
נוהגין להרבות קצת באכילה ושתיה ביום שלאחר החג בכל שלש רגלים והוא אסרו חג, ונוהגין שאין מתענין בו אפילו חתן וכלה ביום חופתן ולא יום זכרון ובאסרו חג שלאחר חג השבועות גם מצד הדין אסור להתענות בו, לפי שבזמן שבית המקדש היה קיים אם חל שבועות בשבת היה יום טבוח הקרבנות ביום שלאחריו, אבל של פסח ושל סוכות היו מקריבין ביום ראשון דחול המועד



