The repeated rejection by the US Congress of a much more limited set of reforms – which was approved by most other countries in 2010-12, imposes no incremental financial obligations on the US, and implies no reduction in America’s voting power or influence – is a case in point.
Ukázkovým příkladem je opakované odmítání mnohem omezenějšího souboru reforem americkým Kongresem – tento soubor přitom většina ostatních zemí v letech 2010-2012 schválila, nezatěžuje USA žádnými zvyšujícími se finančními závazky a nevyplývá z něj žádné omezení americké hlasovací síly či vlivu.