An individual who didn’t distinguish between his or her own child and an unknown child in a faraway land – who felt the same love and the same obligation toward both – would hardly be human anymore.
Jedinec, který by nerozlišoval mezi svým vlastním dítětem a neznámým dítětem v daleké zemi – a cítil tutéž lásku a povinnost vůči oběma –, by stěží byl ještě lidský.