(משלי ו טז): "שש הנה שנא ה', ושבע תועבת נפשו" - ואלו הן שש ששנא הקב"ה "עיניים רמות", "ולשון שקר", "וידיים שופכות דם נקי", "לב חורש מחשבות אוון", "רגליים ממהרות לרוץ לרעה", "יפיח כזבים עד שקר ומשלח מדנים בין אחים". ואלו הן שבע תועבת נפשו: עבודה זרה, וגילוי עריות, ושפיכות דמים, ולשון הרע, וכל המחניף את חברו בדברים, וכל האומר דבר שלא מפי אומרו, ש(משנה אבות ו ו): "כל המביא דבר בשם אומרו מביא גאולה לעולם", שנאמר (אסתר ב כב): "ותאמר אסתר למלך בשם מרדכי", וכל האומר דבר שלא מפי אומרו מביא קללה לעולם.