המקלל עצמו לוקה כמו שקלל אחרים שנאמר השמר לך ושמור נפשך ואחד המקלל עצמו או חבירו או נשיא או דיין אינו לוקה עד שיקלל בשם מן השמות כגון יה ואלהים ושדי וכיוצא בהן או בכנוי מן הכנויים כגון חנון וקנא וכיוצא בהן הואיל והוא חייב אם קלל בכל הכנויים כך אם קלל בכל לשון חייב שהשמות שקוראין בהן הגוים להקדוש ברוך הוא הרי הן ככל הכנויים וארור בו שבועה בו קללה בו נדוי.