וטעמא משום דאמרינן בגמרא דפליגי ת''ק ור''י בידים שאין מוכיחות אי הויין ידים. רבנן סברי דהויין ידים ואע''ג דלא כתב לה ודין מוכחא מלתא דבהאי גיטא מגרש לה. ור''י סבר לא הויין ידים. וטעמא דכתב לה ודין דמוכחא מלתא כו' אבל לא כתב לה ודין אמרי בדבור גרשה כו'. ובריש נדרים קיי''ל דלא הויין ידים. ועתוי''ט: