This is because the big countries are acting as if they “own” seats on the Executive Board – that there is a “German chair”, a “Spanish chair”, an “Italian chair”, and so on. They are getting away with their power grab even though it goes against the Maastricht Treaty, which excludes nationality as a criterion for membership on the Executive Board.
Zapříčiněno je to tím, že velké státy jednají, jakoby „vlastnily“ místa ve Výkonné radě – máme „německé křeslo“, „španělské křeslo“, „italské křeslo“ atd. Toto uchvacování moci jim prochází, třebaže jde proti Maastrichtské smlouvě, která národnost coby kritérium členství ve Výkonné radě zapovídá.