אם היה ישן מצערים אותו ומעירים אותו עד שיקרא פסוק ראשון והוא ער ממש מכאן ואילך אין מצערים אותו כדי שיקרא והוא ער ממש שאף על פי שהוא קורא מתנמנם יצא.   <i>הגה: ודין שתוי ושכור עיין לקמן סימן צ"ט סעיף א':<i></i></i>