This led some, like Sartre, to defend Stalin and the Gulag; others, like André Malraux, formed part of Charles de Gaulle’s government; and still others, somewhat later, became unconditional defenders of Israel and its policies.
To vedlo některé intelektuály podobně jako Sartrea k obhajobě Stalina a gulagu, zatímco jiní – například André Malraux – tvořili součást vlády Charlese de Gaullea a ještě jiní se stali bezvýhradnými obhájci Izraele a jeho politiky.