At national level, Member States can adopt national legislation in the area of fundamental freedoms and rights provided - and I repeat: provided - that this legislation fully respects the Union's and the Community's primary and secondary legislation, falls within an area in which the Community does not exclusively have competence, and is justified by the fact that there is no legislation at Union or Community level.
La nivel naţional, statele membre pot adopta legislaţie naţională în domeniul drepturilor şi libertăţilor fundamentale, cu condiţia - şi repet - cu condiţia ca legislaţia în cauză să respecte legislaţia primară şi secundară a Uniunii şi a Comunităţii, să se încadreze într-un domeniu în care Comunitatea nu are competenţă exclusivă şi să fie justificată de inexistenţa legislaţiei la nivelul Uniunii sau Comunităţii.