If there were no longevity risk – that is, if the probability of dying at each age in the future were reliably known – then pension funds could easily offer life annuities to large numbers of people by investing their assets in bonds of various maturities in order to pay out just the right amount each year.
Kdyby neexistovalo riziko dlouhověkosti – tedy kdyby byla spolehlivě známa pravděpodobnost smrti v tom kterém věku v budoucnosti –, pak by penzijní fondy mohly snadno nabízet doživotní důchody velkému počtu lidí tím, že by jejich majetek investovaly do dluhopisů s různou splatností, aby každoročně vyplatily přesně tolik, kolik bude třeba.