On the one hand, this concerns ongoing structural cooperation, which may be and could perhaps have been formulated in such a way that it does not turn into an elite club of the strongest and the largest Member States, in other words, that it does not make unified and uniform demands on each participant, because in this case, certain countries will be left out, but instead, enables the smaller countries to take part according to their specialised abilities.
От една страна, това се отнася до действащото структурно сътрудничество, което може да бъде и вероятно би могло да бъде формулирано по такъв начин, че да не се превърне в елитен клуб на най-силните и най-големите държави-членки, с други думи, не отправя единствени и еднакви изисквания към всеки участник, тъй като в такъв случай определени страни няма да бъдат включени, а вместо това дава възможност и на по-малките държави да вземат участие според специализираните им способности.