As in other instances of liberalisation, the process begins by making the most out of the fact that something does not operate well at a particular time, neglecting the real causes of such situations, particularly the years of persistent policies of dismantling and neglecting the public sector, in order to justify liberalising measures and to promote the aforementioned competition, without any real reflection on how or why it will improve matters.
Както и в други случаи на либерализация, процесът започва с насочване на усилията към нещо, което в даден момент не работи добре, като се пренебрегват истинските причини за положението, по-конкретно годините на упорита политика на разрушаване и пренебрегване на обществения сектор, за да се оправдаят мерките по либерализацията и да се насърчи гореспоменатата конкуренция без никаква реална представа как или защо те ще подобрят положението.