Is it an effective way of working for every country to pay into a system that then grants subsidies to the remotest elements in the individual countries, including the fact that these are paid by the very richest?
Este eficient ca fiecare ţară să plătească un sistem care apoi acordă subvenţii celor mai îndepărtate elemente din anumite ţări, fără să uităm că aceste cheltuieli sunt suportate de statele cele mai bogate?