וכן אינו צריך לברך על כל מיני משקין, שהמשקין גם כן בכלל הסעודה הן, שאין דרך אכילה בלא שתיה, חוץ מעל היין, לפי שהיין הוא דבר חשוב - שבכמה מקומות מחיבים לברך עליו, אף -על-פי שאינו צריך לשתות, כגון קדוש והבדלה, צריכין לברך עליו גם בתוך הסעודה. ואם ברך על היין קדם נטילת ידים והיה דעתו לשתות גם בתוך הסעודה, או שהוא רגיל בכך לשתות יין בתוך הסעדה, אין צריך לברך עליו שנית, כי נפטר בברכה שברך לפני הסעודה - ועין לעיל סימן ל"ט סעיף ב'. ויין-שרף במדינתנו דאין דרך לשתותו תמיד בתוך הסעודה, הוי ספק אם הוא בכלל הסעודה או לא, ולכן אם דעתו לשתת יין- שרף בתוך הסעודה ישתה מעט קדם נטילת ידים, דהינו פחות מכזית ויברך עליו ויכון לפטר גם מה שישתה בתוך הסעודה. ואם לא עשה כן יברך מתחלה על קצת סכר ויפטור גם את היין שרוף. ויש נוהגין לטבול מעט פת בתוכו, אבל יש מפקפקין על זה