The signing of bilateral fisheries agreements between the EU and third countries guarantees access for EU fleets to sources of fish that are significant in quantitative and qualitative terms whilst, at the same time, channelling financial resources to these countries that often come to make up a large proportion of their budget available for pursuing policies in numerous areas, not just fisheries policy.
Подписването на двустранни споразумения в областта на рибарството между ЕС и трети страни гарантира достъп за флотите на ЕС до източници на риба, които са значителни в количествено и качествено отношение, докато в същото време се насочват финансови ресурси към тези страни, които често предоставят голям дял от техните бюджети за развитие на политики в различни области, а не само на политиката в областта на рибарството.