אחר הדברים האלה - אחר הרהורי דברים שהיו שם. מי הרהר? אברהם הרהר ואמר: שמחתי ושמחתי את הכל, ולא הפרשתי להקב"ה, לא פר אחד ולא איל אחד! אמר לו הקדוש ברוך הוא: על מנת שנאמר לך, שתקריב לי את בנך ולא תעכב. על דעתיה דר' אליעזר: דאמר אלהים: והאלהים הוא ובית דינו. מלאכי השרת אמרו: אברהם זה, שמח ושימח את הכל, ולא הפריש להקב"ה לא פר אחד ולא איל אחד! אמר להן הקדוש ברוך הוא: על מנת שנאמר לו שיקריב את בנו ולא יעכב. יצחק וישמעאל היו מדיינים זה עם זה זה. אומר: אני חביב ממך, שנמלתי לשלוש עשרה שנה! וזה אמר: חביב אני ממך, שנמלתי לח' ימים. אמר ליה ישמעאל: אני חביב ממך. למה? שהיה ספק בידי למחות ולא מחיתי. באותה שעה, אמר יצחק:, הלואי היה נגלה עלי הקב"ה ואומר לי שאחתך אחד מאיברי ולא אעכב, מיד! והאלהים נסה את אברהם. [נ"א אמר לו ישמעאל: אני חביב ממך, שנמלתי לשלוש עשרה שנה, אבל אתה נמלת בקטנך ואי אפשר למחות. אמר לו יצחק: כל מה שהלויתה להקדוש ברוך הוא, שלושה טפים דם הם, אלא הריני עכשיו בן ל"ז שנה, אילו מבקש לי הקב"ה להשחט איני מעכב. אמר הקדוש ברוך הוא: הרי השעה! מיד, והאלהים נסה את אברהם]: