Ironically, while arts advocates in the United States have long argued for adoption of the “European model” – which has produced a rich and varied artistic life for Europeans –Europe is being forced to change its system of support to one that depends more on private money and the box office.
Paradoxní je, že zatímco příznivci umění ve Spojených státech se již dlouho vyslovují pro přijetí „evropského modelu“ – díky němuž se Evropané těší z bohatého a rozmanitého kulturního života –, sama Evropa je nucena změnit svůj systém podpory na takový, který bude více záviset na soukromých penězích a pokladnách.