הלוף והשום והבצלים וכיוצא בה אף על פי שהן טמונין בארץ יש להן שכחה הקוצר בלילה ושכח קמה או שעמר בלילה ושכח עומר וכן הסומא ששכח יש להן שכחה ואם היה הסומא או הקוצר בלילה מתכוין ליטול את הגס אין לו שכחה וכל האומר הריני קוצר על מנת מה שאני שוכח אני אטול יש לו שכחה שכל המתנה על מה שכתוב בתורה תנאו בטל.