These problems inflicted irreparable damage to Austria-Hungary’s image as a “necessity” – both for its subjects, who came to see national self-determination as a superior alternative to supra-nationalism, and for outside powers, which dismembered the empire in 1918.
Tyto potíže přivodily nenapravitelnou škodu představě Rakouska-Uherska coby „nezbytnosti“ – jak z pohledu jeho poddaných, již začali národní sebeurčení považovat za hodnotu nadřazenou nadnárodním svazkům, tak optikou okolních mocností, které říši v roce 1918 rozpustily.