Perhaps surprisingly for many, such differences were not played out according to the expected script, in which the new members would be ruthlessly pragmatic, and demanding as much EU money as they could get, while most Western countries would in the end tone down their national egoism in favor of the decades-old ideals of European integration.
Pro mnohé bylo možná překvapením, že se tyto rozdíly neprojevily podle očekávaného scénáře, v němž se měli noví členové chovat nelítostně pragmaticky a požadovat od EU tolik peněz, kolik se dá získat, zatímco většina západních zemí měla na závěr zmírnit svůj národní egoismus ve prospěch několik desítek let starých ideálů evropské integrace.