title: Beretning fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om anvendelsen af beslutning nr. 3052/95/EF i 1997 og 1998

eurovoc_concepts:
exchange of information
free movement of goods
marketing
single market
technical specification

formats: html pdf

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 07. 04. 2000 KOM(2000)194 endelig BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG om anvendelsen af beslutning nr. 3052/95/EF i 1997 og 1998 BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG om anvendelsen af beslutning nr. 3052/95/EF i 1997 og 1998 Sammendrag Beslutning nr. 3052/95/EF har en central funktion blandt de retsakter, der er nødvendige for forvaltningen af det indre marked. På det indre marked kan varer, der lovligt er fremstillet og markedsført i én medlemsstat, også markedsføres i enhver anden medlemsstat. Der kan dog opstå situationer, hvor en medlemsstats myndigheder er nødt til at begrænse en vares omsætning på markedet, uanset om der er tale om en indenlandsk eller en indført vare, fordi varen på grund af sine særlige kendetegn er til fare for forbrugerne, miljøet eller den offentlige orden i almindelighed. Derfor skal medlemsstaterne beskytte borgernes legitime interesser på det indre marked, hvor man har knæsat princippet om frie varebevægelser. Formålet med beslutning nr. 3052/95/EF er at sikre, at Kommissionen og de øvrige medlemsstater hurtigst muligt bliver underrettet om eventuelle afgørelser, der træffes af en medlemsstats myndigheder, og som fraviger princippet om frie varebevægelser for varer, der lovligt er markedsført i andre medlemsstater. Dette skal give medlemsstaterne mulighed for at træffe passende foranstaltninger. En sådan åbenhed er en forudsætning for en effektiv, decentral forvaltning af det indre marked. Den kan desuden bidrage til at afdække de områder, hvor der fortsat er hindringer, og hvor det kan være nødvendigt med en harmonisering på fællesskabsplan. Ud over beslutning nr. 3052/95/EF er der flere andre retsakter, der skal sikre åbenhed af forskellig art på det indre marked: Alle direktiverne efter den nye metode indeholder bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne skal underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om eventuelle midlertidige undtagelser fra reglerne om frie varebevægelser. Ved en underretningsprocedure, hvorefter medlemsstaterne skal anmelde enhver tilbagetrækning af farlige produkter fra markedet. Til forskel fra sådanne efterfølgende underretninger skal medlemsstaterne efter direktiv 98/34/EF anmelde alle tekniske forskrifter, inden de vedtages. direktiv 92/59/EØF om produktsikkerhed almindelighed indføres der i Beslutning nr. 3052/95/EF finder underretningspligt. Den således "sikkerhedsnet", der skal sikre åbenhed om forvaltningen af det indre marked. anvendelse, medmindre der som en betragtes kan findes nogen anden eller opsamlingsretsakt Der er hidtil blevet anmeldt 102 foranstaltninger i henhold til beslutning nr. 3052/95/EF. Det er ikke ret mange sammenlignet med de foranstaltninger, der er anmeldt i henhold til særdirektiver, f. eks. direktiv 92/59/EØF om produktsikkerhed eller direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure. 2 - de blandt Det skyldes flere årsager. For det første har de nationale myndigheder skullet gøre sig bekendt med den nye beslutning. Desuden har de nationale myndigheder svært ved at afgøre, hvornår der de vælge forskellige åbenhed underretningsproceduren efter nr. 3052/95/EF. Kommunikationen mellem Kommissionen og medlemsstaternes centraladministrationer og lokale myndigheder fungerer ikke altid gnidningsløst. Endelig påberåber markedsdeltagerne sig kun sjældent deres "ret" efter beslutning nr. 3052/95/EF til at få passende oplysninger om og en begrundelse for indførte restriktioner for varer. retsakter, beslutning sikre skal skal - Det konkluderes i beretningen, at informationen om, hvordan beslutning nr. 3052/95/EF fungerer, og hvilken nytte den gør, må forbedres på europæisk, nationalt og regionalt plan. Desuden bør det på længere sigt overvejes, hvilken form for åbenhed der er nødvendig for at kunne forvalte det indre marked, og hvordan den bedst kan opnås. 