European universities are generally based on three misguided principles: taxpayers rather than students pay for university education; faculty appointments are governed by public sector contracts and university procedures are often centralized and almost always inflexible; salaries amongst teachers tend to be equalized as well as teaching quality amongst universities.
Evropské univerzity se všeobecně zakládají na třech pomýlených principech: za vysokoškolské vzdělávání platí daňoví poplatníci, nikoliv studenti; přijímání do fakultního sboru se řídí smlouvami veřejného sektoru a fungování vysokých škol je často centralizované a téměř vždy nepružné; platy učitelů tíhnou k rovnosti, stejně jako kvalita výuky mezi univerzitami.