My comment on this (we all know about the impasse) is this: I do not think that we can resolve it with excessive outside intervention, often perhaps with party political affiliations, unless the political powers themselves are persuaded (and this was where we focused all our efforts) that a solution to these problems would give them the opportunity to focus attention on the problems, on the criteria for progress towards their country's accession.
Comentariul meu în acest sens (ştim cu toţii despre impas) este următorul: nu cred că-l putem rezolva cu intervenţie excesivă din afară, adesea poate cu afilieri politice ale partidelor, până când puterile politice nu se conving singure (şi în acest sens ne-am concentrat toate eforturile) că o soluţie la aceste probleme le-ar da ocazia să-şi îndrepte atenţia asupra problemelor, asupra criteriilor de progres spre aderarea ţării lor.