ויקח לו יעקב מקל לבנה לח ולוז וערמון חוטר חיור דלוז ודדליף, כך היה אבינו יעקב נותן את המקלות בשקתות המים, והיתה בהמה באה לשתות ורואה את המקלות ונרתעת לאחוריה, והזכר רובעה, והיתה יולדת כיוצא בו. אמר רבי הושעיה: נעשו המים זרע בתוך מעיהם, ולא היו חסירות אלא צורת הולד בלבד. מעשה בכושי אחד, שנשא לכושית אחת, והוליד ממנה בן לבן. תפס האב לבן, ובא לו אצל רבי. אמר לו: שמא אינו בני? אמר לו: היה לך מראות בתוך ביתך? אמר לו: הן! אמר לו: שחורה או לבנה? אמר לו" לבנה. אמר לו: מיכן, שהיה לך בן לבן. אמר רבי הונא דבית חורון: מלאכי השרת היו טעונים מתוך צאנו של לבן, באים ונותנים בתוך צאנו של יעקב, הה"ד: שא נא עיניך וראה כל העתודים העלים על הצאן, עולים על הצאן אין כתיב כאן, אלא העלים, מאליהם היו עולים. ר' תנחומא אמר: שטף של גשמים. רבנן אמרי: ענני כבוד. ובהעטיף הצאן לא ישים והיו העטופים ללבן ר' יוחנן וריש לקיש רבי יוחנן אמר: בכירייא דלבן. ריש לקיש אמר: לקישיא דלבן: