The freedom of money, financial markets, and people to move – and thus to escape regulation and taxation – might be an acceptable, even constructive, brake on excessive official intervention, but not if a deregulatory race to the bottom prevents adoption of needed ethical and prudential standards.
Volný pohyb peněz, finančních trhů a lidí – a tedy svoboda uniknout regulaci a zdanění – sice může být přijatelnou, dokonce konstruktivní brzdou přílišných státních zásahů, avšak ne tehdy, jestliže deregulační soupeření ve změkčování podmínek znemožňuje přijetí nezbytných etických a prozíravých norem.