Annan maintained his extreme passiveness even after the airplane crash that killed Habyarimana, which signaled the genocide's start, helped by the indifference of the great powers (America not least).
Annan se držel své krajní pasivity i po Habyarimanově smrti při leteckém neštěstí, které se stalo signálem pro zahájení genocidy, v čemž mu napomohla netečnost velmocí (zejména Ameriky).