במה אדע: אחר שאמר והאמין בה' לא ייתכן שיאמר במה אדע להיותו מטיל ספק בדבר, ואם היה שהיה מסופק וחסר אמונה, הנה (כמו שהעיר הרמב"ן) לא עשה לו ה' שום אות כדי שיאמין. והראב"ע כתב כי הבטחות האל הן לפעמים על תנאי, ושאברהם ביקש שיישבע לו, שיתקיים הדבר על כל פנים ואין זו תשובה מספקת, שהרי אברהם לא שאל שבועה, והקרוב אלי כי מאמין היה אברהם בהבטחת ה' אמונה שלמה, אך בראותו כי כבר זה כמה פעמים שהיה ה' מבטיחו על ריבוי הזרע ועל כיבוש הארץ (י"ב ב' ז' י"ג ט"ז), ועדיין לא היה ה' נותן לו זרע, ירא היה שמא איזה ניסיון היה בדעת האל לנסותו תחילה, ושרק אחר שיקנה לו אברהם זכות מה, יהיה ראוי לקיום ההבטחה ההיא, ע"כ שאל במה אדע, מה הדבר אשר כשאעשה אותו בו אדע שאירשנה. והקב"ה השיבו כי איננו שואל עוד ממנו שום זכות, כי קיום הבטחתו אינו תלוי בשום תנאי, אך הוא תלוי בקץ הנגזר, כי צריך שיעברו עוד ת' שנה אח"כ מצאתי קרוב לזה לקלערי', אלא שהוא אומר במה אדע שאני קרוב לירש אותה, מה יהיה לי סימן שבא זמן שאירשנה, ולזה השיבו כי צריך שימות ושיעברו ת' שנה - ואמנם הברית שכרת עמו לא היתה כדי שיאמין אברהם, כי כבר היה מאמין בה', אבל לפי שהיה הענין לעתים רחוקות רצה ה' שיהיה לב הדורות הבאים סמוך ובלתי מפקפק בדבר, כדי שבמשך ת' שנה לא יתערבו בגוים, וכן היה שהברית הזאת אשר כרת עמו נרשמה בלב בל צאצאי אברהם יצחק ויעקב והאמינו בכל הדורות ההם להבטחות ה', וכמו שמצאנו כי יוסף בשעת מיתתו אמר לאחיו ואלהים פקוד יפקד אתכם והעלה אתכם מן הארץ הזאת אל הארץ אשר נשבעתי לאברהם ליצחק וליעקב (למטה נ' כ"ד).