Keynes begged the policymakers of his time to ignore the “austere and puritanical souls” who argue for “what they politely call a ‘prolonged liquidation’ to put us right,” and professed that he could “not understand how universal bankruptcy can do any good or bring us nearer to prosperity.”
Keynes naléhavě prosil politiky své doby, aby ignorovali „strohé a puritánské duše“, které horují „za to, co zdvořile nazývají ‚vleklou likvidací‘, aby nás přivedly na správnou cestu“, a vyjádřil názor, že „nedokáže pochopit, jak všeobecný bankrot může přinést něco dobrého nebo nás posunout k prosperitě“.