For Argentina, the path to its 2001 default started with the ballooning of its sovereign debt in the 1990s, which occurred alongside neoliberal “Washington Consensus” economic reforms that creditors believed would enrich the country.
V případě Argentiny započala cesta k bankrotu v roce 2001 nafukováním suverénních dluhů země v 90. letech, k němuž docházelo v kombinaci s neoliberálními hospodářskými reformami à la „washingtonský konsensus“, o nichž se věřitelé domnívali, že obohatí zemi.