אמר ר' אלעזר: כתיב (ירמיה ה): ולא אמרו בלבבם נירא נא את ה' אלהינו יהיב לכון כולא, ולית אתון צריכין ליה מן הדין?! (שם): שבועות חקות קציר ישמור לנו. ישמור לנו, מרוחות רעות ומטללין רעי. ואימתי? באלו שבע שבועות שבין פסח לעצרת. תני רבי חייא: שבע שבתות תמימות תהיינה. אימתי הן תמימות? בזמן שישראל עושין רצונו של מקום. אמר ר' יהושע: סנטרך אנא, ולית את יהיב לי דסנטרותי?! אמר רבי ברכיה: מגירסך אנא, ולית את מטעים לי תבשילך, דנדע מה אינון צריכין אם טל, אם מטר?! הוא שדוד אמר (תהלים סח): גשם נדבות תניף אלהים. אמר דוד לפני הקב"ה: רבונו של עולם! אם גשם היא צריכה נדבות. ואם טל היא צריכה תניף אלהים. אמר רבי ברכיה: אמר הקדוש ברוך הוא למשה: לך אמור להם לישראל כשהייתי נותן לכם את המן הייתי נותן עומר לכל אחד ואחד מכם, הדא הוא דכתיב (שמות טו): עומר לגלגולת ועכשיו שאתם נותנים לי את העומר אין לי אלא עומר אחד מכלכם. ולא עוד, אלא שאינו של חטים, אלא של שעורים. לפיכך משה מזהיר את ישראל ואומר להם: והבאתם את עומר: