The paradox here is that the open-minded reformism they espoused helped stir conservative trends among Islamic thinkers, who seized on the reformists' revival of Islamic norms to urge a return to the "purity" of the first Islamic societies.
Paradoxem je, že otevřené reformátorství, které zastávali, přispělo k povzbuzení konzervativních trendů mezi islámskými mysliteli, kteří využili reformátory vyvolaného oživení islámských norem k tomu, aby začali volat po návratu k „čistotě" prvních islámských společností.