לא יבצע פרוסה קטנה, מפני שנראה כצר עין. ולא פרוסה יותר מכביצה, לפי שנראה כרעבתן. ודוקא כשאוכל לבדו. אבל אם אוכל עם הרבה בני אדם וצריך לתן מן הפרוסה לכל אחד כזית, מתר לבצוע כפי מה שצריך לו. ובשבת אפלו אם אוכל לבדו, מתר לבצוע כפי מה שצריך לכל הסעודה, מפני כבוד השבת, להראות חביבת סעודת שבת שחפץ לאכל בה הרבה. יש לאכל את הפרוסה שבצע עליה קדם שיאכל פת אחרת, והוא משום חבוב מצוה, כיון שברך עליה. וטוב לזהר שלא יתן ממנה לנכרי או לבהמה ועוף