‘Look, there, at the large cauldrons. The fire always burns under them. By day and by night I fill them full of people’s tears from this lake and heat them, so that they dry, until I dry the whole lake, until the steam rises up to the sky!’
— Диви, вунь, на котли великі, під ними завжди вогонь горить. День і ніч наливаю я в них з цього озера повно сльоз людських та грію, щоб висохли, аж поки все це озеро не висушу, аж поки пара від них не підніметься аж до неба!..