ר' ברכיה פתח: (שיר ז) שובי שובי השולמית, שובי שובי ונחזה בך. ארבעה פעמים כתיב שובי, כנגד ארבע מלכיות, שישראל נכנסין לתוכן לשלום ויוצאין בשלום. השולמית, אומה ששלום חי העולמים מתנהג בה. מאהל לאהל. דבר אחר: השולמית, אומה, שהכהנים משימין לה שלום בכל יום, שנאמר (במדבר ו): ושמו את שמי. וכתיב: וישם לך שלום. השולמית, אומה, ששלום העולמים דר בתוכה, שנאמר (שמות כח): ועשו לי מקדש ושכנתי בתוכם. השולמית, אומה, שאני עתיד ליתן בה שלום, שנאמר (ויקרא כו): ונתתי שלום בארץ. השולמית, אומה שאני עתיד לנטות אליה שלום, הה"ד (ישעיה סו): כה אמר ה' הנני נוטה אליה כנהר שלום. ר' שמואל בר תנחום ור' חנא בשם ר' אידי: אומה, שעשת שלום ביני ובין עולמי, שאלולי היא, הייתי מחריב את עולמי. ר' הונא בשם ר' אחא פתח: (תהלים עה) נמוגים ארץ וכל יושביה היך מה דאת אמר: (שמות טו): נמוגו כל יושבי כנען?! אנכי תכנתי אנכי, כיון שקיבלו עליהם אנכי ה' אלהיך, תכנתי עמודיה סלה, ונתבשם העולם. ר' אלעזר בן מרון אומר: אומה, שהיא משלמה אישטטיונו של עולם, הן הן בעוה"ז, הן הן בעוה"ב. רבי לוי אמר: אומה, שכל טובה שהיא באה לעולם, אינה באה אלא בזכותה. הגשמים אינם יורדין, אלא בזכותה. הטללים אינם יורדין, אלא בזכותה, שנאמר ויתן לך האלהים מטל השמים: