חייב לעמוד מפני אביו. ואם האב תלמיד בנו – כל אחד מהם עומד מפני השני <i>(טור בשם הרא"ש).  הגה: ואם הבן רוצה למחול על כבודו, לשמש אביו – הרשות בידו, דהא הרב שמחל על כבודו כבודו מחול. ודווקא בצינעא, או אפילו בפרהסיא ודש בעירו, שהכל יודעים שהוא אביו. אבל אם הבן גדול בתורה ואין אביו דש בעירו, איכא למיחש לבזיון התורה אם יתבזה הבן לפני האב. ויש להם להרחיק זה מזה, שלא יקל שום אחד בכבודו לפני חבירו (הכל סברת הרב לדעת בית יוסף). וכן עשה מוהר"ם עם אביו.</i>