תשובה: משנה שלימה שנינו, בפ"ג דמס' זבין. דיש חילוק בין ספינה קטנה לספינה גדולה. דתנן: הזב והטהור שישבו בספינ', או באסדא, או שרכבו ע"ג בהמה, אף על פי שאין בגדיהן נוגעים, הרי אלו טמאין מדרס. ישבו על הנהר, או על הספסל, ועל הגשיש של מטה, ועל האכלונס, בזמן שהן מחגירין. עלו באילן שכחו רע, או בסוכה שכחה רע, על אילן יפה, או על סולם המצרי בזמן שאינו קבוע במסמר, על הכבש, ועל הקורה, ועל הדלת בזמן שאינם עשוים בטיט, טמאים. ורבי יהודה מטהר. ופי' ר' שמשון ז"ל בספינה ובאסדא טמאין מדרס, שהספינה קטנה דומיא דאסדא, ומתמוטטין, ופעמים מכריע הטהור ובגדיו. כי ההיא דפ' ר"ע (שבת ד' פ"ג): דכרעו הן, טמאים. ועל האילן ועל הסוכה ועל הגשיש, בזמן שהן מחגירין, נשען הזב על הטהור, והטהור על הזב. ובין הזב שהסיט את הטהור, ובין הטהור שהסיט את הזב, טמא, וכדאמרי' בפ' ר"ע: כשהיה הוא והמת בתוך מאזנים. ובפרק המקבל, הביאו הא דעלו באילן שכחו רע. עוד שנינו שם, בפ"ד: ישבו במטה, אפי' כפה שבראש הטהורה, טמאה מדרס. ולפיכך, כל שהספינה קטנה, ומכרעת מחמת האדם, אסור. שהכהן מכריע את המת, או המת מכריע את הכהן, ובין כך ובין כך אסור. ודוגיות אלו, קטנות הן, והרי הן מכריעות מחמת אחר שנכנס שם.