Although regulators now place their faith in “macro-prudential” models to manage “systemic” risk, rather than leaving financial institutions to manage their own risks, both sides lumber on in the untenable belief that all risk is measurable (and therefore controllable), ignoring Keynes’s crucial distinction between “risk” and “uncertainty.”
Regulátoři při řízení „systémového“ rizika sice vkládají víru v „makroprudenční“ modely a nenechávají finanční instituce, aby svá rizika řídily samy, obě strany se však šinou dál s neudržitelným přesvědčením, že veškeré riziko je měřitelné (a tedy řiditelné), čímž ignorují Keynesovo zásadní rozlišování mezi „rizikem“ a „nejistotou“.