לשון הר''ש, שאם היו טמאים טומאה דאורייתא כו'. משמע דטהורים א''צ הזייה כלל. ומתניתין לא משמע הכי. אבל להר''מ מזין אף על הטהורים, וטעמא, כדי להכיר שאין מקילין בטומאת בית הפרס אלא מפני שהוא ספק. ועתוי''ט: