כל מה שאוכלים בתוך הסעדה, מדברים שרגילים לאכלם בתוך הסעודה לשבוע, כגון בשר, דגים, מיני לפתן, דיסא ומיני לביבות, אפלו דברים שאוכלים בלא לחם, כלם אינם צריכין ברכה לא לפניהם ולא לאחריהם, שכיון שאוכלין אותן לשבוע, הרי הן בכלל הסעודה, וכל הסעודה נגררת אחר הלחם שהוא עקר חיי האדם. ולכן כלן נפטרין בברכת המוציא ובברכת המזון. ואפלו אם נשלחו לו מבתים אחרים, אינו צריך לברך עליהם, דסתמא דעת האדם על כל מה שיביאו לו