כָּל מִי שֶׁאֵינוֹ לֹא חִגֵּר (וְלֹא אִלֵּם) וְלֹא סוּמָא וְלֹא פִסֵּחַ וְהוּא עוֹשֶׂה עַצְמוֹ כְּאֶחָד מֵהֶם אֵינוֹ מֵת מִן הַזִּקְנָה עַד שֶׁנַּעֲשָׂה כְּאֶחָד מֵהֶם. שֶׁנֶּאֱמַר וְדֹרֵשׁ רָעָה תְבוֹאֶנּוּ (צֶדֶק צֶדֶק תִּרְדֹף): וְכָל דַּיָּן שֶׁלּוֹקֵחַ שֹׁחַד וּמַטֶּה אֶת הַדִּין אֵינוֹ מֵת מִן הַזִּקְנָה עַד שֶׁעֵינָיו כֵּהוֹת. שֶׁנֶּאֱמַר וְשֹׁחַד לֹא תִקָּח כִּי הַשֹּׁחַד יְעַוֵּר פִּקְחִים וִיסַלֵּף דִּבְרֵי צַדִּיקִים: 