Stalin also posed as a "best friend of Soviet linguists, athletes, children and soldiers," but most of all as the "friend" of writers, composers, poets, and artists even as he kept an iron grip on newspapers and broadcasters.
Stalin také prohlašoval, že je „ nejlepším přítelem sovětských lingvistů, atletů, dětí a vojáků“, ze všeho nejvíce však „přítelem“ spisovatelů, hudebních skladatelů, básníků a umělců, a přesto svou železnou pěstí svíral noviny a rozhlasová a televizní studia.