Still, the specter that haunts me is the same – ordinary people facing off against an autocrat’s airpower and well-armed soldiers, counting on the free world to protect them against massacre after we have applauded and bolstered their bravery with our words.
Přízrak, který mi nedává spát, se však nezměnil – je to představa, jak obyčejní lidé čelí letecké síle a dobře vyzbrojeným vojákům autokrata a spoléhají na to, že je před masakrem ochrání svobodný svět, který jim předtím tleskal a slovně podpořil jejich statečnost.