<b>תשובה </b>כשם שנפלאה פסקא זו שלנו בעיניכם כן נפלאה קושיא זו בעיני הרבה ששתי מחלוקות הם האחד מחלוקת ר' ות"ק (שם) במקדיש נכסים והיו בהם עבדים וכו' דאמר ת"ק שאין הגבאין משחררים אעפ"י שלקחו דמי העבדים אלא האחרים שמכרו להם הם שמשחררים וחולק רבי לבדו בזה ואמר שהעבד שהוקדש אם נתן דמיו לגזברין יצא לחירות וכאלו מכרו אותו הגזברין לאחר ואינו צריך גט שחרור ולא איפסיקא הלכתא בהאי מחלוקת ולפיכך פסקנו כת"ק שאמר שאין הגזברין רשאין להוציא אותם לחירות כמו שאמרנו באפוטרופין שאינן יכולין להוציא עבדים לחירות וכן הלכה וגם ר' חולק שם בענין אפוטרופין ואמר אומר אני נותן דמי עצמו וכו' ואין הלכה כמותו אלא כת"ק והמחלוקת השניה הוא מחלוקת ר' ורבי שמעון במי שהפקיר עבדו וזהו פירושה שם (ל''ט) אמרו לפני רבי אמר נתיאשתי מפלוני עבדי מהו אמר להם אומר אני אין תקנה אלא בשטר פירוש לפי שכיון שפקע [שעבוד] רבו ביאוש אין לו תקנה שישתחרר אלא בגט חירות שיכתוב לו רבו והקשינו על רבי היאך יאמר ר' אין לו תקנה אלא בשטר ור' הוא דאמר במקדיש עבדו שאם נתן העבד דמיו לגזבר יצא לחירות בלא שטר ואעפ''י שפקע שעבוד רבו ממנו בהקדש הנה יש לו תקנה בכספיה ופרקינן [הכי] קאמר או בכסף או בשטר פירוש העבד שפקע שעבוד רבו מעליו בין בהקדש בין בהפקר בין ביאוש יש לו תקנה או בגט שחרור או בכסף שיפדה בו את עצמו וזה שנתיאש מעבדו כבר פקע ליה כספיה ולא נשאר לו תקנה אלא בשטר שיכתב לו רבו גט חירות ועל זה אמר רבי אומר אני שאין לו תקנה אלא בשטר ואם תאמר אם כן הוא מאי אתא לאשמועינן והלא דברים ידועים הם שכל עבד כנעני שבעולם קונה עצמו בשני דברים בכסף ובשטר לא בא רבי אלא לאפוקי מהאי תנא דתניא ר' שמעון אומר משום רבי עקיבא יכול יהא כסף גומר בה וכו' עד שטר גומר [בה] ואין כסף גומר בה פירוש בשפחה חרופה שאם נתנה דמי חציה לא תצא לחירות אלא בשטר בלבד ולדברי רבי כסף גומר בה ואם נתנה חציה נמי תצא לחירות הא איפסיקא הלכתא בהדיא שאין הלכה כר' שמעון דאמר שאין גומר בה אלא שטר ומדאיפסיקא הלכתא שאין הלכה כר' שמעון אתה למד שהלכה כרבי דאמר גומר בה בשפחה חרופה בין כסף בין שטר וכן כל עבד שפקע שעבוד רבו גומר בו בין כסף בין שטר כמו שלמדנו מדברי רבי שאומר אבל הוא נותן דמי עצמו וכו' ולא איפסיקא הלכתא כרבי שיקחו הגזברין דמי העבד שהוא הקדש מידו ויצא מתחת ידו לחירות אלא אחרים מוציאין אותו כת"ק הרי הרחבנו בפירוש הלכה זו הרבה ואעפ''י שהיא פשוטה מפני הפליאה שנולדה בה: משה