע לו קודם זריקה אף על פי שהאימורין טהורין לא יזרוק את הדם שאין הפסח בא אלא לאכילה ואם זרק לא הורצה ואם לא נודע לו עד שנזרק הדם הורצה שהציץ מרצה על שגגת הבשר שנטמא ואינו מרצה על הזדון נטמאו מקצת האיברים שורף את הטמאים ואוכל את הטהורים נטמאו האימורים והבשר קיים זורק את הדם והבשר נאכל לערב נטמאו הבעלים אחר שנשחט לא יזרוק את הדם ואם זרק לא הורצה לפיכך חייבין בפסח שני שאין הציץ מרצה על טומאת הגוף אלא אם נטמאה בטומאת התהום כמו שביארנו בהלכות ביאת המקדש: