But this frustration becomes deeper still, more bitter when, in the light of new scientific evidence, such as in the case of ozone-depleting substances, bureaucracy and emotion take priority over politics and science, and do not render admissible amendments that are new and sound from a scientific point of view.
Men denne frustration bliver endnu dybere og kraftigere, når der foreligger nogle nye videnskabelige oplysninger - sådan som det er tilfældet med de stoffer, der nedbryder ozonlaget - og bureaukratiet og følelserne så får overtaget frem for politikken og videnskaben, hvorved det bliver umuligt at få godkendt nogle nye ændringsforslag, som er fornuftige set ud fra et videnskabeligt synspunkt.