We all know what that means: mass redundancies, spiralling unemployment, drastic wage and pension cuts, new oppressive tax measures, the abolition of the eight-hour day, the division of working time into active and inactive time, an increase in unpaid working time and a 78-hour working week and the general application of flexicurity, which means minimal industrial relations, part-time temporary employment, revolving unemployment, an attack on collective agreements and further privatisation of insurance and pensions systems, health, welfare and education, on the one hand, and subsidy and tax exemption packages for the monopolies, on the other.
Ние всички заем какво означава това: масови съкращения, спираловидна безработица, драстични намаления на заплатите и пенсиите, нови потиснически данъчни мерки, премахване на осемчасовия работен ден, разпределяне на работното време на активно и неактивно време, увеличаване на неплатеното работно време и 78-часова работна седмица, както и общо прилагане на гъвкава сигурност, което означава минимални индустриални отношения, почасова временна заетост, периодично възвръщаща се безработица, атака спрямо колективните трудови договори и по-нататъшна приватизация на застрахователните и пенсионните системи, здравеопазването, социалното осигуряване и образованието, от една страна, както и субсидии и пакети за освобождаване от данъци за монополите, от друга страна.