<b>תשובה </b>צריך שתשבע הנתבעת על המשכון תחלה איך אין לה משכון אצלה כלל ואחר כך תאמר לאה כמה משכון שלה שוה זה שרחל אינה מודה שהיא אצלה אם היה שוה כסך ששואלת רחל אין לאחת על חברתה כלום ואם המשכון היה שוה יותר כבר נפטרה רחל בשבועתה שאין ללאה משכון אצלה ואם המשכון לא היה שוה אלא פחות צריך שתפרע לאה שאר הממון דהיינו שאר החוב אשר היא שואלת ממנה רחל ועד עכשיו היתה השבועה בהיסת ועכשיו היא שבועת התורה שהרי מודה במקצת טענה לרחל וכך הדין: (עיין מה שכתב הר"ב שפתי כהן בחה"מ סי' ע"ב שהשיג על הר"ב הב"ח שכתב ששבועה זאת היא היסת ומכאן נראה בבירור שהיא שבועה דאורייתא וכמו שכתב הש''ך ויהיב טעמא למילתיה):