<b>חבשו. </b> חבש הוא מענין קשירה ואסירה בכ''מ, ובא על חבישת הבהמה במתג ורסן לבלום, וצמד חמורים חבושים (ש''ב טז), על חבישת המגבעות על הראש, וחבשת להם מגבעות (שמות כ״ט:ט׳) על המושל העוצר בעם וחובשם בבית הסוהר, לא אהיה חובש (לקמן ג'), על קשירת השבר או המכה בל תתפשט, ולנשברת לא חבשתם (יחזקאל יד), יך ויחבשנו (הושע ו') :
