דאי לא אמר אתם עדי פטור, מטעם שלא להשביע את עצמו כדפירש הר''ב במשנה ו' פרק ג' דסנהדרין. והתוס' כתבו דפטור גם כן מטעם משטה אני בך. אבל בטוח''מ סי' פ''א כתב, בלא שום חולק דליתא טענה זו אלא כשהיתה ההודאה על ידי תביעה. ובנידון דידן לא משמע שהיתה שום תביעה ומכי אמר מיהת מתחייב אע''פ שמעולם לא היה חייב לה כלום. הר''נ: