כמה יתן האדם צדקה. שנה ראשונה המעשר מן הקרן. מכאן ואילך יתן מעשר מן הרוח שהרויח כל שנה, [חוץ מצרכי ביתו], זו היא מדה בינונית. ומצוה מן המבחר שיתן חמש שנה ראשונה מן הקרן, ואחר כך כל שנה חמש מן הרוח. ואל יבזבז אדם יותר מן החמש, כדי שלא יצטרך הוא אחר כך לבריות. ודוקא כל ימי חייו. אבל בשעת מות, יכול אדם לתן עד שליש רכושו צדקה. אין לעשות ממעשר שלו דבר מצוה, כגון נרות לבית הכנסת או שאר דברים למצוה, רק יתנוהו לעניים. ואם נזדמנה לו מצוה להיות בעל ברית, או להכניס חתן וכלה עניים לחפה וכדומה וכן לקנת ספרים ללמד בהם, ולהשאילן לאחרים ללמוד בהם, אם לא היה יכלת בידו, ולא היה עושה אותה מצוה מממון שלו, יכול לעשות ממעשר. אם קונה ספרים ממעות מעשר, צריך לזהר להשאילן לאחרים, אם לא כאשר הוא צריך להם, אזי הוא קודם. וגם יזהר לכתוב עליהם שהם ממעות מעשר, למען לא יחזיקו בהם בניו אחריו - סימן רמ"ח