כל המגרעות שנדבקו בימים האחרונים, ביחוד על ידי הספרות בחלקיה החצופים, לא יוכלו להתרפאות כי אם על ידי אותו הכח שנזדרז להזדיין, להגביה יותר ויותר את הלימוד והדרישה בחכמת חלק הלכות דעות שבתורה, שאנו חייבים להתחיל בו ממטה למעלה, כדי שתהיה המסכת בזה נקבעת, בקביעות ובהרגל, מחוברת עם לימוד המורגל בגמרא ובפוסקים בחריפות ובקיאות. אומרים בני פריצי עמנו, שהאמונה והבטחון הם בעוכרינו. והנאצה הזאת לבשתנו מוצאת מקום רק מפני שבמרבית המציירים את ציורי האמונה והבטחון הם אצלם משובשים, קבועים בדמיונות כוזבים, הכל כפי מה שעולה על הלב בתחילת הדעת, ומשונים כפי שינויי השיבושים המוכרחים להיות נקבעים בלב כל אחד ואחד שהוא עסוק באלה הנשגבות בדרכי דמיון הרחוקים מאד מדרכי תורה. והמושגים של דמיון, ודאי כל מה שיהיה הנושא בטהרתו יותר נשגב ויותר כולל, יהיה בהיותו מעוטף בדמיון יותר משגה. על כן מה נוכל לעשות אם האמונה והבטחון, שהם יסודות חיינו ואורך ימינו לעד ולעולמי עולמים, מאפס מעשה ולימוד נתעלפו בצעיף של דמיונות וסברות נפסדות, שאי אפשר כלל להחזירם לטהרתם כי אם על ידי קביעות מסכת ולימוד של כל חלקי המוסר וחובת הלבבות שבתורה. שמנהג זה, יתן פריו שימצאו מבנינו בעלי כשרון רבים שידעו להסביר לעצמם ולזולתם את עמקי התורה ושרשי האמונה, באופן שלא יוכל שום אדם שלא להודות כי האמונה והבטחון הם נר לרגלנו ועטרת לראשנו.