That means that the accession agreement can only create obligations on the basis of the convention and, where applicable, of any additional protocol of the convention which the Union might ratify insofar as it concerns acts and measures adopted by the institutions, bodies, officers or agencies of the Union, but not when it concerns acts and measures adopted by the Member States.
Това означава, че споразумението за присъединяване може да генерира задължения само въз основа на конвенцията и, когато е приложимо, на който и да било допълнителен протокол от конвенцията, който Съюзът би могъл да ратифицира, дотолкова, доколкото той засяга актове и мерки, приети от институциите, структурите, длъжностните лица или агенциите на Съюза, но не и когато засяга актове и мерки, приети от държавите-членки.