מטהרין. והא דתנן לעיל פרק כ' משנה ה' כופת שקבעו כו', אלמא בקביעות לחוד לא פרחה טומאה מינייהו (וכן שם במשנה ג' כסא כו'). התם משום דבדוכתייהו נמי לישיבה קיימי, אלא משום בנין מטהרינן להו. ומשום הכי בעינן קבע ובנה עלייהו, אבל הכא קא בטיל מישיבה לגמרי, ולכך טהור בקביעות לחוד לבית הלל. ועתוי''ט: