This resolution, as it stands, is too focused on a transaction-tax solution, implies EU, not Member State, tax-raising powers, suggests utilising the money raised for funding development and climate-change projects instead of stabilising the financial sector and, finally, suggests that an EU tax might be feasible without global participation.
Această rezoluţie, în forma în care se prezintă, se concentrează prea mult pe o soluţie a impozitării tranzacţiilor, implică competenţe de impunere fiscală pentru UE, nu pentru statul membru, sugerează utilizarea banilor colectaţi pentru finanţarea proiectelor de dezvoltare şi de combatere a schimbărilor climatice în loc să stabilizeze sectorul financiar şi, în cele din urmă, sugerează că un impozit UE poate fi fezabil fără participare globală.