Employing a crude form of “realism,” which has traditionally viewed the state as the basic unit of political analysis, neo-conservatives portrayed al-Qaeda in terms of familiar enemies, namely fascism and communism, with backing from “rogue” states that must not be “appeased.”
Neokonzervativci si osvojili surovou formu „realismu“, který tradičně pokládá stát za základní jednotku politické analýzy, a vykreslili al-Káidu v barvách dobře známých nepřátel, totiž fašismu a komunismu, s podporou „zlotřilých“ států, jimž se nesmí „dělat ústupky“.