Each time there is a disaster, we meet here, in this Chamber, and begin our chorus of lament where naturally we say that what has happened is a tragedy, and we bow our heads in respect for the victims.
De fiecare dată când are loc un dezastru, ne adunăm în această sală de şedinţe şi începem să ne lamentăm în cor, spunând că ceea ce se întâmplă este, evident, o tragedie şi ne plecăm capetele cu respect în faţa victimelor.