<b>חוטא, כבד עון. </b> חטא הוא מענין חסרון, קולע אל השערה ולא יחטיא (שופטים כ' טז) והוא שמחטיא מעשיו מצד השגגה שמדמה שהדבר מותר, או מצד התאוה שמעורת עיניו אבל עוון נגזר מענין עוה ועוות, והוא שמעוות דרכיו במזיד, ע''י ששכלו מנצח בטענות לכפור במצוה או במצוה עליהם (כן באר בג''ן בארך), וקרוב לזה בחז''ל חטא שוגג עון מזיד (ועיין לקמן ה' יח. ו' ז'. כז ט'. מג כד. נט ב' יב) : 