מת הלוה אחר שמת המלוה, ובא היורש להפרע מן היורש – לא יפרע אלא בשבועה. ואומר לו תחילה: "ישבע שלא פקדנו אבא, ושלא אמר לנו אבא, ולא מצינו בין שטרותיו של אבא ששטר זה פרוע".ואפילו היה היורש קטן המוטל בעריסה כשמת מורישו – הרי זה נשבע ונוטל. ואם צוה המלוה בשעת מיתתו ששטר זה אינו פרוע – יפרע היורש בלא שבועה אפילו מן היורש.