נהגו העולם למלאת התרנגולים או טלה בבשר או ביצים ולבשל בקדירה וצ"ע כי המימון כ' לאסור אע"פ שמלחו יפה יפה ואפי' שבשר שבתוכו מבושל או צלי שהרי הדם יוצא לתוכו עכ"ל. אבל לצלי' מות' אפי' אם הבשר שבתוכו חי ואפי' פיהם למעלה וכן פירש"י בכיצד צולין (דע"ד ע"א וע"ב ועיין בס"א דאתיא מן הצד) גבי האי מולייתא שרי פי' שממלאין התרנגולים או טלה וצולין אותם כי האור שואב הדם אפי' לא מלחו אלא מליחת צלי. וד"ל.