תפלת התשלומין שהוא מתפלל, חיב להתפלל, כמו שהוא מתפלל אז תפלת החובה, כגון אם לא התפלל מנחה בערב שבת, מתפלל ערבית שתים של שבת, אף על פי שהשניה באה לתשלום תפלת חל, מכל מקום, כיון שעתה הוא שבת, מתפלל של שבת. ואם התפלל של חל, חוזר ומתפלל, וכן בערב ראש חדש אם לא התפלל מנחה מתפלל ערבית שתים, ואומר בשתיהן יעלה ויבא. ואם לא התפלל ערבית בראש חדש, שמתפלל שחרית שתים, אם שכח יעלה ויבא אפלו בשניה חוזר ומתפלל, - אף על גב דתשלומין הלילה היא, ואז לא היה חוזר, מכל מקום השתא יממא הוא, ובשבת אם לא התפלל מנחה, מתפלל ערבית גם כן שתים של חל, אלא שיש חלוק באתה חוננתנו. בראשונה אומר אתה חוננתנו, ובשניה אינו אומרו. והטעם בזה, כיון שאתה חוננתנו הוא כמו הבדלה, ואין מבדילין ב' פעמים בתפלה, והוא הדין להפך, אם שכח ערבית במוצאי שבת. מתפלל שחרית שתים, ואומר בתפלת התשלומין אתה חוננתנו, לפי שמעקר התקנה, צריך להבדיל בתפלה - ק"ח רצ"ד