This was due, firstly, to the fact that the right of withdrawal lay solely with the debtor (issuer); secondly, the economic situation of the issuer at the time the step-up clause became effective was crucial for on-schedule repayment; thirdly, the supervisory authority had to approve the withdrawal, and it gave its approval only if the debtor had, at the time of the withdrawal, a comfortable equity capital base or carried out a replacement transaction on the market.
Taip yra visų pirma dėl to, kad teisę nutraukti sutartį turi tik skolininkas (emitentas), antra, atsiskaitymą laiku lemia ekonominė emitento situacija Step-up išlygos galiojimo momentu ir, trečia, priežiūros institucijos turi duoti sutikimą nutraukti sutartį; tačiau jos duoda sutikimą tik tuo atveju, jeigu sutarties nutraukimo momentu skolininkas disponuoja komfortabiliu, pagal bankų priežiūros teisę nuosavu kapitalu arba vykdo pakaitinę transakciją (Ersatztransaktion) rinkoje. Kiti pavyzdžiai parodė, kad taip pat ir instituciniai investuotojai naudojo neribotos trukmės hibridines priemones ir be išmokų normos Step-up.