ובמדרש רבי נחוניא (ספר הבהיר קנט) מצינו ישב רבי ברכיה ודרש מאי האי דאמרינן "העולם הבא" ולא ידעין מאי קאמרין "העולם הבא" מתרגמינן "עלמא דאתי" מלמד שקודם שנברא העולם עלה במחשבה לברוא אור ונברא אור גדול שאין כל בריה יכולה לשלוט בו צפה הקדוש ברוך הוא שאין יכולין לסבלו לקח שביעית ושם להם במקומם והשאר גנזו לעתיד לבא ואמר אם זכו בזה השביעית וישמרוהו אתן להם זה לעולם הבא אחרון והיינו דכתיב "העולם הבא" שכבר בא מקודם ששת ימי בראשית הדא הוא דכתיב "מה רב טובך אשר צפנת ליראיך פעלת לחוסים בך נגד בני אדם" פירוש "העולם הבא" שכבר בא וזכר לשון תרגום שלו שקורין אותו חכמים זיכרונם לברכה עלמא דאתי ללמד שהוא ממשמש ובא וביאר שזה העולם הבא הוא אור והוא האור שעלה במחשבה ונברא קודם העולם הזה לומר שהוא ההשגה האחרונה שאדם משיג ומתעלה בה וכן אמרו בבראשית רבה (ג ד) שאור הזה שאדם צופה בו מסוף העולם ועד סופו והוא עניין צפיית המרכבה ובו משיגים אמתת הנבראים בכלל וזהו מסוף העולם ועד סופו וזהו אור החיים כדכתיב "לאור באור החיים" ועוד אמרו שם במדרש רבי נחוניא בן הקנה (ספר הבהיר קמו) וכסא הכבוד המעוטר המכולל המהולל המאושר הוא בית העולם הבא ומקומו חקוק בחכמה דכתיב "ויאמר אלהים יהי אור ויהי אור" וכל המדרש עד יזכו לחיי העולם הבא שהוא הטוב הגנוז ומאי ניהו עוזו של הקדוש ברוך הוא דכתיב "ונגה כאור תהיה קרנים מידו לו" שם בכאן בית העולם הבא בכסא הכבוד מקום הנשמות בעולמו כמו שאמרו בערבות ששם נשמותיהן שלצדיקים ושם מלאכי השרת וכסא הכבוד כדאיתא במסכת חגיגה (יב ב') ושם מקום העולם הבא חקוק בחכמה להודיע שהגיע השגתה לאור הראשון שנקרא חכמה דכתיב "כי נר מצוה ותורה אור" וכתיב "חכמת אדם תאיר פניו ועז פניו ישונא" ואי אפשר לפרש יותר מזה.