תשובה: מתוך דבריך למדתי, שאתה סומך על קצת חכמי הדור שלפנינו, שהיו מורים דלא אמרינן דינא דמלכותא דינא, אלא בעסקי המלך לצורכו. כגון דקטלי דקלי, ועבדי גשרי, לעשות להם דרך. כמ"ש בב"ק (דף קיג:). וכגון בארעא דמסקי להו טסקא. דמלכא אמר: מאן דיהיב טסקא, ליכול ארעא. כמ"ש בפי חזקת הבתים (דף נד:). ובאמת דהסברא הזאת היא מסורה בידינו, מפי קצת רבותינו. ועם כל זה, איני מודה לדבריך בעסקי המטבעות, שאין לך עם גדול מזה, שהם בעלי המטבע, והם עושים אותם ומוציאין אותם בארץ שלהם. אם אין עסק שלהם בעילוי המטבע, נתקיים הפסדו. והדין הזה שוה הוא לדין הקרקע שמעלה הטסקא, שגזרתו של מלך מתקיימת בהם. כלומר מאן דיהיב טסקא ליכול ארעא, ולמימר נמי ליכא מאן דאכיל ארעא, אלא בשטרא, ואריסא דפרסאי מ' שנין.