ולקחתם אגודת אזוב, הדא הוא דכתיב (משלי טז, ד): כל פעל ה' למענהו. אתה מוצא, שכל מה שברא הקדוש ברוך הוא בששת ימי בראשית, לא ברא אלא לכבודו, ולעשות בהן רצונו. ביום הראשון ברא שמים וארץ, אף הם לכבודו בראם, שנאמר ( ישעיה סו, א): כה אמר ה' השמים כסאי. ואומר (תהלים יט, ב): השמים מספרים כבוד אל. וכן האור שברא לכבודו, הוא דכתיב ( שם קד, ב): עוטה אור כשלמה. מה נברא ביום שני? רקיע לכבודו בראו, שיעמדו שם המלאכים ויהיו מקלסין אותו, שנאמר (שם קנ, א): הללוהו ברקיע עזו. מה ברא ביום שלישי? דשאים ואילנות, ומצינו שהדשאין מקלסין להקדוש ברוך הוא, שנאמר (שם סה, יד): יתרועעו אף ישירו. ומנין אף האילנות? שנאמר (דה"א טז, לג): אז ירננו עצי היער מלפני ה'. אתה מוצא שצוה הקדוש ברוך הוא מן האילנות לעשות מהן מצות. בפרה אדומה צוה להשליך בשריפתה עץ ארז ואזוב, והזאת מי נדה צוה לעשות באזוב, וטהרת המצורע צוה לעשות בעץ ארז ואזוב. וכן במצרים צוה להגיע הדם אל המשקוף ואל שתי המזוזות באזוב, שנאמר: ולקחתם אגודת אזוב. וכן ברא המים ביום שלישי, שכינסן מעל הארץ ומשם קלוסו עולה, שנאמר (תהלים צג, ד): מקולות מים רבים אדירים משברי ים. מה נברא ביום רביעי? מאורות, לכבודו בראם, שנאמר (שם קמח, ג): הללוהו שמש וירח. ביום חמישי ברא עופות לכבודו, להקריב מהן קרבן, שנאמר (ויקרא א, יד): אם מן העוף עולה קרבנו. מה נברא ביום שישי? בהמות לכבודו וצוה להקריב מהם קרבן, שנאמר (שם שם, ב): אדם כי יקריב מכם קרבן לה' מן הבהמה מן הבקר. וברא בו אדם לכבודו, שנאמר (תהלים שם, ז-יג): הללו את ה' מן הארץ תנינים וגו'. הוי, כל פעל ה', למענהו: