ותשר דבורה וגו' (נ"י לפי) מה נתנבאה דבורה לישראל אלא כך אמרה דבורה לישראל במי הקב"ה נפרע להן לישראל מן העכו"ם בבני אדם שמשכימין ומעריבין לבית הכנסת ולבית המדרש ועונין אמן ומברכין את הקב"ה בכל יום תמיד. ובמי שהוא משכים ומעריב לבהכ"נ ולבהמ"ד להשלים עשרה עליהן הוא אומר (תהלים נה) פדה בשלום נפשי מקרב לי כי ברבים היו עמדי. וכן מי שיש לו ת"ח בשכונתו ויודע בו שהוא קורא לש"ש ושונה לשם שמים והוא זן אותו ומכלכלו ומפרנסו נמצא הוא מקיים את הת"ח ואת אשתו ואת בניו ואת כל הקורין והשונין עמו עליו הוא אומר פדה בשלום נפשי מקרב לי כי ברבים היו עמדי ושנו חכמים כל המקיים נפש אחת מישראל מעלה עליו הכתוב כאילו קיים עולם מלא. ואין לך סם חיים למלאך המות אלא מדת הצדקה בלבד שנאמר (דברים ט) כי יגרתי מפני האף והחמה וגו' ואומר (משלי כא) מתן בסתר יכפה אף ושחד בחיק חמה עזה. מעשה בב' משפחות של כהנים שבאו לפני ריב"ז שהיו מתים בלא ימיהם. אמר להם רבי יוחנן שמא ממשפחת בני עלי אתם דכתיב ביה וכל מרבית ביתך ימותו אנשים (שמואל א ב) אמרו לו רבי מה לנו לעשות אמר להם כיון שמגיע בן מבניכם לפרקו ראו מה דמיו ותנו לצדקה כדי דמיו ויבא אליכם מה שכתוב וצדקה תציל ממות (משלי י) (נ"י ויציל שכתוב וכל מרבית ביתך ימותו אנשים) והלכו ועשו כן והצילו את עצמן מן המיתה ולא זו בלבד אלא כל מי שעושה משפט וצדקה ומקיים כאלו פדה את הקב"ה וישראל מן העכו"ם ועליו הכתוב אומר פדה בשלום נפשי וגו' באותה שעה אומר הקב"ה מי פדה אותי ושכינתי ואת ישראל מבין העכו"ם מי שהוא עושה משפט וצדקה. ואם לא עשו מה נאמר בהן ותהי האמת נעדרת (ישעיה לט) אבי שבשמים יהי שמך הגדול מבורך לעולם ולעולמי עולמים ותהא לך קורת רוח מישראל עבדיך שאמרת מי פדה אותי ושכינתי ואת ישראל מבין העכו"ם והלא אתה הוא הפודה ומציל את כל באי עולם ואת כל מעשה ידך שבראת בעולם שנאמר (תהלים כה) פדה אלקים את ישראל מכל צרותיו ואומר (תהלים קל) יחל ישראל אל ה' כי עם ה' החסד והרבה עמו פדות והוא יפדה את ישראל מכל עונותיו. אמר הקב"ה לבית דוד מה אתם יושבים אם אתם מבקשים את ימות בן דוד ואתם מבקשים לגאול את ישראל עשו משפט וצדקה שנאמר (ירמיה כא) בית דוד כה אמר ה' דינו לבקר משפט והצילו גזול מיד עושק וגו'. אמרה דבורה הואיל והתורה היא קורת רוח מלמעלה וקורת רוח מלמטה שנאמר (משלי ג) עץ חיים היא למחזיקים בה וגו' על כן לבי לחוקקי ישראל המתנדבים בעם ברכו ה' (שופטים ה) רוכבי אתונות צחורות (משלי ג) אין צחורות אלא לשון נקיות שהם נקיים מן הגזל יושבי על מדין אלו בני אדם שמעמידין את הדבר על הדין אמת ואין מדין אלא לשון דין (נ"י עשות דין שנאמר) (ישעיה י) להטות מדין דלים וגו' מה מדין האמור להלן דין אף מדין האמור כאן דין. והולכי על דרך שיחו אלו סנהדרין שהעולם נשען עליהם ואינם מדברים שיחה בטלה לעולם שנאמר (שופטים ה) שמעו מלכים האזינו רוזנים מקול מחצצים אלו האומרים על טמא טמא ועל טהור טהור הכל במקומו ובזמנו והלכות שבת בשבת והלכות מועד במועד והלכות חגיגה ומעילות ודיני חצצים באדם. בין משאבים אין משאבים אלא לשון שאיבה שנאמר (בראשית כד) ותשאב לכל גמליו ואומר (ישעיה יב) ושאבתם מים בששון. ד"א בין משאבים מתוך שלומדין ושואבין ד"ת ומכעיסין עליהן דברי תורה לכך נאמר בין משאבים שם יתנו צדקות ה' צדקות פרזונו בישראל חסד גדול עשה הקדוש ברוך הוא שפיזר את ישראל לבין העכו"ם: