ביותר בדורנו שרבו הדעות המקולקלות והן מתפשטות מאד, שעד שרבו הבנים שאבדו את היתרון הפשוט של תמימות האמונה, על כן אין לנו דרך אחר כי אם להשיבם באופן מדעי מבורר, לברר את צד חיוב היושר הטבעי המורגש ללב כל אדם ישר, שיש בחיוב שמירת התורה. וזה באמת אי אפשר כי אם כשיצורף לזה המון למודים בעומק והרחבה לעקרי תורה ויסודות האמונות והדעות. אנו צריכים להשמר בזה מהסתפק בערך מדעי שניתן על עניני התורה והמצות, אם תהיה תכונתו דבר שאפשר לדון שעבר זמנו, או שעל כל פנים אין בו כעת הכרח, וזהו באמת אי אפשר כלל להמצא בעקר התורה שהיא מעוזם של ישראל לעד. על כן צריך שיהיה בה העבר, ההוה, והעתיד. על כן נמצא בצדק בטעמי התורה היחש החזק והנאמן אל העבר וההוה וגם אל העתיד, באופן שיהיה מובן לכל חוקר ומשכיל בעמינו את ערך התכלית הגדולה והמטרה העליונה שאנו הולכים ומתקרבים אליה כשנלך בדרך של אוצר חיים דתורתנו הקדושה, ולא נסבול עוד חרפות מחרפינו האומרים שאפסה כל מטרה כבר לתכונת כלל התורה בפרטי המצות כולם.