המוכר את החמור מכר את המרדעת <i>(פי' כעין אוכף שמניחין על החמור כל היום כולו כדי שיתחמם)</i> ואת האוכף <i>(פי' כלי עץ נתון על המרדעת לרכיבה או כדי למנוע חכוך המשאוי)</i> אע"פ שאינם עליו אבל לא מכר את השק ולא מרכבת הנשים ואפילו היו עליו בשעת המכר <i>(אא"כ א"ל הוא וכל מה שעליו מכור לך) (טור בשם הרי"ף ור"י והרא"ש): </i>