וירא מלאך ה' אליו - הדא הוא דכתיב (שיר ה, ב): אני ישנה ולבי ער. אני ישינה, מן המצות. ולבי ער, לעשותן. (שם שם, שם): תמתי, בסיני, שנתממו עמי בסיני ואמרו: (שמות כד, ז): כל אשר דבר ה' נעשה ונשמע. אמר רבי ינאי: מה התאומים הללו, אם חשש אחד בראשו, חבירו מרגיש כן. אמר הקדוש ברוך הוא: כביכול (תהלים צא, טו), עמו אנכי בצרה. דבר אחר: מהו עמו אנכי בצרה? כשיש להם צרה אינם קוראים אלא להקדוש ברוך הוא. במצרים, (שמות ב, כג): ותעל שועתם אל האלהים. בים, (שם יד, י): ויצעקו בני ישראל אל ה', וכאלה רבים. ואומר (ישעיה סג, ט): בכל צרתם לו צר. אמר לו הקדוש ברוך הוא למשה: אי אתה מרגיש שאני שרוי בצער, כשם שישראל שרוים בצער, הוי יודע, ממקום שאני מדבר עמך מתוך הקוצים, כביכול אני שותף בצערן. וירא מלאך ה' רבי יוחנן אמר: זה מיכאל. רבי חנינא אמר: זה גבריאל רבי יוסי הארוך: בכל מקום, שהיו רואין אותו היו אומרים: שם רבינו הקדוש! כך כל מקום שמיכאל נראה שם, הוא כבוד השכינה. אליו מהו אליו? מלמד, שהיו אנשים עמו ולא ראו אלא משה בלבד, כשם שכתוב בדניאל (דניאל י, ז): וראיתי אני דניאל לבדי את המראה. בלבת אש ללבבו, כשיבא לסיני ויראה אותן אשות, ולא יירא מהם. דבר אחר: בלבת אש, משני חלקיו של סנה ולמעלה, כשם שהלב נתון משני חלקיו של אדם, ולמעלה. מתוך הסנה שאל גוי אחד את רבי יהושע בן קרחה: מה ראה הקדוש ברוך הוא לדבר עם משה מתוך הסנה? אמר לו: אלו מתוך חרוב, או מתוך שקמה, כך היית שואלני, אלא להוציאך חלק אי אפשר. למה מתוך הסנה? ללמדך, שאין מקום פנוי בלא שכינה, אפילו סנה. בלבת אש, בתחלה לא ירד, אלא מלאך אחד, שהיה ממוצע ועומד באמצע האש, ואחר כך ירדה שכינה ודברה עמו מתוך הסנה. רבי אליעזר אומר: מה הסנה שפל מכל האילנות שבעולם, כך היו ישראל שפלים ירודים למצרים, לפיכך נגלה עליהם הקדוש ברוך הוא וגאלם, שנאמר (שמות ג, ח): וארד להצילו מיד מצרים רבי יוסי אומר: כשם שהסנה קשה מכל האילנות, וכל עוף שנכנס לתוך הסנה אין יוצא בשלום, כך היה שעבוד מצרים קשה לפני המקום, מכל השעבודים שבעולם, שנאמר (שם שם, ז): ויאמר ה' ראה ראיתי את עני עמי. ומה תלמוד לומר ראה ראיתי שתי פעמים? אלא, מאחר שהיו מטביעין אותן בנהר, היו חוזרין וכובשין אותן בבנין. משל לאחד, שנטל את המקל והכה שני בני אדם, ושניהם קבלו את הרצועה ויודעים צערה. כך היה צערן ושיעבודם של ישראל גלוי וידוע לפני מי שאמר והיה העולם, שנאמר (שם שם, שם): כי ידעתי את מכאוביו. רבי יוחנן אמר: מה הסנה הזה, עושין אותו גדר לגנה, כך ישראל, גדר לעולם. דבר אחר: מה הסנה הזה, גדל על כל מים, כך ישראל אינן גדילים אלא בזכות התורה שנקראת מים. שנאמר (ישעיה נה, א): הוי כל צמא לכו למים. דבר אחר: מה הסנה הזה גדל בגינה ובנהר, כך ישראל הם בעולם הזה ובעולם הבא. דבר אחר: מה הסנה עושה קוצין ועושה וורדין, כך ישראל יש בהן צדיקים ורשעים. אמר רבי פנחס הכהן בר רבי חמא: מה הסנה הזה, כשאדם מכניס ידו לתוכו אינו מרגיש, וכשהוא מוציאה מסתרטת. כך כשירדו ישראל למצרים, לא הכיר בהן בריה, כשיצאו, יצאו באותות ובמופתים ובמלחמה. רבי יהודה בר שלום אמר: מה הסנה, העוף נכנס לתוכו ואינו מרגיש, וכשהוא יוצא כנפיו מתמרטות. כך כשירד אברהם אבינו למצרים, לא הכיר בו בריה, וכשיצא (בראשית יב, יז): וינגע ה' את פרעה. דבר אחר: מתוך הסנה רבי נחמן בנו של רבי שמואל בר נחמן אומר כל האילנות, יש מהן עושה עלה אחת, ויש מהן שתים, או שלש, הדס עושה שלש, שנקרא (ויקרא כג, מ): עץ עבות, אבל הסנה יש לו חמש עלין. אמר לו הקדוש ברוך הוא למשה: אין ישראל נגאלין, אלא בזכות אברהם יצחק ויעקב ובזכותך ובזכות אהרן. דבר אחר: מתוך הסנה, רמז לו שיחיה מאה ועשרים שנה, כמנין הסנה. וירא והנה הסנה בוער באש, מיכן אמרו: האש של מעלה, מעלה לולבין ושורפת, ואינה אוכלת, והיא שחורה. האש של מטה, אינה מעלה לולבין, והיא אדומה ואוכלת ואינה שורפת. ולמה הראה לו הקדוש ברוך למשה בענין הזה? לפי שהיה מחשב בלבו ואומר: שמא יהיו המצריים מכלין את ישראל, לפיכך הראהו הקדוש ברוך הוא, אש בוערת ואיננו אוכל. אמר לו: כשם שהסנה בוער באש ואיננו אוכל, כך המצריים אינן יכולין לכלות את ישראל. דבר אחר: לפי שהיה הקדוש ברוך הוא מדבר עם משה ולא היה מבקש לבטל ממלאכתו, הראה לו אותו דבר, כדי שיהפוך פניו ויראה וידבר עמו, שכך אתה מוצא מתחלה, וירא מלאך ה' אליו ולא הלך משה, וכיון שבטל ממלאכתו והלך לראות, מיד (שמות ג, ד): ויקרא אליו אלהים: