של דמאי. בגמרא אמרינן טעמא דמתניתין ר''מ היא דאמר עשו חיזוק לדבריהם כשל תורה אבל הר''מ והר''ב דלא כתבו שאין הלכה (דהא בריש פ''ב דערלה השמיט הר''מ ותרומת מעשר של דמאי) נראה דס''ל דכ''ע היא. וטעמא כדפירש בירושלמי משום גזירה שלא ינהגו בה בקדושה. ועתוי''ט: