How can one remain deaf to the appeals, how can one remain unmoved by this dearth of democracy, how can one stay calm upon seeing men and women, rich and poor, young and old, demanding to be freed from a regime of fear?
Как може човек да остане глух за призивите, как да остане равнодушен към тази липса на демокрация, как да остане спокоен, като гледа как мъже и жени, богати и бедни, млади и стари искат да бъдат освободени от един режим на страха?