Still others interpreted “compassionate conservatism,” as the commentator Andrew Sullivan put it, as a “smokescreen...necessary for any vaguely successful retrenchment of government power in an insatiable entitlement state.” They expected tax cuts to be followed by a fangs-bared attack on social-welfare spending once deficits reemerged.
Ještě jiní „soucitný konzervatismus“ vysvětlovali, slovy komentátora Andrewa Sullivana, jako „kouřovou clonu… potřebnou při každém nejasně úspěšném zkrácení výdajů ze strany vládní moci v nenasytném státě sociálních nároků.“ Očekávali, že až se po daňových škrtech znovu objeví deficity, přijde ostrý útok na výdaje za sociální zabezpečení.