<b>שאלה </b>ראובן תבע משמעון פ"ה זהובים נצפי"ה שהיה חייב לו והוציא עליו שטר חוב וזה נוסחו הוו עלי עדים בקנין וכתבו ותנו לראובן להיות בידו לזכות מחמת שנעשה לו אצלי חמשה ושמונים זהובים כלם נצפי"ה וזקפתים עלי במלוה ורשו וכל זמן שיבקש ראובן ממונו ממני אפרענו לו לאלתר בלא שום איחור ועכוב כלל ואם אעכב לפרוע לו סך הנז' הרשיתיו מעכשיו לרדוף אחרי כל שימצא לי בעולם ולהשתלם סך זה הנז' כלו עד גמרו ופטרתיו מכל הפסד שיוציא עלי בכך פטור גמור והאמנתי ראובן זה בגבית ממונו נאמנות גמורה כשני עדים כשרים וכו' אמר לו שמעון קבלת ממני מחשבון זה פעמים כל פעם עשרה זהובים עבדיי"ה מהחוב אשר אני חייב לך וזה כתב ידך ונסח כל אחד מאלו הקבלות כך קבלתי משמעון עשרה זהובים עבדיי"ה מהחוב אשר הוא חייב לי ואין בשום אחת מהשתי קבלות הללו זמן ולא שם ראובן ואמר שמעון לראובן אני נתתי לקרובך לוי עשרים זהובים וזה כתב ידו ולוי זה באותו זמן חלף הלך לבית עולמו ואף גם זאת טען שמעון שנתן לו מזה משקל משי יותר על סכום זה ויהי כמשיב ראובן מה שזכר מאלו השתי קבלות אמת שהוא כתב ידי אך אינה מזה השטר כי הוא היה חייב לי חמשים זהובים אחר שטר זה והמשי אשר זכר הדיין נשאר לי עליו כך וכך וגם כתב לוי קרובי איני יודע בזה כלום יורינו רבינו אם יכול לגבות זה מהשטר ולאחר כן לדון עמו במה ששואל ממנו על המשי ועל הקבלות אשר בידו מאחר שכתוב בשטר נאמנות כב' עדים או צריך שידון עם שמעון בתחלה על אודות הקבלות והמשי ומה ששואל ראובן משאר השלשים זהובים עבדיי''ה ואחר זה יראה תביעת השטר וראובן חוזר וטוען שאינו נוגע לו מאלו הב' קבלות אשר ביד שמעון כלום כי אין בו שמו ולא זמן ואיני יודע אם הם מקודם השטר או אחר השטר ועוד לו טענה אחרת שהזהובים אשר בשטר הם נצפיי"ה ואשר באלו השתי קבלות עבדיי"ה ואם איתא שקבלות אלו אחר זמן השטר הלז היה לו לכתוב אלו הזהובים עבדיי"ה הם כך וכך נצפיי"ה יורינו רבינו הדין בזה ומה יהיה השבועה בזה ומאת ה' תהיה משכורתו שלמה: