יש לאל ידי: אל לשון כח, והמליצה דוגמא כל ראש לחלי (ישעיה א' ו'). הן אמת כי מלת יש רוב שמושה להורות על מציאות הדבר כמו יש ה' במקום הזה, יש לי תקוה, ולא על מקריו, כי לא יאמר פלוני יש גדול לומר פלוני הוא גדול, וא"כ לא נוכל לומר ידי יש לאל לו' ידי היא בכח, היא בעלת כח: אך נראה כי מלת יש באה לפעמים קודם שם דבר, אעפ"י שאיננה צריכה, כמו לו יש נפשכם תחת נפשי, שהיה די שיאמר לו נפשכם, וכן כאן יש לאל ידי במקום לאל ידי.