כִּי יִרְאֶה כִּי אָזְלַת יָד. וְהַטַּעַם שֶׁיִּתְנַחֵם אָז עַל הָרָעָה הָרְאוּיָה לְעַמּו, וְזֶה יַעֲשֶׂה בִּשְׁבִיל עֲבָדָיו, וְלא כֵן עָשָׂה כָּל יְמֵי הַגָּלוּת, הוּא כִּי אָז יִרְאֶה אֶת יִשְׂרָאֵל בְּתַחְתִית הָענִי וְלַחַץ הַגָּלוּת, בְּאפֶן שֶׁאֵינָם יְכולִים לִחְיות עוד בּו, כְּמו שֶׁהָיָה הָעִנְיָן בְּמִצְרַיִם, כְּאָמְרו "וַיַּרְא אֶת עָנְיֵנוּ וְאֶת עֲמָלֵנוּ וְאֶת לַחֲצֵנוּ" (לעיל כו, ז). 