Bhutan’s economy of agriculture and monastic life remained self-sufficient, poor, and isolated until recent decades, when a series of remarkable monarchs began to guide the country toward technological modernization (roads, power, modern health care, and education), international trade (notably with neighboring India), and political democracy.  What is incredible is the thoughtfulness with which Bhutan is approaching this process of change, and how Buddhist thinking guides that thoughtfulness.
Bhútánské hospodářství zemědělského a klášterního života zůstávalo soběstačné, chudé a izolované až do nedávných desetiletí, kdy řada pozoruhodných vladařů začala zemi vést k technické modernizaci (silnice, elektřina, moderní zdravotnictví a školství), mezinárodnímu obchodu (zejména se sousední Indií) a politické demokracii. Neuvěřitelná je promyšlenost bhútánského přístupu k tomuto procesu změny a to, jak se tato promyšlenost řídí buddhistickým uvažováním.