If this preferred solution proves unacceptable, an alternative would be to strengthen Article II-52, to state clearly that the twelve "social rights" of Part II apply to the Union, but not to the member states, even when these are implementing Union directives.
Pokud se toto preferované řešení ukáže jako nepřijatelné, pak by bylo alternativou posílit článek II-52 tak, aby jasně konstatoval, že dvanáct „sociálních práv" z druhé části se týká unie, ale nikoliv členských zemí, ani když zavádějí do praxe unijní směrnice . Pokud unie usoudí, což je možné, že všechny členské země musí hradit veřejnou zdravotní péči všem svým nezaměstnaným, pak by bylo na národních parlamentech, nikoliv na 25 soudcích v Lucemburku, aby rozhodly, jak se k tomuto cíli postavit.