עד עלות השחר: מהפרשים כלם פירשו עד זה כמשמעו, ול"נ ענינו סמוך לעלות השחר. וכמהו ויאהל עד סדום, ויט אהלו עד אלון בצעננים (שופטים ד' י"א), ויט עד איש עדלמי, עד האלהים יבא דבר שניהם [והנה גם המאורע הזה היה ליעקב מאת ה' לחזק את לבו, להודיעו כי הוא בעזרו, כי לבסוף ידע שהוא מלאך, והנה נראה אליו מלאך בדמות איש והתחבק עמו לא להזיקו אלא מלחמת כבוד להפילו לארץ, כדרך האתליטים המתגוששים זה עם זה ועשה עצמו כאלו לא יכול לו, ועי"ז ברכו וקרא שמו ישראל. וגעז' אומר כי אמר כאן ויאבק ע"ש הנחל יבוק].
