גדול הקורא ק''ש בעונתה יותר מהעוסק בתורה – תימה אפ' תפלה נמי דהא אמרינן פ''ק דשבת ( ד' יא.) כגון אנן מפסיקין בין לק''ש בין לתפלה. וי''ל דהכי קאמר יותר מהעוסק בתורה פעם אחרת שלא בשעת ק''ש. אבל העוסק בתורה בשעת ק''ש לא מיירי ואפ' בתפלה פוסק:   