3 INDLEDNING Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 3052/95/EF af 13. december 1995 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser følende benævnt "beslutningen"), har siden den 1. januar 1997 fundet anvendelse i medlemsstaterne. inden for Fællesskabet1 (i det Formålet med beslutningen er gennem en informationsordning at sikre åbenhed om de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet, og som fraviger princippet om gensidig anerkendelse. Princippet om gensidig anerkendelse er en hjørnesten inden for virkeliggørelsen af det indre marked og dets virkemåde. Det sikrer frie varebevægelser i alle medlemsstaterne for varer, der lovligt er fremstillet og markedsført i en medlemsstat. Kun i behørigt begrundede undtagelsestilfælde har en medlemsstats myndigheder ret til at fravige dette princip. Der er således frie varebevægelser på det indre marked, og medlemsstaternes myndigheder skal sikre, at disse ikke er til hinder for EU-borgerens legitime interesser. Beslutningen er af to årsager en væsentlig forudsætning for en effektiv forvaltning af det indre marked: • Den sikrer, at enhver afgørelse, en medlemsstat træffer til begrænsning af frie varebevægelser, skal anmeldes og er gennemskuelig. Der er en række sektordirektiver og et direktiv om produktsikkerhed, som også omhandler underretningsordninger, men fordelen ved beslutningen består i, at den dækker alle de tilfælde, hvor der ikke findes nogen særskilt underretningsordning. • Den åbenhed, der tilstræbes ved beslutningen, er den logiske konsekvens af den frivilligt decentrale forvaltning af det indre marked fra de nationale myndigheders side. Vedtager en medlemsstat foranstaltninger til begrænsning af markedsføringen af en vare fra en anden medlemsstat, skal den meddele disse til de øvrige medlemsstater og Kommissionen. Det skal sikre, at eventuelle problemer, der kan være til hinder for frie varebevægelser og forbrugernes legitime interesser, finder en hurtig og passende løsning på fællesskabsplan. I henhold til beslutningens artikel 11 skal Kommissionen senest to år efter den dato, hvor beslutningen tages i anvendelse, forelægge en beretning for Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan ordningen har virket, og foreslå de ændringer, den måtte finde hensigtsmæssige. Beretningen består af fire dele: allerførst en beskrivelse af, hvordan ordningen fungerer (afsnit 1), derefter en oversigt over, hvordan de enkelte medlemsstater (afsnit 2) og Kommissionen (afsnit 3) har anvendt ordningen i de første to år siden ikrafttrædelsen, og endelig en række konklusioner (afsnit 4). 1 EFT L 321 af 30. 12. 1995, s. 1. 4 1. ORDNINGEN Medlemsstaterne har efter beslutningen pligt til at underrette Kommissionen om enhver foranstaltning, de træffer til at hindre fri omsætning eller markedsføring af en bestemt produktmodel eller -type, der lovligt er fremstillet eller markedsført i en anden medlemsstat, når denne foranstaltning direkte eller indirekte bevirker et generelt forbud, et afslag på markedsføringstilladelse, en ændring af den pågældende produktmodel eller -type (som betingelse for produktets markedsføring eller forbliven på markedet) eller en tilbagetrækning fra markedet. Denne underretning skal ske senest 45 dage efter den dag, hvor foranstaltningen er truffet. Det eneste formkrav er, at der skal anvendes et skema indeholdende de oplysninger, der stilles krav om i bilaget til beslutningen. fællesskabsbestemmelser om harmonisering, Der er desuden fastsat en række undtagelser fra underretningspligten. Således er det f. eks. ikke nødvendigt at anmelde retsafgørelser, foranstaltninger, der udelukkende træffes i henhold foranstaltninger, til som Kommissionen underrettes om i kraft af særlige bestemmelser, foranstaltninger, som Kommissionen underrettes om på udkaststadiet, eller foranstaltninger, der alene har til formål at beskytte den offentlige sædelighed eller den offentlige orden. Endelig skal Kommissionen efter beslutningens artikel 9 på fællesskabsplan udsende oplysninger om de nationale foranstaltninger, der er underrettet om i henhold til denne beslutning. Den skal i den forbindelse overholde princippet i artikel 6 om oplysningernes fortrolighed, idet de ifølge deres natur er erhvervshemmeligheder. Uden at gribe ind i uafsluttede sager udsender den ligeledes oplysninger om de former for opfølgning, der er taget skridt til. Kommissionen har i en vejledning, som medlemsstaterne har fået tilsendt, beskrevet den ordning, der indføres ved beslutningen. 2. 2. 