Even Adam Smith, who told us that it is not from the butcher’s benevolence that we get our dinner, but from his regard for his self-interest, described the imagined pleasures of wealth as “a deception” (though one that “rouses and keeps in continual motion the industry of mankind”).
Dokonce i Adam Smith, který prohlásil, že oběd nám nezajistí laskavost řezníka, ale jeho starost o vlastní prospěch, označil domnělý požitek z bohatství za „klam“ (třebaže za klam, který „probouzí přičinlivost lidstva a udržuje ji ve stálém pohybu“).