They speak about: one, the parliamentarisation of the Union; two, the communitarisation of the European institutions; three, the establishment of an interinstitutional equilibrium as a guarantee for a transnational checks-and-balances system; four, the assurance of legislative coherence and cohesion at European Union level through Europeanisation of the national parliaments and not nationalisation of the European Parliament; five, concentrations of instruments and policies for the good of institutional efficiency; and, six, the improvement of representation, transparency and participation at European Union level.
Те говорят за: първо, парламентаризиране на Съюза; второ, комюнотаризиране на европейските институции; трето, създаването на междуинституционално равновесие като гаранция за преходната система за разделение на властите; четвърто, осигуряването на законодателна съгласуваност и последователност на равнище Европейски съюз посредством европеизацията на националните парламенти, а не национализирането на Европейския парламент; пето, концентрации на инструменти и политики за доброто на институционалната ефективност и шесто, подобряване на представителността, прозрачността и участието на равнище Европейски съюз.