title: Komission asetus (EY) N:o 824/2000, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2000, interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista menettelyistä sekä menetelmistä viljan laadun määrittämiseksi

text: 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/31 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 824/2000, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2000, interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista menettelyistä sekä menetel- mistä viljan laadun määrittämiseksi EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, (8) ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (2), ja erityisesti sen 5 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: Tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, rukiin, maissin ja durran interventiohinnat vahvistetaan laaduille, jotka vastaavat mahdollisimman tarkkaan yhteisössä korjat- tujen kyseisten viljojen keskimääräistä laatua. lisäksi varmistuttava siitä, että interventioon haltuun- otetut erät säilyvät asianmukaisesti. Interventioelinten suorittaman viljojen haltuunoton menettelyistä 19 päivänä maaliskuuta 1992 annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 689/92 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1664/1999 (6), sekä vertailumenetelmistä viljojen laadun määrittämiseksi 4 päivänä heinäkuuta 1984 annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 1908/84 (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2507/87 (8), on tehty lukuisia muutoksia. Selkeyden vuoksi kyseiset asetukset olisi korvattava tällä asetuk- sella. (9) Viljan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheen- johtajansa asettamassa määräajassa, Korotuksia ja vähennyksiä käyttämällä voidaan markki- noilla todettuja laatuominaisuuksista johtuvia hintaeroja soveltaa myös interventioon. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Interventioon ei pitäisi hyväksyä viljoja, jotka eivät puut- teellisen laatunsa vuoksi sovellu käyttöön tai varastoita- viksi. Intervention tavanomaisen hallinnon yksinkertaistami- seksi ja erityisesti sen mahdollistamiseksi, että jokaisesta interventioon tarjotusta viljasta muodostetaan yhtenäiset erät, olisi vahvistettava vähimmäismäärä, jota pienempiä määriä koskevia tarjouksia interventioelimen ei tarvitse hyväksyä. Voi kuitenkin olla tarpeen säätää suuremmasta jotta inter- vähimmäismäärästä tietyissä jäsenvaltioissa, ventioelimet voisivat ottaa huomioon maassaan vallit- sevat tukkukaupan edellytykset ja käytännöt. Interventioelimille tehtävän tarjouksen edellytysten ja interventioelinten suorittaman haltuunoton edellytysten on oltava yhteisössä mahdollisimman yhdenmukaiset, jotta vältetään tuottajien eriarvoinen kohtelu. Olisi määriteltävä menetelmät tavallisen vehnän, durum- vehnän, rukiin, ohran, maissin ja durran laadun määrit- tämiseksi. Jäsenvaltioiden on julkiseen interventiovarastoon sijoitet- tujen maataloustuotteiden määrien ja valvontaa koskevista säännöistä 8 päivänä marraskuuta 1996 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2148/ 96 (3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 808/1999 (4), säädetyn vuosi-inventaarin laatimisen arviointia Kullakin yhteisössä korjattujen, vähintään 80 tavallisen vehnä-, ruis-, ohra-, maissi- ja durratonnin tai 10 durumvehnätonnin suuruisten yhtenäisten erien haltijalla on oikeus tarjota näitä viljoja interventioelimelle asetuksen (ETY) N:o 1766/92 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina ajanjaksoina. Interventioelimet vähimmäismäärän. voivat kuitenkin vahvistaa suuremman 2 artikla Tullakseen hyväksytyiksi interventioon viljojen on oltava 1. laadultaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia. 2. Viljoja pidetään laadultaan virheettöminä, aitoina ja myyntikelpoisina, jos niillä on näille viljoille ominainen väri, jos niissä ei ole epätavallista hajua eikä eläviä tuholaisia (punkit jos ne vastaavat mukaan luettuina) missään kehitysvaiheessa, liitteessä I olevia vähimmäislaatuvaatimuksia ja jos ne eivät ylitä yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja radioaktiivisuuden sallit- tuja enimmäistasoja. Tuotteen radioaktiivisen saastunnan määrä tarkastetaan ainoas- taan, jos tilanne niin vaatii, ja vain tarpeellisen ajanjakson ajan. Valvontatoimenpiteiden kesto ja soveltamisala määritetään tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jos määritykset osoittavat, että tavallisesta vehnästä koostuvan erän Zeleny-luku on 22—30, kyseisestä vehnästä saadun taikinan on oltava tarttumatonta ja koneessa leipoutuvaa, jotta erä voidaan katsoa laadultaan virheettömäksi, aidoksi ja myyn- tikelpoiseksi 1 kohdan merkityksessä. (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EYVL L 288, 9. 11. 1996, s. 6. (4) EYVL L 102, 17. 4. 1999, s. 70. (5) EYVL L 74, 20. 3. 1992, s. 18. (6) EYVL L 197, 29. 7. 1999, s. 28. (7) EYVL L 178, 5. 7. 1984, s. 22. (8) EYVL L 235, 20. 8. 1987, s. 10. L 100/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 Tässä asetuksessa sovellettavat määritelmät aineksista, 3. jotka eivät ole moitteettoman laatuista perusviljaa, esitetään liitteessä II. Perusviljojen ja muiden viljojen jyvät, jotka ovat vaurioituneita, torajyvien vioittamia tai pilaantuneita, luokitellaan ryhmään ”erilaiset epäpuhtaudet”, vaikka niissä olevat vauriot kuuluvat muihin ryhmiin. oltava erityisesti seuraavat tiedot: a) tarjoajan nimi; b) tarjottu vilja; c) tarjotun viljan varastointipaikka; d) tarjotun viljan määrä, tärkeimmät ominaisuudet ja korjuu- vuosi; 3 artikla e) interventiokeskus, jolle tarjous tehdään. Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 5 ja 6 artiklan mukaisesti inter- ventioon tarjottujen viljojen laadun määrittämiseksi käytetään seuraavia menetelmiä: 3. 1. vertailumenetelmä sellaisten ainesten määrittämiseksi, jotka eivät ole moitteettoman laatuista perusviljaa, on liit- teessä III esitetty menetelmä; IV esitetty menetelmä. 3. 2. vertailumenetelmä kosteuspitoisuuden määrittämiseksi on liitteessä voivat kuitenkin käyttää myös muita liitteessä IV omaksutulle periaatteelle rakentuvia menetelmiä tai ISO 712:1998 -menetelmää tai infrapunatekniikkaan perustuvaa mene- telmää. Kiistatapauksessa on käytettävä yksinomaan liit- teessä IV esitettyä menetelmää; Jäsenvaltiot 3. 3. vertailumenetelmä durran sisältämien tanniinien määrittä- miseksi on ISO 9648:1988 -menetelmä; 3. 4. vertailumenetelmä vehnästä tehdyn taikinan tarttumatto- muuden ja leipoutuvuuden määrittämiseksi on liitteessä V esitetty menetelmä; 3. 5. vertailumenetelmä tavallisen vehnän jauhettujen jyvien valkuaispitoisuuden määrittämiseksi on Kansainvälisen viljakemian yhdistyksen (ICC) hyväksymä menetelmä, jonka vahvistetaan otsikossa nro 105/2, ”Viljojen ja viljatuotteiden valkuaispitoisuuden määritys- menetelmä”; standardit Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää mitä tahansa muuta menetelmää. Siinä tapauksessa niiden on etukäteen todis- tettava komissiolle, että ICC on hyväksynyt tällä menetel- mällä saatujen tulosten vastaavuuden; 3. 6. tavallisen vehnän jauhettujen jyvien Zeleny-luku määrite- tään ISO 5529:1992 -menetelmällä; 3. 7. Hagberg-sakoluku (amylaasien aktiivisuuden mittauskoe) määritetään ISO 3093:1982 -menetelmällä; 3. 8. vertailumenetelmä läpikuultavuutensa menettäneiden durumvehnän jyvien määrän määrittämiseksi on liitteessä VI esitetty menetelmä; 3. 9. vertailumenetelmä ominaispainon määrittämiseksi on ISO 7971/2:1995 -menetelmä. 