זה אחד משלושה דברים שעשה משה מדעתו, והסכימה דעתו לדעת הקב"ה. פרש מן האשה ר' שמעון בן יוחאי אומר: דרש ואמר: מה אם הר סיני שקדושתו לשעה, נאמר בו (שם יט): אל תגשו אל אשה, אני, שבכל שעה הוא מדבר עמי, אינו דין שאהיה פרוש מהאשה?! ר' עקיבא אומר: מפי הקב"ה נאמר לו, (במדבר יב): פה אל פה אדבר בו . ר' יהודה אמר: מפי הקב"ה נאמר לו: אל תגשו אל אשה, אף משה בכלל עמהם. הרי נאסרו כולם, וכשהוא אומר: שובו לכם לאהליכם, הרי התירן. אמר לו משה: אף אני עמהם? אמר לו: לאו! אלא (דברים ה): ואתה פה עמוד עמדי. ועוד דרש ואמר: מה אם הר סיני, שהיה לשעה לא היה מדבר עמי עד שקראני, שנאמר (שמות יט): ויקרא אליו ה' מן ההר לאמר, אהל מועד עאכ"ו! ידע הקב"ה וקרא לו, שנאמר: ויקרא אל משה. ועוד דרש ואמר: ומה הפסח, שהוא קדשים קלים, נאמר (שם יב): כל בן נכר לא יאכל בו לוחות מעשה אלהים, יהיו עובדי כוכבים משתמשים בהם?! לכך שברם! ראה שבחו של משה, אהרן ושבעים זקנים, אחוזים בידיו של משה, ולא יכלו לו, ולא אלו בלבד, אלא אף רצונו של הקב"ה היה שלא ישברם, שנאמר (דברים לד): לכל האותות והמופתים. אמר לו הקב"ה: יהא שלום באותו היד, שנאמר (שם): ולכל היד החזקה: