Countries that are strong but still developing tend to regard foreign policy as little more than a hand-maiden of domestic policy and a means to gain access to markets and resources essential for rapid development.
Země, které jsou silné, ale stále rozvojové, mají sklon pokládat zahraniční politiku v podstatě za pouhou služebnici politiky domácí a za prostředek, jak získat přístup na trhy a ke zdrojům nezbytným pro rychlý rozvoj.