Each time there is a disaster, we meet here, in this Chamber, and begin our chorus of lament where naturally we say that what has happened is a tragedy, and we bow our heads in respect for the victims.
При всяко бедствие ние се срещаме тук, в тази зала, и подемаме хора на оплаквачките; обикновено казваме, че станалото е трагедия, и свеждаме глава в памет на жертвите.