It is true that the Act allowed them to grant credit for an unrestricted period only to undertakings in which they had, had had, or intended to have a participatory holding.
Ganske vist tillod loven dem kun at yde kredit uden tidsbegrænsning til virksomheder, i hvilke de havde haft eller havde til hensigt at investere. Skønt kreditydelser dermed efter lovens ordlyd skulle være forbundet med investering i virksomheder, kunne investeringsbankerne uden videre gennemføre ønskede ind— lånsforretninger, idet den manglende hensigt om investering næppe kunne påvises. 33).