אם עשה צרכיו קודם הסעודה יטול ידיו ויאמר אשר יצר וענט"י ולא יעשה באופן אחר היינו לומר מקודם אשר יצר ולטול שנית ולברך ענט"י כי מאחר שידיו נקיות אין לברך ענט"י על נטילה שניה לכן יעשה כנ"ל וא"י וענט"י חדא ענינא הוא. (ר"ל שאם מברך בתחלה ענט"י ואח"כ א"י ג"כ לית לן בה משום הפסק. וע' ש"ע שלו סי' קס"ה סק"א):