יכול אדם לקבוע סכין בגלגל של אבן או של עץ, ומסבב הגלגל בידו או ברגלו, ומשים שם צואר הבהמה או העוף עד שישחט בסביבת הגלגל. ואם המים הם המסבבים את הגלגל ושם הצואר כנגדו בשעה שסבב ונשחט – הרי זו פסולה <i>(לשון הרמב"ם פ"ב מהלכות שחיטה דין י"ג )</i>. ואם פטר אדם את המים, עד שבאו וסיבבו את הגלגל, ושחט בסיבובו – הרי זה כשר בדיעבד, שהרי מכח אדם בא. במה דברים אמורים: בסיבוב ראשון שהוא מכח אדם, אבל מסיבוב שני ואילך – השחיטה פסולה, שהרי אינה מכח האדם אלא מכח האדם אלא מכח המים בהילוכן.