אע''פ כו' . דלא תימא דלא שרינן ליקח גת בעוטה אע''פ שסתם יינם אסור כדלקמן אלא היכא דידעינן דלא נגע , אבל כי נגע אוסר , קמ''ל דהכא שרי , משום דאכתי לאו יין הוא . ועתוי''ט : 
שהגת עשויה כמדרון , ומשעדז שהוא נמשך מצד העליון לצד התחתון קרוי יין . רש''י . ועתוי''ט : 
לבור . בור היו עושין לפני הגת . והכלי נתון שם לקבל היין . ויש שטחין חבור בסיד והיין משתמר בתוכה ואינו מאבד טפה והוא נ : ור סיד . רש''י : 
והשאר מותר . ואפילו יגע בו נכרי . דומיא דרישא דנתינה לתפוח מיירי בנגיעה , אף מותר דסיפא מיירי בנגיעה . תוס' : 
מותר . אף בשתיה . דומיא דרישא דלוקחין משמע דמותר אף בשתיה . תוס' :