When we consider that a supposed member of the Green party like Joschka Fischer has signed a lobbying contract for a six-figure sum, then the entire composition sounds more like a pointless pop song aimed at a limited market than a symphony of sustainability and economy.
În condiţiile în care considerăm că un presupus membru al Partidului Verde, cum este Joschka Fischer, a semnat un contract referitor la activităţi de lobby pentru o sumă cu şase cifre, atunci întreaga compoziţie sună mai degrabă ca o melodie pop care vizează un public restrâns, decât ca o simfonie a durabilităţii şi a economiei.