4 artikla 1. tehtävä interventioelimen laatimalle lomakkeelle, Jotta interventiotarjous voidaan ottaa huomioon, se on jossa on Lomakkeessa on oltava lisäksi ilmoitus siitä, että tuotteet ovat jos viljat on hyväksytty interventioon yhteisöstä peräisin, tai erityisin edellytyksin niiden tuotantoalueen mukaan, tiedot alueesta, jolla ne on tuotettu. Interventioelin voi kuitenkin ottaa huomioon tarjouksen, joka on esitetty muussa kirjallisessa muodossa ja erityisesti televies- tinä, jos siitä käyvät ilmi kaikki tiedot, jotka on oltava edellä tarkoitetussa lomakkeessa. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että tällaisen tarjouksen tekemisen jälkeen edellä mainittu lomake lähetetään tai jätetään suoraan sanotun kuitenkaan rajoitta- toimivaltaiselle viranomaiselle, matta kolmannen alakohdan mukaisesti jätetyn tarjouksen voimassaoloa jättöpäivästä alkaen. 2. Jos tarjousta ei oteta huomioon, interventioelin antaa siitä tiedon kyseiselle taloudelliselle toimijalle viiden työpäivän kuluessa tarjouksen vastaanottamisesta. Jos tarjous otetaan huomioon, taloudellisille toimijoille jonne viljat 3. ilmoitetaan mahdollisimman pian varastosta, otetaan haltuun, sekä toimitusaikataulusta. Interventioelin voi muuttaa tätä aikataulua tarjoajan tai varas- toijan pyynnöstä. Viimeinen toimitus on suoritettava viimeistään tarjouksen vastaanottokuukautta seuraavan neljännen kuukauden lopussa, mutta kuitenkin viimeistään 1 päivänä heinäkuuta Espanjassa, Kreikassa, Italiassa ja Portugalissa ja viimeistään 31 päivänä heinäkuuta muissa jäsenvaltioissa. 5 artikla 1. Interventioelin ottaa tarjotut viljat haltuunsa, kun inter- ventioelin tai sen edustaja on todennut koko erän osalta inter- ventiovarastoon toimitetun tavaran määrän ja vaadittavat vähimmäisominaisuudet, joista säädetään liitteessä. Laatuominaisuudet todetaan tarjotun erän sellaisen edus- 2. tavan näytteen perusteella, joita on otettu yksi jokaisesta toimituksesta ja vähintään yksi jokaiselta 60 tonnilta. joka koostuu näytteistä, Toimitettu määrä on todettava punnitsemalla tarjoajan ja edustajan interventioelimen riippumattoman 3. tarjoajasta läsnäollessa. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/33 Interventioelimen edustaja voi myös olla varastoija. Siinä tapauksessa: sista, päinvastaisessa EMOTR. tapauksessa kustannuksista vastaa a) interventioelin toteuttaa itse 45 päivän kuluessa haltuun- johon sisältyy ainakin tilavuuden otosta tarkastuksen, tarkastaminen; punnitun määrän ja tilavuusmenetelmällä arvioidun määrän välinen mahdollinen ero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia; b) jos sallittu poikkeama ei ylity, varastoija vastaa kaikista kustannuksista, jotka liittyvät myöhemmässä punnituksessa mahdollisesti todettuihin puuttuviin määriin haltuunoton yhteydessä varastokirjanpitoon merkittyyn painoon nähden; c) jos sallittu poikkeama ylittyy, erä on punnittava välittö- mästi. Jos todettu paino on pienempi kuin varastokirjanpi- toon merkitty paino, varastoija vastaa punnituskustannuk- sista, päinvastaisessa tapauksessa kustannuksista vastaa jäsenvaltio. 4. Jos viljat otetaan haltuun varastoon, jossa ne ovat tarjouk- sentekohetkellä, määrä voidaan todeta varastokirjanpidon että ammatillisia perusteella, interventioelimen vaatimuksia, sillä edellytyksellä, että: jonka on vastattava sekä a) varastokirjanpidossa näkyvät punnituksessa todettu paino, erityisesti fyysiset kosteuspitoisuus, mahdolliset siirrot siilosta toiseen sekä käsittelyt; punnituksesta ei saa olla yli 10 kuukautta; laatuominaisuudet punnitushetkellä, b) varastoija ilmoittaa, että tarjottu erä vastaa kaikilta osiltaan varastokirjanpidon tietoja; c) punnitushetkellä todetut laatuominaisuudet ovat samat kuin joka koostuu interventioelimen tai joita otetaan yksi 60 edustavalla näytteellä, sen edustajan ottamista näytteistä, tonnilta. 6 artikla Interventioelin tutkituttaa otettujen näytteiden fyysiset ja tekniset ominaisuudet 20 työpäivän kuluessa edustavan näyt- teen ottamisesta. Jos määritykset osoittavat, että tarjotut viljat eivät vastaa inter- ventioon vaadittavaa vähimmäislaatua, kyseiset viljat viedään pois tarjoajan kustannuksella. Tarjoaja vastaa myös kaikista aiheutuneista kustannuksista. Tarjoaja vastaa kustannuksista, jotka liittyvät: a) durran tanniinipitoisuuden määrittämiseen; b) amylaasien aktiivisuuden mittauskokeeseen (Hagberg); c) tavallisen vehnän ja durumvehnän valkuaispitoisuuden määrittämiseen; d) Zeleny-testiin; e) leipoutuvuustestiin. Kiistatapauksessa interventioelin asettaa kyseiset tuotteet uudel- leen tarvittaviin tarkastuksiin, joihin liittyvät kustannukset häviävän osapuolen on maksettava. 7 artikla Interventioelin laatii jokaisesta tarjouksesta haltuunottotiedot- teen. Siinä on ilmoitettava a) määrän ja vähimmäisominaisuuksien tarkastuspäivä; 5. Sovellettaessa 4 alakohtaa b) toimitetun määrän paino; a) huomioon otettava paino on varastokirjanpitoon merkitty paino, jota on tarvittaessa tarkistettava punnitushetkellä todetun ja edustavasta näytteestä todetun kosteuspitoi- suuden ja/tai erilaisten epäpuhtauksien (Schwarzbesatz) määrän välisten erojen huomioon ottamiseksi. Ero erilaisten epäpuhtauksien määrässä voidaan ottaa huomioon ainoas- taan varastokirjanpitoon merkityn painon tarkistamiseksi alaspäin; b) interventioelin tarkastaa tilavuuden 45 päivän kuluessa haltuunotosta; punnitun määrän ja tilavuusmenetelmällä arvioidun määrän välinen mahdollinen ero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia; c) edustavan näytteen kokoamiseksi otettujen näytteiden määrä; d) todetut fyysiset ominaisuudet; e) elin, joka vastaa teknisiä vaatimuksia koskevista tutkimuk- sista, sekä tutkimusten tulokset. Tämä tiedote päivätään ja se lähetetään varastoijalle varmennet- tavaksi. 8 artikla c) jos sallittu poikkeama ei ylity, varastoija vastaa kaikista kustannuksista, jotka liittyvät myöhemmässä punnituksessa todettuihin puuttuviin määriin haltuunoton mahdollisesti yhteydessä varastokirjanpitoon merkittyyn painoon nähden; d) jos sallittu poikkeama ylittyy, erä on punnittava välittö- mästi. Jos todettu paino on pienempi kuin varastokirjanpi- toon merkitty paino, varastoija vastaa punnituskustannuk- 1. Tarjoajalle maksettava hinta on asetuksen (ETY) N:o 1766/92 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu, tarjouksen hyväksy- misilmoituksessa ensimmäiseksi toimituspäiväksi vahvistettuna päivänä voimassa oleva interventiohinta, joka koskee purka- mattomana varastoon toimitettua tavaraa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista. Tämä hinta tarkistetaan ottaen huomioon 9 artiklassa tarkoitetut hinnankorotukset ja -alennukset. L 100/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 Jos toimitus suoritetaan kuitenkin sellaisen kuukauden aikana, jona interventiohinta on alempi kuin tarjouskuukauden inter- sovelletaan viimeksi mainittua hintaa. Tämän ventiohinta, alakohdan säännöstä ei sovelleta elo- ja syyskuun aikana tarjottuun maissiin ja durraan. 