1 MEDLEMSSTATERNES GENNEMFØRELSE Medlemsstaternes gennemførelse af beslutningen I overensstemmelse med beslutningens artikel 11, stk. 1, andet punktum, anmodede Kommissionen ved skrivelse af 24. november 1998 medlemsstaterne om at meddele enhver relevant oplysning om, hvordan de gennemfører beslutningen. De medlemsstater, der ikke havde svaret inden fristens udløb, fik den 22. januar 1999 tilsendt en erindringsskrivelse. Medlemsstaternes oplysninger kan sammenfattes som følger: Belgien Ved skrivelse af 12. februar 1999 meddelte de belgiske myndigheder Kommissionen, at man den 29. november 1996 som led i forberedelsen af gennemførelsen af beslutningen havde afholdt om gennemførelsesbestemmelserne til beslutningen. På mødet var CIBELNOR, et belgisk center under det belgiske standardiseringsinstitut (Institut belge de normalisation), blevet udpeget som belgisk kontaktpunkt for beslutningen. Der blev den 11. juni 1998 afholdt endnu et ministermøde relevante orientere instanser for de at et 5 ministermøde, hvor man bl. a. drøftede formålet med beslutningen, kravet om, at myndighederne skal have kontaktpunkter, og sanktionsmulighederne, hvis beslutningen ikke anvendes. Den 23. september 1998 blev der afholdt et tosidet møde mellem Kommissionen og de belgiske myndigheder. Et net af kontaktpunkter i de berørte instanser har fået til opgave at afklare, hvorfor der endnu ikke var blevet fremsendt nogen underretninger fra Belgien. Danmark Ved skrivelse af 10. december 1998 meddelte de danske myndigheder, at man ved cirkulære nr. 145 af 11. september 1996 gennem Erhvervsfremme Styrelsen havde orienteret de berørte instanser om, hvordan ordningen efter beslutningen fungerer. På årlige oplysningsmøder holdes de berørte instanser løbende orienteret. Andre medlemsstaters underretninger, som de danske myndigheder får tilsendt fra Kommissionen, sendes til orientering og udtalelse til de berørte instanser og visse erhvervsorganisationer. Tyskland Ved skrivelse af 29. december 1998 meddelte de tyske myndigheder under henvisning til en tidligere skrivelse af 17. december 1996, at man havde orienteret alle berørte delstats- og forbundsmyndigheder om, at de var omfattet af underretningspligten efter beslutningen. De tyske myndigheder nævnte bl. a. , at den nationale myndighed, der var udpeget som kontaktpunkt i overensstemmelse med beslutningens artikel 7, i referenceperioden havde anmeldt 21 foranstaltninger på sundhedsområdet (fødevaresektoren). Spanien Ved notat af 26. februar 1999 meddelte de spanske myndigheder Komissionen, at man havde etableret et centralt kontaktpunkt i Secretaría de Estado de Política Exterior y para la Unión Europea og yderligere kontaktpunkter i alle berørte ministerier og alle selvstyrende regioner. Disse kontaktpunkter er identiske med dem, der blev etableret efter direktiv 98/34/EF. Det centrale kontaktpunkt har udarbejdet en lang række informations- og fortolkningsnotater om anvendelsen af beslutningen. Disse notater, beslutningen og vejledningen var blevet sendt til de enkelte kontaktpunkter. Kontaktpunkterne i de enkelte ministerier og selvstyrende regioner har udarbejdet flere henstillinger og vejledende noter om beslutningen og udsendt disse til de berørte instanser. Det centrale kontaktpunkt sender desuden den spanske udgave af de øvrige medlemsstaters anmeldelsesskemaer videre til de øvrige kontaktpunkter, som står for den videre distribution. Der er i Revista de Comercio Española blevet offentliggjort en artikel, der omhandlede beslutningen og var rettet mod arbejdsmarkedets parter. 6 Frankrig Ved notat af 4. december 1998 meddelte de franske myndigheder, at man havde behandlet beslutningen i et cirkulære fra premierministeren af 26. juli 1996 om ordningen for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet2. Cirkulæret beskriver, efter hvilke procedurer de nationale myndigheder skal anmelde franske foranstaltninger, og hvordan underretninger fra de øvrige medlemsstater skal behandles. Vejledningen om beslutningen og anmeldelsesskemaet er vedføjet som bilag til cirkulæret. Irland Ved skrivelse af 19. januar 1999 meddelte de irske myndigheder Kommissionen, at man havde gennemført beslutningen efter samme administrative procedure som den, man havde anvendt ved direktiv 83/189/EØF. Dermed har den myndighed, der står for gennemførelsen af beslutningen, orienteret alle regeringsinstanser og de berørte offentlige myndigheder om deres pligter efter beslutningen. Italien Ved skrivelse af 30. december 1998 bekræftede de italienske myndigheder, at Ministeriet for Industri, Handel og Håndværk med Ansvar for Turisme havde sendt alle offentlige instanser i Italien en meddelelse3 af 14. januar 1997 om anvendelsen af beslutningen. Luxembourg af notat Ved at Energiministeriet, som sagen