כבר נתבאר בתחלת סימן ק''ח שאין גובים מיורשי' קטנים שלא הגיעו לי''ג שנה אפי' יש עליהם שטר שום מלוה שאינה על אחד משלשה דרכים שנתבארו שם אפי' היה בו נאמנות ואפי' היה בו כל תנאי שבעולם אין גובים בו אלא א''כ יש עליהם מלוה ברבית שלוה אביהם מעכו''ם שקבל עליו לדון בדיני ישראל שלא יתבע ליתומים עד שיגדילו ולא קבל עליו שלא יקח ריבית: <i>הגה: וכן אם ראו בית דין שיש בו שאר תועלת ליתומים לגבות כשהם קטנים כגון שבעל חוב רוצה לוותר קצת ולמחול להם כדי שיגבה עכשיו הרשות ביד ב''ד להגבותו (תשובת ר''ן סי' ל''א): </i>וכן נפרעים מהם כתובת אשה כמו שנתבאר בטור א''ע ואם יש יתומים קטנים וגדולים המלוה נפרע מהגדולים חלק המגיע להם וכדי שיפרע בע''ח מחלק הגדולים צריכין ב''ד להעמיד אפוטרופוס לקטנים ולחלק עם הגדולים ויגבו לב''ח מהגדולים חלקם המגיע להם לפרוע: <i>הגה: הא דאין נזקקין לנכסי קטנים היינו שהוא ודאי של קטנים אבל אם יש לספק שמא מורישם עדיין חי אע''פ ששמעו בו שמת גובים מנכסיהם תשו' הנ''ל:</i>