הרחק כו'. שכנו שקרוב לו אמר בו לשון הרחקה. וברשע שאינו שכנו לא הוצרך. לומר הרחק, שאינו קרוב, רק הזהיר שלא יתחבר לו. ואמר בשכן, רע ולא רשע, לפי ששכונת הרשע היא רעה לשכנו וקרבתו היזק גדול משא''כ בשאינו שכנו אין רשעו גורם לאדם שום רע אע''פ שהוא רע לשמים אא''כ הוא מתחבר אליו. ר''י ן' שושן. ועתוי''ט: