Firstly, knowing that 750 000 European passengers have been affected, a good number of whom are still stuck in the four corners of the world, knowing that the economic losses are growing exponentially over time, how can we explain that it has taken not one, not two, three or four, but five days for the European transport ministers to hold a meeting, by teleconferencing, to coordinate their actions and to decide to create traffic-differentiated zones?
În primul rând, știind că 750 000 de pasageri europeni au fost afectați, un mare număr dintre aceștia fiind încă blocați în cele patru colțuri ale lumii, știind că pierderile economice cresc exponențial în timp, cum putem explica faptul că nu a durat o zi, nici două, nici trei sau patru, ci cinci zile pentru ca miniștrii transporturilor europeni să țină o ședință prin teleconferință în care să-și coordoneze acțiunile și să decidă crearea unor zone cu trafic diferențiat?