The history of legislative reform is substantially a punctuated equilibrium, with long periods of time during which public apathy prevents any progress, interrupted by scandals that suddenly make progress possible.
Dějiny legislativních reforem v podstatě vypadají jako přerušovaná rovnováha s dlouhými periodami, během nichž veřejná apatie brání jakémukoliv pokroku a na jejichž konci stojí skandály, které náhle tento pokrok umožní.