האוכל או שותה לרפואה, אם הוא דבר מטעם ונהנה ממנו, מברך עליו לפניו ולאחריו ברכה הראויה לו, ואפלו הוא דבר אסור, כיון שהתורה התירה לו עתה, צריך הוא לברך עליו. ואם הוא דבר מר, שאינו נהנה ממנו, אינו מברך עליו. השותה ביצה חיה לצחצח קולו, אף שאינו נהנה מטעמו, נהנה הוא ממזונה, דמיזן זין ומברך עליה