נזיר אחיו: פרישא דאחוהי, כלו' בחיר אחיו, הנבדל מהם במעלה וחשיבות (רש"י ושכן ראז'); ורשב"ם וראב"ע ורמבמ"ן וקלער' מפרשים מלשון נזר, המוכתר ונכבד עליהם, וכן מִגְּזָרַיֹךְ כארבה (נחום ג' י"ז); והראשון נ"ל עיקר, כי כן רוב שמוש מלת נזיר הוא מענין הפרשה והבדלה, ולא מענין נזר ונשיאות; ועוד הנה גם משה השתמש בברכתו במליצה זאת, ואז לא היה יוסף חי, ולא היה לשבטו שלטון על שאר שבטים, ואולי נזר שענינו עטרה הוא ג"כ מענין הפרשה והבדל חשיבות, אעפ"י שהיה אפשר לומר כי נזר נגזר מן זֵר,  דבר המקיף סביב סביב, ודע כי כל שמוש שרש נזר הוא לענין פרישות של קדושה ומעלה וכבוד, גם וינזרו לבשת (הושע ט' י') ענינו הפרישו והקדישו עצמם לעבודת אלילים; אמנם נזורו אחור (ישעיה א' ד') הוא משרש זור, שהוא תרגום של סור; ויחזקאל (י"ד ז') אמר שלא כמשפט וינזר מאחרי, והיה ראוי לומר ויזור כמו שאמר בפסוק הקודם נזורו מעלי, ועיין מה שכתבתי על נזורו אחור (ישעיה א' ד').
