Given the inherent tension implied by neo-conservatism’s simultaneous embrace of secular free-market capitalism and “traditional” values, its strategy, perfected since the Reagan era, has been to re-draw the lines of division: then, as now, the West is “at risk,” which requires nurturing a strongly emotional distinction between “us” and “them.”
Vzhledem k zákonitému napětí plynoucímu z faktu, že se neokonzervatismus hlásí k sekulárnímu kapitalismu volného trhu a současně i k „tradičním“ hodnotám, spočívá jeho strategie – od Reaganovy éry přivedená k dokonalosti – v překreslování dělicích linií: tehdy stejně jako dnes je Západ „v ohrožení“, takže je nutné přiživovat silně emocionální rozlišování mezi „námi“ a „jimi“.