2. Kun interventioelin saa tarjouksen asetuksen (ETY) N:o 1766/92 4 artiklan mukaisesti, se päättää viljan haltuunottopai- kasta ja haltuunoton ensimmäisestä päivästä. Tarjoaja vastaa tavaran kuljetuskustannuksista varastosta, jossa se on tarjouksentekohetkellä, sellaiseen interventiokeskukseen, jonne se voidaan kuljettaa alhaisimmin kustannuksin. Jos interventioelimen nimeämä haltuunottopaikka ei ole inter- jonne tavara voidaan kuljettaa alhaisimmin ventiokeskus, interventioelin määrittää ylimääräiset kuljetus- kustannuksin, kustannukset ja vastaa niistä. Tässä tapauksessa interventioelin määrittää edellisessä alakohdassa tarkoitetut kuljetuskustan- nukset. interventioelin yhteisymmärryksessä tarjoajan kanssa Jos jossa tavara on varastoi haltuun otetun tavaran varastoon, tarjouksentekohetkellä, interventiohinnasta vähennetään edel- lisen alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetut kustannukset sekä varastostapoistamiskustannukset; viimeksi mainitut arvioi- daan tosiasiallisten kustannusten perusteella. asianomaisen jäsenvaltion toteamien 3. Maksu suoritetaan 30—35 päivän välillä tämän asetuksen 5 artiklassa tarkoitetusta haltuunottopäivästä. ohran osalta yli 5 prosenttia, kuhunkin 0,1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan 0,05 euron suuruista hinnanalennusta; e) jos itäneiden jyvien osuus on yli 2,5 prosenttia, kuhunkin 0,1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan 0,05 euron suuruista hinnanalennusta; f) jos erilaisten epäpuhtauksien (Schwarzbesatz) osuus on durumvehnän osalta yli 0,5 prosenttia ja tavallisen vehnän, rukiin, ohran, maissin ja durran osalta yli 1 prosentti, kuhunkin 0,1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan 0,1 euron suuruista hinnanalennusta; g) jos durumvehnän läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien prosenttiosuus on yli 20 prosenttia, kuhunkin 1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan 0,2 euron suuruista hin- nanalennusta; h) jos tavallisen vehnän valkuaispitoisuus on alle 11,5 prosenttia, sovelletaan liitteen VII taulukossa IV vahvistet- tuja hinnanalennuksia; i) jos interventioon tarjotun durran tanniinipitoisuus kuiva- aineesta on yli 0,4 prosenttia, sovellettava hinnanalennus lasketaan liitteessä VIII vahvistetun menetelmän mukaisesti. 10 artikla Kukin toimija, 1. tuotteita interventioelimen lukuun, valvoo tuotteita ja niiden säilymistä ja antaa viipymättä kyseiselle elimelle tiedon säännöllisesti kaikista tässä suhteessa ilmenevistä ongelmista. ostettuja varastoi joka 9 artikla 2. Interventioelin varmistaa vähintään kerran vuodessa varastoidun tuotteen laadun. Tätä varten näyte voidaan ottaa silloin, kun asetuksen (EY) N:o 2148/96 4 artiklassa säädetty inventaari laaditaan. Tarjoajalle maksettavaan hintaan tehtävät korotukset alennukset samanaikaisesti seuraavien määrien mukaisesti: ilmoitetaan euroina tonnilta, tai ja niitä sovelletaan a) jos interventioon tarjotun viljan kosteuspitoisuus on alle 14 prosenttia, sovelletaan liitteen VII taulukossa I vahvistettuja hinnankorotuksia. Jos interventioon tarjotun viljan kosteus- pitoisuus on yli 14 prosenttia, sovelletaan liitteen VII taulu- kossa II vahvistettuja hinnanalennuksia; b) jos interventioon tarjotun tavallisen vehnän ominaispaino on muu kuin 76 kg/hehtolitra tai ohran muu kuin 64 kg/ hehtolitra, sovelletaan liitteen VII taulukossa III vahvistettuja hinnanalennuksia; c) jos rikkoutuneiden jyvien osuus on durumvehnän, tavallisen vehnän, rukiin ja ohran osalta yli 3 prosenttia ja maissin ja durran osalta yli 4 prosenttia, kuhunkin 0,1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan 0,05 euron suuruista hinnanalennusta; d) jos jyvistä koostuvien epäpuhtauksien osuus on durum- vehnän osalta yli 2 prosenttia, rukiin osalta yli 3 prosenttia, maissin ja durran osalta yli 4 prosenttia, tavallisen vehnän ja 11 artikla Interventioelimet vahvistavat tarvittaessa tämän asetuksen sään- nösten mukaisia täydentäviä haltuunottoa koskevia menettelyjä ja edellytyksiä ottaakseen huomioon kyseisessä jäsenvaltiossa vallitsevat erityiset olosuhteet; ne voivat pyytää erityisesti sään- nöllisiä ilmoituksia hallussa pidetyistä varastoista. 12 artikla Kumotaan asetukset (ETY) N:o 689/92 ja (ETY) N:o 1908/84 1 päivästä heinäkuuta 2000. 13 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2000. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/35 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 19 päivänä huhtikuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen L 100/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 LIITE I Durumvehnä Tavallinen vehnä Ruis Ohra Maissi Durra A. Enimmäiskosteuspitoisuus 14,5 % 14,5 % 14,5 % 14,5 % 14,5 % 14,5 % 12 % 12 % 12 % 12 % 12 % 12 % 5 % 7 % 5 % 5 % 5 % 12 % 10 % 5 % 10 % 5 % B. Niiden ainesten enimmäisprosentti- osuus, jotka eivät ole moitteettoman laatuista perusviljaa: 1. rikkoutuneita jyviä 2. jyvistä koostuvia epäpuhtauksia (muut kuin 3 kohdassa tarkoi- tetut) joista: a) kuivettuneita jyviä b) muuta viljaa c) tuholaisten vioittamia jyviä d) jyviä, koja joiden alkioissa värivi- 6 % 5 % 3 % — e) lämmön vaurioittamia jyviä 0,50 % 0,50 % 1,5 % 3. pilkukkaita ja/tai Fusarium- 5 % sienen vioittamia jyviä joista: — Fusarium-sienen vioittamia 1,5 % jyviä 4. itäneitä jyviä 5. erilaisia epäpuhtauksia (Schwarz- 4 % 3 % — — 4 % 3 % — — 4 % 3 % — — — 3 % — — 6 % 3 % — 3 % — — 6 % 3 % 5 % — 3 % — — 6 % 3 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,05 % 0,05 % besatz) joista: a) vieraita siemeniä — haitallisia — muita b) pilaantuneita jyviä: — lämmön tai makkaan vaurioittamia jyviä liian voi- kuivaamisen — muita c) varsinaisia epäpuhtauksia d) kuoria e) torajyviä f) mädäntyneitä jyviä g) kuolleita hyönteisiä ja hyön- teisten osia 0,05 % 0,05 % 0,05 % — — — C. Kokonaan tai osittain läpikuultavuu- tensa menettäneiden jyvien prosent- timäärä 27 % — — — D. Tanniinin enimmäispitoisuus (1) E. Ominaispaino vähintään (kg/hl) — 78 — 73 — 70 — 62 — — — — — — — — 1 % — 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/37 F. Valkuaispitoisuus vähintään (1): — markkinointivuosi 2000/2001 — markkinointivuosi 2001/2002 — markkinointivuosi ja sitä seuraavat 2002/2003 G. Sakoluku sekuntia (Hagberg) H. Zeleny-luku (ml) (1) prosenttia kuiva-aineesta. Durumvehnä Tavallinen vehnä Ruis Ohra Maissi Durra 11,5 % 11,5 % 11,5 % 10 % 10,3 % 10,5 % 220 — 220 22 — — 120 — — — — — — — — — — L 100/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 1. MUUT KUIN MOITTEETTOMAN LAATUISTA PERUSVILJAA OLEVAT AINEKSET LIITE II 1. 1 Rikkoutuneet jyvät Kaikkia jyviä, puimisessa vioittuneet jyvät ja jyvät, joiden alkio on poistettu. joiden ydin on osittain paljaana, pidetään rikkoutuneina jyvinä. Tähän ryhmään kuuluvat myös Maissin osalta rikkoutuneina jyvinä pidetään jyvien osia tai reikien läpimitta on 4,5 millimetriä. jyviä, jotka läpäisevät pyöreäreikäisen seulan, jonka Durran osalta rikkoutuneina jyvinä pidetään jyvien osia tai jyviä, jotka läpäisevät pyöreäreikäisen seulan, jonka reikien läpimitta on 1,8 millimetriä. 1. 