It is a patent contradiction to mention the Copenhagen criteria, to mention another type of legislation and, at the same time, - when, perhaps, it is not of interest or when, perhaps, one is not brave enough - to hide behind the lack of jurisdiction in order not to, shall we say, make progress in the protection of minority groups, because we are, ultimately, facing an eternal dilemma.
Există o contradicţie evidentă între a menţiona criteriile de la Copenhaga, a menţiona un alt tip de legislaţie şi, în acelaşi timp - când, probabil, nu există interes sau când, probabil, unii nu au suficient curaj - a ne ascunde în spatele lipsei de competenţă pentru a nu face progrese, să spunem, în direcţia protejării grupurilor minoritare, deoarece, de fapt, ne confruntăm cu o dilemă eternă.