אם יש לו חוב על אחד ואומר יהיה להקדש או לצדקה אינו כלום אבל אם אמר חוב שיש לי על פלוני כשיבא לידי אקדישנו או אתננו לצדקה חייב להשלים דבריו להקדישו וליתנו כשיבא לידו ואפי' האומר חוב שיש לי ביד פלוני יהיה לצדקה אם אמר כן בפני ב"ח ובפני הגבאי או בפני טובי העיר <i>(או אדם חשוב שבעיר) (ב"י בשם ר"י)</i> זכה בו הגבאי מדין מעמד שלשתם והדי הוא צדקה ואינו יכול לחזור בו ואסור לשנותו: