אותם ניצוצות הזוהמא, שבירידתה של נפש החיה נדבקו בה, אע"פ שהננו משתדלים לגרשם ולרחקם בכל האמצעיים שבידינו, מ"מ ראוי לחשוב שהמגע עם חטיבה קשורה לאור עליון - כנפשו של האדם הנברא בצלם - לא תשאר בלא פעולה. וניצוצות הללו יציאתם הרבה יותר עשירה מביאתם, וקמעה כבר נתעלו. הם מוכנים כבר להזדכך, ומה שנדחה היום, יוכל למחר ולאחר זמן, להיות מתעלה ומקבל צורה מאירה, הראויה להתקשר בקשר הקודש של הנצח וההוד העולמי, המתפארים בכלילת תפארת בכתר דעת עליון, ההולך ומתנשא, הולך ואור עד נכון היום.