וכללו שלדבר מבואר הוא מדברי חכמים זיכרונם לברכה ואחוז ביד מקבלי התורה שגיהנם הוא מקום דין ומשפט לענוש בו החוטאים בנפשותם ביסורין וצער שאין להם דמיון בעולם הזה לפי שיסורי העולם הזה הם בגוף שפל גס הבריה ועב וכבד והעונש והצער ההוא בנפש הזכה הדקה הבאה בברייתה וכמו שרגש האדם בנגיעת המחט בבשרו רב מהרגש החמור מפני גסות ברייתו ואף בבני אדם זכי הגוף והנקיים בדעות וביצירתם מרגישין ביסורין וצער יותר מן הגסים עבי הגוף משובשי הדעת וההרגש המורגלים במלאכות הכבדות והנמבזות שנעשה בשרם כבשר הסוס והפרד כן הרגש הנפש ביסוריה גדול מאוד מיסורי הגוף לרוב הרגשתה וזכות בריתה ואין ערך ודמיון בין אותו הצער החזק הגדול ובין שאר בעלי החיים בגופותם בשום פנים ועוד הדין הזה נכפל על מחוייבי הכרת ביום הדין הגדול ונדונין בו בגיהנם עד שמתכלין שם לדעת רבי שמעון בן לקיש בחמה היוצאת מנרתיקה הם נדונין ומכל מקום מיסורי אש שלגיהנם היא שהחמה שנתערטלה מן הנרתיק מיסודי האש העליון שאור שלגהנם הוא ממנו וכמו שנתפרש למעלה ומכאן יבין כל בעל שכל שאין מחלוקת בין רבותינו זיכרונם לברכה בעיקר מכל עיקרי הדין הללו העתידין להיות וכל דבריהם עולים בסגנון אחד.