
מתה אשתו לא ישא אחרת עד לאחר שלשה רגלים, כדי שעל ידי שמחת הרגלים תשכח ממנו אהבת הראשונה בשעה שיהיה עם השניה, ולא ישתה בכוס זה ויתן דעתו על הראשונה, וראש השנה ויום הכפורים אינם חשובים כרגלים לענין זה, וגם שמיני עצרת אינו נחשב לרגל בפני עצמו לענין זה ואם עדיין לא קיים מצות פריה ורביה או שיש לו בנים קטנים או שאין לו מי שישמשנו אינו צריך להמתין שלש רגלים ומכל מקום נראה דיש להמתין עד לאחר שלשים ואשה שמת בעלה צריכה להמתין תשעים יום.




