It is an application of the so-called “Rule of Rescue”: our perceived duty to spend almost any amount to save an identifiable victim, such as a trapped miner, an injured mountain climber, or an extremely premature baby.
Jde o aplikaci takzvaného „pravidla záchrany“: vnímáme povinnost utratit téměř jakoukoliv částku na záchranu jednoznačně identifikovatelné oběti, například uvězněného horníka, zraněného horolezce nebo extrémně předčasně narozeného dítěte.