Many developing countries were often obliged to cut social expenditure (notably in nutrition, health and education), entailing severe social and political consequences and threatening not only the achievement of the MDGs by 2015, but also undermining past progress observed in recent years.
Много от развиващите се страни често бяха принудени да съкращават социални разходи (по-специално за храни, здравеопазване и образование), което повлече след себе си тежки социални и политически последици и постави под заплаха не само постигането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) до 2015 г., но също и подкопа вече постигнатия през последните години напредък.