China patiently bore this pattern of intermittent brinkmanship and timid reform, largely owing to its belief that the risks posed by the Kim dynasty could be controlled as long as China did not cut off the regime’s lifeline of oil, food, and other necessities.
Čína tuto kombinaci střídavého balancování na pokraji války a bázlivých reforem trpělivě snášela – zejména díky přesvědčení, že rizika, která Kimova dynastie představuje, se dají kontrolovat, pokud Čína neodstřihne režim od ropy, potravin a dalších nezbytných potřeb.