דבר אחר: אחרי מות ר' לוי פתח: (תהלים עה): אמרתי להוללים אל תהולו. להוללים, למערבביא, אלו שלבם מלא עליהם חלחליות רעות. ר' לוי הוה צווח להון: אללייא שמביאין אללי לעולם. ולרשעים אל תרימו קרן אמר להם הקב"ה לרשעים: הצדיקים לא שמחו בעולמי ואתם מבקשין לשמוח?! ריש לקיש בשם ר' שמעון בן מנסיא אמר: תפוח עקיבו של אדם הראשון היה מכהה גלגל חמה, קלסתר פניו על אחת כמה וכמה! ואל תתמה, בנוהג שבעולם אדם עושה דיסקרי אחד לו ואחד לביתו. של מי עושה נאה לא את שלו?! כך אדם הראשון נברא לתשמיש של הקדוש ברוך הוא וגלגל חמה לתשמישן של בריות. אמר רבי לוי בשם ר' חמא בר חנינא: י"ג חופות קשר לו הקב"ה בגן עדן, שנאמר: (יחזקאל כח): בעדן גן אלהים היית כל אבן יקרה מסוכתך אודם פטדה ויהלום תרשיש שוהם וישפה ספיר נופך וברקת וזהב מלאכת תפיך ונקביך בך ביום הבראך כוננו. ר' שמעון בן לקיש אמר: חד עשר. ורבנן אמרי: עשר. ולא פליגי. מאן דעבד להן תלת עשר עביד, כל אבן יקרה מסוכתך תלת, מאן דעבד להון חד סר עבד להו חדא, מאן דעבד להון עשרה, לא עבד חד מנהון, ואחר כל השבח הזה (בראשית ג): כי עפר אתה ואל עפר תשוב. אברהם לא שמח בעולמי ואתם מבקשים לשמוח?! נולד לו בן למאה שנה ובסוף א"ל הקדוש ברוך הוא: קח נא את בנך, והלך אברהם מהלך ג' ימים. לאחר ג' ימים ראה ענן קשור על גב ההר. א"ל: אמר ליה: הן. מה אתה רואה? אמר ליה: ענן קשור על גב ההר, אני רואה. אמר לישמעאל ולאליעזר: רואים אתם כלום? אמרו ליה: לאו. א"ל: הואיל ואינכם רואים כלום וחמור זה אינו רואה, שבו לכם פה עם החמור, עם הדומים לחמור. נטל את יצחק בנו והעלהו הרים והורידו גבעות העלהו על אחד מן ההרים, ובנה מזבח, וסדר עצים, וערך מערכה, ונטל את הסכין לשוחטו ואלולי שקראו מלאך מן השמים כבר היה נשחט. תדע שכן שחזר יצחק אצל אמו ואמרה לו: אן היית ברי? א"ל: נטלני אבי והעלני הרים והורידני גבעות וכו'. אמרה: ווי! על ברי דריותא, אלולי המלאך כבר היית שחוט?! א"ל: אין. באותה שעה צווחה ששה קולות כנגד ששה תקיעות. אמרו: לא הספיקה את הדבר עד שמתה, הדא הוא דכתיב (בראשית כג): ויבא אברהם לספוד לשרה ולבכותה. ומהיכן בא? ר' יהודה ב"ר סימון אמר: מהר המוריה בא והיה אברהם מהרהר בלבו ואומר: שמא ח"ו נמצא בו פסול ולא נתקבל קרבנו? יצתה בת קול ואומרת לו (קהלת ט): לך אכול בשמחה לחמך. ישראל לא שמחו בעולמי שמח ישראל בעושיו אינו אומר, אלא ישמח, עתידין הן לשמוח במעשיו של הקב"ה. לעתיד לבוא כביכול הקדוש ברוך הוא לא שמח בעולמו, שמח ה' במעשיו אינו אומר, אלא ישמח, עתיד הקב"ה לשמוח במעשיהם של צדיקים לעתיד לבוא. אלישבע בת עמינדב לא שמחה בעולם שראתה ה' כתרים ביום אחד: יבמה מלך, אחיה נשיא, בעלה כהן גדול, שני בניה ב' סגני כהונה, פנחס בן בנה משוח מלחמה. כיון שנכנסו בניה להקריב ונשרפו נהפכה שמחתה לאבל, הדא הוא דכתיב: אחרי מות שני בני אהרן: