The problem is that far too many of Sarkozy’s decisions have proved purely symbolic, like the ill-fated Mediterranean Union; badly conceived, such as judicial reform, which is opposed by virtually the entire legal profession; or nakedly self-serving, like the administrative reform, which somehow managed to abolish only those departments and regional administrations controlled by the opposition Socialists.
Problém tkví v tom, že až příliš mnoho Sarkozyho rozhodnutí se ukazuje jako kroky ryze symbolické jako nešťastná Středomořská unie, špatně koncipované jako reforma soudnictví, proti níž se staví prakticky celá právnická obec, nebo nepokrytě vypočítavé jako správní reforma, jíž se tak nějak podařilo zrušit jen ty odbory a regionální samosprávy, které ovládali opoziční socialisté.