זרע וקציר וגו': לדעת קצת תנאים (בבא מציעא ק"ו ע"ב ותוספתא דתענית פרק א' הלכה ז') הם ששה עתים של שני חדשים לכל אחד, חצי תשרי מרחשון וחצי כסלו זרע ואח"כ שני חודשים חרף, ואחריו קור, אחריו קציר, ואחריו קיץ, ואחריו חום (ונפל טעות בלשון רש"י עיין רא"ם) וזה אולי יצדק בא"י, אך כאן הכוונה על כל העולם, לפיכך נ"ל שהכוונה על הזריעה והקצירה והקור והחום והקיץ והחרף, הדברים האלה לא ישבתו, ובכל מקום מן האדמה יהיה בכל שנה זרע ויהיה קציר, ויהיה קור ויהיה חום, ויהיה קיץ ויהיה חרף, יהיה זה באיזה חודש שיהיה, לפי מקום כל מדינה ומדינה, ולא יהיה עוד כמו שהיה בשנה ההיא שלא היה זרע וקציר וקור וחום. ואמנם קיץ וחרף נ"ל שענינם זמן העדר הגשמים וזמן ירידת הגשמים, כי בקיץ היו מיבשים התאנים בשדות (עיין רש"י), וזה לא ייתכן בזמן הגשמים, ובהפך זמן הקור נקרא ימות הגשמים ונ"ל כי שרש קוץ נגזר מן קיץ, כי תחילת מה שיקוץ האדם (בזולת סיבות מקריות) הוא כשהחום חזק ואין גשמים יורדים: וזכריה (י"ד ח') אמר שיצאו מים חיים מירושלים, והוסיף בקיץ ובחרף יהיה, כלומר המים ההם יהיו גם בימות הגשמים וגם בזמן שאין גשמים יורדים; והנה כאן כוונת המקרא לומר כי לא ישבתו עוד הזריעה והקצירה והקור והחום והעדר המטר וירידת הגשמים.