I remember when this phrase was last used: in 1991, when the chairman of the European Council of Ministers visited what was still Yugoslavia and eagerly accepted the empty promises of Slobodan Milosevic and his clique that they were ready to accept European pleas for a peaceful resolution to the conflicts there.
Vzpomínám si, kdy byl tento obrat použit naposledy: stalo se tak v roce 1991, kdy předseda Evropské rady ministrů navštívil tehdejší Jugoslávii a dychtivě přijal prázdné sliby Slobodana Miloševiće a jeho kliky, že jsou připraveni akceptovat evropské výzvy k pokojnému vyřešení tamního konfliktu.