Musharraf, concerned at all costs to avoid any military action that might provoke a tribal rebellion against his forces, tried to buy himself more political space by cutting deals with insurgent leaders in the FATA, signing peace agreements with the very chiefs his army should have been pursuing.
Mušaraf se z touhy za každou cenu se vyhnout vojenskému zásahu, který by mohl vyvolat vzpouru proti jeho silám, pokusil získat si víc politického prostoru tím, že uzavíral dohody s povstaleckými vůdci na kmenových územích a podepisoval mírové dohody právě s těmi náčelníky, které jeho armáda měla pronásledovat.