If the largest beneficiary of a public good (like the US) does not take the lead in devoting disproportionate resources toward its provision, smaller beneficiaries are unlikely to be able to produce it because of the difficulties of organizing collective action when large numbers are involved.
Pokud se největší příjemce nějakého veřejného statku (jako jsou USA) nepostaví do čela a nevynaloží nepoměrně vysoké prostředky na jeho obstarání, pak se menším příjemcům pravděpodobně nepodaří tento statek produkovat kvůli potížím s organizací kolektivní činnosti při velkém počtu účastníků.