אמר רבי חייא בר אבא: כל הדברים שאת קורא, שדיבר יהודה ליוסף בפני אחיו, עד שאת מגיע ולא יכול יוסף להתאפק, היה בהם פיוס ליוסף, ופיוס לאחיו, ופיוס לבנימין. פיוס ליוסף, לומר: ראו היך הוא נותן נפשו על בניה של רחל. פיוס לאחיו, לומר: ראו היאך הוא נותן נפשו על אחיו. פיוס לבנימין, אמר לו: כשם שנתתי נפשי עליך, כך אני נותן נפשי על אחיך. ולא יכול יוסף להתאפק וגו' רבי חמא בר חנינא אמר: לא עשה יוסף כשורה, שאלו בעטו בו אחד מהם, מיד היה מת. רבי שמואל בר נחמן אמר: כהוגן וכשורה עשה, יודע היה צדקן של אחיו. אמר: ח"ו אין אחי חשודים על שפיכות דמים: