To the Israelis, Europe became the essayist Mario Andrea Rigoni’s “old lady, who after she had allowed herself all sorts of liberties…and a great number of horrors, would like, once she has reached the age of society, fatigue, and weakness, to see the world adapt itself to her needs for moderation, equity, and peace.”
Pro Izraelce se Evropa stala – řečeno s esejistou Mario Andreou Rigonim – „starou dámou, která si kdysi dopřála všechny možné požitky… a také obrovskou řadu hrůz, a když nyní dospěla do věku společenskosti, únavy a slabosti, chtěla by, aby se svět přizpůsobil její potřebě umírněnosti, slušnosti a pokoje.“