I mean, listen, I know it might sound a little corny, maybe even a little femme, but I find something so resplendent in the simplicity of Nicholas Sparks' writing, you know what I mean?
אני מתכוון, תקשיב, אני יודע שזה יכול להישמע קצת נדוש, ואולי אפילו קצת נשי, אבל אני מוצ משהו כה זוהר בפשטות של כתיבתו של ניקולס ספרקס, יודע למה אני מתכוון?