The report's ideological framework suddenly becomes clear: the problem of employment is a problem for the individual and not an eminently social one, with the individual - and not society - having to solve it, whether by increasing their 'employability' or by becoming an 'entrepreneur'; a tax system that is profit-friendly and, therefore, imposed mainly on workers and consumers; and education and training totally at the beck and call of capital.
Cadrul ideologic al raportului devine deodată clar: problema ocupării forţei de muncă este o problemă a individului şi nu una eminamente socială, iar individul - nu societatea - este cel care trebuie să o rezolve, fie sporindu-şi "şansele de angajare”, fie devenind "antreprenor”; un sistem fiscal care să fie favorabil profitului şi, prin urmare, impus în special lucrătorilor şi consumatorilor; un sistem de educaţie şi formare care depinde în totalitate de capital.