I think it's just the NZT mind's way of fragmenting a problem into deviating perspectives, embodied by familiar people, or other nonthreatening manifestations, with whom you can interact to arrive at resolutions, but I don't know.
של פיצול בעיה לתוך פרספקטיבות חורגים, מגולם על ידי אנשים מוכרים, או ביטויים לא מאיים אחרים, שאיתם אתה יכול לקיים אינטראקציה להגיע להחלטות, אבל אני לא יודע.