Instead, they advocate diplomacy “on steroids,” staffed by diplomats trained in new media, cross-cultural communications, granular local knowledge, and networks of contacts with under-represented groups.
Místo toho prosazují diplomacii „na steroidech“, kterou by uskutečňovali diplomaté vyškolení v nových médiích, mezikulturní komunikaci, místních znalostech a sítích kontaktů se skupinami s nedostatečným veřejným zastoupením.