אבל מותר לקרות באיוב ובקינות ובדברים הרעים שבירמיה ובהלכות אבלות <i>(ועיין בא"ח סימן תקנ"ד סעיף ב')</i> והני מילי בינו לבין עצמו אבל אינו לומד עם אחרים אלא הם יושבים ונושאים ונותנין בהלכות אבלות ואם טעו משיבן בשפה רפה והוא אינו שואל והני מילי שאין רבים צריכין לו אבל אם רבים צריכים לו אפי' בהלכות אחרות מותר כדאמרינן: