וידבר ה' אל משה וכי תמכרו ממכר לעמיתך - הדא הוא דכתיב (משלי יח): מות וחיים ביד לשון. תרגום עקילס: מיצטרא מכירין מות מכאן וחיים מכאן. בר סירא אמר: היתה לפניו גחלת ונפח בה וביערה רקק בה וכבת. אמר רבי ינאי: היה ככר טבול אכלו עד שלא עישרו מות ביד לשון. עישרו ואכלו חיים ביד לשון. אמר ר' חייא בר אבא: היתה לפניו כלכלה של תאנים אכלה עד שלא עישרה, מות ביד לשון. עישרה ואכלה חיים ביד לשון. ארבי שמעון בן גמליאל לטבי עבדיה: פוק זבין לי צדו טבא מן שוקא. נפק זבן ליה לישן. א"ל: פוק זבין לי צדו בישא מן שוקא, נפק זבן ליה לישן. א"ל: מהו דין דכד אנא אמר לך צדו טבא את זבן לי לישן. וכד אנא אמר לך צדו בישא את זבן לי לישן. א"ל: מינה טבתא ומינה בישתא. כד הוה טב לית טבה מיניה, וכד ביש לית ביש מיניה. רבי עשה סעודה לתלמידיו הביא לפניהם לשונות רכים ולשונות קשים. התחילו בוררין ברכים ומניחין הקשים. אמר להם: דעו מה אתם עושין, כשם שאתם בוררין את הרכין ומניחין את הקשים, כך יהיה לשונכם. כך אלו לאלו לפיכך משה מזהיר את ישראל: וכי תמכרו ממכר: