דמסקינן בסוגיא, דנחלקו בכגון שהבכור חי עומד בחצר בעה''ב וכהן רועה כל בהמותיו של בעל הבית ר''ט סבר, אקנויי אקני ליה בעל הבית לכהן מקום בחצרו כדי שיזכה הכהן בבכורות כשיוולדו מיד דתקני ליה חצרו, דניחא ליה לאינש דתעביד מצוה בממוניה שיגדלו בכורותיו של כהן בחצרו, והוה ליה חצר של שניהם הלכך חולקים, דברשות שניהם עומד. ור' עקיבא סבר, כיון דאית ליה פסידא היכא דאיכא ספיקא, דמפסיד בעה''ב אי קיימא חצר ברשות כהן, לא מקני ליה מדעם: