אסור להתענות במוצאי חג השבועות. הג"ה: ואין אומרים תחנון מתחלת ראש חדש סיון עד ח' בו, והיינו אחר אסרו חג <i>(הגהות מימוניי הלכות תפלה ומנעגים)</i>. ונוהגין לשטוח עשבים בשבועות בבית הכנסת והבתים, זכר לשמחת מתן תורה. ונוהגין בכל מקום לאכול מאכלי חלב ביום ראשון של שבועות. ונראה לי הטעם, שהוא כמו שני תבשילין שלוקחים בליל פסח, זכר לפסח וזכר לחגיגה, כן אוכלים מאכל חלב ואחר כך מאכל בשר, וצריכין להביא עמהם שני לחם על השלחן שהוא במקום המזבח, ויש בזה זכרון לשתי הלחם שהיו מקריבין ביום הבכורים.