For instance, here is a portrait of a man at eight years old, another at fifteen, another at seventeen, another at twenty-three, and so on. All these are evidently sections, as it were, three-dimensional representations of his four-dimensioned being, which is a fixed and unalterable thing.
לדוגמא, הנה דיוקן של אדם בגיל שמונה, אחר בגיל חמש-עשרה, אחר בשבע-עשרה, אחר בעשרים ושלוש, וכיוצא בזה. מובן שכל אלו חלקים כביכול, ייצוגים תלת מימדיים של ישותו הארבע ממדית, שהיא קבועה ולא ניתנת לשינוי.