henhører under, ikke siden beslutningens ikrafttræden havde anmeldt nogen nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser. luxembourgske myndigheder, 21. december 1998 meddelte de Nederlandene Ved skrivelse af 1. februar 1999 meddelte de nederlandske myndigheder, at Centrale Dienst voor In- en Uitvoer (CDIU) var blevet udpeget som kontaktpunkt ifølge beslutningens artikel 7. De myndigheder, der står for gennemførelsen af beslutningen, var blevet orienteret herom og om kontaktpunktets pligter efter beslutningen og Kommissionens vejledning. Desuden havde man inden for rammerne af Interdepartementale Werkgroep Notificatie udarbejdet en håndbog, som de berørte instanser kunne støtte sig til ved gennemførelsen af beslutningen. Et eksemplar af håndbogen var vedføjet som bilag til skrivelsen. De nederlandske myndigheder understregede, at mødet den 27. april 1998, hvor man sammen med Kommissionen havde behandlet den praktiske side af gennemførelsen af beslutningen, havde været nyttigt for udarbejdelsen af denne håndbog. Man foreslog at drøfte spørgsmålene yderligere, f. eks. på næste møde i det udvalg, der blev nedsat ved direktiv 98/34/EF. I 1999 2 3 Circulaire du Premier Ministre af 26. juli 1996 relative à la procédure mutuelle sur les mesures nationales dérogeant au principe de libre circulation des marchandises à l’intérieur de la Communauté (offentliggjort i Journal Officiel de la République française af 31. juli 1996, s. 11 592). Meddelelse nr. 16 185 af 14. januar 1997 fra Italiens Ministerium for Industri, Handel og Håndværk med Ansvar for Turisme (ikke offentliggjort). 7 var der desuden planlagt et møde, hvor de berørte nationale instanser kunne udveksle erfaringer, og hvor man på ny ville erindre dem om deres pligter efter beslutningen. Østrig Ved fax af 30. december 1998 fremsendte de østrigske myndigheder udførlige oplysninger om, hvordan man havde gennemført beslutningen. Forbundsøkonomiministeriet havde i 1996 afholdt en række møder, hvor beslutningen, vejledningen og informationsnotatet var blevet omdelt. Den 17. december 1996 havde Ministerrådet vedtaget et cirkulære om anvendelsen af beslutningen, som bl. a. de regionale myndigheder havde fået tilsendt sammen med vejledningen og informationsnotatet. Portugal Ved notat af 19. februar 1999 meddelte de portugisiske myndigheder, at man den 11. november 1997 havde vedtaget beslutning nr. 30/97, hvorefter Instituto Potuguês da Qualidade var blevet etableret som nationalt kontaktpunkt for underretningsordningen efter beslutning nr. 3052/95/EF. De portugisiske myndigheder understregede, at man havde stillet alle relevante oplysninger til rådighed for de erhvervsdrivende, bl. a. via et websted. Man indkomne underretninger vedrørte fødevarer, nævnte desuden, at de fleste af de hidtil lægemidler og kemiske stoffer. Finland Ved skrivelse af 12. januar 1999 meddelte de finske myndigheder Kommissionen, at de kompetente instanser havde gennemført beslutningen som led i et administrativt samarbejde mellem de berørte myndigheder og ved administrative ordninger. Der var i den forbindelse taget følgende skridt: de øvrige ministerier og myndigheder var blevet orienteret om beslutningens indhold og dens ikrafttræden, man havde oplyst, hvilke sektorer der ikke var omfattet af harmonisering, og der var blevet afholdt en række møder og seminarer om anvendelsen af beslutningen. Den 9. oktober 1998 havde de kompetente myndigheder i samarbejde med Generaldirektoratet for Det Indre Marked afholdt en konference om anvendelsen af beslutningen som led i et af de såkaldte pakkemøder. Sverige Ved skrivelse af 23. december 1998 meddelte de svenske myndigheder, at statslige og kommunale forvaltningsmyndigheder efter förordning (1996:830) har pligt til at give de oplysninger, der er omhandlet i beslutningen. Det nationale kontaktpunkt har også opstillet regler for gennemførelsen af beslutningen4. De kompetente instanser erkender, at det trods den indsats, der er lagt for dagen, er nødvendigt med yderligere tiltag for at kunne sikre, at alle offentlige instanser anvender beslutningen, navnlig på lokalt og regionalt plan, hvor informationsbehovet er særlig stort. Desuden påpegede de svenske myndigheder en række problemer enkelte gennemførelsen underretningsordninger var ikke afgrænset tilstrækkelig klart fra hinanden; foranstaltninger, der træffes af en række private organisationer, var ikke omfattet af beslutningen; visse foranstaltninger, f. eks. foreløbige kontakter, der også kan påvirke frie varebevægelser, var forbindelse med beslutningen: de af i 4 KFS 1996:3, Kommerskollegiums föreskrifter om information om nationella åtgärder som avvikar från principen om fri rörlighet för varor inom Europeiska gemenskapen. 