קודם שיתחיל, יכון לצאת מצות קריאת-שמע שצונו הקדוש ברוך הוא, ובאמרו שמע ישראל יכון את הפרוש: שמע ישראל כי ה' שהוא אלהינו הוא ה' אחד, יחיד ומיחד בשמים ובארץ, ויאריך "בחי"ת" של אחד, כדי שימליך הקדוש-ברוך-הוא בשמים ובארץ, ובדלת יאריך קצת גם כן שעור, שיחשב שהקדוש-ברוך-הוא, הוא יחיד בעולמו ומושל בד' רוחות העולם ולא יאריך יותר משעור זה, וידקדק שלא יקלקל קריאת התבה אחד על-ידי מה שמאריך בו קצת, כי קצת מההמון עם מקלקלין, יש אומרים "אחאד", ויש אומרים "אחדע" ומוטב שלא להאריך מלהאריך ולקלקל. נוהגין לומר "שמע ישראל" בקול רם לעורר הכונה, ומשימין יד ימין על העינים, לאחר שאומרים אחד, שוהין קצת ואומרים ברוך-שם-כבוד-מלכותו-לעולם-ועד בלחש - חוץ מביום הכפורים וצריכין לכון בו גם כן פרוש המלות