<b>שאלה </b>ותורינו אדונינו במעשה שהיה שראובן מת חלי''ש והניח בנים גדולים ובן קטן מתגורר עם אמו האלמנה בית אלמנותה והבנים הגדולים נשואים והם דרים לבדם וכאשר שמע הדיין שצ''ו צוה לבני ראובן הגדולים שישגיחו על אמם ואחיהם הקטן והלכו הפרנסים והתנו עמהם לתת לו מידי יום ביומו זוז אחד לפרנסתו ושם נמצא אחד מקרוביו והוא נטל קנין שלם ליקח את הילד אצלו ולפרנסו בעד הזוז אשר נותנים לו מדי יום ביומו ויקחהו בביתו ומפתו יאכל ומכוסו ישתה והנער הולך וגדל ולא היה מספיק לו ב' זוזים בכל יום ועוד זו רעה חולה כי קרא ה' לרעב והרעב כבד בארץ ולא היה מספיק לו ארבעה זוזים מדי יום ביומו וכאשר ראה קרובו כי אין הקומץ משביע ויקרב אל אחיו וידבר על לבם למען יתנו ד' זוזים די פרנסתו אם יכול קרובו לתבוע לאחי הקטן או לא ומה גם כי אחי הקטן טוענים כי כך התנו עמו בקניין לתת לו זוז עד אשר יגדל ויצא אל אחיו וקרובו טוען כי לא זו הדרך כי בתחלה לא עלה במחשבתו להנאת הזוז כי אמר נר לאחד נר למאה והנה בעתה הלכה לה המחיה ואין ידו משגת יורנו רבינו הדין בזה ומאת ה' תהיה משכורתו שלימה: