ויאמר ה' אל משה כתוב זאת זכרון בספר ושים באזני יהושע. זקנים הראשונים אומרים, כך מדה מהלכת על פני כל הדורות: שוט שישראל לוקין בו סופו ללקות, ילמדו כל אדם דרך ארץ מעמלק שבא להזיק את ישראל ואבדו הקדוש ברוך הוא מחיי העולם הזה ומחיי העולם הבא, שנאמר: כי מחה אמחה, וכן פרעה הרשע ששעבד את ישראל טבעו הקדוש ברוך הוא בים סוף, שנאמר: "ונער פרעה וחילו בים סוף" (תהלים קלו טו), וכן כל אומה ומלכות שבאת להזיק את ישראל בו בדין דנן לעולם. אמרו: במדה שאדם מודד בה מודדין לו, שנאמר: "כי בדבר אשר זדו עליהם", ונאמר, כתוב זאת זכרון בספר. "זאת", מה שכתוב בספר זה. "זכרון", מה שכתוב בנביאים. "בספר", מה שכתוב במגלה. "ושים באזני יהושע", מגיד שאותו היום נמשח יהושע, דברי ר' יהושע. ר' אלעזר המודעי אומר, זה אחד מארבעה צדיקים שנתן להם רמז: שנים חשו ושנים לא חשו. משה נתן לו רמז ולא חש, יעקב נתן לו רמז ולא חש, דוד ומרדכי נתן להם רמז וחשו. משה מנין? ושים באזני יהושע, אמר: יהושע מנחיל ישראל את הארץ; ובסוף משה עומד ומתחנן, שנאמר: "ואתחנן אל ה' בעת ההיא לאמר" (דברים ג כג).