Whilst our default position would be to object to the approval of almost all future expenditure, I had hoped that we would support the discharge of accounts for past expenditure if the evidence justified it, even if we disapproved of the purposes of that expenditure.
Макар че по подразбиране нашата позиция би била да отхвърлим одобряването на почти всички бъдещи разходи, се надявах, че ще подкрепим освобождаването от отговорност на сметките за минали разходи, щом фактите ги оправдават, дори ако не одобряваме целите, за които тези разходи са извършени.