עפר ר"י בר סימון אומר: עופר עולם על מליאתו נברא. אר"א בר שמעון: אף חוה על מליאתה נבראת. אמר רבי יוחנן: אדם וחוה כבני עשרים שנה נבראו. רבי הונא אמר: עפר זכר, אדמה נקבה, היוצר הזה מביא עפר זכר ואדמה נקבה, כדי שיהיו כליו בריאין. מעשה באחד בציפורי שמת בנו, אית דאמר מינאי הוה יתיב גביה סלק רבי יוסי בר חלפתא, למחמי ליה אנפין חמתיה יתיב ושחיק. אמר לו: למה אתה שחיק? אמר לו: אנן רחיצן במרי שמיא, דאתחמי לאפויי לעלמא דאתי. אמר לו: לא מסתייה לההוא גברא עקתיה, אלא דאתית מעקא ליה, אית חספין מתדבקין? לא כך כתיב (תהלים ב:ט) ככלי יוצר תנפצם אתמהא?! אמר לו: כלי חרש ברייתו מן המים והכשירו באור, כלי זכוכית ברייתו מן האור והכשירו באור, זה נשבר ויש לו תקנה, וזה נשבר ואין לו תקנה אתמהא?! אמר לו: ע"י שהוא עשוי בנפיחה. אמר לו: ישמעו אזניך מה שפיך אומר, מה אם זה שעשוי בנפיחתו של בשר ודם יש לו תקנה, בנפיחתו של הקדוש ברוך הוא על אחת כמה וכמה! אמר רבי יצחק: ככלי חרס תנפצם אין כתיב כאן, אלא ככלי יוצר תנפצם, כלי יוצר שלא הוסקו יכולין הן לחזור: