Limiting animal suffering as far as possible is an ethical imperative that forms part of our cultural heritage, in spite of the apparent paradox that we are seeking to protect their welfare at a time that, for many, will be their last journey.
Ограничаването (доколкото е възможно) на страданията на животните е етичен императив, който формира част от културното ни наследство, независимо от очевидния парадокс, че ние се опитваме да защитим хуманното отношение към тях в момент, който за много от тях ще бъде последното им пътуване.