Israel has become post-modern, producing new – and sometimes startling – synergies among its avant-garde high-tech sensibility, its secular and ever more orthodox religious identities, and its overall ethno-nationalist outlook.
Izrael se stal postmoderním, což vytváří nové – a někdy znepokojivé – synergie mezi jeho avantgardní, technologicky špičkovou citlivostí, jeho sekulární a stále ortodoxnější náboženskou identitou a jeho celkovou etno-národnostní vyhlídkou.