מה תלמוד לומר עץ מאכל עץ שטעם עצו ופריו שוה ואיזה הוי אומר זה פלפלין - וא"ת אימא אתרוג כדאמרינן בסוכה בענין פרי עץ הדר. לא היא דהא פשיטא ומאי שנא משאר אילנות והא ודאי לא איצרטיך לרבויי אלא ודאי לרבות פלפלין איצטריך משום דלכי יבשי לא חזו למיכלינהו בעיניהו כשאר פרי. ובתוספות הקשו כיון דפרי הוא לענין ערלה הוא הדין דחייב במעשר. ואם כן היו ראויין לקבל טומאת אוכלין כדאמרינן בפרק בא סימן כל שחייב במעשר מקבל טומאת אוכלין. ואילו התם בנדה אמרינן דפלפלין אין מטמאין טומאת אוכלין. ויש לתרץ כדמתרצינן הכא כאן ברטיבתא כאן ביבישתא דהא דהכא דאיכא משום ערלה מיירי ברטיבתא וכיון דנחתא להו איסור ערלה תו לא פקע מינייהו וההיא דנדה ביבישתא. אבל הוא הדין דלענין טומאת אוכלין אדחזו לאכלן דהיינו רטיבתא מקבלין טומאה: