With regard to socio-economic issues, he did not put forward anything different, which means maintaining the neo-liberal positions, the proposals rejected by the European Parliament on the Working Time Directive, the Stability and Growth Pact and the neo-liberal Lisbon Strategy, and he ignored the economic crisis and its serious consequences in the social dimension.
Във връзка със социално-икономическите проблеми той не представи нищо по-различно, което означава запазване на неолибералните позиции, предложенията, отхвърлени от Европейския парламент, относно Директивата за работното време, Пактът за стабилност и растеж и неолибералната Лисабонска стратегия, и пренебрегна икономическата криза и сериозните й последствия в социално измерение.