<b>ויצאתי מגדרי להאריך קצת בדבר שאינו מענין פשוטו של פרשה,</b> יען כי ראיתי דור זה פרוץ מאד מאד בחטא הלשון וצרעת נושנת היא כי גם בגלות מצרים היו בעבור שהיו בהם דלטורין <small>(תנחומא שמות י)</small> ונגאלו בזכות ד' דברים ואחד מהם בזכות שלא היה בהם לה"ר כו' <small>(ילקו"ש אמור תרנז)</small>, ובבית שני חזרו לסורם, ועוד היום בגלות החל הזה חטא הלשון הולך וגדל עד עלות חמת ה' לאין מרפה, לכן ראיתי לדבר קצת בהתעוררות זה לאמר אולי ישמעו העורים שבמחנה העברים ויתנו אל לבם לתקן פרצה זו. וזה דרשתי בק"ק לובלין בפר' זכור שס"ב לפ"ק בהתאסף ראשי עם וחכמי כל הקהילות ונוסף עליהם דברים כהנה וכהנה.  