8 ikke omfattet af beslutningen; at indhente oplysninger fra de øvrige medlemsstater kunne være forbundet med visse vanskeligheder; og der var en række uklarheder vedrørende underretning af foranstaltninger, der træffes på områder under harmonisering. Det Forenede Kongerige Ved skrivelse af 27. januar 1999 meddelte de britiske myndigheder, at man endnu ikke havde anmeldt nogen foranstaltninger. Det skyldes, at de foranstaltninger, der skulle anmeldes efter beslutningen, ofte allerede blev anmeldt efter andre underretningsordninger. Beslutningen var i Det Forenede Kongerige blevet gennemført ved et cirkulære af 11. december 1996. De britiske myndigheder havde for nylig set nærmere på, hvordan beslutningen blev anvendt, og havde oplyst, at de berørte instanser snart ville få tilsendt nye retningslinjer og en påmindelse om deres pligter efter beslutningen. De nationale myndigheder ville desuden gerne holdes orienteret om de konklusioner, Kommissionen drager af underretningerne. Endelig nævnte man, at man ved flere varer havde svært ved at afgøre produktionslandet og derfor ikke vidste, om de foranstaltninger, der blev truffet vedrørende disse varer, skulle anmeldes. i Medlemsstaterne har meddelt Kommissionen, hvilke nationale myndigheder de overensstemmelse med beslutningens artikel 7 har udpeget til at sende og modtage de oplysninger, der er omhandlet i beslutningen. Bilag 1 indeholder en fuldstændig liste over disse myndigheder. 2. 2 Status over underretningerne 2. 2. 1 Medlemsstaterne Beslutningen trådte i overensstemmelse med artikel 12 i kraft den 1. januar 1997. I 1997 modtog Kommissionen 33 underretninger fra følgende tre medlemsstater (se bilag 2): - Frankrig (26 underretninger) - Tyskland (4 underretninger) - Finland (3 underretninger). I 1998 (se bilag 2) steg antallet af underretninger, 69 underretninger. Man modtog imidlertid kun underretninger fra fire medlemsstater: idet Kommissionen registrerede - Grækenland (43 underretninger) - Tyskland (18 underretninger) - Frankrig (5 underretninger) - Danmark (3 underretninger). Praksis viser, at antallet af underretninger imidlertid stadig er alt for lavt og må øges, for så vidt som der åbenbart er mange nationale foranstaltninger, der ikke anmeldes, selv om de falder ind under beslutningens anvendelsesområde. Som det fremgår af bilag 3, vedrørte de træffes nationale anmeldte foranstaltninger vigtige erhvervssektorer, som der foranstaltninger for. jævnligt 9 Det bør også fremhæves, at en lang række medlemsstater slet foranstaltninger: ikke har anmeldt nogen - Østrig - Belgien - Spanien - Irland - Italien - Luxembourg - Nederlandene - Portugal - Sverige - Det Forenede Kongerige. 2. 2. 2 Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde I overensstemmelse med Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 16/97 af 26. marts 19975 gælder beslutningen siden den 1. december 1998 også i de lande, der har undertegnet EØS- aftalen (Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde). siden den 1. december 1998 skullet I henhold til EØS-aftalens artikel 109 og protokol 1 til EØS-aftalen har Kommissionen sende EFTA-Tilsynsmyndigheden (Den således i henhold til Europæiske Frihandelssammenslutning) de underretninger, den får tilsendt beslutningen. Tilsvarende skal EFTA-Tilsynsmyndigheden sende Kommissionen de underretninger, den får tilsendt af EØS-landene. Som led i det samarbejde, der blev indført ved EØS-aftalens artikel 109, har EFTA- Tilsynsmyndigheden imidlertid også adgang til de underretninger, Kommissionen modtog fra den 1. januar 1997 til den 30. november 1998, dvs. det tidsrum, hvor beslutningen var i kraft i EU, men endnu ikke i EØS. At EFTA-Tilsynsmyndigheden endnu ikke har sendt Kommissionen nogen underretninger fra EØS-landene, skyldes, at beslutningen først for nylig er trådt i kraft i EØS, nemlig den 1. december 1998. Det er også årsagen til, at Kommissionen endnu ikke råder over nogen oplysninger om konkrete administrative ordninger. 5 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 16/97 af 26. marts 1997 om ændring af bilag II (tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen (EFT L 182 af 10. 7. 1997, s. 49). 10 3 3. 