But the preceding savagery of Serbian, Croatian and Bosnian ethnic cleansing, in that first phase of the Balkan tragedy, and the lily-livered impotence of the EU, had been so shocking and so shameful for the Europeans, that when they saw President Slobodan Milosevic embarking on an even more outrageous process of ethnic cleansing in Kosovo, with the prospective death or displacement of tens or hundreds of thousands of Albanian Kosovars, they were compelled, almost willy nilly, to intervene more forcefully this time round.
Avšak předchozí krutosti srbských, chorvatských a bosenských etnických čistek v první fázi Balkánské tragédie a zbabělá neschopnost Evropské unie byly pro Evropany natolik šokující a ostudné, že když prezident Slobodan Milošević zahájil ještě ohavnější proces národnostních čistek v Kosovu se smutnou perspektivou smrti či přesunu desítek a stovek tisíc kosovských Albánců, cítili se tentokrát – volky nevolky – nuceni zasáhnout s větší intenzitou.