
אין עושין מוגמר. דהיינו לפזר מיני בשמים על הגחלים, בין להריח בין לגמר את הבית או כלים דכתיב לכל נפש, ובעינן דבר השוה לכל נפש, אבל מוגמר אינו נצרך אלא למפונקים ומעונגים. ובענין עישון הטיטון (סיגריות) נחלקו הפוסקים זכרונם לברכה, וגם להמקילים צריכים ליזהר שלא להדליק בנייר ולא בגחלת, משום כשזורקן על הארץ נעשה כיבוי ובקל יוכל לטעות לעשות כן ביום טוב, כיון שרגיל לעשות כן בחול, ואם כתובים על הנייר אותיות בכתב או בדפוס והוא שורפו, איכא גם איסור מחיקה אלא צריך להדליק משלהבת, וגם אין לעשן מתוך כלי (פייפ) חדש, גם אסור לחתוך את הטיטין ביום טוב, ונראה דהוא הדין דאסור להסיר הקצוות הסגריות.