1 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSE Kommissionens interne procedurer Gennemførelsen af beslutningen i Kommissionen henhører under det kontor, der i Generaldirektoratet for Det Indre Marked har ansvaret for klager over hindringer for frie varebevægelser. registreres dette, og der udstedes et Når kontoret modtager et anmeldelsesskema, modtagelsesbevis. Anmeldelsesskemaet sendes derefter videre til de tjenestegrene, der har ansvaret for det område, underretningen vedrører. Når anmeldelsesskemaet er oversat til alle fællesskabssprog, får de enkelte medlemsstater det tilsendt til orientering og med henblik på eventuelle bemærkninger. 3. 2 Kommissionens indsats for at fremme gennemførelsen af beslutningen Kommissionen har afholdt en række oplysningsmøder som led i de såkaldte pakkemøder med medlemsstaterne om frie varebevægelser (EF-traktatens artikel 28-30). Desuden er der blevet afholdt tosidede møder mellem en række medlemsstater og Kommissionen for at få løst en række konkrete problemer. Samtidig med at medlemsstaterne vedtog beslutningen, vedtog Kommissionen en vejledning i anvendelse af beslutningen, som skal hjælpe de nationale myndigheder med at afgøre, hvilke foranstaltninger der skal anmeldes i henhold til ordningen for gensidig information. Der er blevet uddelt mange eksemplarer af denne vejledning, bl. a. på de nævnte pakkemøder. Det bør også påpeges, at det stående udvalg, der blev nedsat ved direktiv 98/34/EF (tidligere direktiv 83/189/EØF), i overensstemmelse med beslutningens artikel 10 jævnligt er blevet underrettet om, hvordan ordningen virker, og navnlig om, hvordan medlemsstaterne har gennemført den. Udvalget og formændene på pakkemøderne den 6. februar 1998 og 12. februar 19996 blev desuden orienteret om visse praktiske spørgsmål og de problemer vedrørende fortolkningen af beslutningen, som man havde konstateret i de første to år siden ikrafttrædelsen. For at forbedre anvendelsen af beslutningen og sikre større åbenhed om de nationale foranstaltninger for de erhvervsdrivende har Kommissionen på alle møder med de forskellige erhvervsorganisationer orienteret disse om, at beslutningen er trådt i kraft, og hvordan den skal anvendes. 3. 3 Samordning med de øvrige fællesskabsretsakter De forskellige underretnings- og oplysningsprocedurer samordnes i overensstemmelse med beslutningens artikel 8. Det indre marked forvaltes i vid udstrækning decentralt af de nationale myndigheder. Denne decentrale forvaltning hviler på det administrative samarbejde medlemsstaterne imellem. Åbenhed om de foranstaltninger, de enkelte medlemsstater træffer, er forudsætningen for dette samarbejde, og flere forskellige retsakter skal sikre denne åbenhed. 6 Møde med de repræsentanter for de nationale myndigheder, der har forsædet på pakkemøderne om frie varebevægelser (EF-traktatens artikel 28-30) og offentlige indkøbsaftaler den 6. februar 1998. 11 3. 3. 1 Underretning i henhold til direktiverne efter den nye metode På de områder, der er harmoniseret ved direktiverne efter den nye metode, sikrer underretningsordningerne i de enkelte direktiver åbenhed om administrative foranstaltninger, særlig når der nægtes gensidig anerkendelse af en vare (f. eks. direktiverne om trykbeholdere, sikkerhedskrav til legetøj, medicinske anordninger, gasapparater, personlige værnemidler, elektromagnetisk kompatibilitet, elevatorer og sikkerhedskrav til maskiner). I henhold til disse direktiver skal alle varer, der opfylder kravene i direktiverne, frit kunne omsættes på det indre i henhold til marked. Kun i behørigt begrundede beskyttelsesklausulen i direktivet ret til at trække en vare tilbage fra markedet. En sådan tilbagetrækning skal anmeldes til Kommissionen, som behandler sagen efter den procedure, der er fastsat i beskyttelsesklausulen i direktiverne efter den nye metode. tilfælde har medlemsstaterne Bilag 4 og 5 viser, hvor mange foranstaltninger der i 1997 og 1998 blev anmeldt i henhold til en række vigtige direktiver. 3. 3. 