וישע ה': אין אנו יודעים איך גילה להם רצונו, ואולי הם העמידו להם איזה סימן. ויש אומרים שירדה אש מן השמים ואכלה קרבנו, וכן תרגם תיאודוציאון. יפה אמר בעל ספר הזיכרון, כי טעות נפלה בספרי רש"י, כי רש"י לא נתכוון לפסוק ואל ישעו בדברי שקר (שמות ח' ט'), כי שם פירש שלא יתכן לפרשו כמו וישע ולא שעה, כי כאן אחריו אל, ושם אחריו ב, אבל כוונת רש"י היא לפסוק ולא ישעה אל המזבחות (ישעיה י"ז ח').