If an incurably ill patient can refuse burdensome treatment, knowing that this refusal will mean his or her death, why should an incurably ill patient who is not being kept alive by any medical treatment, but finds that the illness itself makes life burdensome, be unable to seek assistance in escaping that burden?
Může-li nevyléčitelně nemocný pacient odmítnout tíživou léčbu s vědomím, že toto odmítnutí bude znamenat jeho smrt, proč by také nevyléčitelně nemocný pacient, který není udržován při životě prostřednictvím léčby, ale shledává, že samotná nemoc činí jeho život tíživým, neměl mít možnost vyhledat pomoc, jež ho této zátěže zbaví?