2 Underretning i henhold til direktiv 92/59/EØF Direktiv 92/59/EØF7 om produktsikkerhed i almindelighed kan ligesom beslutningen anses for en opsamlingsretsakt. Det gælder for alle produkter, der er bestemt til forbrugerne, eller som kan anvendes af forbrugerne. Direktivet fastsætter et almindeligt sikkerhedskrav, som også omfatter risici, der ikke er dækket af særdirektiverne om teknisk harmonisering. Der indføres to underretningsordninger (bl. a. én for hastetilfælde) for foranstaltninger truffet af medlemsstaterne til at begrænse eller forbyde markedsføring af et produkt. Ordningerne finder anvendelse, medmindre der findes specifikke fællesskabsbestemmelser, der foreskriver en sådan pligt til at anmelde hasteforanstaltninger. Bilag 6 og 7 viser, hvor mange foranstaltninger der i 1997 og 1998 blev anmeldt i henhold til direktiv 92/59/EØF. En analyse af de enkelte sektorer viser, at mange af underretningerne fra nonfoodsektoren i 1997 og 1998 vedrørte legetøj og spædbørnsprodukter (57 % i 1997 og 17 % i 1998). Kosmetiske midler og hygiejneprodukter tegnede sig for 17 % (1998) og 7 % (1997) af disse underretninger. Lommetændere blev også anmeldt jævnligt (7 % i 1997 og 26 % i 1998). 3. 3. 3 Underretning i henhold til direktiv 98/34/EF og direktiv 98/34/EF8 skal tekniske standarder forskrifter, vedrører Efter informationssamfundets tjenester, anmeldes på udkaststadiet. Denne informationsprocedure adskiller sig fra de øvrige nævnte procedurer på to centrale områder: de underretningspligtige bestemmelser skal gælde umiddelbart og direkte, og de skal anmeldes, inden de vedtages. Der er siden 1984 blevet behandlet mere end 6 300 nationale udkast efter denne procedure og dermed gjort en indsats for at få fjernet hindringerne for et velfungerende indre marked. De seneste år har antallet af underretninger været aftagende: i 1998 modtog Kommissionen 604 underretninger - mod 670 i 1997 (hertil kommer 230 udkast, som de nederlandske initiativ til bilæggelse af overtrædelser af myndigheder anmeldte under ét som led i et der 7 8 Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsikkerhed i almindelighed (EFT L 228 af 11. 8. 1992, s. 24). Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 204 af 21. 7. 1998, s. 37) som ændret ved Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 98/48/EF af 20. juli 1998 om ændring af direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 217 af 5. 8. 1998, s. 18). 12 direktivet). Det største antal underretninger blev i 1998 registreret i følgende sektorer (i aftagende rækkefølge): maskiner, landbrugsvarer og fødevarer, telekommunikation, transport og byggevirksomhed. I 1997 afgav Kommissionen 117 udførlige udtalelser om udkast, der muligvis var i strid med fællesskabsretten. I 1998 faldt antallet af udførlige udtalelser til 64. 3. 3. 4 Beslutningen som opsamlingsretsakt ifølge en anden fællesskabsretsakt Beslutningen fungerer som opsamlingsretsakt i forhold til de tre andre nævnte retsakter, der skal sikre åbenhed. Trækker en medlemsstat som led i forvaltningen af det indre marked et produkt, der lovligt er markedsført i en anden medlemsstat, tilbage fra markedet, skal den i henhold til beslutningen meddele dette til Kommissionen, medmindre denne pligt allerede er foreskrevet (beslutningens artikel 8). Formålet med beslutningen er således at sikre, at Kommissionen og medlemsstaterne får fuldstændige oplysninger om hindringerne for handelen på det indre marked. Er der ikke andre relevante retsakter, skal den sikre, at medlemsstaterne, som forvalter det indre marked, reagerer hurtigt så hindringerne enten kan fjernes, eller der kan træffes effektive og samordnet, foranstaltninger til at beskytte forbrugerne på europæisk plan. Dette mål skal dog sammenholdes med oplysningerne om de indkomne underretninger i 1997 og 1998. 1997 Tyskland Frankrig Finland 4 26 3 1998 Tyskland Frankrig Danmark Grækenland 18 5 3 43 I alt 33 I alt 69 3. 4 Opfølgning af underretningerne Underretningerne behandles i alt væsentligt i to etaper: en forbehandling, der munder ud i en beslutning om, hvilke former for opfølgning der skal tages skridt til. Under forbehandlingen modtager den tjenestegren i Kommissionen, der har ansvaret for den pågældende retsakt, underretningen fra medlemsstaten og sender den videre til de øvrige medlemsstater og de øvrige tjenestegrene i Kommissionen. Kommissionen kan, når den behandler en underretning, have behov for at indhente en udtalelse fra et ekspertudvalg eller et videnskabeligt udvalg, hvis den anmeldte foranstaltning er så teknisk, at den kræver specialviden. Det har dog endnu ikke været nødvendigt. Er en medlemsstats begrundelse ikke tilstrækkeligt udførlig til, at der kan foretages en sådan behandling, anmodes medlemsstaten om at fremsende yderligere oplysninger9. Efter denne indgående behandling afgør Kommissionen, hvordan der skal følges op på underretningen. Der er normalt to muligheder: 9 Se f. eks. underretningerne fra Frankrig om hindringer for markedsføringen af medicinske anordninger til in vitro-diagnostik. 