He argues that much of the apparent growth in value added has in fact been illusory, based on increased leverage, excess trading, and banks writing deep out-of-the-money options – for example, credit-default swaps (a $60 trillion market in 2007). “What all these strategies had in common,” writes Haldane, “was that they involved banks assuming risk in the hunt for yield – risk that was often disguised because it was parked in the tail of the return distribution.”
Tvrdí, že velká část zdánlivého růstu přidané hodnoty byla ve skutečnosti iluzorní: založená na zvýšeném investování s vypůjčenými penězi, nadměrném obchodování a bankovních emisích hlubokých opcí s nulovou vnitřní hodnotou – například credit-default swapů (v roce 2007 dosáhl trh s nimi objemu 60 bilionů dolarů). „Všechny tyto strategie měly jednu společnou vlastnost,“ píše Haldane, „totiž že banky na sebe v honbě za ziskem braly riziko – riziko, které bylo často zamaskované, protože se ukrývalo na konci distribuce výnosu.“