ורמש: הם שרצים שהם נמוכים ורומשים על הארץ ונראים כאילו נגררים שאין הילוכם ניכר (רש"י) ורמש נבדל מן שרץ כי אינו כולל העוף והדגים (יוחנן קליריקוס), כי הרמש צריך שירמוש על הארץ, כי רמש ל' רמיסה. אמנם שורש רמש נאמר ג"כ על כל בעלי ארבע רגלים, כמו בו תרמוש כל חיתו יער (תהלים ק"ד כ'), וגם על העוף, כמו ויגוע כל בשר הרומש על הארץ בעוף ובבהמה ובחיה, ובכל השרץ השורץ על הארץ וכל האדם (בראשית ז' כ"א), והסתכל כי לא אמר ובכל האדם אלא וכל האדם, כי אין האדם נכלל בכל בשר הרומש על הארץ, רק הוא מין נפרד ונבדל מהם, וגם בעל הטעמים הבין כן, והפסיק באתנח קודם וכל האדם. והטעם הוא, מפני שהבהמה והעוף בהליכתם גופם שטוח ושוכב (אוריזונטאל) על פני הארץ, מה שאין כן באדם, שהולך בקומה זקופה, וגופו נצב (וירטיקאל) על הארץ, וזאת ג"כ דעת הרמב"ן שכתב, בעבור שדריכתם באדמה בכל גופם.