היו לפניו שני מינים שברכותיהם שוות, כגון אגוז ותפוח, שיכול לברך על אחד ולפטור גם השני, חיב לעשות כן, ואסור לו לברך על אחד בכונה שלא לפטור את השני כדי לברך גם עליו בפני עצמו, משום דאסור לגרם ברכה שאינה צריכה. ויברך על היותר חשוב - כדלקמן סימן נ"ה ונפטר השני, אע"פ שלא היתה כונתו לפטרו. אבל אם ברך על זה שאינו חשוב, אינו נפטר החשוב אלא אם כן היה דעתו לפטרו. אבל אם ברך בסתם, צריך לחזור ולברך על החשוב, דאינו בדין שיפטור שאינו חשוב לחשוב דרך גררא - רי"א רט"ו