While pragmatism has come to dominate northern Europe’s socialist parties since the 1930’s – and, after the 1957 Congress of Bad Godesberg, the Germany’s Social Democratic Party (SPD) as well – a preference for revolutionary ideology has always prevailed, at least on the rhetorical level, among French socialists.
Zatímco od třicátých let 20. století začal v socialistických stranách na severu Evropy – a po sjezdu v Bad Godesbergu v roce 1957 také v Sociálnědemokratické straně Německa (SPD) – převládat pragmatismus, mezi francouzskými socialisty vždy převažovala záliba v revoluční ideologii, přinejmenším na rétorické úrovni.