והנערה טובת מראה מאד, בתולה. תנינן: מוכת עץ, כתובתה מאתים דברי רבי מאיר. וחכמים אומרים: מוכת עץ, כתובתה מנה. רבי חנינא משם רבי אליעזר טעמיה דרבי מאיר: ואיש לא ידעה, הא אם נבעלה מעץ, בתולה! טעמייהו דרבנן: בתולה, הא אם נבעלה מעץ, אינה בתולה! אמר רבי יוחנן: לא נבעלה אשה ממהול לשמונה תחילה, אלא רבקה. אמר ריש לקיש: לפי שבנותן של עובדי כוכבים משמרות עצמן ממקום ערותן, ומפקירות עצמן ממקום אחר, אבל זאת בתולה ממקום בתולים, ואיש לא ידעה ממקום אחר. אמר רבי יוחנן: ממשמע שנאמר בתולה, אין אנו יודעים ואיש לא ידעה?! אלא אפילו אדם לא תבע בה, על שם (תהלים קכה): לא ינוח שבט הרשע וגו'. ותרד העינה ותמלא כדה ותעל כל הנשים יורדות וממלאות מן העין, וזו כיון שראו אותה המים, מיד עלו. אמר לה הקב"ה: את סימן לבניך, מה את, כיון שראו אותך המים מיד עלו, אף בניך כיון שהבאר רואה אותן, מיד תהיה עולה. הה"ד (במדבר כא): אז ישיר ישראל את השירה הזאת עלי באר ענו בה: