Even milestone documents such as the Single European Act and the Treaties of Maastricht, Amsterdam, and Nice, were never envisaged as achieving the kind of permanence (or even semi-permanence) that we normally associate with a constitution.
Dokonce ani přelomové dokumenty, jako byly Jednotný evropský akt, Maastrichtská smlouva, Amsterdamská smlouva a smlouva z Nice, si nikdy nekladly za cíl dosáhnout takového druhu trvalosti (ba dokonce ani polotrvalosti), jaký si obvykle spojujeme s ústavou.