We can include the following in the catalogue of unfavourable phenomena which accompany competitiveness: a model of consumption, imposed by industry, which squanders energy and raw materials; competition which is based not on the superiority of the methods used but on the financial supremacy of wealthy monopolistic corporations; a fragmentary competitiveness which is concerned only with the final phase of processing and not gross competitiveness, by which I mean competitiveness which takes account of the preparation of raw materials and materials for production; the taking over of raw materials and energy markets by supranational, often non-European, corporations; increases in energy prices and, as a result, of raw materials too, by regulations which impose a system of emissions trading on the EU Member States; unfair competition imposed mainly by large, supranational corporations, including financial corporations.
Можем да включим следното в каталога на неблагоприятните явления, които съпътстват конкурентоспособността: модел на потребление, наложен от промишлеността, който пилее енергия и суровини, конкуренция, която се основава не на превъзходството на използваните методи, а на финансовото върховенство на богатите монополни корпорации, фрагментирана конкурентоспособност, която се интересува само от окончателния етап на производството, а не брутна конкурентоспособност, с което имам предвид конкурентоспособност, която отчита подготовката на суровините и материалите за производство, контрол на суровините и енергийните пазари от наднационални, често неевропейски, корпорации, увеличения на цените на енергията, а оттам и на суровините, чрез регламенти, които налагат система на търговия с емисии върху държавите-членки на Европейския съюз, нелоялна конкуренция, която се налага предимно от големи, наднационални корпорации, включително финансови корпорации.