במ''ז פ''ז דפסחים כתב דלאחר שהביא קרבנותיו א''צ להביא קרבן טומאה משמע דלא איכפת לן בגילוח כו'. ונראה שהר''ב סובר כלשון אחר שפירש''י, דבטומאת התהום אפילו רבנן מודו דנזרק אחד מן הדמים סגי. ומיהו לשון הר''ב בפסחים אינו מדוקדק. ועתוי''ט: