As the economist Lionel Robbins recalled: “Confronted with the freezing deflation of those days, the idea that the prime essential was the writing down of mistaken investments and…fostering the disposition to save was…as unsuitable as denying blankets and stimulus to a drunk who has fallen into an icy pond, on the ground that his original trouble was overheating.”
Jak uvedl ekonom Lionel Robbins: „Tváří v tvář mrazivé deflaci té doby byla představa, že hlavním nezbytným nástrojem je odepsání pomýlených investic a… podpora tendence k úsporám…, stejně nevhodná jako upírat přikrývky a povzbuzení opilci, který spadl do ledového rybníka, s odůvodněním, že jeho prvotním problémem bylo přehřátí.“