Keynes (and Keynesians today) would think of the crisis as resulting from the opposite cause: under-investment relative to the supply of saving – that is, too little consumption or aggregate demand to maintain a full-employment level of investment – which is bound to lead to a collapse of profit expectations.
Keynes (a s ním i dnešní keynesiánci) by za příčinu krize pokládal pravý opak: nedostatečné investice v poměru k nabídce úspor – tedy příliš malou spotřebu nebo agregátní poptávku potřebnou k udržení takové úrovně investic, která zajistí plnou zaměstnanost –, což nutně povede ke kolapsu očekávání zisku.