רבי שמואל בר נחמן בשם רבי יונתן אמר: בשעה שהיה משה כותב את התורה היה כותב מעשה כל יום ויום, כיון שהגיע לפסוק הזה שנאמר: ויאמר אלהים נעשה אדם בצלמנו כדמותנו. אמר לפניו: רבון העולם מה אתה נותן פתחון פה למינים אתמהא?! אמר לו: כתוב והרוצה לטעות יטעה. אמר לו הקב"ה: משה! האדם הזה שבראתי לא גדולים וקטנים אני מעמיד ממנו?! שאם יבא הגדול ליטול רשות מן הקטן ממנו, והוא אומר מה אני צריך ליטול רשות מן הקטן ממני?! והן אומרים לו: למוד מבוראך, שהוא ברא את העליונים ואת התחתונים, כיון שבא לבראת את האדם נמלך במלאכי השרת. אמר רבי לוי: לית הכא מלכו אלא, משל למלך שהיה מטייל בפתח פלטין שלו וראה בלורין א' מושלכת, אמר, מה נעשה בה? מהן אומרים דימוסיות, ומהן אומרים פריבטאות. אמר המלך: אינדרטין אני עושה אותה, מי מעכב: