As a result, the UMNO finds itself squeezed between an Islamic lobby that presses for greater “Talibanization” of the country and the rising voices of international critics, who cannot be ignored, because the party needs both radical supporters and foreign investors to stay in power.
V důsledku toho se UMNO ocitá ve svěráku mezi islámskou lobby prosazující větší „talibanizaci“ země a sílícími hlasy mezinárodních kritiků, které nelze ignorovat, poněvadž strana potřebuje jak radikální stoupence, tak i zahraniční investory, aby se udržela u moci.