שלשה שאכלו, ושנים גמרו סעודתן ורוצים לברך, ואחד עדין לא גמר סעודתו ואינו רוצה לברך, צריך הוא להפסיק מסעודתו, כדי שיברכו בזמון ויענה גם הוא עמהם ויוצא ידי זמון. וימתין עד שסים המברך הזן את הכל, ואחר כך יכול לאכל, ואין צריך לברך ברכה ראשונה, כיון שדעתו היה לאכל עוד. וכשיגמר סעודתו יברך ברכת המזון. אבל שנים, אינן צריכין להפסיק בשביל אחד, אלא אם ירצו לעשות לו לכבודו לפנים משורת הדין. ועשרה שאכלו ביחד, צריכין ארבעה להפסיק בשביל ששה שהם הרב. ואינן צריכין להמתין, רק עד שאמרו ברוך אלהינו וכו'. ולאחר שגמרו הם סעדתן, יזמנו לעצמן בלי הזכרת השם - סימן ר