ואפילו חדשים דהא ישנים וליבנן כחדשים דמו ואפ''ה בעו טבילה : 
דבתר סופו אזלינן שחפהו מתכות . גמרא : 
הואיל וכי נשברו יש להן תקנה [ ע''י התכה ] ככלי מתכות דמי . גמרא : 
ילפינן ליה בגמרא מקרא . והתימא על הר''ב שלא הצריך להסיר החלודה כמו שהצריך בהגעלה . וכמ''ש הפוסקים . ובליבון שלא הצריך כן , הוא כדעת הטור שהאש יעביר הכל : 
שזה שנאמר בל אשר יבא באש תעבירו באש . פירוש כדרך תשמישו כן הגעלתו . רש''י : 
ויש לדקדק מה ראה במתניתין ששנה בשפוד ואסכלה הכשרו לרותח , ובסכין הכשרו של צונן . וי''ל שלא היה צריך כלל לשנותו , לפי שהוא כבר בכלל מה ששנה להגעיל יגעיל , ללבן כו' , אבל שהוצרך לשנותו בשפוד ואסכלה , שמפני ששנינו בהן לענין קדשים דבהגעלה סגי להו כדאיתא בזבחים [ פי''א מי''א ] משום דכי בלע דהתירא בלע , קמ''ל דחבא מלבנן כו' . ובסכין הודיענו דאגב דוחקא דסכינא לא סגי ליה בהדחה אפילו לצונן וצריך שיפה כו' . הר''נ . ועתוי''ט : דנותן טעם לפגם מותר . והתורה לא אסרה אלא קדירה בת יומא . גמרא :