Secondly, I argued that while there might be occasions when, regardless of international law, human rights abuses are so severe that one is morally obliged to act, Kosovo was not such a case. I considered the “imminent humanitarian disaster” that the intervention was ostensibly aimed at preventing, to be largely an invention.
Za druhé jsem tvrdil, že ačkoliv se možná někde vyskytují případy natolik flagrantního porušování lidských práv, že má člověk bez ohledu na mezinárodní právo morální povinnost zasáhnout, Kosovo takovým případem není. „Bezprostředně hrozící humanitární katastrofu“, které měla intervence naoko zabránit, jsem pokládal do značné míry za výmysl.