וימלאו ימיה ללדת, להלן חסרים וכאן מלאים. להלן כתיב: תאומים פרץ וזרח, שניהם צדיקים. וכאן תומים יעקב צדיק ועשו רשע. ויצא הראשון אדמוני אמר רבי חגי בשם ר' יצחק: בזכות, (ויקרא כב): ולקחתם לכם ביום הראשון. אני נגלה לכם ראשון, שנאמר: (ישעיה מד) אני ראשון ואני אחרון, ופורע לכם מן הראשון, זה עשו, דכתיב: ויצא הראשון. ובונה לכם ראשון, זה בית המקדש, דכתיב ביה (ירמיה יז): כסא כבוד מרום, מראשון. ואביא לכם ראשון, זה מלך המשיח, דכתיב ביה (ישעיה מא): ראשון לציון הנה הנם. דבר אחר: ויצא הראשון אדמוני למה יצא עשו תחלה? כדי שיצא הוא ותצא סריותו עמו. אמר רבי אבהו: כהדין פרביטא, שהוא משטף את בית המרחץ, ואח"כ מרחץ בנו של מלך. כך, למה יצא עשו תחלה? כדי שיצא הוא ותצא סריותו עמו. מטרונא שאלה את רבי יוסי בן חלפתא: אמרה ליה: למה יצא עשו תחלה? אמר לה: טיפה ראשונה של יעקב היתה. אמר לה משל: אם תניחו שתי מרגליות בשפופרת אחת, לא זו שאת נותנה ראשונה, יוצאה אחרונה. כך, טיפה ראשונה של יעקב היתה. אדמוני אמר רבי אבא בר כהנא: כאלו שופך דמים, וכיון שראה שמואל את דוד אדמוני, דכתיב (שמואל א יז): וישלח ויביאהו והוא אדמוני. נתיירא ואמר: אף זה שופך דמים כעשו?! אמר לו הקב"ה: עם יפה עינים. עשו מדעת עצמו הוא הורג, אבל זה מדעת סנהדרין הוא הורג. דקלייטינוס מלכא, הוה רעי חזירין בהדא טבריה, וכיון דהוה מטי סדריה דרבי, הווי מינוקא נפקין ומחיין ליה. לבתר יומין איתעביד מלך, נחת ויתיב ליה בהדא פנייס [נ"א פמייס] ושלח כתבים לטבריא, מפני רמשא דערובתה. אמר: אנא יהיב קילוון, דיהוון רברבני דיהודאי קיימין קודמי בצפרא דחד בשבא! פקדיה לשליחא אמר ליה: לא תתן יתהון להון, אלא עם מטעמי יומא דערובתא. נחת רבי שמואל בר נחמן למיסחי, חמתי לרבי, דהוה קאים קומי סדרא רבה, ראה פניו חולניות. אמר לו: למה פניך חולניות? אמר: כן וכן אשתדר לי כתבין מן מלכותא. אמר ליה: איתא סחי, דברייך עביד לנא נסין. עלון למסחי ואתא הדין ארגיניטון מגחיך ומרקד קדמיהון. בעא רבי דיזעוף ביה.אמר ליה רבי שמואל בר נחמן: רבי! שבקיה דזמנין על נסין הוא מתחמא. אמר ליה: מריך בעקא ואת קאים גחיך ומרקד?! אמר להון: אזלון ואכלון ושתון ועבדון שבא טבא, דמריכון עביד לכון נסין, ואנא מקים לכון קודמוי בצפרא דחד בשבתא. באפוקי שבתא בתר סידרא, נסבון ואקימון קדם פיילי דפנייס עלון. ואמרין ליה: הא קיימין קדם פיילי! אמר: סגרון פיילי! נסבוהון ועקמון על מטכסא דמדינתא. עלון ואמרין ליה. אמר: אנא, קלוון אנא, דיתזון בי בני תלתא יומי, ויעלון ויסחון ויאתין לגבאי. אזלון ואתזון בי בני תלתא יומין, ואעל חד ארגיניטון ומוזגה קדמיהון, ועלו וסחון ואתון לגביה! אמר להון: בגין דאתון ידעין דאלהיכון עביד לכון נסין, אתון מקילין למלכא?! אמרין ליה: לדיקליטיינוס רעי חזירין אקילינן, ברם לדיקליטיינוס מלכא אנן משועבדים. אמר להון: אפילו כן, לא תבזון, לא ברומי זעיר ולא בגולייר זעיר. כלו כאדרת שער אמר רבי חנינה: כולו ראוי לאדרת. רבנן דרומאי בשם ר' אלכסנדרי ורחבה, בשם ר' אבא בר כהנא אמר: יצא כולו מפוזר ומפורד. כאדרת, לזרותו כמוץ וכקש מאדרא. הה"ד (דניאל ב): באדין דקו כחדא פרזלא וגו', והוו כעור מן אידרי קיט. רבי חנינא בר יצחק אמר: מי גרם להם להעשות כעור מן אדרי קיט? על שפשטו ידיהם באדירים. ויקראו שמו עשו, הֵא שָׁוְא, שבראתי בעולמי! אמר ר' יצחק: אתון קריתון לחזירתכון שם, אף אנא קורא לבני בכורי שם, כה אמר ה' בני בכורי ישראל:ואחרי כן יצא אחיו - הגמון אחד שאל לחד מן אילין דבית סלוני, אמר לו: מי תופס המלכות אחרינו? הביא נייר חלק ונטל קולמוס וכתב עליו, ואחרי כן יצא אחיו וידו אוחזת בעקב. אמרו: ראו דברים ישנים מפי זקן חדש! להודיעך כמה צער נצטער אותו צדיק: