After the Chernobyl disaster (1986), the question of radioactive contamination of the environment gained in importance and justified the adoption of three regulations, between 1987 and 1990, which set the maximum permitted levels of contamination in the event of a radiological emergency or nuclear accident, seeing that these effects are long lasting and, very often, can be indirect (contamination of woodlands).
След аварията в Чернобил (1986 г.), въпросът с радиоактивното замърсяване на околната среда придоби значение и обоснова приемането на трите регламента между 1987 и 1990 г., които определят максимално допустимите нива на замърсяване в случай на радиационно замърсяване или ядрена авария, тъй като въздействията са дълготрайни и много често могат да бъдат непреки (замърсяване на горите).