As a very junior priest who derives his authority from his dead Ayatollah father – himself a populist – Sadr is opposed by Iraq’s living Ayatollahs, who despise his ignorance and violence.
Jako velmi mladý kněz, který svou autoritu odvozuje od zesnulého otce – ajatolláha a rovněž populisty –, stojí Sadr v opozici vůči iráckým žijícím ajatolláhům, jimž se příčí jeho nevědomost a násilnictví.