Let us imagine, then, a Britain of tomorrow that includes parliamentarians who don’t know what led to World War I, or what the Enlightenment was; journalists who can’t write compellingly; attorneys and judges who can’t figure out their cases; and spies and diplomats who don’t speak the languages or understand the cultures in which they work.
Představme si tedy, že v zítřejší Británii zasednou v parlamentu osoby, které nebudou vědět, co zapříčinilo první světovou válku nebo co to bylo osvícenství; novináři nedokážou přesvědčivě psát; advokáti a soudci nebudou schopni vyřešit své případy a špioni a diplomaté nebudou hovořit cizími jazyky a chápat kultury, v nichž se pohybují.