ואלה המשפטים - הה"ד (תהלים צט) ועוז מלך משפט אהב. אימתי נתן העוז להקב"ה? בשעה שהוא עושה את הדין בעובדי כוכבים. שכן אתה מוצא בנבוכדנצר הרשע, ע"י שנתגאה ואמר (דניאל ד): הלא דא היא בבל רבתא. אמר לו הקב"ה: רשע! ליחה סרוחה נתגאית ואמרת: בתקוף חסני ויקר הדרי, ואין אתה יודע שהכל שלי, הגדולה שלי, והחסן שלי, הכבוד שלי, וההדר שלי. וכן דוד אומר (ד"ה א כט): לך ה' הגדולה והגבורה והתפארת. ואומר (תהלים קד): ה' אלהי גדלת מאד. אמר הקב"ה לנבוכדנצר: מעט מלכות שנתנה לך, משלי הוא. וכן דניאל אומר לו (דניאל ב): די אלה שמיא מלכותא חסנא תוקפא ויקרא יהיב לך. ואתה אמרת בתקוף חסני ויקר הדרי?! הוי, ועוז מלך משפט אהב, העוז של מלך מלכי המלכים הקב"ה, והוא אוהב את המשפט ונתנו לישראל שהם אוהביו. ומה שכתוב (תהלים צט): אתה כוננת מישרים, אתה כוננת ישרות לאוהביך, שע"י המשפטים שנתת להם הם עושים מריבה זה עם זה ובאין לידי משפט והם עושין שלום. אמרו ישראל לפני הקדוש ברוך הוא: רבון העולם! עד מתי אי אתה עושה דין בעובדי כוכבים? אמר להם: עד שתגיע עונתן ליבצר, שנאמר (ישעיה כז): ביום ההוא כרם חמר ענו לה, כלום קוטף אדם את כרמו קודם שיתבשל?! אלא מאחר שהוא מבושל, הוא קוטפו ונותנו בגת, ודורכו ומזמר, והן עונין אחריו. כך אמר הקב"ה לישראל: המתינו לי, עד שתגיע עונתה של אדום ואני דורך אותה, שנאמר (תהלים ס): על אדום אשליך נעלי, אני פותח לכם ואתם עונים אחרי, לכך נאמר: כרם חמר ענו לה. (ישעיה כז) אני ה' נוצרה לרגעים אשקנה, אני הוא שמשמר אותה להשקותה כוסות הרבה, שנאמר: לרגעים אשקנה, אם בא אני להביט בהם, מכלה אני אותם מן העולם, אלא חמה אין לי, כשם שהם מתמלאין חמה על בני, אלא מה אני עושה להם? (שם) אפשעה בה אציתנה יחד. אמר רבי לוי: אמר הקב"ה לעובדי כוכבים: ישראל שלי הם, שנאמר (ויקרא כה): כי לי בני ישראל עבדים. והחמה שלי שנא' (נחום א): נוקם ה' ובעל חמה, ואתם מתמלאים משלי על שלי?! שנאמר (ישעיה כז) מי יתנני שמיר ושית במלחמה. ורבנן אמרין: אמר להם הקב"ה: אם משנה אני מדת הדין שלי, בברק אחד אני מכלה אותן, שנאמר (דברים לב): אם שנותי ברק חרבי. ומה אני עושה? ותאחז במשפט ידי. וכן הוא אומר ( ישעיה כז): או יחזיק במעוזי, ואין מעוזי אלא דין, שנא' (תהלים צט): ועוז מלך משפט אהב. אמר להם הקב"ה לישראל: כשם שאני יכול לעבור את הדין על עובדי כוכבים, ואני איני מעביר אלא תופס אני בדין, כך אתם לא תצאו חוץ לדין, שנאמר (שמות כ): ואלה המשפטים: