Both countries – indeed, the world – would be better served by a diplomatic outcome in which Iran accepted severe limits on any independent uranium enrichment activity it could undertake and agreed to place all of its nuclear-related facilities under highly intrusive international inspection in exchange for economic benefits and security assurances.
Pro obě země – a ovšem pro celý svět – by bylo výhodnější diplomatické řešení, v jehož rámci by Írán přistoupil na přísné omezení veškeré činnosti směřující k nezávislému obohacování uranu, kterou je schopen provádět, a souhlasil by se zpřístupněním všech svých jaderných zařízení nesmírně všetečným mezinárodním inspekcím výměnou za ekonomické výhody a bezpečnostní záruky.