מעביר כו' . מיירי בחבית סתומה בפקק של עץ וכיוצא בו . אע''ג דהעובד כוכבים יכול לסלקו וליגע בלא זיוף כלל , כיון דבחזקת משתמר מותר . אבל בפתוחים לגמרי לא , דכיון שהם על כתפו ויכול ליגע בהן בהדיא , חיישינן דלמא נגע ולא מרתת כלל , דמשתמט למימר להחזיק בחבית נתכוונתי שלא יפול . ואע''ג דסתמא קתני , ומשמע דאיירי בפתוחות דומיא דאחריני , סתמא דמעביר חבית ממקום למקום היינו סתום קצת שלא יצא היין בטלטול החבית ואפ''ה פקק של עץ פתוחות מקרו . הרא''ש : 
אבל התוס' דקדקו דדוקא בבא דרך עקלתון שיכול לבוא עליו פתאום שלא יראנו . ועתוי''ט : 
וזה לשון הרא''ש , והודיעו שהוא מפליג , פירוש , שא''ל שדעתו להפליג בסתם , או שאומר לו המקום , ויש באותה הפלגה כדי שישתום ויסתום ויגוב . אבל אם אין באותה הפלגה כדי שישתום כו' , אפילו שהה זמן מרובה מותר , דבכל ענין מרתת עובד בוכבים דלמא אתי השתא וחזי ליה : 
ואי אפשר לנוטלה שלא תשבר כולה . רש''י : 
ורבן שמעון בן גמליאל ס''ל נהי דלמעלה לא ידיע , לפי שלמעלה מירחו העובד כוכבים והשוה סתומו , למטה מיהא ידיע , דלמטה לא יוכל העובד כוכבים למרחו , וכשיפתח ישראל את המגופה יראה מתחתיה אותה סתימה . ורבנן , כיון דלמעלה לא ידיע , לא מסיק אדעתיה דאפיך וחזי ליה . א''נ , זמנין דחלים . [ מתמלא הנקב מלמטה כלמעלה . רש''י ] :