התפילה פועלת לפי הערך של מהות הרצון של המתפלל. הרצון הטוב לגמרי הוא מחוייב המציאות בעצמו, והוא אינינו כ"א במקור העליון, אוא"ס. וכל רצון מוגבל, לפי ערך טובו ולפי ערך העומק של הטוב, כך הוא אומץ מציאותו, ולפי אומץ המציאות שלו כך הוא אומץ גבורתו לפעול. וצדיקים גיבורי כח הם, וחפצם טוב, ולפי מדריגתו של כ"א מהם בטובו תפילתו פועלת, וצדיק בן צדיק טוב רצונו יותר עמוק הוא מצדיק בן רשע, ע"כ תפילתו יותר נשמעת. 