For me this debate highlights two follies: first the abject folly of the EU, without pausing for even an impact assessment, dashing down the road of banning multiple plant protection products, not caring that there are no substitutes and that indigenous food production will drastically suffer, particularly in the cereal and vegetable sector, and thereby forcing ever-increasing dependence upon imports from countries who care nothing about these things.
Pentru mine, această dezbatere pune în evidenţă două situaţii absurde: prima, absurditatea abjectă a UE, care nu a realizat o evaluare a impactului şi s-a hazardat să interzică o serie de produse fitosanitare, fără să ia în calcul faptul că nu există înlocuitori şi că producţia alimentară indigenă va suferi în mod drastic, în special în sectorul cerealelor şi legumelor, determinând prin urmare o dependenţă tot mai mare faţă de importuri din ţări cărora nu le pasă de aceste lucruri.