Those who were ready to consider cooperation with Mikhail Gorbachev’s Soviet Union in 1990 – the same year that the Charter of Paris aimed to establish a “Europe from Vancouver to Vladivostok” – had by 1992 begun to neglect Russia and the other former Soviet republics, with the exception of the Baltic states.
Ti, kdo byli připraveni uvažovat o spolupráci se Sovětským svazem Michaila Gorbačova v roce 1990 – tedy ve stejném roce, kdy si Pařížská charta kladla za cíl založit „Evropu od Vancouveru po Vladivostok –, začali do roku 1992 zanedbávat Rusko i ostatní bývalé sovětské republiky s výjimkou pobaltských států.