הדא הוא דכתיב (משלי כד) על שדה איש עצל עברתי ועל כרם אדם חסר לב. אמר רבי הונא: הרי שקנה שדה וקנה כרם קרוי איש, וקרוי אדם, ונקרא עצל. מה הנייה לו? אלא על שדה איש עצל עברתי, זה אדם הראשון. על כרם אדם חסר לב, זו חוה. אמר רבי הונא: היכן מצינו שנקראת חוה אדם? (ישעיה מד): כתפארת אדם לשבת בית. (משלי כד) והנה עלה כולו קמשונים וקוץ ודרדר תצמיח לך. (שם) כסו פניו חרולים בזעת אפיך תאכל לחם. (שם) וגדר אבניו נהרסה. וישלחהו ה' מגן עדן, כיון ששלחו, התחיל מקונן עליו: ויאמר ה' אלהים, הן האדם היה כאחד ממנו, הוה כחד ממנו: