כִּי בִקֵּשׁ לְהַדִּיחֲךָ. אַף-עַל-פִּי שֶׁלּא עָשָׂה הַהֶזֵּק, כְּמו שֶׁעושִׂים מַדִּיחֵי עִיר הַנִּדַּחַת, מִכָּל-מָקום חַיָּב מִיתָה בִּשְׁבִיל שֶׁ"בִּקֵּשׁ לְהַדִּיחֲךָ". וּבַהֲרִיגָתו תַּשִּׂיג שֶׁלּא יַדִּיחַ אֲחֵרִים, וְאִם לא תַּהַרְגֵּהוּ, אוּלַי יַדִּיחַ הוּא או זוּלָתו אֶת אֲחֵרִים וְתַעֲלֶה בְּיָדָם. 