In Xinjiang itself, the current agitation is more social than nationalist in character, and targets cultural oppression (Han Chinese by now make up half of the region’s population) rather than expressing aspirations for independence.
V samotném Sin-ťiangu je současný neklid svým charakterem spíš sociální než národnostní a nevyjadřuje touhu po nezávislosti, ale zaměřuje se spíš na kulturní útlak (chanští Číňané dnes už tvoří polovinu obyvatel v regionu).