The increasing and justified existential anxiety of the majority in society constitutes a fertile soil for hatred of minorities, for a discriminatory, exclusionary stance and for scapegoating.
Увеличаващото се и оправдано безпокойство за собственото оцеляване на мнозинството от населението представлява благодатна почва за поява на омраза към малцинствата, на дискриминационно и изключващо отношение и за търсене на изкупителна жертва.