Simply put, are Iraqis too divided, too long oppressed, to develop anything like the sense of common identity and collective agency that popular sovereignty requires?
Jednoduše řečeno: jsou Iráčané příliš rozděleni a byli příliš dlouho utiskováni na to, aby se u nich mohl vyvinout nějaký druh pocitu společné totožnosti a vzniknout kolektivní orgán, který svrchovanost lidu vyžaduje?