ונתן כו'. מדברי הר''ש דלקמן משמע דאותן ג' טפחים שנוטל הוא שנותן על גבי חציו האחר, מדלא תנן ממקום אחר, ועוד דפשיטא הוא. וצ''ל דסברת ר''ש דאין לחוש עוד לשיגע בעצם כשעורה, שא''א להסיטם כיון שיש עפר טפח ומחצה על גבם, ומיירי שבדק קודם שנתן. אבל מהר''מ כתב, ונתן שלשה טפחים כו', פירוש, ממקום אחר, וקמ''ל דלא חיישינן שמא יפול העפר מן הם:: וה לנמוך ויחזור לטומאתו, דכיון שטהר שעה אחת תו לא מטמאים ליה. ור''ש סבר, אפילו חציין בנתינה וחציין בנטילה מצטרפין: