Political prisoners, hungry children, the homeless Chernobyl refugees, or the irradiated workers in need of a lifetime of medical help – to dismiss their plight, to refuse to offer some spark of hope, is to exile them to a netherworld of helplessness.
Političtí vězni, hladové děti, uprchlíci z Černobylu bez střechy nad hlavou nebo ozáření pracovníci, kteří potřebují doživotní lékařskou pomoc – o těch všech platí, že zlehčovat jejich osud a odepírat jim alespoň jiskřičku naděje znamená vykazovat je do temného světa bezmoci.