With little trust in existing institutions to implement reforms, Djindjic often took shortcuts, using extra-legal means and improvised parliamentary majorities to push through legislation.
Djindjić nevěřil, že stávající instituce budou realizovat reformy, a proto se často vydával různými oklikami, využíval mimozákonných prostředků a improvizoval s parlamentní většinou, aby prosadil reformní zákony.