אל תרגזו בדרך: ל' רגז בלה"ק עיקר ענינו נענוע ורעדה (רשב"ם), כמו ומוסדי הרים ירגזו (תהלים י"ח ח'), ירגזון יריעות (חבקוק ג' ו'), וירגזו ההרים (ישעיה ה' כ"ה), והושאל על שאול והמית הנפש לכל סבה שיהיה, כמו ורגזו וחלו מפניך (דברים ב' כ"ה) ופחדו ורגזו (ירמיה ל"ג ט'), לב רגז (דברים כ"ח ס"ה) שהם על חרדת הפחד; מעצבך ומרגזך (ישעיה י"ד ג'), וירגז המלך (ש"ב י"ט א') שהם על חרדת העצבון; למרגיזי אל (איוב י"ב ו'), ברגז רחם תזכר (חבקוק ג' א') שהם על החמה והחרון. ובל' ארמית נאמר תמיד על החמה והחרון. וכאן הנכון כפירוש רש"י שלא יריבו זה עם זה על דבר מכירתו, וכדברי ר' יונה (הביאו רד"ק) אל תתקוטטו זה עם זה על מכירתי לאמר זה לחברו אתה גרמת מכירתו, וכן היא ג"כ דעת הרלב"ג.