The Bosman ruling, named after a Belgian player who successfully challenged the rule’s application to players from other European Union countries, eroded the limit, which collapsed altogether under the onslaught of the richest European clubs’ demand for a free hand in hiring the best players, wherever they might be found.
„Případ Bosman“ pojmenovaný podle belgického fotbalisty, který úspěšně napadl uplatňování tohoto pravidla u hráčů z členských zemí Evropské unie, nahlodal toto omezení jako první. K jeho úplnému odstranění došlo na nátlak nejbohatších evropských klubů, které požadovaly volnou ruku při angažování nejlepších hráčů, ať už přicházejí odkudkoliv.