It was 1987, and the newly-confirmed chair of the Federal Reserve was elaborating on how he had “learned to mumble with great incoherence” in the short months since he had “become a central banker.”
Psal se rok 1987 a čerstvě potvrzený šéf Federálního rezervního systému („Fedu“) právě vysvětloval, jak se během několika krátkých měsíců od doby, co se stal centrálním bankéřem, „naučil nadmíru nesouvisle mumlat“.