<b>תשובה </b>התחילו ישראל למנות שמיטין ויובלות משנת חמש עשרה שנה אחר שנכנסו לארץ לפי ששבע שכבשו ושבע שחלקו לא מנו מפני שאין כל אחד ואחד מכיר חלקו ועיקר דבר זה בספרי ונגררה הלכה זו בכמה מקומות בתלמוד והיו מונין והולכין עד שחרב הבית בראשונה ושנה שחרב בה שתחלתה מתשרי שאחר החרבן כי באב חרב היא היתה מוצאי שביעית והיא שנת שש ושלשים ביובל של שבעה עשר לפי שהחשבון מוציא שמנו בארץ ששה עשר יובלות שלמים וביובל של שבעה עשר חרב ואם תוסיף על המנין שמנו שבע שנים שכבשו ושבע שחלקו נמצא שעשו בארץ שבעה עשר יובלים גמורים ארבע מאות וארבעים משעת כניסתן לארץ עד בנין הבית ות''י שעמד הבית הראשון וכיון שחרב הבית וגלו בטל המנין וכשעלה עזרא ע"ה בשנייה התחילו למנות משעה שעלה וקידש בה את הארץ קדושה שנייה והיא היתה השנה השביעית מבנין בית שני וממנה התתילו למנות שמיטין ויובלות שמנין ראשון בטל משבטלה הארץ ואף על פי שלא היה יובל בימי עזרא ע"ה מנו יובלות כדי לקדש שמיטין שאין שנת היובל עולה למנין שני שבוע אליבא דחכמים וכן הלכה אלו הם הדברים המתבארים מן התלמוד וכל אלו הדברים הם בגמרת ערכין פרק ששי ולפי חשבון זה נמצא הבית בראשונה ובשנייה חרב במוצאי שביעית והיא השנה שתחלתה מתשרי שאחר החרבן ודרך החשבון על מנין זה לידע שנת השמיטה הוא שתוסיף על מנין שטרות שלשים וארבע לפי שבשנת אחד וארבעים לחרבן התחילו לשטרות כמו שנתברר בתחלת ע"ז ותשליך הכל נ' נ' והנשאר פחות מנ' השליכהו שבעה שבעה ותדע בכמה שנים מן השבוע אתה עומד ולפי חשבון זה תהיה שנה זו שהיא שנת שש ושמונים וארבע מאות לשטרות ששית בשבוע והיא שנת עשרים ביובל אבל מצאנו תשובה לגאון רבינו האיי זצ''ל עניינה שמנין ראשון לא בטל ושעליו אנו סומכים אבל לא מנו יובלות משחרב הבית בראשונה אלא שמיטים בלבד ואמר באותה התשובה שהחשבון הזה ירושה היא בידיהם ושהיא סדורה בפי הכל וכך נמצא כתוב בתשובות שקודם רבי' האיי גאון זצ"ל מכמה שנים כדברי הגאון ולפי חשבון זה נמצא הבית חרב באחרונה במוצאי שביעית כמו שאמרנו ותהיה שנה שהיא ארבע מאות ושמנים ושש לשטרות שנת שמיטה והביא ראיה מהאי דאמרינן בתחלת ע"ז האי מאן דבעי למדע כמה שני בשבוע וכו' דשמעת מינה דלא מנינן יובל אלא שבעה שבעה בלבד מונה ולא השגיח על אלו הדברים שנתפרשו בגמרת ערכין כלל כאלו אינם כתובים והדברים מראים דהאי מימרא דגאון וחושבנא דיליה אזיל אליבא דמאן דאמר עזרא ע"ה לא קידש אלא זכר בעלמא עבד וקדושה ראשונה קדשה לשעתה וקדשה לעתיד לבוא ואזיל מימרא קמא דאמרינן והוא דסליק אליבא דשמעת' מגמרת ערכין אליבא דמאן דאמ' עזרא ע"ה קדש וקדושה ראשונה קדשה לשעתה ולא קדשה לעתיד לבוא ודבר זה נחלקו בו התנאים והאמוראים כמו שנתברר בגמר' שבועות פרק שני ובכמה מקומות בתלמוד אזלא שמעתא כמאן דאמר לא קידש וכמה פירושים יש לנו בדברים אלו בחבורים שחברנו ועדיין הדבר אצלנו ספק בשמטה וחוששון אנו לדברי הגאון ז"ל שאמר שחשבון זה ירושה בידיהם עד שיתברר לנו יפה יפה היאך הם הדברים ויסתלק ספק זה ואשלח ואודיע אתכם בע"ה יתברך:
משה ב"ר מימון זצ"ל