Their absurd and baroque infatuation was as much the product of ignorance of Mao’s crimes as it was the result of boredom in a prosperous society where unemployment was virtually nonexistent.
Jejich absurdní a výstřední poblouznění bylo jak plodem neznalosti Maových zločinů, tak důsledkem znuděnosti mládeže v prosperující společnosti, kde prakticky neexistovala nezaměstnanost.