ר' חמא בר' חנינא אמר: שרו של עשו היה, הוא דהוה אמר ליה: כי ע"כ ראיתי פניך כראות פני אלהים ותרצני. משל לאתליטוס, שהוא עומד ומתגושש עם בנו של מלך, תלה עיניו וראה את המלך עומד על גביו והרפיש עצמו לפניו. הה"ד: וירא כי לא יכול לו. אמר רבי לוי: וירא, בשכינה. כי לא יכול לו אמר ר' ברכיה: אין אנו יודעים מי נצח, אם מלאך, אם יעקב, ומן מה דכתיב: ויאבק איש עמו הוי, מי נתמלא אבק? האיש שעמו. אמר ר' חנינא בר יצחק: אמר לו הקדוש ברוך הוא: הוא בא אליך וחמישה קמיעין בידו: זכותו וזכות אביו זכות אמו וזכות זקינו וזכות זקינתו מְדד עצמך, אם אתה יכול לעמוד אפילו בזכותו! מיד, וירא כי לא יכול לו. משל למלך שהיה לו כלב אגריון, וארי נמירון. והיה המלך נוטל את בנו ומלבבו בארי, שאם יבא הכלב להזדווג לו, יאמר לו המלך: ארי לא היה יכול לעמוד בו, ואתה מבקש להזדווג לו? כך, שאם יבואו אומות העולם להזדווג לישראל, יאמר להם הקב"ה: שרכם לא היה יכול לעמוד בו, ואתם מבקשים להזדווג לבניו? ויגע בכף ירכו נגע בצדיקים ובצדיקות, בנביאים ובנביאות, שהן עתידין לעמוד ממנו. ואיזה זה? זה דורו של שמד. ותקע כף ירך יעקב ר' ברכיה ור' אליעזר, ר' אליעזר אמר: שעייא. ר' ברכיה בשם רבי אסי אמר: סידקה כדג. רב נחמן בר יעקב אמר: פירשה ממקומה, כדכתיב (יחזקאל כג): ותקע נפשי וגו', כאשר נקעה נפשי. אמר רבי חנינא בר יצחק: כל אותו הלילה היו שניהן פוגעין זה בזה, מגיניה דדין לקבל מגיניה דדין, כיון, שעלה עמוד השחר, ויאמר שלחני כי עלה השחר.