כל יומא מאי טעמא לא פרשי כהני ידייהו במנחה – דכל יומא שכיחא ביה שכרות שכבר סעד וזימנין דמשכא סעודתיה ומשתכר ופריש ידיה בהדי חמריה וכהן שתוי יין אסור לישא את כפיו שנאמר יין ושכר אל תשת בבואכם וגו' (ויקרא י׳:ט׳) ונשיאת כפים מעין עבודה כדלקמן: