לבניו כו'. פירשו התוספ', דלבניו של גזלן או לאחיו של גזלן, כלומר בתחלה לבניו אם יש לו דהם קודמים לכל אדם בחלק המגיעו ונחשוב אותו כאלו מת הוא, והרי בניו יורשים חלקו עם אחיו, והם אין באין מכחו אלא מכח אבוה דאבא כדאמר בב''ב דף קנ''ט תחת אבותיך יהיו בניך. הלכך אף על פי שאין לאביהן חלק בהם כלום שהרי יש לו להחזיר הגזילה אפ''ה הם קודמין בחלקו מההוא טעמא דב''ב. או לאחיו כשאין לו בנים. וכ''פ הר''מ, אלא דס''ל דמתניתין לאו דוקא נקט בניו ברישא דודאי כל ימי חייו אין חלק לבניו בירושת אביו. ורש''י מפרש לבניו של אביו או לאחיו של אביו. ולשון הר''ב א''א לפרש כשום אחד מהפירושים. ועתוי''ט: