Blairism was a mood, a style, but, in substantive terms, it represented no radical break with the Thatcherite legacy that New Labour repackaged so cleverly, and, in fairness, administered more humanely than the Iron Lady ever did.
Blairismus byl postoj, styl, ale co se podstaty týče, nepředstavoval žádný radikální rozchod s thatcherovským dědictvím, jež noví labouristé tak chytře vložili do nového obalu a které, to se musí nechat, naplňovali lidštěji, než se kdy dalo říct o železné dámě.