מטה כו'. לשון הר''מ מטה מוצעת. וכן לשון רש''י בגמרא, עור שטוח על מטה. ופריך בגמרא, ותסגי לה בכך. וכתבו התוס', דממפץ לא פריך, דנהי דלשכיבה אינה צריכה דאית לה מטה, לסמיכה מיהא צריכה (ע''כ). ולגירסת הערוך פריך גם ממפץ. גם הר''מ העתיק מפץ או מחצלת: