Indeed, China recorded a trade deficit in part of this period, as high investment in fixed assets (owing to government stimulus policies enacted in the wake of the global financial crisis) fueled domestic demand for goods in the same way that higher consumer spending would.
Čína v části tohoto období ve skutečnosti zaznamenala obchodní deficit, neboť vysoké investice do stálých aktiv (v důsledku vládních stimulačních politik zavedených v reakci na globální finanční krizi) podnítily poptávku po zboží stejně, jako by učinily vyšší spotřebitelské výdaje.