כלים המפוצלין שמחוברין זה לזה במסמרים כגון מספורת של פרקים ואיזמל של רהיטני וכיוצא בהן בשעת מלאכה חיבור לטומאה ולהזייה שלא בשעת מלאכה אינו חיבור לא לזה ולא לזה כיצד הן חיבור לטומאה ולהזייה שאם נטמא אחד מהן בשעת מלאכה נטמא השני ואם הזה על אחד מהן בשעת מלאכה עלתה הזייה לשניהן וכאילו הן גוף אחד וכיצד אינו חיבור לא לטומאה ולא להזייה שאם נטמא אחד מהן שלא בשעת מלאכה לא נטמא חבירו ואם נטמאו שניהן והזה על אחד מהן שלא בשעת מלאכה לא טיהר חבירו אף על פי שהן מחוברין וזהו דין תורה אבל מדברי סופרים גזרו שיהיו חיבור לטומאה אפילו שלא בשעת מלאכה גזירה משום שעת מלאכה ולעולם אם נגעה באחד מהן טומאה נטמא חבירו וכן גזרו עליהן שלא יהיו חיבור להזייה אפילו בשעת מלאכה גזירה משום שלא בשעת מלאכה ולעולם אם הזה על אחד מהן לא טיהר חבירו עד שיזה גם עליו הנה למדת שכל מקום שאתה שומע חיבור לטומאה ואינו חיבור להזייה אין זה אלא גזירה מדבריהם על הדרך שביארנו: