That postcommunist Boris Yeltsin, however, although he sometimes declared allegiance to a hazy collective sense of Rossiyane (citizens of Russia), deprived – or freed, it’s a matter of opinion – Russians of all collective life; both the real life of shared hardship and the imaginary half-life of communist solidarity.
Avšak onen postkomunistický Boris Jelcin, ačkoliv občas prohlašoval věrnost mlhavému kolektivnímu významu slova rossijaně (občané Ruska), připravil – nebo vysvobodil, to je věcí názoru – Rusy o veškerý kolektivní život; jak o realitu společně prožívaných strastí života, tak o imaginární položivot komunistické solidarity.