ואין זה מן התימה. כי הנה ראינו שאמר הש"י למשה ואת המטה הזה תקח בידך וגו'. הנה המטה הזה מפני שהיה בידו של משה בעמדו לפני הסנה וחל עליו מן הענין האלהי עד שנעשה בו האות הראשון. מפני זדה אח"כ היה מסייע בעשיית האותות האחרות שבכל האותות שנעשו במצרים צוה האל שיעשו ע"י המטה. ולא היה המטה, מסייע בעשיית האותות בתנועתו לבד. אבל בהמצאו שם ג"כ שהרי מצינו שאמר הש"י למשה במי מריבה האחרונים קח את המטה והקהל את העדה אתה ואהרן אחיך ודברתם וגו'. הנה בכאן לא צוהו שיכה בסלע כלל אכל שידבר אליו. ועם כל זה אמר קח את המטה. הנה נראה כי המצא המטה שם היה מסייע בעשיית הנס ההוא. והחטא במשה היה על שהכה בסלע. וכן הוא דעת רש"י מדברי אגדה. אבל הרמב"ן ז"ל ירחיק זה ואמר כי מאחר שצוהו קח את המטה יש במשמע שיכה בו, ואלו היה רצונו בדבור זה לבד מה המטה הזה בידו. ובאמת שאין זו קושיא כי כמו שנצטרך להודות שבתנועות המטה היו מסייעות בעשיית הנסים. אע"פ שלא היה מטבע המטה ולא מטבע התנועות. כן הוא אפשר קרוב שבהמצא המטה לבד יסייע בעשיית הנס.