Moreover, in her description of our evolution, Fisher notes that males who could tolerate long periods of silence (waiting for animals while in hunt mode) survived to pass on their genes, thus genetically selecting to prefer “space.”
Při popisu našeho vývoje si Fisherová navíc všímá, že muži, kteří dokázali snášet dlouhá období mlčení (při lovu během čekání na zvěř), přežili a přenesli své geny na další generace, takže jejich genetická selekce preferovala „prostor“.