Moral emotions like empathy are as much an outcome of the blind workings of adaptation as our upright stance and opposable thumbs – traits that are entrenched in a species through the proliferation of particular genes.
Morální city jako empatie jsou výsledkem slepých pochodů adaptace stejně jako náš vzpřímený postoj a protistojné palce – vlastnosti vepsané do našeho druhu šířením určitých genů.