<b>תשובה </b>על הנזק אמרתי ולא על הכותל וכך אמרו חכמים על הנזק ולא על הכותל שאלו היו דברי רבי יהושע בן לוי על הכותל כמו שעלה על לב מי שראיתי פירושו לא היה אומר הפורץ גדר לפני בהמה חברו אלא הפורץ גדר חברו מה ענין הבהמה הכא ועוד למה הביא התלמוד דברים אלו במקום זה על משנת הכונס צאן לדיר ועוד זה שהעמיד התלמוד דברי ר' יהושע שאמר הפורץ גדר לפני בהמת חברו פטור מדיני אדם וחייב בדיני שמים בכותל רעוע אם על הכותל קאמר וכי פורץ כותל רעוע למה הוא פטור מדיני אדם וכי יעלה על דעת אדם בעולם שהשובר כלי שלם וחזק חייב והשובר כלי רעוע פטור אלא כך הוא הדין השובר כלי שלם וחזק משלם דמי כלי שלם והשובר כלי רעוע משלם דמי כלי רעוע וכן הסותר כותל חברו ואם [על] הכותל קאי משלם דמי שהפסידו בין בריא בין רעוע וחייב בדיני אדם ואם תאמר כותל זה רעוע הוא ועומד לסתירה ומצוה קא עביד אמאי חייב בדיני שמים אלא ודאי כל המפרש כך נשתבש ואין הדברים אלא לענין בהמה שיצאה והזיקה מפרצה זו אם היה הכותל חזק ובריא הפורץ חייב בנזקה בידי אדם ואם היה כותל רעוע שאינה משתמרת בו הפורץ פטור מדיני אדם על זה הנזק שהזיקה הבהמה וחייב בדיני שמים שהרי גרם לבעלים לשלם הואיל והכותל רעוע כמו שבארנו שאפי' חתרה ויצאה או פרצוה ליסטים בעל הבהמה חייב ואילו לא פרץ אפשר היה שלא תצא ולא תזיק ומפני זה חייב בדיני שמים וזה שהקשית על דבר זה מן הלסטים שפרצו מחיצת הדיר הבריאה שאין חייבין בנזקיה עד שיוציאוה אבל אם יצאה מעצמה פטורין ודאי קושיא נאה היא זו ושמא זאת הקושיא שהקשה המפרש עד שהעמיד דבר זה בעצמו של כותל וזהו פירוקה הפרש גדול יש בין ליסטים שפרצו הדיר ובין חברו שפרץ לפני בהמת חברו שהליסטים כונתם לגנוב את הבהמה ולפיכך כל זמן שלא הוציאום מרשות הבעלים לא נתחייבו בגניבה ולא נעשית ברשותם ובעת שיוציאוה ונעשית ברשותם נתתייבו בנזקים אבל אם הניחום שם הרי לא עשו ההיזק שנתכוונו לו שהיא הגניבה ולפיכך הם פטורין אבל הפורץ גדר לפני בהמה חברו אין כוונתו לגנוב ולא נתכוון אלא שתצא הבהמה ותזיק ויתחייבו בעליה בנזקיה ולפי' הוא חייב באותו הנזק שנתכוון מתחלה לעשותו הדין כל המזיקין וזה הפרש גדול ונמצאו כל הדברים נכונים ויוצאין אל עיקרי הדינין וכלם נתנו מרועה אחד: משה (הלכות נזקי ממון פ''ד הלכה ב' ועיין מה שרמז הרב המגיד ז"ל):