וידעו כי עירמים הם: אין תחילת הוראת עירום על העדר הבגדים, אלא על גילוי מה שראוי להכסות (עיין מה שכתבתי ב"בכורי העתים" תקפ"ז עמוד קפ"ח) וזה נרמז בדברי רש"י למטה פסוק י"א מאין לך לדעת מה בושת יש בעומד ערום. והנה אחרי אכלם מן העץ התבוששו מגילוי גופם והבינו שראוי שיתכסו. עלה: ל' יחיד, ובס' תורה אשר ביד הכותים כתוב עלי לשון רבים, ורבים חשבו הנוסח שבידנו מוטעה, והם לא ראו כי שם עלה בלה"ק לא יקבל ריבוי, כי שם כולל הוא, כחברו פרי, שלא נמצא במקרא בל' רבים, רק אחר הגלות בימי נחמיה התחילו לומר (ח' ט"ו) עלי זית בלשון רבים, וכן בלשון חכמים אמרו ג"כ פירות.