That Sharon’s stroke could be compared – in terms of political consequences – with the assassination of Yitzak Rabin demonstrates that his personality had become associated with hope and security.
Skutečnost, že Šaronovu mrtvici lze co do politických důsledků srovnat s atentátem na Jicchaka Rabina, dokládá, že jeho osobnost začala být spojována s nadějí a bezpečností.