רבי סימון אמר, בשם ר' יהושע בן לוי: לעולם אל תהי מצות עני קלה בעיניך שהפסדה כ"ד קללות ומתן שכרה כ"ד ברכות. הפסדה כ"ד קללות כתיב (תהלים קט): הפקד עליו רשע, בהשפטו יצא רשע, יהיו ימיו מעטים, יהיו בניו יתומים, ונוע ינועו בניו ושאלו, ינקש נושה לכל אשר לו, אל יהי לו מושך חסד, יהי אחריתו להכרית, יזכר עון אבותיו אל ה', יהיה נגד ה' תמיד, ויאהב קללה וילבש קללה. וכולא ענינא דמזמורא. כל כך למה? יען, אשר לא זכר עשות וגו'. מתן שכרן כ"ד ברכות, כתיב (ישעיה נח): הלא פרוס לרעב לחמך. אמר רבי סימון: הלא תפרוש אין כתיב כאן, אלא הלא פרוס, כבר היא פרוסה שבראש השנה נגזר על אדם מה שמשתכר ומה שמתחסר: