Like Rashevsky, he had been steeped in mathematical and physical scientists' belief that an imaginary construction making no pretense to literal truth can nonetheless capture the "features of greatest importance" and hence serve a useful explanatory function.
Byl tak jako Raševskij prosycen vírou matematických a fyzikálních badatelů, že imaginární konstrukce, která nevznáší žádný nárok na skutečnou pravdu, může zachycovat ,,znaky veliké důležitosti", a tak posloužit pro účely vysvětlení.