Ultimately, this is merely a new round of the eurozone’s old game of financial hide-and-seek, whereby losses are obscured by distributing them among different institutions and time horizons.
V konečném důsledku je toto vše jen další kolo staré hry na finanční schovávanou v eurozóně, kdy se ztráty „zakamuflují“ tím, že se rozprostřou mezi různé instituce a do různých časových horizontů.