The physician’s art – now so circumscribed by bureaucratic, political, and economic forces – turns on both the professionalization of these inherently human resources and the impact of their routine use on the doctor’s own moral life.
Lékařské umění – které dnes tak silně omezují byrokratické, politické a ekonomické síly – spočívá jak v profesionalizaci těchto bytostně lidských zdrojů, tak i v dopadu jejich rutinního využívání na morální život samotného lékaře.