מקצה: המ"ם לשמוש, והראיה ולמקצה השמים ועד קצה השמים (דברים ד' ל"ב), מקצה הארץ ועד קצה הארץ (שם י"ג ו' וכ"ח ס"ד) כי קןדם עַד תבוא מ"ס משמשת, וכאן הכוונה מהם, מתוכם, מביניהם, חמשה מביניהם; וכן ולקחו עם הארץ איש אחד מקציהם (יחזקאל ל"ג ב'( מתוכם, מביניהם, (וכן Lud. De Dieu וראז'): ואעפ"י שמלת מקצה עיקרה מִן קְצֵה, נהפכה לשמש כאילו היא שם על חלק הדבר, וכן בל"ח מקצת, כגון מקצת היום ככלו.