דבר אחר: אז ישיר משה, הדא הוא דכתיב (שיר ד, יא): נופת תטופנה שפתותיך. אמר משה: רבון העולמים! במה שחטאתי לפניך, בו אני מקלסך. אמר רבי לוי בר חייא: משל למדינה, שמרדה על המלך ואמר המלך לדוכוס שלו, נלך ונלחם בה. אמר לו דוכוס: אין אתה יכול! החריש המלך והלך בלילה בעצמו וכבשה. ידע דוכוס, עשה עטרה והביא למלך. אמר לו: העטרה הזו למה? אמר: בשביל שחטאתי בדבר ואמרתי לך: אין אתה יכול. כך אמר משה לפני הקדוש ברוך הוא: יודע אני שחטאתי לפניך באז, שנאמר (שמות ה, כג): ומאז באתי אל פרעה, והרי טבעת אותו לים, לכך אני משבחך באז, הדא הוא דכתיב: אז ישיר משה. בא וראה דרך הצדיקים, במה שהם סורחים הם מתקנים, הוי, נופת תטופנה שפתותיך כלה. ממי הם למדים? מן הקדוש ברוך הוא, שבדבר שהוא מכה, הוא מרפא, שנאמר (ירמיה ל, יז): כי אעלה ארוכה לך וממכותיך ארפאך, ממכות שאני מכה אותך, מהם אני מרפא אותך. מנין תדע כי מן הקדוש ברוך הוא? צא ולמד ממרה, שהורה למשה דבר מר והשליך למים ונמתקו המים, שנאמר (שמות טו, כה): ויורהו ה' עץ וישלך אל המים. אי זה היה? רבי נתן אומר: ירדינון היה. רבי יהושע אומר: של ערבה היה. רבי אליעזר המודעי אומר: של זית היה. מכל מקום עץ מר היה והמתיק המים המרים. וכך משה, לא קנטר אלא באז, ובמה שסרח תיקן מעשיו, ואמר: אז ישיר משה: