Then, in 1934, resentment against growing corruption led Calles to choose an “honest idealist” to become president, a young man who had fought for him early in the revolution, who he thought he could control but who would help the government regain popularity.
V roce 1934 vedla nespokojenost obyvatel s rostoucí korupcí Callese k tomu, že do prezidentské funkce vybral „poctivého idealistu“, mladého muže, který na počátku revoluce bojoval na jeho straně. Myslel si totiž, že tento muž pomůže získat vládě ztracenou popularitu a že on ho zároveň bude moci ovládat.