The answer depends on which of three models Arab countries use to guide their transition: an inclusive, far-sighted model that aims to build consensus; a winner-take-all approach that excludes large segments of the population; or a stop-at-nothing approach focused on regime survival.
V únoru Tunisko schválilo nejpokrokovější ústavu v arabském světě, která zavádí rovnost mužů a žen, umožňuje pokojné střídání vlád a uznává právo občanů nezastávat ��ádné náboženské přesvědčení – tento v regionu nevídaný krok podpořily islamistické i sekulární síly. Tuniská zkušenost ztělesňuje závazek k pluralitě a demokracii, k němuž se druhé arabské probuzení hlásí.