2 Jyvistä koostuvat epäpuhtaudet a) kuivettuneet jyvät: kuivettuneina jyvinä pidetään jyviä, jotka sen jälkeen, kun niistä on poistettu kaikki muut tässä liitteessä tarkoitetut näytteen ainekset, läpäisevät seulan, jossa on seuraavankokoisia aukkoja: tavallinen vehnä 2 mm, ruis 1,8 mm, durumvehnä 1,9 mm, ohra 2,2 mm. Tästä määritelmästä poiketen kuivettuneilla jyvillä tarkoitetaan — Ruotsissa ja Suomessa viljellyn ohran osalta, jonka ominaispaino on vähintään 64 kg/hehtolitra ja jota tarjotaan interventioon kyseisissä jäsenvaltioissa, — sellaisen ohran osalta, jonka enimmäiskosteuspitoisuus on 12,5 prosenttia, jyviä, jotka sen jälkeen kun niistä on poistettu kaikki tässä liitteessä tarkoitettu muu aines, läpäisevät seulan, jonka aukot ovat 2 millimetriä. Tähän ryhmään kuuluvat lisäksi hallan vioittamat jyvät ja kaikki kypsymättömät (vihreät) jyvät. b) muut viljat: ”Muilla viljoilla” tarkoitetaan kaikkia jyviä, jotka eivät ole samaa lajia kuin näytteen jyvät. c) tuholaisten vioittamat jyvät: Tuholaisten vioittamia jyviä ovat kaikki jyvät, joissa on syömäjälkiä. Tähän ryhmään kuuluvat myös kaikki luteen vioittamat jyvät. d) jyvät joiden alkiossa on värivikoja, pilkukkaat jyvät ja Fusarium-sienen vioittamat jyvät: Jyviä, joiden alkiossa on värivikoja, ovat jyvät, joiden siemenkuoressa on ruskeita tai ruskeanmustia värivikoja ja joilla on säännöllinen, itämätön alkio. Tavallisen vehnän jyvät, joiden alkiossa on värivikoja, otetaan huomioon ainoastaan 8 prosenttia ylittävältä osalta. Durumvehnän — pilkukkaina jyvinä pidetään jyviä, joissa on ruskeita tai ruskeanmustia värivikoja muissa osissa kuin varsinai- sessa alkiossa, — Fusarium-sienen vioittamina jyvinä pidetään jyviä, joiden siemenkuoren on saastuttanut Fusarium mycelium; nämä jyvät näyttävät lievästi kuivettuneilta, ryppyisiltä ja niissä on hajanaisia, rajoiltaan epämääräisiä vaalean- punaisia tai valkoisia täpliä. e) kuivauksen vaurioittamat jyvät ovat jyviä, joissa on ulkoisia merkkejä paahtumisesta mutta jotka eivät ole pilaantuneita jyviä. 1. 3 Itäneet jyvät Itäneet jyvät ovat jyviä, joissa voidaan selvästi paljain silmin nähdä sirkkajuuri tai sirkkasilmu. Kun näytteestä arvioidaan itäneiden jyvien pitoisuutta, on kuitenkin otettava huomioon näytteen yleisvaikutelma. Toisilla viljalajeilla alkio on ulkoneva, kuten durumvehnällä, jonka alkiota peittävä siemenkuori halkeaa, kun viljaerää ravistellaan. Nämä jyvät muistuttavat itäneitä jyviä, mutta niitä ei pidä laskea tähän ryhmään. Itäneitä jyviä ovat ainoastaan ne, joiden alkiossa on selvästi näkyviä muutoksia, minkä vuoksi itäneet jyvät voidaan helposti erottaa säännöllisestä jyvästä. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/39 1. 4 Erilaiset epäpuhtaudet (Schwarzbesatz) a) vieraat siemenet Vieraita siemeniä ovat joko viljeltyjen tai luonnonvaraisten kasvien, muiden kuin viljojen siemenet. Vieraita siemeniä ovat siemenet, joita ei hyödytä kerätä tai joita voidaan käyttää eläinten rehuna, sekä haitalliset siemenet. Haitallisina jyvinä pidetään ihmisille ja eläimille myrkyllisiä jyviä, viljan puhdistusta ja jauhamista haittaavia tai vaikeuttavia jyviä sekä viljajalosteiden laatua muuttavia jyviä. b) pilaantuneet jyvät Pilaantuneita jyviä ovat jyvät, joista on mädäntymisen, homesienien tai bakteerien aiheuttaman pilaantumisen tai muiden tekijöiden seurauksena tullut ihmisravinnoksi kelpaamattomia tai rehuviljojen osalta kotieläimien ravin- noksi kelpaamattomia. Tähän ryhmään kuuluvat myös lämmön tai liian voimakkaan kuivaamisen vaurioittamat jyvät. Nämä lämmön vaurioittamat jyvät ovat täysin kehittyneitä jyviä, joiden siemenkuori on väriltään harmahtavanruskean ja mustan välillä, kun taas niiden ytimen poikkileikkaus on väriltään kellanharmaan ja ruskeanmustan välillä. Viljasääskien vaurioittamia jyviä pidetään vahingoittuneina jyvinä ainoastaan, jos sienten aiheuttaman vioituksen seurauksena enemmän kuin puolet jyvän pinnasta on väriltään harmaan ja mustan välillä. Jos vähemmän kuin puolet jyvän pinnasta on värittynyt, jyvä on laskettava tuholaisen vioittamiin jyviin. c) varsinaiset epäpuhtaudet Varsinaisina epäpuhtauksina pidetään kaikkia viljanäytteen aineksia, jotka jäävät 3,5 mm:n seulaan (lukuun ottamatta muiden viljojen jyviä ja perusviljan erityisen isoja jyviä) ja aineksia, jotka läpäisevät 1,0 mm:n seulan. Tähän ryhmään kuuluvat lisäksi kivet, hiekka, korren osat ja muut näytteistä löytyvät epäpuhtaudet, jotka läpäisevät 3,5 mm:n seulan ja jotka jäävät 1,0 mm:n seulaan. Tätä määritelmää ei sovelleta maissiin. Maissin osalta varsinaisina epäpuhtauksina on pidettävä kaikkia näytteen aineksia, jotka läpäisevät 1,0 mm:n seulan sekä kaikkia edellisessä alakohdassa mainittuja epäpuhtauksia. d) kuoret (maissilla tähkän osat); e) torajyvät; f) mädäntyneet jyvät; g) kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. 1. 5 Elävät tuholaiset 1. 6 Läpikuultavuutensa menettäneet jyvät Läpikuultavuutensa menettäneillä durumvehnän jyvillä tarkoitetaan jyviä, läpikuultavana. joiden ydintä ei voida pitää kokonaan 2. KUNKIN VILJAN OSALTA HUOMIOON OTETTAVAT SEIKAT EPÄPUHTAUKSIA MÄÄRITELTÄESSÄ 2. 1 Durumvehnä Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä, jyviä, joiden alkiossa on värivikoja, pilkukkaita jyviä, Fusariumsienen vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä. Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset epäpuhtaudet, kuoret, torajyvät, pilaantu- neet jyvät, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. 2. 2 Tavallinen vehnä Jvvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä, jyviä, ja kuivauksen vaurioittamia jyviä. joiden alkiossa on värivikoja, Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset epäpuhtaudet, kuoret, torajyvät, pilaantu- neet jyvät, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. L 100/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 2. 3 Ruis Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä. Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset epäpuhtaudet, kuoret, torajyvät, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. 2. 4 Ohra Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä. Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset epäpuhtaudet, kuoret, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. 2. 5 Maissi Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan muiden viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä. Maissin varsinaisina epäpuhtauksina pidetään kaikkia näytteen aineksia, jotka läpäisevät 1,0 mm:n seulan. Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset epäpuhtaudet, kuoret, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. 2. 6 Durra Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan muiden viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä. Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset epäpuhtaudet, kuoret, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/41 LIITE III VERTAILUMENETELMÄ NIIDEN AINESTEN MÄÄRITTÄMISEKSI, JOTKA EIVÄT OLE MOITTEETTOMAN LAATUISIA PERUSVILJOJA 1. Tavallisen vehnän, durumvehnän, rukiin ja ohran keskimääräinen 250 g:n näyte seulotaan kahdella seulalla, joista toisessa on 3,5 mm:n aukot ja toisessa 1 mm:n aukot, puoli minuuttia kummallakin. Tasaisen seulonnan takaamiseksi on suositeltavaa käyttää mekaanista seulaa, esimerkiksi tärypöytää, johon on asen- nettu seulat. 3,5 mm:n seulaan jääneet ainekset ja 1,0 mm:n seulan läpäisseet ainekset on punnittava yhdessä ja niitä pidetään varsinaisina epäpuhtauksina. Jos 3,5 mm:n seulaan jääneet ainekset sisältävät muiden viljojen ryhmään kuuluvia osia tai perusviljan erityisen isoja jyviä, nämä osat jyvät on laitettava takaisin seulan läpäisseeseen näytteeseen. Seulottaessa 1,0 mm:n seulalla on tutkittava, löytyykö näytteestä eläviä tuholaisia. tai Seulan läpäisseestä näytteestä otetaan erottimen avulla 50—100 g:n näyte. Tämä osanäyte on punnittava. Sen jälkeen tämä osanäyte on levitettävä pinsetillä tai sarvilastalla pöydälle ja poistettava siitä rikkoutuneet jyvät, muut viljat, itäneet jyvät, tuholaisten vioittamat jyvät, hallan vioittamat jyvät, jyvät, joiden alkiossa on värivikoja, pilkukkaat jyvät, vieraat siemenet, torajyvät, pilaantuneet jyvät, sienitaudin vioittamat jyvät, kuoret sekä elävät tuholaiset ja kuolleet hyönteiset. Jos osanäyte sisältää vielä kuoressa olevia jyviä, ne on kuorittava käsin, ja näin saatuja kuoria pidetään kuoren osina. Kiviä, hiekkaa ja korren osia pidetään varsinaisina epäpuhtauksina. Osanäytettä seulotaan puoli minuuttia: tavallinen vehnä seulotaan 2,0 mm:n seulan läpi, ruis 1,8 mm:n neulan läpi, durumvehnä 1,9 mm:n seulan läpi ja ohra 2,2 mm:n seulan läpi. Tämän seulan läpäiseviä aineksia pidetään kuivettu- neina jyvinä. Kuivettuneiden jyvien ryhmään kuuluvat hallan vioittamat jyvät sekä kypsymättömät vihreät jyvät. 2. Maissin 500 g:n keskimääräistä näytettä ja durran 250 g:n keskimääräistä näytettä ravistellaan 1,0 mm:n seulassa puoli minuuttia. Tutkitaan, löytyykö näytteestä eläviä tuholaisia ja kuolleita hyönteisiä. Poistetaan pinsetillä tai sarvilastalla 1,0 mm:n seulaan jääneistä aineksista kivet, hiekka, korren osat ia muut epäpuh- taudet. Lisätään näin poistetut epäpuhtaudet aineksiin, jotka ovat läpäisseet 1,0 mm:n seulan, ja punnitaan ne yhdessä. Valmistetaan seulan läpäisseestä näytteestä erottimen avulla 100—200 g:n näyte maissista ja 25—50 g:n näyte durrasta. Punnitaan tämä osanäyte. Sen jälkeen levitetään osanäyte ohueksi kerrokseksi pöydälle. Poistetaan pinsetin tai sarvilastan avulla muiden viljojen osat, tuholaisten vioittamat jyvät, hallan vioittamat jyvät, itäneet jyvät, vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, kuoret, elävät tuholaiset ja kuolleet hyönteiset. Sen jälkeen osanäyte seulotaan 4,5 mm:n pyöreäreikäisen seulan läpi maissin osalta ja 1,8 mm:n pyöreäreikäisen seulan läpi durran osalta. Tämän seulan läpäisevät ainekset on katsottava rikkoutuneiksi jyviksi. 3. Niiden ainesten ryhmät, jotka eivät ole moitteettoman laatuisia perusviljoja ja jotka määritetään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä noudattaen, on punnittava mahdollisimman tarkasti 0,01 g:n tarkkuudella ja ne on jaettava prosenttimäärän mukaan keskimääräisestä näytteestä. Tutkimusselosteen tiedot annetaan 0,1 %:n tarkkuudella. Tutki- taan, löytyykö näytteestä eläviä tuholaisia. Pääsääntöisesti jokaisesta näytteestä on tehtävä kaksi määritystä. Niiden edellä säädettyjen ainesten kokonaismäärä saa poiketa enintään 10 %. 4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdissa tarkoitetuissa toimenpiteissä on käytettävä seuraavaa välineistöä: a) näytteiden erotin, esimerkiksi kartiomainen tai uurteinen laite; b) tarkkuusvaaka ja koestusvaaka; c) 1,0 mm:n, 1,8 mm:n, 1,9 mm:n, 2,0 mm:n, 2,2 mm:n ja 3,5 mm:n seulat sekä pyöreäreikäiset seulat, joiden reikien läpimitat ovat 1,8 mm ja 4,5 mm. Seulat voidaan asentaa tärypöydälle. L 100/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 KÄYTÄNNÖN VERTAILUMENETELMÄ KOSTEUSPITOISUUDEN MÄÄRITTÄMISEKSI LIITE IV 1. Periaate Tuote kuivataan 130—133 °C:n lämpötilassa tavallisessa ilmanpaineessa osasten koon mukaan vahvistetun keston ajan. 2. Soveltamisala Tätä kuivausmenetelmää sovelletaan jauhettujen viljojen osasiin, joista vähintään 50 % läpäisee 0,5 mm:n seulan ja joista jää seulontajäännöstä enintään 10 prosenttia 1,0 mm:n pyöreäreikäiseen seulaan. Sitä sovelletaan myös jauhoihin. 3. Välineistö Tarkkuusvaaka. Kosteutta imemättömästä materiaalista valmistettu, helposti puhdistettava jauhatuslaite, jolla saadaan aikaan nopea, tasainen jauhautuminen ilman havaittavissa olevaa kuumentumista ja jossa vältetään ulkopuolisen ilman vaikutus mahdollisimman hyvin ja joka täyttää 2 kohdassa esitetyt vaatimukset (esimerkiksi kartiomylly). Ruostumattomasta metallista tai lasista valmistettu astia, jossa on hiottu kansi; pinta-alan on oltava sellainen, että näytettä voidaan levittää sille 0,3 g/cm2. 130—133 °C:n lämpötilaan (1) säädetty sähkölämmitteinen tasalämpöinen lämpökaappi, jossa on riittävä tuuletusjär- jestelmä (2). Eksikaattori, jossa on paksu, rei'itetty, metallinen tai posliininen levy ja joka sisältää tehokasta kuivausainetta. 4. Menetelmä Kuivaus Punnitaan etukäteen punnitussa astiassa ± 1 mg:n tarkkuudella sellainen määrä jauhettua ainetta, joka vastaa noin 5 g:aa pienijyväisiä viljoja ja noin 8 g:aa maissia. Asetetaan astia 130—133 °C:n lämpötilaan kuumennettuun lämpö- kaappiin. Jottei lämpökaapin lämpötila laske liikaa, astia on asetettava sisään mahdollisimman nopeasti. Annetaan pienijyväisten viljojen kuivua 2 tuntia ja maissin 4 tuntia siitä hetkestä lähtien, jolloin lämpökaappi on saavuttanut uudelleen 130—133 °C:n lämpötilan. Otetaan astia pois lämpökaapista, suljetaan nopeasti kannella, annetaan jäähtyä 30—45 minuutin ajan eksikaattorissa ja punnitaan (punnitukset on tehtävä ± 1 mg:n tarkkuudella). 5. Laskentamenetelmä ja kaavat E = näytteen alkumassa grammoina M = näytteen massa grammoina käsittelyn jälkeen M(cid:2) = näytteen massa grammoina jauhamisen jälkeen m = näytteen massa grammoina kuivauksen jälkeen. Kosteuspitoisuus prosentteina tuotteesta sellaisenaan on yhtä suuri kuin: — ilman esikäsittelyä (E – m) x 100/E — esikäsittelyn kanssa [(M(cid:2) – m)M/M(cid:2) + E – M] × 100/E = 100 (1 – Mm/EM(cid:2)). On tehtävä vähintään kaksi koetta. 6. Toistettavuus Saman henkilön samanaikaisesti tai lyhyin väliajoin tekemien kahden rinnakkaisen määrityksen tulosten välinen ero ei saa olla enemmän kuin 0,15 g kosteudesta 100 g:n näytteillä. Jos määrä ylitetään, määritykset on toistettava. (1) Ilman lämpötila lämpökaapin sisäpuolella. (2) Lämpökaapilla on oltava sellainen lämmityskyky, että 130—133 °C:n lämpötilaan etukäteen säädettynä kaapin lämpötila palautuu ennalleen alle 45 minuutissa sen jälkeen, kun siihen on asetettu suurin mahdollinen määrä näytteitä kuivumaan samanaikaisesti. Lämpökaapin tuuletuksen on oltava sellainen, että kaikkien lämpökaappiin mahtuvien pienijyväisten viljojen (tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, durran ja rukiin) ryynien näytteiden kahden tunnin kuivauksen jälkeen tai kaikkien lämpökaappiin mahtuvien maissin näytteiden neljän tunnin kuivauksen jälkeen saadut tulokset eroavat vähemmän kuin 0,15 % pienijyväisten viljojen kolmen tunnin kuivauksen ja maissin viiden tunnin kuivauksen jälkeen saaduista tuloksista. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/43 TAVALLISEN VEHNÄN TARTTUMATTOMUUDEN JA KONEESSA LEIPOUTUVUUDEN VÄHIMMÄISLAADUN MÄÄRITYSMENETELMÄ LIITE V 1. Otsikko Menetelmä vehnäjauhon koeleivontaan. 2. Soveltamisala Menetelmää sovelletaan koejauhatuksessa saatuihin vehnäjauhoihin hiivalla nostatetun leivän valmistamiseksi. 3. Periaate Valmistetaan jauhoista, vedestä, hiivasta, suolasta ja sakkaroosista taikina määrätyssä taikinakoneessa. Taikinan paloittelun ja pyörittelyn jälkeen taikinapalojen annetaan nousta 30 minuuttia; ne muotoillaan, asetetaan paistopel- leille ja paistetaan määrätyn pituisen loppunostatuksen jälkeen. Arvioidaan taikinan tekniset ominaisuudet. Leivät arvioidaan niiden tilavuuden ja korkeuden perusteella. 4. Ainesosat 4. 1 Hiiva Aktiivinen Saccharomyces cerevisiae -kuivahiiva (DHW-Hamburg-Wansbeck) tai aines, jolla on samat ominaisuudet. 4. 2 Vesijohtovesi 4. 3 Sokeri-suola-askorbiinihappoliuos Liuotetaan 30 ± 0,5 g natriumkloridia (kauppalaatua), 30 ± 0,5 g sakkaroosia (kauppalaatua) ja 0,040 ± 0,001 g askorbiinihappoa 800 ± 5 g:aan vettä. Valmistetaan uusi liuos joka päivä. 4. 4 Sokeriliuos Liuotetaan 5 ± 0,1 g sakkaroosia (kauppalaatua) 95 ± 1 g:aan vettä. Valmistetaan uusi liuos joka päivä. 4. 5 Mallasjauho (jolla on entsymaattinen aktiivisuus) Kauppalaatua. 5. Laitteet ja välineet 5. 1 Leivontahuone Leivontahuoneen säätöjärjestelmällä on voitava pitää yllä 22—25 oC:n lämpötilaa. 5. 2 Jäähdytin 4 ± 2 oC:n lämpötilan ylläpitämiseksi. 5. 3 Vaaka Suurin kuormitus 2 kg, tarkkuus 2 g. 5. 4 Vaaka Suurin kuormitus 0,5 kg, tarkkuus 0,1 g. 5. 5 Analyysivaaka Tarkkuus 0,1 × 10–3 g. L 100/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 5. 6 Taikinakone Stephan UMTA 10, ominaisuudet. 5. 7 Nostatuskaappi jonka sekoittaja on mallia ”Detmold” (Stephan Söhne GmbH) tai laite, jolla on vastaavat Nostatuskaapin säätöjärjestelmällä on voitava pitää yllä 30 ± 1 oC:n lämpötilaa. 5. 8 Avonainen muovilaatikko Polymetyylimetakrylaattia (Plexiglas, Perspex), sisämitat ovat 25 × 25 cm, korkeus 15 cm, seinämien paksuus 0,5 ± 0,05 cm. 5. 9 Nelikulmaisia muovilevyjä Polymetyylimetakrylaattia (Plexiglas, Perspex). Vähintään 30 × 30 cm, paksuus 0,5 ± 0,05 cm. 5. 10 Leipomakone Leipomakone Brabender (Brabender OHG) tai laite, jolla on samat ominaisuudet. 6. Näytteenotto ICC-standardin nro 101 mukaan. 7. Suoritus 7. 1 Hydrataation määritys Vedensitomiskyky määritetään ICC-standardin nro 115/1 mukaan. 7. 2 Mallasjauhon lisäämisen määritys Määritetään jauhon sakoluku ISO 3093/1982:n mukaan. Jos sakoluku on suurempi kuin 250, määritetään lisättävä mallasjauhon määrä sakoluvun saamiseksi 200:n ja 250:n välille suorittamalla sarja sekoituksia, joissa jauhoon lisättävä mallasjauhon (4. 5) määrä kasvaa. Jos sakoluku on pienempi kuin 250, ei ole tarpeen lisätä mallasjauhoja. 7. 3 Kuivahiivan uudelleen aktivointi Sokeriliuoksen (4. 4) lämpötila nostetaan 35 ± 1 oC:een. Kaadetaan 1 paino-osa aktiivista kuivahiivaa 4 paino-osaan tätä haaleata sokeriliuosta. Ei hämmennetä. Sekoitetaan tarvittaessa kevyesti. Annetaan seistä 10 ± 1 minuuttia. Hämmennetään, kunnes saadaan homogeeninen suspensio. Tämä suspensio on käytettävä seuraavan 10 minuutin aikana. 7. 4 Jauhon ja nestemäisten ainesten lämpötilojen mukauttaminen Jauhon ja veden lämpötilat on mukautettava, jotta taikinan lämpötilaksi saadaan sekoituksen jälkeen 27 ± 1 oC. 7. 5 Taikinan koostumus Punnitaan 2 g:n tarkkuudella 10 y/3 g jauhoa sellaisenaan (vastaa 1 kg:aa jauhoa, jonka vesipitoisuus on 14 %), missä y on farinografikokeessa käytettävä jauhon määrä (ks. ICC-standardi nro 115, luku 9. 1). Punnitaan 0,2 g:n tarkkuudella tarvittava mallasjauhon määrä sakoluvun saamiseksi 200 ja 250 sekunnin välille (7. 2). Punnitaan 430 ± 5 g sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta (4. 3) ja lisätään vettä niin, että kokonaismassaksi saadaan (x–9) 10 y/3 g, x (ks. 10. 2), jossa x on farinografikokeessa käytetty veden määrä (ks. ICC-standardi nro 115/1, luku 9. 1). Tämä kokonaismassa (tavallisesti 450—650 g) on määritettävä 1,5 g:n tarkkuudella. Punnitaan 90 ± 1 g hiivasuspensiota (7. 3). Merkitään muistiin taikinan kokonaismassa (P), hiivasuspension ja mallasjauhon massojen summa. joka on jauhon, sokeri-suola-askorbiinihappoliuoksen ja veden, 7. 6 Sekoittaminen Taikinakoneen lämpötila nostetaan ensin 27 ± 1 oC:een käyttämällä riittävä määrä sopivan lämpöistä vettä. Nestemäiset ainekset kaadetaan taikinakoneeseen ja levitetään pinnalle jauho ja mallasjauho. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/45 Taikinakone käynnistetään (nopeus 1, 1 400 kierrosta/min), annetaan pyöriä 60 sekunnin ajan. 20 sekunnin kuluttua sekoituksen aloittamisesta käännetään taikinakoneen säiliön kanteen kiinnitettyä kaavinta kaksi kertaa. Mitataan taikinan lämpötila. Jos se ei ole 26—28 oC, poistetaan tämä taikina ja tehdään uusi sen jälkeen, kun ainesten lämpötilat on mukautettu. Arvioidaan taikinoiden ominaisuudet käyttämällä yhtä seuraavista ilmaisuista: — tarttumaton ja koneessa leipoutuva — tarttuva ja koneessa leipoutuva. Jotta taikinaa voitaisiin pitää tarttumattomana ja koneessa leipoutuvana sekoi- tuksen jälkeen, sen on muodostettava kiinteä massa, joka ei tartu kiinni lähes ollenkaan taikinakoneen säiliön seinämiin ja akseliin. Tämä massa on voitava helposti koota käsillä ja poistaa säiliöstä yhdellä kertaa ilman huomattavaa hukkaa. 7. 7 Paloittelu ja pyörittely Punnitaan 2 g:n tarkkuudella kolme taikinapalaa seuraavan kaavan mukaan: p = 0,25 P, jossa p = taikinapalan massa P = taikinan kokonaismassa. ja laitetaan ne sen jälkeen 30 ± 2 Pyöritellään paloja välittömästi 15 sekunnin ajan leipomakoneessa (5. 10), minuutiksi ylösalaisin käännetyillä muovilaatikoilla (5. 8) peitetyille muovilevyille (5. 9) nostatuskaappiin (5. 7). Taikinapaloja ei saa jauhottaa. 7. 8 Muotoilu Tuodaan muovilevyillä olevat, ylösalaisin käännetyillä laatikoilla peitetyt taikinapalat lähelle leipomakonetta (5. 10) ja muotoillaan jokaista palaa uudelleen 15 sekunnin ajan. Palaa suojaava kansi poistetaan vasta juuri ennen muotoilua. Arvioidaan uudestaan taikinan ominaisuudet käyttämällä toista seuraavista ilmaisuista: — tarttumaton ja koneessa leipoutuva — tarttuva ja koneessa leipoutumaton. Jotta taikinaa voitaisiin pitää tarttumattomana ja koneessa leipoutuvana, se saa tarttua kiinni säiliön seinämiin vain vähän tai ei lainkaan niin, että taikina voi laitteen toiminnan ajan pyöriä hyvin itsensä ympäri ja muodostaa pallon. Toimenpiteen jälkeen taikina ei saa tarttua kiinni leipomakoneen säiliön seinämiin, kun kantta tai säiliötä nostetaan. (7. 9; 7. 10; 8. ) 9. Koeseloste Koeselosteessa on mainittava: — taikinan ominaisuudet sekoituksen ja vaivauksen jälkeen, — sakoluku jauholle, johon ei ole lisätty mallasjauhoa, — kaikki havaitut poikkeavuudet. Siinä on mainittava lisäksi: — käytetty menetelmä, — kaikki näytteen tunnistamiseen tarvittavat viitteet. 10. Yleisiä huomautuksia 10. 1 10. 2 Nestemäisten ainesten määrän laskemiseen käytettävä kaava perustuu seuraaviin seikkoihin: Haluttu koostumus saadaan lisäämällä x ml vettä määrään, joka vastaa 300 g:aa jauhoja, joiden kosteuspitoisuus on 14 %. Koeleivonnassa käytetään 1 kg jauhoja (joiden vesipitoisuus on 14 %), kun taas x perustuu 300 g:aan jauhoja; siksi koeleivonnassa on tarpeen käyttää x:ää, joka on jaettu kolmella ja kerrottu 10 g:lla vettä, eli 10 x/3 g. L 100/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 430 g sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta sisältää 15 g suolaa ja 15 g sokeria. Tämä 430 g:n liuos sisältyy nestemäisiin aineksiin. Jotta taikinaan lisättäisiin 10 x/3 g vettä, on lisättävä (10x/3 + 30)g nestemäisiä aineksia, jotka koostuvat 430 g:sta sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta ja lisätystä vesimäärästä. Vaikka osa hiivasuspensioon lisätystä vedestä imeytyy hiivaan, tämä suspensio sisältää myös vapaata vettä. Olete- taan, että 90 g hiivasuspensiota sisältää 60 g vapaata vettä. Tämän vuoksi nestemäisten ainesten määrää on korjattava hiivasuspensiossa olevan 60 g:n vesimäärän osalta, joten on lisättävä 10 x3 g plus 30 miinus 60 g. Siitä saadaan: Jos esimerkiksi farinografikokeessa käytetty vesimäärä x on 165 ml, tämä arvo sijoitetaan kaavaan niin, että 430 g:aan sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta on lisättävä vettä, kunnes kokonaismassaksi tulee: (10 x/3 + 30) P 60 = 10x/3 P 30 = (x/3 – 3)10 = (x – 9)10/3, toisin sanoen 7. 5 kohdan kaava. (165 – 9) 10/3 = 156 × 10/3 = 520 g. 10. 3 Menetelmää ei voida soveltaa suoraan vehnään. Vehnän leipoutuvuuden määrittämisessä noudatettava suoritustapa on seuraava: Puhdistetaan vehnänäyte ja määritetään puhdistetun vehnän vesipitoisuus. Vehnän vesipitoisuutta ei tarvitse säätää, jos sen vesipitoisuus on 15,0—16,0 %. Muussa tapauksessa säädetään vehnän vesipitoisuus 15,5 ± 0,5 %:iin vähin- tään kolme tuntia ennen jauhamista. Vehnä jauhetaan jauhoksi käyttämällä laboratoriomyllyjä Buhler MLU 202 tai Brabender Quadrumat Senior tai muuta samanlaista laitetta, jolla on samat ominaisuudet. Valitaan jauhatusmenetelmä, jolla saadaan jauhoa, jonka jauhatusaste on vähintään 72 % ja jonka tuhkapitoisuus on 0,50—0,60 % kuiva-aineesta. Määritetään jauhon tuhkapitoisuus komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 liitteen I mukaisesti (EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7) ja vesipitoisuus tämän asetuksen mukaisesti. Lasketaan jauhatusaste seuraavan yhtälön mukaan: E = [((100 – f) F)/(100 – w) W] × 100 % jossa: E = jauhatusaste, f = jauhon vesipitoisuus, w = vehnän vesipitoisuus, F = tuotettu jauhon massa, jonka vesipitoisuus on f, W = jauhettu vehnän massa, jonka vesipitoisuus on w. Huomautus: Käytettyjä aineksia ja välineitä koskevat tarkemmat tiedot on lueteltu 31 päivänä maaliskuuta 1977 tehdyssä asiakirjassa T/77/300, jonka on julkaissut Instituut voor Graan, Meel en Brood, TNO-Postbus 15, Wage- ningen, Alankomaat. 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/47 LÄPIKUULTAVUUTENSA MENETTÄNEIDEN JYVIEN MÄÄRÄN MÄÄRITYSMENETELMÄ LIITE VI 1. Periaate Määritettäessä kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien määrä käytetään ainoastaan osaa näyt- teestä. Jyvät leikataan Pohlin jyväleikkurilla. 2. Välineet — Pohlin jyväleikkuri tai vastaava, — pinsetit, skalpelli, — allas tai kyvetti. 3. Suoritus a) Tutkimus suoritetaan 100 g:n näytteelle sen jälkeen, kun siitä on erotettu ainekset, jotka eivät ole moitteettoman laatuista perusviljaa. b) Levitetään näyte altaaseen ja homogenoidaan hyvin. c) Laitetaan jyväleikkuriin levy ja levitetään sen jälkeen kourallinen jyviä ristikolle. Taputellaan voimakkaasti niin, että kussakin kolossa on ainoastaan yksi jyvä. Lasketeaan liikkuvaa osaa jyvien pitämiseksi paikallaan ja leikataan jyvät. d) Käsitellään tällä tavalla levyjä, niin että vähintään 600 jyvää on leikattu. e) Lasketaan kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien lukumäärä. f) Lasketaan kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien prosenttimäärä. 4. Tulosten ilmaiseminen I = niiden ainesten massa grammoina, jotka eivät ole moitteettoman laatuista perusviljaa. M = kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien prosenttimäärä tutkituista, puhdistetuista jyvistä. 5. Tulos Kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien prosenttimäärä näytteestä: [M × (100 – I)]/100 = … L 100/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 LIITE VII TAULUKKO I Hinnankorotukset kosteuspitoisuuden mukaan Kosteuspitoisuus (%) Hinnankorotus (euroa/t) 13,4 13,3 13,2 13,1 13,0 12,9 12,8 12,7 12,6 12,5 12,4 12,3 12,2 12,1 12,0 11,9 11,8 11,7 11,6 11,5 11,4 11,3 11,2 11,1 11,0 10,9 10,8 10,7 10,6 10,5 10,4 10,3 10,2 10,1 10,0 0,1 0,2 0,3 0,4 0,5 0,6 0,7 0,8 0,9 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 1,7 1,8 1,9 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 2,6 2,7 2,8 2,9 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 TAULUKKO II Hinnanalennukset kosteuspitoisuuden mukaan Kosteuspitoisuus (%) Hinnanalennus (euroa/t) 14,5 14,4 14,3 14,2 14,1 1,0 0,8 0,6 0,4 0,2 20. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 100/49 TAULUKKO III Hinnanalennukset ominaispainon mukaan Vilja Tavallinen vehnä Ohra alle 76—75 alle 75—74 alle 74—73 alle 64—62 Ominaispaino (kg/hl) Hinnanalennus (euroa/t) 0,5 1,0 1,5 1,0 TAULUKKO IV Hinnanalennus valkuaispitoisuuden mukaan Valkuaispitoisuus (1) (N × 5,7) Markkinointivuosi 2000/2001 Markkinointivuosi 2001/2002 Markkinointivuosi 2002/2003 ja sitä seuraavat (euroa/t) alle 11,5—11,0 alle 11,0—10,5 alle 10,5—10,3 alle 10,3—10,0 (1) Prosenttia kuiva-aineesta. 1,5 3,0 5,0 5,0 2,0 4,0 5,0 2,5 5 L 100/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 4. 2000 Menetelmä interventioelinten durraan soveltaman hinnanalennuksen määrittämiseksi LIITE VIII 1. Perustiedot P = näytteen tanniinipitoisuuden prosenttiosuus kuiva-aineesta, 0,4 % = tanniinin prosenttiosuus, jonka ylittyessä sovelletaan hinnanalennusta, 11 % (1) = hinnanalennus, joka vastaa 1%:a tanniinia kuiva-aineesta. 2. Hinnanalennuksen laskutapa Interventiohintaan sovellettava, euroina ilmoitettu hinnanalennus lasketaan seuraavasti: 11 (P – 0,40) (1) Hinnanalennus 1 000 g:sta kuiva-ainetta lasketun tanniinipitoisuuden mukaan: a) muuntokelpoinen energia (siipikarja) 1 000 g:ssa durran kuiva-ainetta, jonka teoreettinen tanniinipitoisuus on 0 %: 3 917 kiloka- loria; b) 1 000 g:ssa durran kuiva-ainetta olevasta muuntokelpoisesta energiasta (siipikarja) vähennetään tanniinin ylimääräinen pro- senttiyksikkö: 419 kilokaloria; c) prosenttiyksikköinä ilmoitettu ero interventioelimen haltuunottamalle durralle vahvistetun enimmäistanniinipitoisuuden ja vakio- laatuisen durran tanniinipitoisuuden välillä: 1,0 – 0,30 = 0,70; d) prosentteina ilmoitettu ero tanniinipitoisuudeltaan 1,0 prosenttia olevan durran muuntokelpoisen energian (siipikarja) ja vakiolaa- tuisen durran (0,30 %) tanniinipitoisuuden välillä; 3 917 – (419 × 1,0) 100 –(3 917 – (419 × 0,30) × 100) = 7,74 % e) hinnanalennus, joka vastaa 1 prosentin tanniinipitoisuutta kuiva-aineessa 0,30 % ylittävältä osuudelta 7,74 0,70 = 11 euroa


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1279/00 från Emmanouil Mastorakis (PSE) till kommissionen. Utveckling av öområdena.

eurovoc_concepts:
Structural Funds
aid system
economic development
island region
peripheral region
regional policy
sustainable development

formats: html pdf print

text: C 113 E/6 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 18. 4. 2001 N(cid:228)r det g(cid:228)ller motorbr(cid:228)nslen kan medlemsstaterna enligt kommissionens f(cid:246)rslag fr(cid:229)n 1997 om en omstrukturering av gemenskapens regelverk f(cid:246)r beskattning av energiprodukter (2) till(cid:228)mpa differentierade energiskattesatser p(cid:229) grundval av br(cid:228)nslenas egenskaper utan ett formellt godk(cid:228)nnande fr(cid:229)n kommissionen eller r(cid:229)det, under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att den minimiskatteniv(cid:229) som fastst(cid:228)lls i f(cid:246)rslaget respekteras. Detta f(cid:246)rslag (cid:228)r f(cid:246)renligt med (cid:148)auto-oil(cid:148)-direktiven (Europaparlamentets och r(cid:229)dets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om (cid:229)tg(cid:228)rder mot luftf(cid:246)rorening genom avgaser fr(cid:229)n motorfordon och om (cid:228)ndring av r(cid:229)dets direktiv 70/220/EEG (3) och Europaparlamentets och r(cid:229)dets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten p(cid:229) bensin och dieselbr(cid:228)nslen och om (cid:228)ndring av r(cid:229)dets direktiv 93/12/EEG (3), men f(cid:246)rslaget diskuteras fortfarande i r(cid:229)det. Vad g(cid:228)ller indirekt beskattning av motorfordon finns det inte s(cid:228)rskilt mycket gemenskapslagstiftning p(cid:229) omr(cid:229)det och medlemsstaterna har inte i n(cid:229)gon st(cid:246)rre utstr(cid:228)ckning harmoniserat nationella regler. Beslut i skattefr(cid:229)gor kr(cid:228)ver enh(cid:228)llighet vilket har gjort det mycket sv(cid:229)rt att (cid:229)stadkomma en tilln(cid:228)rmning av fordonsskatteniv(cid:229)erna. Kommissionen avser att l(cid:228)gga fram ett meddelande om fordonsbeskattning i syfte att inleda en diskussion med medlemsstaterna och (cid:246)vriga gemenskapsinstitutioner om m(cid:246)jligheter framtida (cid:229)tg(cid:228)rder p(cid:229) gemenskapsniv(cid:229) och nationell niv(cid:229), inklusive fr(cid:229)gan om incitament f(cid:246)r att fr(cid:228)mja mer avancerade br(cid:228)nslen eller milj(cid:246)v(cid:228)nligare bilar. till N(cid:228)r det g(cid:228)ller tillf(cid:228)lliga medgivanden i fr(cid:229)ga om importtullar p(cid:229) milj(cid:246)v(cid:228)nliga bilar b(cid:246)r det p(cid:229)pekas att s(cid:229)dana (cid:229)tg(cid:228)rder m(cid:229)ste vara f(cid:246)renliga med gemenskapens (cid:229)taganden i WTO. Det l(cid:228)mpligaste vore d(cid:228)rf(cid:246)r att s(cid:229)dana m(cid:246)jligheter unders(cid:246)ks tillsammans med gemenskapens handelspartner. Eventuella (cid:228)ndringar av g(cid:228)llande tullsatser (cid:228)r n(cid:229)got som skulle kunna tas upp med medlemsstaterna i samband med f(cid:246)rberedelserna inf(cid:246)r en ny omfattande f(cid:246)rhandlingsrunda. (1) EGT L 44, 16. 2. 2000. (2) KOM(1997) 30 slutlig. (3) EGT L 350, 28. 12. 1998. (2001/C 113 E/006) SKRIFTLIG FR¯GA E-1279/00 fr(cid:229)n Emmanouil Mastorakis (PSE) till kommissionen (19 april 2000) ˜mne: Utveckling av (cid:246)omr(cid:229)dena Parlamentet har godk(cid:228)nt en resolution om riktlinjerna f(cid:246)r budgetf(cid:246)rfarandet 2001 (cid:129) Avsnitt III (cid:129) Kommissionen (A5-0070/2000 (cid:129) bet(cid:228)nkande av Haug). Under rubriken (cid:148)Nya politikomr(cid:229)den(cid:148) i denna resolution understryker parlamentet i punkt 33 betydelsen av att tillr(cid:228)ckliga medel ansl(cid:229)s f(cid:246)r de omr(cid:229)den som nyligen inf(cid:246)rts eller f(cid:246)rst(cid:228)rkts av Amsterdamf(cid:246)rdraget, till exempel utvecklingen av Europeiska unionens (cid:246)regioner. Vilka (cid:229)tg(cid:228)rder (cid:228)mnar kommissionen vidta f(cid:246)r att f(cid:246)rverkliga denna nya politik f(cid:246)r att utveckla (cid:246)omr(cid:229)dena? Svar fr(cid:229)n Michel Barnier p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (15 juni 2000) Sardinien, Sicilien, alla de grekiska (cid:246)arna samt regionerna i gemenskapens yttersta randomr(cid:229)den kommer att kunna omfattas av m(cid:229)l 1 under strukturfondernas programperiod 2000-2006. Till f(cid:246)ljd av beslut som fattats av kommissionen f(cid:246)r elva av de tolv ber(cid:246)rda medlemsstaterna kommer ett stort antal av (cid:246)arna vidare att t(cid:228)ckas av m(cid:229)l 2 p(cid:229) grundval av f(cid:246)rslag som framlagts av de nationella myndigheterna. Den 1 juli 1999 antog kommissionen de v(cid:228)gledande riktlinjerna f(cid:246)r strukturfondernas program under perioden 2000-2006. Dessa anger gemenskapens prioriteringar f(cid:246)r den nya programperioden. Vissa av prioriteringarna ber(cid:246)r p(cid:229) ett mycket direkt s(cid:228)tt de problem som (cid:246)regionerna st(cid:229)r inf(cid:246)r: n(cid:246)dv(cid:228)ndigheten av att f(cid:246)rb(cid:228)ttra regionernas tillg(cid:228)nglighet, anv(cid:228)ndning av f(cid:246)rnybara energik(cid:228)llor, s(cid:228)rskilt med h(cid:228)nvisning till 18. 4. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 113 E/7 vitboken f(cid:246)r en gemenskaps strategi och en handlingsplan betr(cid:228)ffande f(cid:246)rnybara energik(cid:228)llor (1); fr(cid:228)mjande av nya tj(cid:228)nster inom omr(cid:229)det f(cid:246)r den nya kommunikationstekniken; ekonomiskt handhavande av vatten- resurserna och st(cid:246)d (cid:229)t en h(cid:229)llbar turism av god kvalitet, d(cid:228)r h(cid:228)nsyn tas till den lokala kapaciteten att ta emot turister. Dessutom understryker riktlinjerna f(cid:246)r gemenskapens initiativ Interreg, vilka antogs av kommissionen den 28 april 2000 (2), uttryckligen att integrationen av (cid:246)regionerna (cid:228)r ett prioritetsomr(cid:229)de inom ramen f(cid:246)r det transnationella samarbetet. Denna prioritet b(cid:246)r komma till uttryck genom att l(cid:228)mpliga finansiella bidrag ansl(cid:229)s till dessa regioner. Vidare har det p(cid:229) det interregionala samarbetets omr(cid:229)de f(cid:246)reskrivits att s(cid:228)rskild vikt ska l(cid:228)ggas vid (cid:246)regionernas deltagande. Slutligen, och f(cid:246)r att b(cid:228)ttre respektera de s(cid:228)rskilda naturbetingade nackdelarna f(cid:246)r sm(cid:229)(cid:246)arna i Egeiska havet, f(cid:246)reskrivs i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 2019/93 av den 19 juli 1993 om inf(cid:246)randet av s(cid:228)rskilda best(cid:228)mmelser f(cid:246)r de mindre Egeiska (cid:246)arna r(cid:246)rande vissa jordbruksprodukter (3), s(cid:228)rskilda instrument f(cid:246)r att fr(cid:228)mja dessa (cid:246)ar. Man ska vidare komma ih(cid:229)g att vissa (cid:246)ar ing(cid:229)r i en s(cid:228)rskild grupp, n(cid:228)mligen regionerna i gemenskapens yttersta randomr(cid:229)den, som har en rad gemensamma nackdelar, vilka definieras i artikel 299. 2 (tidigare artikel 227) i EG-f(cid:246)rdraget. Med avseende p(cid:229) dessa regioner godk(cid:228)nde kommissionen den 14 mars 2000 (4) en rapport om genomf(cid:246)randet av den nya artikeln. (1) KOM(1997) 599 slutlig. (2) KOM(2000) 1101 slutlig. (3) EGT L 184, 27. 7. 1993. (4) KOM(2000) 147 slutlig. (2001/C 113 E/007) SKRIFTLIG FR¯GA E-1287/00 fr(cid:229)n Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (PSE) till kommissionen (19 april 2000) ˜mne: Allvarliga problem avseende (cid:246)kenspridning i Valencia (Spanien) Europeiska samfundet f(cid:246)r markskydd (European Society for Soil Conservation (ESSC)) organiserade nyligen en konferens i Valencia (Spanien) om (cid:246)kenspridning. Bland de slutsatser som drogs av de mer (cid:228)n 400 vetenskapsm(cid:228)n och experter som deltog, (cid:228)r det v(cid:228)rt att understryka p(cid:229)st(cid:229)endet att Spanien (cid:228)r den europeiska stat som riskerar att f(cid:246)rlora mest av sin jord (60 procent av Spaniens yta p(cid:229)verkas allvarligt av (cid:246)kenspridning). Detta g(cid:228)ller n(cid:228)rmare best(cid:228)mt Comunidad Valenciana, d(cid:228)r problemet ber(cid:246)r 40 procent av territoriet, och 5 (cid:129) 7 procent inte kan (cid:229)terst(cid:228)llas. Kommissionsledamoten Fischler (se svar p(cid:229) fr(cid:229)ga E-1563/95 (1)) har uppgivit att nyckeln till en fram- g(cid:229)ngsrik kamp mot (cid:246)kenspridning st(cid:229)r att finna i ett f(cid:246)rnuftigt bruk av jorden som (cid:228)r f(cid:246)renligt med milj(cid:246)ns krav, i f(cid:246)rening med rationell och klok f(cid:246)rvaltning av vattenresurser. Det skall (cid:228)ven understrykas att samma h(cid:228)nsynstaganden ligger till grund f(cid:246)r utarbetandet av det kommande ramdirektivet om vatten. I den autonoma regionen Valencia kan emellertid f(cid:246)ljande konstateras: (cid:129) s(cid:229)v(cid:228)l inom jordbruket som i stadsomr(cid:229)den f(cid:246)rekommer bruk som allvarligt p(cid:229)verkar olika grund- vattenniv(cid:229)er i omr(cid:229)den som Les Mar(cid:237)nes, Marjal de Almenara, Marjal de Peæ(cid:237)scola och Marjal de Pego- Oliva, (cid:129) det f(cid:246)rekommer planer p(cid:229) avledning av vattendrag, exempelvis i Xucar-Vinalop(cid:243) som kommer att p(cid:229)verka Albuferasj(cid:246)n (skyddat omr(cid:229)de inom ramen f(cid:246)r LIFE), (cid:129) f(cid:246)rorening av vatten genom nitrater (cid:246)kar till f(cid:246)ljd av bristf(cid:228)lligt markskydd, (cid:129) en temapark (Terra M(cid:237)tica) h(cid:229)ller p(cid:229) att uppf(cid:246)ras, vars vattenf(cid:246)rbrukning (cid:229)r 2002 ber(cid:228)knas f(cid:246)rdubbla vattenbristen i ett redan sv(cid:229)rt torkdrabbat omr(cid:229)de, (cid:129) golfbanor (Peæ(cid:237)scola, Benidorm och Finestrat, Manises) har anlagts eller h(cid:229)ller p(cid:229) att anl(cid:228)ggas utan planering eller ber(cid:228)kningar med avseende p(cid:229) tillg(cid:229)ngen p(cid:229) vatten