The Treaty of Lisbon came into force at a time when many bilateral investment agreements with third countries were coming to an end and no transitional arrangements had been established to ensure an integrated move towards future agreements within the exclusive competence of the European Union.
Договорът от Лисабон влезе в сила в момент, когато предстоеше прекратяването на много двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, а същевременно не бяха установени преходни разпоредби, които да гарантират един общ подход към бъдещите споразумения в рамките на изключителната компетентност на Европейския съюз.