Even as penniless graduate students, the economists Jon Steinsson and Emi Nakamura borrowed money to pay people to do their household chores, calculating that “spending an extra hour working on a paper was better for their lifetime expected earnings than spending that same hour vacuuming.”
Už jako studenti s prázdnou kapsou si ekonomové Jon Steinsson a Emi Nakamurová půjčovali peníze, aby si zaplatili výpomoc na domácí práce, neboť měli za to, že „využít hodinu navíc k práci na eseji je pro naše očekávané výdělky během života lepší než strávit tutéž hodinu vysáváním“.