But everyone cannot have a weak currency at the same time, so, in 1944, responsibility for preventing beggar-thy-neighbor depreciation was assigned to the International Monetary Fund, whose Articles of Agreement mandate it to “exercise firm surveillance over the exchange-rate policies” of member countries.
Všichni však nemohou mít slabou měnu současně, a tak byla povinnost bránit znehodnocování typu „ožebrač bližního svého“ svěřena v roce 1944 Mezinárodnímu měnovému fondu, který má podle Článků dohody oprávnění „uplatňovat pevný dohled nad politikou měnových kurzů“ členských zemí.