ויחן את פני העיר, חנן את הפנים, שבעיר התחיל משלח להם דורונות. דבר אחר: ויחן את פני העיר, התחיל מעמיד הטליסין ומוכר בזול הדא אמרת, שאדם צריך להחזיק טובה למקום, שיש לו הנאה ממנו. ר' שמעון בן יוחאי ור' אלעזר בריה, הוו טמירין במערתא י"ג שנה ביומי דשמדא, והיו אוכלין חרובין של גרודא, עד שהעלה גופן חלודה. לסוף שלוש עשרה שנין נפק יתיב על תרע מערתא, חמא חד צייד קאים וצייד ציפורין, וכד הוה שמע ר' שמעון ברת קלא אמרה מן שמיא, דימוס דימוס, פסגא, וכד הוה שמע ברת קלא אמרת ספקולא, הות מתצדה ונלכדה. אמר: ציפור מבלעדי שמיא לא מתצדא, על אחת כמה וכמה נפש דבר נש. נפק ואשכח מיליא משדכן, ונתבטלה הגזירה, אתון ואסחון בהדא בי בני דבית מוקד דטבריא, אמר לו בריה: כל הדא טבתא עבדת לן טבריא, ולית אנן מדכן יתה מן קטוליא? אמר: צריכים אנו לעשות טובה, כדרך שהיו אבותינו עושים, שהיו עושים איטלוסין ומוכרין בזול. אמר: צריכין אנו לדכיא טבריא, מה עבד נסב תרמוסא, והוה מקצץ תרמוסא ושדי קצוצתיה ומקלק בשוק, וכל אתרא דהוה קטילא סליק, ואינון מפקון ונפקין, וכל מקום שלא היתה שמה טומאה, תורמסא עומדת והוא מציין איזה מקום טומאה ומקום טהרה, עד זמן דדכי יתה מן קטיליא. חמתיה חד כותי, עם דארע, אמר: לית אנא אזיל ומדחך בהדין סבא דיהודאי? אית דאמרי: מן הדין שוקא דגרגינא. ואית דאמרי: מן הדין שוקא דסקאי. נסב קטיל, וטמריה בשוקא דהוו מדכי. בצפרא אזל, אמר להון: אמריתין דדכי בן יוחאי טבריא, אתון חמון הדין קטילא! (נ"א אזל לגביה). אמר לו: לא דכיתא שוק פלן? אמר לו: הין. אמר לו: ואין אפיקת לך מיתין מן בתרך? אמר לו: גוד חמי ליה. צפה ר' שמעון בן יוחאי ברוח הקודש שהוא נתנו שם, אמר: גוזר אני על העליון, שירד! ועל התחתון, שיעלה! והוה כן, וסליק ושבת בביתיה. ועבר בהדין מגדלא דצבעיא, שמע קלא דנקאי ספרא. אמר: לא אמריתון דדכי בר יוחאי לטבריה? אמרין אשכחון חד קטילא. אמר: יבא עלי, אם אין בידי הלכות, כשער ראשי, על טבריה שהיא טהורה. חוץ מזה ומזה, ואתה לא היית במנין עמנו, שנטהרה, פרצת גדרן של חכמים, ועליך נאמר (קהלת י): ופורץ גדר ישכנו נחש. מיד, נעשה גל של עצמות. עבר בהדא בקעת דבית נטופא, חמא חד בר נש קאים ומלקט ספיחי שביעית. אמר לו: ולא ספיחי שביעית הן? אמר לו: ולא אתה הוא שהתרת? לא כך תנינן רבי שמעון אומר: כל הספיחין מותרין, חוץ מספיחי כרוב, שאין כיוצא בהם בירקות שדה. אמר לו: והלא חבירי חולקים עלי, פרצת גדירן של חכמים, ופורץ גדר ישכנו נחש, וכן הות ליה. דבר אחר: ויחן את פני העיר, נכנס בערב שבת עם דמדומי חמה, מבעוד יום, וקבע תחומין מבעוד יום, הדא אמרת, ששמר יעקב את השבת קודם שניתן: