ואליבא דשמואל מפרשינן הכי בגמרא, וס''ל דטענה דמתניתין בתחלת טענה, ולא בעינן ב' כסף ופרוטה, והכא שתי כסף דוקא אמר, ולא שוה, ולכך פטור, דמה שטענו לא הודה לו. וכיצד אמאי דסמיך ליה קאי, דאם אין ההודאה כו'. אבל לרב, שוה קאמר. וכיצד ארישא קאי. וקשיא להר''ב דמפרש לרישא אליבא דרב, והכא (ובב''מ פ''ד מ''ז) מפרש אליבא דשמואל. ועתוי''ט: