Mr President, Mr Solano, Commissioner, as I listened nearly a month ago to the children of Gaza speak, amongst the ruins of their house, of how they had trembled as the bombs fell, or to their parents describe the hell of those 22 days and nights that will forever mark their lives and the memory of future generations, I was not proud of Europe.
Dle Preşedinte, dle înalt reprezentant, dnă comisar, după ce i-am ascultat, cu aproape o lună în urmă, pe copiii din Gaza povestind, în mijlocul ruinelor casei lor, cum au tremurat sub ploaia de bombe, sau cum au descris părinţii acestora infernul celor 22 de zile şi nopţi care le vor marca pentru totdeauna vieţile şi memoria generaţiilor viitoare, nu m-am simţit mândru de Europa.