The idea behind the policy is that demand for labor is a constant, and that this fixed number of aggregate working hours required by employers to meet final demand can be spread more evenly among workers to reduce unemployment.
Tato politika se opírala o ideu, že poptávka po práci je neměnná a že tento fixní agregátní počet pracovních hodin požadovaný zaměstnavateli za účelem uspokojení poptávky lze rovnoměrně rozprostřít mezi větší počet zaměstnanců, a tím snížit nezaměstnanost.