With Europe delaying in finding its feet and appearing to be cowardly, weak and, for a long time, to have no voice in the historically important event of the last decade, by which I mean the uprisings in the Arab world, with the Member States failing to take a united stand on the critical UN Security Council Resolution 1973 on Libya, and with the Union hesitating on Syria, I wonder whether perhaps the question has already been answered in practice.
Cu Europa care întârzie să ia măsuri și dă impresia că este lașă, slabă și, pentru mult timp, că nu are un cuvânt de spus în privința evenimentelor istorice importante din ultimul deceniu, prin care mă refer la revoltele din lumea arabă, cu statele membre care nu reușesc să adopte o poziție comună în privința Rezoluției decisive 1973 a Consiliului de Securitate al ONU privind Libia, și cu ezitarea Uniunii în ceea ce privește Siria, mă întreb dacă nu cumva există deja un răspuns practic la această întrebare.