<b>ויוצא משה את העם לקראת האלהים.</b> משמע דשכינתא קדמא ואזלא לקראתם וכן פירש"י, מסכים למה שמסיק בילקוט בירמיה <small>(ל שיב)</small> בפסוק מי זה ערב לגשת אמר רבה בר רב הונא זו מעלה יתירה לישראל מבגרים דאילו בישראל כתיב <small>(ירמיה לא לב)</small> והייתי להם לאלהים ואח"כ והמה יהיו לי לעם. ואילו בגרים כתיב <small>(שם ל כא)</small> מי הוא זה ערב את לבו לגשת אלי ואח"כ והייתם לי לעם ואנכי אהיה לכם לאלהים. ורש"י פירש כחתן היוצא לקראת כלה כו' כי מי מחזר אחר מי בעל האבידה מחזר אחר אבידתו, כך הקב"ה מחזר אחר ישראל אשר היו כצאן אובדות בגוים וכמ"ש <small>(הושע ט י)</small> כענבים במדבר מצאתי אבותיכם וגו'.

