כי חרפה היא לנו: הערלה. ברש"י כ"י כתוב שמץ (בלי מלת פסול), ונכון.
לד.טו. נאות: נראה שהוא נפעל משרש אות (ראז' וגעז') ולרד"ק שרשו יאת והוא קל, והוא מדמהו ללשון כי לך יאתה (ירמיה י' ז'), וקרוב יותר שיהיה יאתה משרש יאה, שענינו יפה, והוא כמו נאוה שמורה ג"כ יפה והושאל על מה שהוא ראוי, ובלשון ארמית יָאוּת ענינו טוב הדבר ואולי מזה נבנה לשון נֵאוּת על המסכים לדברי רעהו אומר לו:
יאות, כלומר טוב הדבר אשר דברת לעשות. וקרוב לזה בל"ח פעל קלֵס נגזר מן קָלוֹס שענינו בלשון יוני יפה.
