Europeans have long cherished the belief that centuries of history and the facts of geography, not to mention more recent patterns of immigration, have given them some sort of special relationship with the Islamic world – an often strained and sometimes bloody relationship, but nonetheless one based on deep mutual familiarity.
Evropané už dlouho ve svém srdci chovají přesvědčení, že staletí dějin a geografické skutečnosti, o novodobějších modelech přistěhovalectví ani nemluvě, jim vůči islámskému světu zajišťují určitý zvláštní vztah – sice často napjatý a občas krvavý, leč založený na hluboké vzájemné znalosti.