After the failure of its imperialist Greater East Asia Co-Prosperity scheme of the 1930’s (which had a soft-power component of anti-European propaganda) and its defeat in World War II, Japan turned to a strategy that minimized military power and relied on strategic alliance with the US.
Po ztroskotání jeho imperialistického plánu na vytvoření společné prosperity v širší východní Asii ve 30. letech (který obsahoval i složku měkké síly v podobě antievropské propagandy) a jeho porážce ve druhé světové válce se Japonsko uchýlilo ke strategii, která minimalizovala jeho vojenskou moc a spoléhala se na strategické spojenectví s USA.