בדם בהמה וחיה נמי אין איסור כרת אלא בדם הנפש שהנשמה יוצאה בו, אבל דם האברים אינו אלא בלא תעשה. והני מילי כשפרש מן האבר ויצא לחוץ, או שנצרר בחתיכה, או שפרש ממקומו ונתעורר לצאת ונבלע במקום אחר, אבל אם לא פרש ולא נצרר, מותר: