More truthful accounts, such as Marcel Ophuls’s magisterial documentary The Sorrow and the Pity (1968) were, to say the least, unwelcome.
Když Charles de Gaulle oživil po druhé světové válce francouzskou republiku, přehlížel historii vichistické Francie a kolaborace s nacisty a předstíral, že všichni francouzští občané jsou dobří republikánští vlastenci.