הדעה הטהורה משכלת, את כל המציאות ליסוד אחד. אין אנו נזקקים לפלגות וקרעים, מעשה ד׳ אחד, אחד הוא. אם כן הנבואה לפי מדרגותיה, היא גם כן מחוקי המציאות. ובמציאות עצמה בכל צדדיה, גם בצדדים של המעשים העוברים ההסתוריים, ישנן סבות רבות המכשירות את כח הנבואה לבא להמטרה שהיא צריכה להשתמש בה לצדק העולמים. ולפעמים היתה ההשגחה צריכה להקדים כמה הדרכות של דברים נראים כחיצונים, רק [על מנת] שיהיה אפשר אחר כך בבא הזמן הראוי לכח הנבואה, להוציא אל הפועל את הדבר שהוא צריך לכונן ענינו.