This lack of determination and clarity is obviously interpreted by the demonstrators as a form of abandonment and by the authorities as an indulgence enabling them to step up their repression, a repression so cruel that it is unimaginable that Syria may be elected to sit on the UN's Human Rights Council when the country's authorities are right now refusing UN observers access to the city of Deraa, the scene of terrible violence against unarmed civilians.
Тази липса на решителност и яснота очевидно е тълкувана от демонстрантите като форма на изоставяне, а от властите - като опрощение, което им позволява да засилят репресиите, репресии толкова жестоки, че е немислимо как Сирия би могла да бъде избрана да участва в Съвета по правата на човека на ООН, когато органите в страната точно сега отказват на наблюдатели на ООН достъп до град Дераа, сцената на ужасното насилие срещу невъоръжени граждани.