ואשה כי יזוב זוב דמה ימים רבים וגו' זה שאמר הכתוב (שיר ה): ראשו כתם פז וגו'. ראשו, זו תורה, דכתיב (משלי ח): ה' קנני ראשית דרכו. דאמר רבי הונא בשם ריש לקיש: שני אלפים שנה קדמה תורה לבריאת עולם, שנאמר (שם) ואהיה אצלו אמון וגו', ויומו של הקב"ה אלף שנים שנאמר (תהלים צ): כי אלף שנים בעיניך וגו'. כתם פז, אלו דברי תורה שנאמר: (שם יט): הנחמדים מזהב ומפז רב, דברים שנבראו מבראשית, חרותים מכתם פז. (שיר ה') קווצותיו תלתלים, זה הסירגול. שחורות כעורב, אלו קוצי האותיות דברי ר' אליעזר. ר' יהושע אומר: תלתלים. במי הן מתקיימות? במי שמשחיר ומעריב בהן. אמר רבי שמואל בר אמי: דברי תורה צריכין השחרה והערבה, שנאמר (איוב לח): מי יכיל לעורב צידו למוד מאליהו ע"י שהשחיר והעריב בתורה ולא כבר זימנתי לו עורבים, שנאמר (מלכים א יז): והעורבים מביאים לו לחם ובשר וגו'. מהיכן היו מביאין לו? משולחנו של יהושפט. אמר רבי שמואל בר אמי: דברי תורה צריכין השחרה והערבה. בפרנסה מנין? מי יכין לעורב צידו. כך אם אין אדם נעשה אכזרי על גופו ועל בניו ועל ביתו כעורב הזה אינו זוכה לדברי תורה. ר' אסי הוה עסקן חמי חד עורב עביד קן, עביד ביעין, עביד אפרוחין. נסבינון ויהבינון בקידרתא חדתא, ואשע באפיהון ג' יומין. בתר תלתא יומין פתח באפיהון למידע מה אינון עבדין. אשכח יתהון דעבדין צואה, וצואה עבדה יתושין והוו פרחין לעיל מנהון ואכלין להון. קרא עליהן הדין פסוקא: מי יכין לעורב צידו. ר' יוחנן וריש לקיש ר' יוחנן אומר: אין רנה של תורה אלא בלילה, שנאמר (איכה ב): קומי רוני בלילה. ריש לקיש אמר: ביום ובלילה, שנאמר (יהושע א): והגית בו יומם ולילה. ריש לקיש הוה פשיט קראי, וכד הוה מטי באילין קראי, (משלי לא) ותקם בעוד לילה, (איכה ב) קומי רוני בלילה, היה אומר: יפה למדני ר' יוחנן. חזר ואמר: לית אתון חמין אולפני מה נהיר באפי. ולמה? דהוה דלילא ודיממא: