We are faced with having to choose between, on the one hand, a model of turning in on ourselves, where each country compares its competitiveness with the neighbouring Member State, where it looks at its rating on the financial markets and at the lowest possible contribution it can make to the European budget, and, on the other hand, a model based on solidarity - the only acceptable model - in which social standards are raised, in particular by upholding the position of social dialogue and of unions, with minimum social requirements across Europe and wage-indexing mechanisms that are protected, and in which solidarity between generations is guaranteed by a pension system which provides enough to live in dignity, as Parliament has recently stated.
Трябва да избираме между два модела - модел, при който всяка страна се върти около себе си и сравнява конкурентоспособността си със съседната държава-членка, мисли за рейтинга си на финансовите пазари и за възможно най-ниската вноска, която може да направи в европейския бюджет, и модел, основан на солидарността - единственият приемлив модел, при който социалните стандарти са високи, в частност чрез придържане към социален диалог и съгласие, чрез социален минимум навсякъде в ЕС и механизми за индексиране на заплатите, които са защитени, модел, при който солидарността между поколенията е гарантирана с пенсионна система, осигуряваща достатъчно средства за достоен живот, както наскоро заяви Парламентът.