זבחי אלהים רוח נשברה וגו' (תהלים נא): זבדי בן לוי ור' יוסי בן טרטס ורבנן: חד אמר: אמר דוד לפני הקב"ה: אני כבשתי את יצרי ועשיתי תשובה לפניך, אם אתה מקבלני בתשובה הרי יודע אני ששלמה בני עומד ובונה את בהמ"ק, ובונה את המזבח ומקטיר עליו את הקרבנות שבתורה, מן הדין קריא: זבחי אלהים רוח נשברה.וחרנא אמר: מנין למי שהוא עושה תשובה שמעלין עליו, כאלו עלה לירושלים ובנה את בהמ"ק ובנה את המזבח ומקריב עליו כל הקרבנות שבתורה? מן הדין קריא: זבחי אלהים רוח נשברה. ורבנין אמרי: מנין לעובר לפני התיבה שצריך להזכיר עבודה וקרבנות ולשוח? מן הדא ברכתא, רצה אלהינו שכן בציון מהרה יעבדוך בניך. אית דבעי משמענא מן הדא: זבחי אלהים רוח נשברה. אמר רבי אבא בר יודן: כל מה שפסל הקדוש ברוך הוא בבהמה הכשיר באדם. פסל בבהמה עורת, או שבור, או חרוץ, או יבלת. והכשיר באדם, לב נשבר ונדכה. אמר רבי אלכסנדרי: ההדיוט הזה אם משמש הוא בכלים שבורים גנאי הוא לו, אבל הקב"ה כלי תשמישו שבורים, שנאמר(שם לד): קרוב ה' לנשברי לב. (שם קמז): הרופא לשבורי לב. (ישעיה נז): ואת דכא ושפל רוח זבחי אלהים רוח נשברה לב נשבר. ר' אבא בר יודן, בשם רב יודא בר רבי סימון: משל למלך שהיה מהלך במדבר ובא אוהבו וכבדו בכלכלה אחת של תאנים וחבית אחת של יין. א"ל: זה כיבוד גדול?! א"ל: אדוני המלך! לפי שעה כבדתיך, אבל כשאתה נכנס לתוך פלטין שלך אתה רואה כמה אני מכבדך! כך אמר הקדוש ברוך הוא לישראל, זאת תורת העולה, היא העולה. אמרו לפניו: רבון העולמים! לפי שעה הקרבנו לפניך, אבל לכשתיטיב, ברצונך את ציון תבנה חומות ירושלים (תהלים נא): אז תחפוץ זבחי צדק עולה וכליל: