In the 1950’s, after four decades of war across Europe, the idea of a European Union in which member states’ citizens could live and work freely across national borders while retaining their political allegiance and cultural identity seemed equally far-fetched.
Myšlenka Evropské unie, v níž by občané členských států mohli volně žít a pracovat mimo národní hranice a zároveň si zachovat politickou příslušnost a kulturní identitu, se v 50. letech, po čtyřech desetiletích válek napříč Evropou, zdála neméně přestřelená.