For a long time, economists had converged on the view that if central banks optimized policies for their domestic situation, coordination could offer little benefit.
Kvantitativní uvolňování a příbuzná opatření se zavádějí zejména za situací, kdy jsou banky ochotné bezvýhradně držet enormní objemy rezerv – typicky když se ucpou úvěrové kanály a jiné zdroje poptávky citlivé na úrokové sazby jsou slabé. Pokud QE za takových situací „funguje,“ pak primárně tím, že mění směnné kurzy a přesouvá poptávku mezi zeměmi.