שלא כו'. בגמרא מי שלא נתקיימו דבריו אמאי הוי נזיר א''ר יהודה אימא מי שנתקיימו דבריו אביי אמר כגון דאמר א''נ לאו פלוני הוא אהוי נזיר ומאי לא נתקיימו דבריו לא נתקיימו דבריו הראשונים אלא דבריו האחרונים. ופירש''י דה''ק ב''ה לא מבעיא כי נתקיימו דבריו הראשונים דהוי נזיר אלא אפילו לא נתקיימו דבריו הראשונים הרי זה נזיר משום דבריו האחרונים. והתוספ' פירשו דמיירי שחזר בו תכ''ד ואגב אורחיה קמ''ל דתוך כדי דבור כדבור דמי, ודבריו האחרונים עקרים. ועיין תוספות יום טוב: