עוד שאלת. אתמ"ל דהקמתו הקמה, הודיעני דאם אח"כ נשאל על הקמתו, אי מהניא ליה אותה הפרה דהפר לה ביום נדרה, בעוד דהוא סבור דאין הקמתו הקמה, או לא? שיכולני לדון, דהפרתו הפרה, דכי היכי דחכם עוקר הנדר מעיקרו, כך עוקר את ההקם מעיקרו, ונמצאה ההפרה במקומה עומדת. או נאמר: דאין חכם עוקר את ההקם מעיקרא, מדאמרינן בר"פ נערה המאורסה (נדרים דף סז) לא צריכא, דקיים אחד והפר אחד, וחזר המקיים ונשאל על הקמתו. מ"ד דאוקים, הא עקריה. קמ"ל עד שמפרין שניהם כאחד. אלמא: אין ההקם נעקר מעיקרו