ויבדל וגו': התקין שלא יתערבו זה עם זה, אלא כשיהיה אור לא יהיה חושך, וכשיהיה חושך לא יהיה אור, ואמר זה (אעפ"י שלא היה צריך לאמרו) מפני שלפי דעת הקדמונים אין החושך העדר האור בלבד, אבל היה גם הוא יש, כענין שנאמר יוצר אור ובורא חשך (ישעיה מ"ה ז'), וכן (איוב ל"ח י"ט) אי זה דרך ישכון אור וחשך אי זה מקומו, ולכך היו העמים מיחסים אלוה אחד לאור ואחד לחושך; ורצה הקב"ה להודיע לעמו כי הוא ית' אדון האור והחושך, ומאתו לבדו כל חוקותם.