ויאמר אליו מה שמך ויאמר יעקב ויאמר לא יעקב יאמר עוד שמך - (ישעיה מד) מקים דבר עבדו ועצת מלאכיו ישלים ר' ברכיה בשם ר' לוי אמר: משהוא מקיים דבר עבדו ועצת מלאכיו ישלים, אין אנו יודעים שהוא אומר (שם): לירושלים תושב ולערי יהודה תבנינה? אלא מלאך אחד, שנגלה על אבינו יעקב, הה"ד: ויאמרו אליו מה שמך? לא יעקב. ועצת מלאכיו ישלים, שנגלה הקדוש ברוך הוא על אבינו יעקב, בשביל לקיים גזירתו של אותו מלאך, שאמר לו: לא יעקב, ואף הקב"ה אמר לו כן! הה"ד: ויאמר לו אלהים שמך יעקב וגו', לא יעקב יאמר. בר קפרא אמר: כל מי שהוא קורא לאברהם אברם עובר בעשה. אמר רבי לוי: בעשה ולא תעשה. ולא יקרא עוד וגו' בלא תעשה. והיה שמך אברהם, בעשה. והרי אנשי כנסת הגדולה קראו אותו אברם? דכתיב (נחמיה ט): אתה הוא ה' האלהים אשר בחרת באברם וגו'. ספור הוא מספר ואומר: שעד שהוא אברם, בחרת בו. דכוותה, הקורא לשרה שרי עובר בעשה, אלא הוא שנצטווה עליה. דכוותה, הקורא לישראל יעקב עובר בעשה. תני, לא שיעקר שם יעקב, אלא כי אם ישראל יהיה שמך, ישראל יהיה עיקר ויעקב טפילה. ר' זכריה בשם ר' אחא: מכל מקום יעקב שמך, אלא כי אם ישראל יהיה שמך. יעקב עיקר וישראל מוסיף עליו. כי שרית עם אלהים ועם אנשים ותוכל, נתגוששת עם העליונים ויכולת להם, ועם התחתונים ויכולת להם, עם העליונים, זה המלאך. ר' חמא בר חנינא אמר: שרו של עשו היה הוא, דהוא אמר לו: כי ע"כ ראיתי פניך, כראות פני אלהים. מה פני אלהים דין, אף פניך דין. מה פני אלהים (שמות כג): ולא יראו פני ריקם, אף את לא יראו פני ריקם. עם התחתונים ויכולת להם, זה עשו ואלופיו. דבר אחר: כי שרית עם אלהים, את הוא שאיקונין שלך, חקוקה למעלה: