However, if we consider the three points which remained in dispute until the end - the opt-out from weekly working time, the conditions of on-call time and the multiple contracts per worker - the differences in positions were so great that there was no possibility of reaching an agreement which would have been compatible with the European Parliament resolution of 17 December 2008.
Totuşi, dacă luăm în calcul cele trei puncte care au rămas în discuţie până la sfârşit - excluderea voluntară de la timpul de lucru săptămânal, condiţiile timpului de gardă şi contractele multiple pentru fiecare lucrător - diferenţele de poziţii au fost atât de mari încât nu a existat nicio posibilitate de a se ajunge la un acord care să fi fost compatibil cu rezoluţia Parlamentului European din 17 decembrie 2008.