ויען יצחק ויאמר הנה משמני הארץ יהיה מושבך, זו איטאליאה. ומטל השמים מעל, זו בית גוברין. דבר אחר: הנה משמני הארץ, מן שמיניא דארעא. מן הן מתעבדא ארעא שמניא? שמינין מן טלא, ומטל השמים מעל. אנטונינוס שלח לרבינו אמר לו: בגין דתסוורתא חסרין, מה נעביד ונמלא יתהון? נסביה לשלוחא ועייליה לגו פרדסא, שרי עקר פוגלין רברבין, ושתיל דקיקין. אמר לו: הב לי אנטוגרפא! אמר לו: לית את צריך. סליק לגביה. אמר לו: דין הן אנטוגרפא? אמר לו: לא יהיב לי כלום. אמר לו: ומה אמר לך? אמר לו: לא אמר לי כלום. אמר לו: ולא עבד קודמיך כלום? אמר לו: נסבני ואעלני לגו פרדסא, שרי עקר פוגלין רברבין, ושתיל דקיקין, תרדין רברבין, ושתיל דקיקין, חסין רברבין, ושתיל דקיקין. מיד הבין שרי, מפיק דוכסין, ומעייל דוכסין, עד זמן דאתמליין תסוורתא: