ר' עזריה בשם רבי יהודה בר סימון פתר קריה בישעיה. אמר ישעיה: מטייל הייתי בבית תלמודי ושמעתי קולו של הקב"ה אומרת (ישעיה ו): את מי אשלח ומי ילך לנו? שלחתי את מיכה והיו מכין אותו בלחי, הדא הוא דכתיב (מיכה ד): בשבט יכו על הלחי. שלחתי את עמוס והיו קורין אותו פסילוס. דאמר רבי פנחס: למה נקרא שמו עמוס? שהיה עמוס בלשונו. מעתה את מי אשלח ומי ילך לנו? ואומר (ישעיה שם): הנני שלחני. א"ל הקדוש ברוך הוא: ישעיה בני! טרחנין סרבנים הם אם אתה מקבל עליך להתבזות וללקות מבני את הולך בשליחותי, ואם לאו אין אתה הולך בשליחותי. אמר לו: על מנת כן! (שם נ): גווי נתתי למכים ולחיי למורטים ואיני כדאי לילך בשליחות אצל בניך. א"ל הקב"ה: ישעיה, אהבת צדק אהבת לְצַדֵּק את בני. ותשנא רשע, ששנאת מלחייבן על כן משחך אלהים אלהיך. מהו מחבריך? א"ל: חייך, כל הנביאים קבלו נבואות נביא מן נביא, (במדבר יא): ויאצל מן הרוח אשר עליו וגו' (מ"ב ב): ויאמרו נחה רוח אליהו על אלישע, אבל את מפי הקדוש ברוך הוא (ישעיה סא): רוח ה' אלהים עלי יען משח וגו'. חייך, שכל הנביאים מתנבאים נבואות פשוטות ואת נחמות כפולות. (שם נא): עורי עורי, התעוררי התעוררי, שוש אשיש. (שם נא): אנכי אנכי הוא מנחמכם. (שם מ): נחמו נחמו עמי: