ויחשבה לו צדקה: אברהם חשבה להקב"ה צדקה וחסד, ר' יוסף בכור שור, רמב"ן, רלב"ג, בעל העקדה, דון יצחק, בעל תולדות יצחק, בעל מעשי ה' וס' הזהר ח"ג דף קמ"ח, כלו' מתוך שהיה מאמין בו חשב כי זו צדקה שיעשה עמו, ולא פנה לבבו לומר הלא כמה פעמים הבטיחני על זאת, ועדיין אני ערירי שאם לא היה סמוך לבו בטוח בי שיקיים דברו, היה ראוי שתהיה ההבטחה הזאת בעיניו כצחוק והיתול, ולא צדקה וחסד. ואמנם שתהיה האמונה נחשבת לזכות לאדם, זה אינו לא לפי השכל ולא לפי התורה והנביאים, ולפיכך אין נ"ל לפרש (כפירוש אנקלוס ורש"י והרמב"ם במורה ח"ג פנ"ג ורד"ק ובעל העקרים חלק א' פרק כ"א, ספורנו ורמבמ"ן ויש"ר) שהאל חשבה לאברהם לזכות.