העונש הזה שלגיהנם מיד הוא בא לאדם לאחר מיתה תכף שהרשע מת נפשו מתקשרת בגלגל האש ומשם נצמידת לנהר שלאש היוצא מתחת כסא הכבוד שהוא מיסוד הגלגל וכח האשות כולן והוא יורד לגיהנם ועמו מתגלגלת ויורדת לשם וזה העניין דומה לגלגולי הסבות החוזרות להויתם בכל הנבראים והוא נכון ומתקבל אפילו לבעלי העיון הפילוסופי הנפש הזו החוזרת ליסוד האש ונצמדת לו בין בתחלה בין בסוף נמשכת בדעת להתעלות ולהדבק בעליונים כשאר כל הדברים שתולדתן לשוב ליסודן ועובי העוונות וגסות החטאים שהבדילו בינה לבין בוראה מונעים אותה ונמשכת ונצמדת באש שלגיהנם ומחשבה זו הנמנעת ממנה היא יסורין וצער גדול שאין לו חקר ותכלית מלבד צער גיהנם וזה מעניין הכרת לומר שהיא נכרתה מיסודה כענף הנכרת מן האילן שהוא חי ממנו כך אמרו חכמים זיכרונם לברכה (שבת קנב ב') ושלרשעים זוממות והולכות שנאמר "ואת נפש אויבך יקלענה בתוך כף הקלע" ופירוש "זוממות" מלשון "אשר יזמו לעשות" (בראשית יא) והעניין כמו שפירשנו.