We all know what that means: mass redundancies, spiralling unemployment, drastic wage and pension cuts, new oppressive tax measures, the abolition of the eight-hour day, the division of working time into active and inactive time, an increase in unpaid working time and a 78-hour working week and the general application of flexicurity, which means minimal industrial relations, part-time temporary employment, revolving unemployment, an attack on collective agreements and further privatisation of insurance and pensions systems, health, welfare and education, on the one hand, and subsidy and tax exemption packages for the monopolies, on the other.
Știm cu toții ce înseamnă acest lucru: concedieri în masă, creștere abruptă a șomajului, reduceri drastice de salarii și de pensii, noi măsuri fiscale opresive, eliminarea zilei de muncă de opt ore, divizarea timpului de lucru în timp activ și inactiv, o creștere a timpului de lucru neplătit și o săptămână de lucru de 78 de ore și aplicarea generală a flexicurității, ceea ce înseamnă relații industriale minime, locuri de muncă temporare pe fracțiune de muncă, șomaj perpetuu, un atac asupra acordurilor colective și privatizarea suplimentară a sistemelor de asigurări și pensii, sănătate, asistență socială și educație, pe de o parte și subvenții și pachete de scutiri de impozite pentru monopoluri, pe de altă parte.