ויחלום והנה סולם - אמר ר' אבהו: דברי חלומות לא מעלין ולא מורידין. חד בר נש אזל לגבי רבי יוסי בר חלפתא. אמר ליה: חמית בחלמי, אמרין לי: אזל סב פועליא דאבוך מן קפודקיא. אמר לו: ואזל אבוך לקפודקיא מן יומיה? אמר לו: לא! אמר לו: זיל מני כ' שריי בכרסא דביתך את משכח ליה. אמר לו: לית בהון כ'! אמר לו: ואי לית בהון כ', מני מן ראשיהון לסופיהון, ומן סופיהון לראשיהון ואת משכח. אזל מנא ואשכח כן. ומנין יליף לה ר' יוסי בר חלפתא מן קפודקיא. תני בר קפרא: לית חלום שאין לו פתרון. והנה סולם, זה הכבש. מוצב ארצה, זה מזבח, (שמות כ): מזבח אדמה תעשה לי. וראשו מגיע השמימה, אלו הקרבנות, שריחן עולה לשמים. והנה מלאכי אלהים, אלו כהנים גדולים. עולין ויורדין בו, שהם עולים ויורדים בכבש. והנה ה' נצב עליו, (עמוס ט): ראיתי את ה' נצב על המזבח. רבנן פתרין ליה בסיני: ויחלום והנה סולם, זה סיני. מוצב ארצה, (שמות יט): ויתיצבו בתחתית ההר. וראשו מגיע השמימה, (דברים ד): וההר בוער באש עד לב השמים. דבר אחר: והנה סולם, זה סיני. אותיות דדין הוא אותיות דדין. והנה מלאכי אלהים, על שם (תהלים סח): רכב אלהים רבותים אלפי שנאן, ולמדנו לנביאים שנקראו מלאכים, דכתיב (חגי א): ויאמר חגי: מלאך ה' במלאכות ה' לעם. והנה מלאכי אלהים, זה משה ואהרן. עולים, (שמות יט): ומשה עלה אל האלהים. ויורדים, זה משה: וירד משה. והנה ה' נצב עליו: וירד ה' על הר סיני אל ראש ההר. רבי שלמוני בשם ריש לקיש אמר: תרכוסא של ג' רגלים הראה לו. רבי יהושע דסכנין בשם ר' לוי אמר: את הוא רגל שלישי. הוא דעתיה דר' יהושע דסכנין בשם ר' לוי אמר: (דברים לב) כי חלק ה' עמו יעקב חבל נחלתו. מה החבל הזה, פחות מג' אין מפקיעין אותו, כך האבות, אין פחות מג'. ר' ברכיה אמר: עולם, ושליש עולם הראה לו. עולים, אין פחות משנים. ויורדים, שנים. ומנין שהמלאך שלישו של עולם? שנאמר (דניאל י): וגויתו כתרשיש, ופניו כמראה ברק, ועיניו כלפידי אש, וזרועותיו ומרגלותיו כעין נחושת קלל. ר' חייא ורבי ינאי, חד אמר: עולים ויורדין בסולם. וחד אמר: עולים ויורדים ביעקב. מאן דאמר: עולים ויורדים בסולם, ניחא. ומאן דאמר: עולים ויורדים ביעקב, מעלים ומורידים בו, אפזים בו, קפזים בו, שונטים בו, שנאמר (ישעיה מט): ישראל אשר בך אתפאר, את הוא שאיקונין שלך חקוקה למעלה. עולים למעלה ורואים איקונין שלו, ויורדים למטה ומוצאים אותו ישן. משל למלך שהיה יושב ודן עולים לבסילקי ומוצאים אותו דן, ויוצאין בפרווד ומוצאים אותו ישן. דבר אחר: למעלן, כל מי, שהוא אומר זכותו, עולה. חובתו, יורד. למטן, כל מי, שהוא אומר זכותו, יורד. חובתו, עולה. דבר אחר: עולים ויורדים בו עולים, אותם שליוו אותו בארץ ישראל. יורדים, אלו שליוו אותו בחוצה לארץ. ר' לוי בשם ר' שמואל בר נחמן אמר: מלאכי השרת, ע"י שגלו מסטורין של הקב"ה, נדחו ממחיצתן קל"ח שנה. ר' תנחומא הוה מפיק לישנא קלא. אמר רבי חמא בר חנינא: על ידי שנתגאו ואמרו: כי משחיתים אנחנו את המקום הזה. היכן חזרו? כאן, עולים ויורדים, עולים ואח"כ יורדים: