בערובי חצירות. והא דתנן במ''ז צריך להודיע הוא בשתוף מבואות וכדפירש הר''ב בחצר שבין ב' מבואות והטעם כמש''ל (אות ט''ז) בשם המגיד דחוב הוא שאינו רוצה להשתתף בשתיהן. וה''נ בחצר אחד בעצמו אפשר דלא ניחא ליה שיתערבו בני החצר משום אוושי דבני החצר עצמו שאם לא יוכלו לטלטל כליהם לחצר ישבתו איש איש בביתו ולא יהיה אוושי דאינשי בחצר. תוי''ט: