Nuclear deterrence and “mutually assured destruction” would be passé only if we assumed that we – people, countries, and humankind at large – had become so ideal and humane that we no longer needed self-deterrence.
Jaderné odstrašení a „vzájemně zaručené zničení“ by byly passé, pouze kdybychom předpokládali, že jsme se – občané, země i celé lidstvo – stali natolik ideálními a humánními, že už žádné sebeodstrašení nepotřebujeme.