טומאת משא האמורה בכ"מ בין במת בין בשאר כל המטמאים במשא הוא שישא האדם הטומאה אף על פי שלא נגע בה אפילו היה בינו לבינה אבן הואיל ונשא נטמא ואחד הנושא על ראשו או על ידו או על שאר גופו ואחד הנושא הוא בעצמו או שנשאה אחר והניחה למעלה מזה הואיל ונשאת עליו מ"מ נטמא ואפילו היתה הטומאה תלויה בחוט או בשערו ותלה החוט בידו והגביה הטומאה כל שהוא הרי זה נושא ונטמא: