As famine spread that summer, Stalin refined his explanation: hunger was sabotage, local Communist activists were the saboteurs, protected by higher authorities, and all were paid by foreign spies.
A když se hladomor toho léta šířil dál, Stalin své vysvětlení „vybrousil“: hlad rovná se sabotáž, místní komunističtí aktivisté jsou sabotéři pod ochranou vyšších autorit a všechny platí zahraniční špioni.