Thus the only plausible case for a way out of the worldwide Great Depression in 1931 lay, as the great economic historian Charles Kindleberger emphasized, with some step from the US.  At the time, there were all kinds of convincing reasons why Americans should not want to take on the burden of a worldwide rescue: sending more money to Europe might be seen as pouring money down a drain; had not the Europeans fought a World War that had been the fount and origin of the financial mess?  Economically such action would have made a great deal of sense from a long term perspective; but politically it was a non-starter with no short term payoff at all.
Posílání dalších peněz do Evropy se dalo pokládat za jejich vyhazování oknem – copak mezi sebou Evropané nesvedli světovou válku, která byla původcem a prapříčinou finančního chaosu? Z ekonomického hlediska by byl takový zásah dával obrovský smysl v dlouhodobé perspektivě, ale politicky to byl beznadějný krok, který nepřinášel žádné krátkodobé výhody.