Adhering to the gold standard during the Great Depression implied a deflationary monetary-policy bias, since it required keeping interest rates relatively high to encourage investors to hold deposits in banks rather than demanding the gold that backed them.
Lpění na zlatém standardu během Velké hospodářské krize vyvolávalo deflační pokřivení měnové politiky, neboť bylo třeba držet úrokové sazby relativně vysoko, aby byli investoři motivováni držet vklady v bankách a nepožadovat zlato, jimž byly jištěny.