מי שהניח יתומים מקצתן גדולים ומקצתם קטנים ורצו לחלוק בנכסי אביהם כדי שיטלו הגדולים חלקם מעמידים ב''ד אפוטרופוס לקטנים ובורר להם החלק היפה <i>(וי''א דצריכים לחלוק בגורל) (טור) </i>ואם הגדילו אינם יכולים למחות שהרי ע''פ ב''ד חלקו להם ואם טעו ב''ד בשומא ופחתו שתות יכולים למחות וחוזרים וחולקים חלוקה אחרת אחר שהגדילו: <i>הגה: אבל אפוטרופוס אפי' מינהו אבי יתומים אינו יכול לחלוק בלא ב''ד אא''כ נתמנה בפירוש לכך (תשובת הר''ן סי' ס') ואין לב''ד רשות לחלוק בדבר דשייך ביה גוד או אגוד (טור וכ''כ התוס' בפרק ב' דקידושין והרא''ש בפ' אלמנה ניזונית) וי''ח ומתירין (נ''י פרק הנ''ל ומרדכי שתי הדעות) היו האחין כולן קטנים אין חולקין להם עד שיגדילו אא''כ נראה לב''ד שיש להן תועלת בחלוקה (ב''י בשם הרא''ש והר''ן) וכל שהגיעו הקטנים לי''ג שנה יכולים לחלוק בעצמן דחלוקה לא הוי כמכר (ר''י נכ''ו ח''ב):</i>