במרמה: חשבו כי מעולם לא יסכימו להמול, ועי"כ יִפָטְרוּ מהם ויצילו את אחותם, אך כשראו שנמולו ולא היה להם מנוס מלתתה להם, אז שמעון ולוי לבדם התעוררו ועשו מה שעשו באף ובחמה, לבלתי יהיו מוכרחים לתת את אחותם לאיש נבל אשר טמא אותה (רמב"ן). אבל שתהיה כוונתם מתחלה להרגם לא יתכן, שא"כ לא היה יעקב בשעת מותו מקלל אפם של שמעון ולוי לבדם, ועוד אם היו כלם בעצה אחת איך היה ששאר האחים לא הלכו עמהם, כי סוף סוף לא היה המעשה בלי סכנה, כי הנשים היו יכולות להתקומם על שני בני אדם ההורגים את בעליהם ואת בניהם ואת אבותיהם ואת אחיהם.