מי שהיה עוסק בתלמוד תורה, והגיע זמן תפילה--פוסק ומתפלל; ואם הייתה תורתו אומנותו ואינו עושה מלאכה כלל, והיה עוסק בתורה בשעת תפילה--אינו פוסק, שמצות תלמוד תורה גדולה ממצות תפילה.  וכל העוסק בצורכי רבים, כעוסק בדברי תורה.