In concrete terms, it involves introducing measures which should contribute to the greater financial stability of the banking sector, and to reducing the probability of another crisis, focusing on the following five areas: the quality of capital (increasing the quality of bank capital is undoubtedly desirable), stricter liquidity standards (the liquidity risk was shown to be significant during the crisis), countercyclical measures (the creation of additional banking capital in good times should limit excessive credit growth and consequent creation of price bubbles, such as, for example, in Spain), the introduction of a leverage ratio (this new indicator should contribute to the greater stability of banks, but it should include not only financial items contained in the bank's balance sheet, but also off-balance sheet items, such as derivatives and the contingent liabilities of the bank) and, last but not least, the creation of a central counterparty for the settlement of OTC transactions, particularly in relation to greater transparency in derivatives.
Mai concret, aceasta implică introducerea de măsuri care ar trebui să contribuie la creşterea stabilităţii financiare a sectorului bancar şi la reducerea probabilităţii unei noi crize, concentrându-se pe următoarele cinci domenii: calitatea capitalului (creşterea calităţii capitalului bancar este fără îndoială necesară), standarde de lichiditate mai stricte (riscul de lichiditate s-a dovedit a fi semnificativ în timpul crizei), măsurile contraciclice (crearea de capital bancar suplimentar în vremuri bune ar trebui să limiteze creşterea excesivă a creditelor şi crearea în consecinţă a bulelor preţurilor, cum s-a întâmplat în Spania), introducerea unei rate de îndatorare (acest indicator nou ar trebui să contribuie la creşterea stabilităţii băncilor, dar ar trebui să includă nu numai articolele financiare din bilanţul băncii, ci şi articole din afara bilanţului, precum instrumentele financiare derivate şi datoriile contingente ale băncii) şi, nu în ultimul rând, crearea unei contrapartide centrale pentru tranzacţiile extrabursiere, în special în raport cu creşterea transparenţei instrumentelor financiare derivate.