רבי שמואל בר רב יצחק פתח: (משלי כא) רודף צדקה וחסד וגו'. כד דמך ר' שמואל בר רב יצחק, דהוה מרקד אתלת שבשין, נפקין רוחין ועלעולין ועקרון כל אילניא טבייא דארעא דישראל. למה כן דהוה לקיט מנהון שבשין, ומהלך קדם כלה. והוו רבנן אמרין: למה עביד כדין למה הוא מבזה את אוריתא? אמר רבי זעירא: שבקותיה דהוא ידע מה הוא עביד. כד דמך, נפקו למיגמל ליה חסד, ונחתה שבשבה דנור, ואיתעבידת כמו שבשבה דהדס, ואפסיקת בין ערסא לציבורא. אמרין: חמון דהדין סבא דקאי ולעי, דקמה ליה שבשתיה. דבר אחר: רודף צדקה, זה אברהם, ושמרו דרך ה' וחסד שנמל חסד לשרה ימצא חיים שנ' ואלה ימי שני חיי אברהם אשר חי מאה שנה וגו'(שם כה ז), צדקה וכבוד אמר ר' שמואל בר רב יצחק אמר לו הקב''ה אני אמונותי נומל חסידים, תפשת אומונותי בוא לבוש לבושי ואברהם זקן וגו':