וה' המטיר על סדום ועל עמורה גפרית ואש וגו' - כתיב (תהלים נח) כמו שבלול תמס יהלך נפל אשת בל חזו שמש וגו' כהדין כיליי סיליי לימצא כשלושול הזה שהוא נמחה בצואה, כאישית זו שאינה מספקת לראות שמש, עד שהיא חוזרת לעפר, כאשת איש שזינתה והיא מתביישת שלא תראה עוברה והיא משליכתו בלילה קודם שלא תחזנה שמש, הה"ד: השמש יצא על הארץ ולוט בא צוערה: