צנון ושומן ובצלים וכרישין שחתכו הראשון בסכין חולבת לא סגי בהדחה ואסור לבשלם עם בשר לכתחילה או איפכא דאמרינן (פכ"ה דקי"א ע"ב) צנון שחתכו בסכין של בשר אסור לאוכלו בכותח ואפי' אין הסכין ב"י דחורפא דצנון או דאחריני עושהו נ"ט לשבח כדאמרינן גבי קורט של חלתית והצנון בולע עיקר הטעם ואין כאן נ"ט בר נ"ט ועוד דאי אפשר בלא שמנונית כיון שלא קינח בבהמה הסכין ואע"ג דבקינוח הוא סגי כיון שאינו רותח מכל מקום חורפא דצנון בלע טובא ובדיעבד מתבטל טעם הבשר שהיה בסכין בס' והוא דבר מועט ומותר ואם חתך (הסכין) הצנון או הירק החריף בסכין של גוים צריך ס' מכל הירק שנעשו חתיכות נבילה משום דשל ישראל בלע היתר ושל גוים בלע טעם איסור כדפי' לעיל גבי הוחמו מים. מוהו ס"ת כ' דחלין של כרישין לא חריפי וסגי בהדחה ור' יחיאל פי' בסמ"ק אין לנו אלא מה שאמרו חז"ל דדוקא צנון וחלתית אבל בצלים ושומן וראשי כרישין לא וה"מ שחתכו דק דק כדרך שעושין לקדרה אבל חתך מצד א' יחתוך מקומו בעומק ודיו.