כל מקום שנאמר תשב לזכר ולנקבה ולנדה כיצד דינה תהיה אסורה לבעלה י"ד יום כיולדת נקבה ואם ראתה דם ביום אחד ושמונים הרי זו ספק נדה וכן אם ראתה ביום ע"ד וביום פ"א הרי זו ספק נדה וכן אם ראתה ביום ארבעים ואחד אף על פי שראתה ביום ל"ד הרי זו ספק נדה ואסורה לבעלה עד ליל ארבעים ושמונה כיולדת זכר ואין נותנין לה ימי טוהר כלל כנדה והרי היא כמי שלא ילדה וכל דם שתראה מיום שהפילה עד פ' יום אם בא בימי נדתה ה"ז ספק נדה מאחר השבעה מיום שהפילה ואם בא בימי זיבתה הרי זו ספק זבה שכל ימי מלאת אין בהן וסת וכן אם ראתה ביום אחד ושמונים עדיין היא מקולקלת ותהיה ספק נדה כמו שביארנו אע"פ שלא ראתה אלא יום אחד וכשיקבע לה הוסת אחר השמונים יסור קילקולה ותחזור להיות נדה ודאית או זבה ודאית וכן מיום שהפילה עד ז' ימים ותהיה נדה ודאית אם הפילה בתוך ימי נדתה כמו שביארנו.