Violence is in large measure a consequence of unequal power relations between men and women, and is an expression of a domination/subordination relationship between the perpetrator and victim for these crimes, therefore, conversation therapy in which both victim and perpetrator take part must be regarded as out of the question since the crime is of such a nature that the two can never be equivalent and equal negotiating parties.
Насилието до голяма степен е резултат от неравни силови позиции на мъже и жени и е израз на отношение на доминиране и подчинение между извършителя и жертвата на тези престъпления; следователно терапевтични разговори, в които участват както жертвата, така и извършителят, трябва да се считат за недопустими, тъй като престъплението е от такова естество, че равнопоставеността на двете страни не може никога да се гарантира.