After the Chernobyl disaster (1986), the question of radioactive contamination of the environment gained in importance and justified the adoption of three regulations, between 1987 and 1990, which set the maximum permitted levels of contamination in the event of a radiological emergency or nuclear accident, seeing that these effects are long lasting and, very often, can be indirect (contamination of woodlands).
După catastrofa de la Cernobîl (1986), problema contaminării radioactive a căpătat o importanţă sporită, ceea ce a justificat adoptarea a trei regulamente, între 1987 şi 1990, de stabilire a nivelurilor maxime permise de contaminare în caz de urgenţă radiologică sau accident nuclear, întrucât aceste efecte sunt de lungă durată şi, de multe ori, pot fi indirecte (contaminarea zonelor forestiere).