בגמרא מסיק דר''י ס''ל על הניזק להרחיק א''ע. ולדבריהם דרבנן קאמר לדידי אפילו משרה וירקא לא בעי רחוקי, אלא לדידכו אודי לי מיהת בחרדל כו'. ורבנן, דבורים לחרדל לא מזקי ליה. וכתב הרא''ש, והני לא הוו גירי דיליה, דבהכי. מודה ר''י כו'. ודעת הר''מ דאף בכרישין וחרדל צריך ג''ט, דאל''כ הוי גירי דיליה. ופירש הר''מ גירי דיליה, כמי שיורה בחץ מרשותו לחצר חבירו כו'. (ועיין דעת הנ''י לעיל אות מ''ה. ועתוי''ט):