והא דפרק קמא משנה ה' השחין חולק בין אום לפסיון הרי זה להקל, דמשמע דפסיון רחוק אינו מטמא כלל. היינו בפסיון כל שהוא הר''א ומהר''ם. וכן נראה קצת דעת הר''ש והר''ב. אבל לי נראה דהרחוק אינו מטמא כלל בנגעי אדם משום פסיון, רק כנגע חדש. וכן הוא דעת הר''מ. ויש לפרש כן נמי בלשון הר''ב. ועתוי''ט: