Moreover, foreign investment in emerging markets shifted after 1994 to factories, real estate, service industries, and so forth. Unlike foreign bondholders, who could cut and run after the IMF guaranteed that they would be paid, these direct investors suffered major losses when crisis struck--and thus can hardly be said to have benefited from bailouts.
Zahraniční investice se krom toho po roce 1994 přesunuly do továren, nemovitostí, služeb apod. Na rozdíl od zahraničních majitelů obligací, kteří po záruce MMF, že dostanou zaplaceno, mohli vzít nohy na ramena, utrpěli tito přímí investoři, když krize udeřila, nemalé ztráty - a tudíž lze jen ztěží říci, že měli z výpomoci nějaký užitek.