וכ''כ הר''מ. ולפ''ז יש לפרש דרבותא דאפילו קמ''ל, וכ''ש איפכא כי טהור בזריקה וטמא בהקטר, דטומאתו קרובה לשעת חלוק ואכילה. אבל בגמרא דייקינן דהא טהור בשעת זריקה וטמא בשעת הקטר חולק, מתניתין דלא כאבא שאול דאמר עד שיהא כו', ולפ''ז רבותא דאפילו, לא קאי אלא משום דטהור בשעת הקטר. ונראה דפירשו כאבא שאול משום דאבעיא דר''א נטמא בינתיים [שכתב הר''ב] קאי אליביה. ועתוי''ט: