החייב לחבירו ונתן כל אשר לו לאחר להפקיע חובו לא תועיל ערמתו ויגבה בעל חוב חובו אפי' הוא מלוה על פה ממקבל המתנה וישבע מקבל המתנה על דעת ב''ד בלא ערמה ומרמה כמה קבל מתנה מראובן ויגבו ב''ד לבעל החוב חובו מכל מה שקבל מראובן אבל אם הרויח כלום בסחורה או ברבית באותה מתנה אין ב''ד מגבין לו מהריוח דאפי' מקרקעי המשועבדים למלוה אם אכל לוקח או מקבל מתנה הפירות כמה שנים בא בעל חוב וגובה הקרקע כמו שהוא ואינו מוציא מידם הפירות שאכלו: <i>הגה: מיהו אם נראה לב''ד שלא כוונו לערמה רק למתנה גמורה קנה המקבל אע''ג שהיתה כוונתו להבריח (ב''י בשם רשב''א ותוס' ואשיר''י ומרדכי פרק האשה שנפלו):</i>