Is it an effective way of working for every country to pay into a system that then grants subsidies to the remotest elements in the individual countries, including the fact that these are paid by the very richest?
Дали може да бъде ефективен начин на работа, при който всяка държава внася средства в дадена система, която след това предоставя субсидии на най-отдалечените участници в отделни държави, като се има предвид фактът, че тези средства се изплащат от най-богатите?