China, for both good and bad, is a status-quo power that does not want to rock the boat of the international system – a power largely satisfied with its new status, but one that does not want to see its regime transformed, especially through external pressures.
Čína je v dobrém i ve zlém velmocí opřenou o status quo a nechce rozbouřit hladinu mezinárodní soustavy; je velmocí do velké míry spokojenou se svým novým postavením, která si ovšem nepřeje, aby se režim transformoval, obzvlášť skrze vnější nátlak ne.