והר''א הקשה, שלא מצינו בחרס לשון קילוף אלא לשון שבירה, ובזפת הוא שמצינו לשון קילוף כו'. ולפיכך פירש, שאין כאן שבירת חרס, אלא שנתקלפה הזפת מן החרס ועומדת לעצמה, ר''י סבר כיון שנעשית הזפת דופן החבית ועכשיו כשזפתה עומדת לעצמה, אין מירוח החבית חשיב בלא מירוח הזפת, וחכ''א מועיל. עתוי''ט: