ודעת קדושים - פירשוהו על השם יתברך, כאמרו: כי אלהים קדושים. והטעם: כי תחלת תולדת הבינה היא מציאות השם. ויתכן לפרש: דעת קדושים היא השגת מציאות השכלים הנפרדים והרוחניות כלם, כי ידיעת מציאותם עיקר הבינה וממנה יעלה למציאות המעלה העליונה, וכמו שאם אין יראה אין חכמה, כן אם אין דעת אין בינה.