פחז: ענין נמהרות וקלות הדעת כאיש אשר איננו מושל ברוחו, כמו אנשים רקים ופוחזים (שופטים ט' ד'), וכן בתלמוד ופחז יצרי עלי (נדרים ט'), והוא קרוב לשרש חפז (רמב"ן) והוא שם דבר, ועומד כאן במקום שם תאר, על דרך כי מרי המה (יחזקאל ב' ז'), ושיעור הכתוב: אתה שאתה איש פחז כמים אל תותר.