[ולא כתב] ומלהטמא למתים, אע''ג שגם בזה אינו מתעכב וכדמסיק. והר''מ כתב לשניהן. וכן הוא בגמרא, אבל הר''ב יישב בזה קושיא גדולה, דיש להקשות, אמאי לא קאמר נמי ואשם נזיר טמא כשמגלח, שאין אשמו מעכבתו מלמנות נזירות טהרה כחכמים דפרק ג' דנזיר כו', אלא דדוקא מה שאין מעכבו מלשתות יין אתי לשהויי, משא''כ אילו לא הותר בשתיית יין אע''ג שהותר להטמא למתים לא אתי לשהויי. וה''נ אשם נזיר טמא, מה שאין מעכבו מלמנות, מש''ה לא אמרינן דאתי לשהויי. ועתוי''ט: