<b>תשובה </b>זה ודאי תמיד ובכל מקום והטעם מפני שכל השעות אשר זכרו חכמים ז"ל בכל התלמוד הם שעות זמניות דהיינו בכל זמן חושבים י"ב שעות ביום וי"ב שעות בלילה אם היום והלילה שוין או אם היום ארוך והלילה קצרה או להיפך ואם היום או הלילה ארוכים יהיו השעות ארוכות ואם קצרים יהיו קצרות ולכן קראו אותה חכמי התכונה שעות זמניות כי לפי הזמן ישתנו ולעת אשר יתהפכו או קצרות או ארוכות אז אם תשים פניך לצד דרום ויהיה צד מזרח לשמאלך ומערב לימינך הנה תראה השמש בתחילת היום קרוב מן הארץ בחוש הראות וכאשר יעבור שעה אחרת תראהו יותר נעלה מן הארץ והוא לצד שמאלך וכן על זה הדרך ולסוף שעה ששית תראה השמש נגד פניך בכיוון וזה יקראוהו בי קטתא ועד סוף שעה שביעית תראה השמש נוטה לצד ימינך ומתקרב לארץ עד אשר ישקע זה הוא תמיד בקיץ ובחורף אמנם כאשר יהיה השמש בי קרנתא והוא בחצות היום ממש תראהו נגד פניך אבל תהיה רחוקה צל ראשך דהיינו בימי החורף נוטה לצדדין ובימי הקיץ תהיה קרובה מן הצדדין ובתקופת טבת תהיה רחוקה הרבה ובתקופת תמוז יהיה קרובה הרבה וכל זה יהיה בזה האקלים (פי' נוף) וישתנה קרובה או רחוקה במדת העיר אם היא מעוטה ברוחב לא תתרחק מצל ראשי אנשים וכן על זה הדרך באופן כי לפי רוחב המקומות אפשר יהיה השמש בחצי היום בראש כל אדם ויראה הצל ישרה ואפשר שיש מקומות שאי אפשר לראות גרם השמ' בחצות היום באותו המקום ובאותו היום עד אשר יתחיל להטות לצד מערב ואז יהפוך פניו למזרח ויוכל לראות וזה לא יקרה בשום מקום מערי בצרה ובבל ודמשק וכל אותו המחוז גם בקצת מערי המערב אבל יהיה זה בערי תימן וכוש ובכל אותן המקומות אך חמה בראש כל אדם יש כמה חילוקים משתנים בסברא זו שזה לא יקרה יום או יומים בשנה בעיר מיוחדת כי בעת אשר יקרה בכאן לא יקרה במקום אחר כי יש חילוק הרבה במקומות: וכתב משה