תני ר' שמעון: מה נגרין הם ישראל, שהם יודעין לרצות את בוראם. אמר רבי יודן: כאילן כותאי, אילין כותאי חכימין למיחסדה, חד מנהון הוי אזיל לגבי אתתא. אמר לה: אית לך חד בצל תיתנון לי? מן דיהבא ליה אמר לה: אית בצל בלא פיתא?! מן דיהבא ליה אמר לה: אית מיכל בלא משתי?! מתוך כך אכיל ושתי. אמר רבי אחא: אית איתתא דחכימא למשאל, ואית איתתא דלא חכימא למשאל. אית איתתא דחכימא למשאל אתיא לגבי מגירתא, תרעא פתיחא מדפק ליה. אמרה לה: שלמא עליך מגרתי. מה את עבידא? מה בעליך עביד? ומה בנייכי עבידין? אמרה לה: טב נעול? מתיבא לה: נעול, מה את בעיא? אמרה לה: אית ליך מקימה פלונית תתנון לי? אמרה לה: אין. דלא חכימא למשאל, אזלא לגבי מגירתא, תרעא משקיף פתחה לה. אמרה לה: אית לך מקימה פלונית? אמרה לה: לאו! אמר ר' חנינא: אית אריס דחכים למשאל, ואית אריס דלא חכים למשאל. דחכים למשאל חמי בגרמיה דשקע באריסותיה, עביד לב טב סרק שעריה, מחוור מניה, אפיה טבין, יהיב חוטרא בידי' ועזקתא באצבעיה, ואזיל לגבי מרי עבידתא. והוא א"ל: אתי בשלום אריס טב, מה את עביד? והוא א"ל: טב, ומה ארעא עבידא? תזכי ותשבע מן פירי. מה תורי עבדין? תזכי ותשבע מן שמניהון. מה עזים עבדין? תזכי ותשבע מן גדייהון. א"ל: מה את בעי? א"ל: אית לך י' דינרין תתנון לי? אמר ליה: אם את בעי עשרים סב לך. דלא חכים למישאל שעריה מקצץ, מניה צואן, אפיה בישין. אזל לגבי מרי עבידתא, משאיל ליה, א"ל: מה ארעא עבידא? א"ל: הלואי מעלה מה דאפקינן בגווה. מה תורא עבדין? אמר ליה: תשישין. א"ל: מה את בעי? אית לך עשרה דינרין תתנון לי? א"ל: זיל קום, מה דאית לי גבך. אמר רבי חוני: דוד מאריסא טבא הוה, בתחלה משורר בקילוס ואומר (תהלים יט): השמים מספרים כבוד אל. א"ל: השמים, שמא את צריך לכלום? ומעשה ידיו מגיד הרקיע. א"ל: שמא את צריך לכלום? מזכיר והולך: יום ליום יביע אומר וגו'. א"ל הקדוש ברוך הוא: מה את בעי? אמר לו: שגיאות מי יבין, מן שגגתא דעבדית קמך! אמר לו: הא שרי לך והא שביק לך! א"ל" מנסתרות נקני, מן טמירתא דעבדית קמך! א"ל: הא שרי לך והא שביק לך! אמר ליה (שם): גם מזדים חשוך עבדך, אלו הזדונות. ואל ימשלו בי אז איתם, אלו תוקפי עבירות. ונקיתי מפשע רב. אמר דוד לפני הקדוש ברוך הוא: רבונו של עולם! את אלוה רב ואנא חובי רברבן, יאי לאל רב דשביק לחובין רברבין, הדא הוא דכתיב (שם כה): למען שמך ה' וסלחת לעוני כי רב הוא.