ואתנת: נ"ל אמר אדוני אבי זצ"ל שאין אתון נקבת החמור, אלא נקבת הפרא, שהוא חמור הבר, וכשהוא קטן נקרא עיר, כמו אסרי לגפן עירה ולשרקה בני אתונו (בראשית מ"ט י"א), וכן אתונות עשרים ועירים עשרה (שם ל"ב ט"ז), וכן בלשון ערבי אתאן נאמר ג"כ על נקבת הפרא, ויפה הרחיק כאן האתונות מן החמורים, והכותים שלא הבינו זה הגיהו: עבדים ושפחות וחמורים ואתונות וגמלים. ומלבד כל זה ידוע כי חמור נמצא ג"כ על הנקבה כמו אחבשה לי החמור וארכב עליה (ש"ב י"ט כ"ז), ואין צורך לאתון להורות על הנקבה. ואולי אחר זמן אמרו אתון גם לנקבת החמור הבייתי, כגון ותחבוש האתון (מ"ב ד' כ"ד) כי רחוק הוא שתהיה אשה רוכבת על חמור יערי, וכן בלשון ערבי השם הזה נאמר גם על היערי גם על הבייתי ומן אתון נגזר ginas.