One of the most important lessons of the Lisbon Agenda is that the so-called Open Method of Coordination – a harmless peer-review procedure without repercussions for non-performance – is clearly the wrong approach to kick-starting national-level reforms.
Jedním z nejvýznamnějších ponaučení z Lisabonské agendy je, že takzvaná otevřená metoda koordinace – bezzubá procedura kolegiálního hodnocení bez následků při neplnění – představuje zřetelně chybný přístup ke snaze nastartovat reformy na národní úrovni.