The hope of Internet anarchists was that repressive governments would have only two options: accept the Internet with its limitless possibilities of spreading information, or restrict Internet access to the ruling elite and turn your back on the twenty-first century, as North Korea has done.
Internetoví anarchisté doufali, že represivní vlády budou mít pouze dvě alternativy: akceptovat internet i s jeho neomezenými možnostmi šíření informací, anebo omezit přístup k internetu pouze na vládnoucí elitu a otočit se zády k jednadvacátému století, jak to učinila Severní Korea.