אין הנודר ולא המתנדב חייב עד שיהא פיו ולבו שוין כיצד המתכוון לומר הרי עלי עולה ואמר שלמים או שנתכוון לומר הרי זו עולה ואמר שלמים לא אמר כלום נתכוון לנדור בעולה ואמר קרבן לנדור בחרם ואמר הקדש דבריו קיימים שהעולה קרבן והחרם הקדש וכן כל כיוצא בזה בנדרים ונדבות אינו צריך להוציא בשפתיו כלום אלא אם גמר בלבו ולא הוציא בשפתיו כלום חייב כיצד גמר בלבו שזו עולה או שיביא עולה הרי זה חייב להביא שנאמר כל נדיב לב יביאה בנדיבות לב יתחייב להביא וכן כל כיוצא בזה מנדרי קדשים ונדבותן: