כבר הודיענו ר׳ יהודה חיוג ההישרה הראשונה בדקדוק הלשון, כי אותיות הנשימה שלש, והם או״י ונקראו אותיות הנשימה, כי לא יוכל להוציא שום תנועה בלעדיהם. ועל זה אמר בעל ספר היצירה ובשלש אמות או״י, ואלו השלש אותיות נחלקות בכחם משאר אותיות, כי כלם מלבד אלו יש להם מין נח נראה לבד, ואלו השלש יש להם נח נראה ונח נסתר. אמנם הנח נראה אשר בשאר האותיות כמו בי״ת האחרונה ממלת אביי שהיא נחה, אמנם נראה ומורגש במוצא החיך, ועל זה הדרך תמצא כל האותיות מלבד או״י. אמנם ה״א דומה בזה לאו״י אבל לא נמצא בכלל או״י לענין יארך ספורות, אך בדברים רבים משתתפת עמהם, ולאו״י יש ב׳ מיני נחים, נח נראה ונח נסתר, הנח נסתר בוא״ו לו, והנח נרא׳ בוא״ו אליו, ואתה הראת לדעת כי וא״ו לו ווא״ו אליו שתיהן ענין יחוד הדבר לזכר הנסתר, אמנם ביניהם הפרש, כי וא״ו לו מיחדת הדבר בדרך נעלם ונסתר, ווא״ו אליו יחוד יותר, ולכן דרשו אלו אמר הכתוב מדבר לו לא היה מורה על יחוד שלם, ושהיה אפשר שיהיו ישראל שומעים עם היות שהדבור נמשך למשה, לפי שאין האות המיוסדת מורגשת במוצא שפתים, אבל באמרו אליו שהאות המיוחדת מורגשת במבטא מורה ביחוד יותר, והוא שמשה שמע וכל ישראל לא שמעו: ברוך ה׳ לעולם אמן ואמן: