In his “Conversations with the Devil,” he created an amusing world parallel to traditional Christian “morality tales,” and deployed his sense of humor to question the hackneyed verities of religion and its opponents, strip them of their philistine shells, yet defend the true moral meaning underlying the old beliefs.
Ve svých „Rozhovorech s ďáblem“ vytvořil zábavnou světovou paralelu mezi tradičními křesťanskými „příběhy s morálním ponaučením“, s využitím svého smyslu pro humor zpochybnil otřepané pravdy náboženství a jeho odpůrců, zbavil je filištínské skořápky, ale přitom dokázal obhájit skutečný morální smysl tvořící základ starých zásad víry.