13 (cid:1) (cid:1) Der er tale om en enkeltstående foranstaltning, der vedrører et bestemt produkt. Sådanne til nogen opfølgning. tage skridt enkelttilfælde giver normalt Hindringen for de frie varebevægelser ikke forskelle i oprindelses- og bestemmelseslandets bestemmelser. Årsagen til den anmeldte foranstaltning er derimod (f. eks. konstruktionsfejl og utilstrækkelige ofte produktets tekniske specifikationer oplysninger for forbrugerne). ikke anledning til at skyldes Det fremgår af den anmeldte foranstaltning, at der er store eller endog uovervindelige forskelle mellem oprindelses- og bestemmelseslandets bestemmelser. Den slags tilfælde gør det muligt at få ajourført de produkter eller sektorer, for hvilke princippet om gensidig anerkendelse ikke kan sikre frie varebevægelser. Som eksempel kan nævnes, at Kommissionen i de første to år efter beslutningens ikrafttræden modtog en lang række underretninger om hindringer for markedsføring af produkter, der er tilsat vitaminer og andre næringsstoffer. Underretningerne bekræftede de oplysninger, Kommissionen allerede rådede over, nemlig at medlemsstaterne angriber spørgsmålet yderst forskelligt. Kommissionen kan da indledningsvist forelægge spørgsmålet for Det Stående Udvalg for Tekniske Standarder og Forskrifter, som ifølge beslutningen har til opgave at overvåge, hvordan den anvendes. På den måde kan man få klarlagt medlemsstaternes standpunkt og i givet fald nå frem til en fælles løsning. Er det imidlertid ikke muligt at opnå en løsning indlede en harmoniseringsproces. I det på denne måde, kan det være nødvendigt at tilfælde vil underretningsordningen i henhold til beslutningen have fungeret efter hensigten, nemlig at afdække de områder, hvor der fortsat er hindringer, og sikre, at der tages de fornødne skridt til at få fjernet dem. Der må sondres mellem den egentlige opfølgning af underretningerne i henhold til beslutning nr. 3052/95/EF og den opfølgning, som Kommissionen lejlighedsvist måtte foretage, hvis den takket være underretningen får kendskab til forhold, der må behandles særskilt efter en anden procedure. Det er bl. a. tilfældet ved irrelevante underretninger. Således kan det være, at en foranstaltning slet ikke skal anmeldes eller måske burde have været anmeldt i henhold til en anden retsakt. I så fald sender den tjenestegren i Kommissionen, der har ansvaret for gennemførelsen af beslutningen, underretningen videre til den kompetente tjenestegren. En foranstaltning, der er anmeldt i henhold til beslutning nr. 3052/95/EF, kan også forekomme at være uforenelig med EF-traktatens artikel 28 og 30, som knæsætter princippet om frie varebevægelser. Er det tilfældet, undersøger Kommissionen som traktatens vogter nøje begrundelsen for foranstaltningen (med de fornødne kontakter med medlemsstaterne) og indleder om nødvendigt en overtrædelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 226. Det bør i den forbindelse påpeges, at der de få gange, hvor Kommissionen har fundet det passende at indlede en sådan procedure, normalt samtidigt eller efterfølgende blev indgivet en klage. 4. EVALUERING OG KONKLUSIONER Beslutningen har ikke givet de forventede resultater i de første to år efter ikrafttrædelsen. Det lave antal underretninger har navnlig betydet, at den ikke fuldt ud har kunnet virke efter hensigten, nemlig frem for alt at være et fremtrædende middel til at informere om, hvordan det indre marked fungerer i praksis, og hvilke områder det omfatter. Som allerede nævnt har gennemførelsen af beslutningen ikke bidraget tilstrækkeligt til at øge Kommissionens viden om, hvordan princippet om gensidig anerkendelse fungerer, eller afdække de sektorer, hvor det eventuelt fungerer dårligt, hvilket kunne begrunde et harmoniseringsforslag. 14 Beslutningen har heller ikke kunnet anvendes til hurtigt at få løst de problemer, der er blevet konstateret i forbindelse med de frie varebevægelser. Fristen på 45 dage efter artikel 4 burde have sikret, at Kommissionen hurtigt blev orienteret om eventuelle problemer i forbindelse med de frie varebevægelser og kunne rette henvendelse til den pågældende medlemsstat, så man snarest kunne finde en fælles løsning. Beslutningen er et led i Kommissionens generelle politik, som tager sigte på hurtigere at få behandlet problemer i forbindelse med de frie varebevægelser og så vidt muligt at undgå at gøre brug af de procedurer, der er fastsat i traktaten. De foreliggende statistiske oplysninger - hvor lidet repræsentative de end måtte være - viser, at den vanskelige opstart skyldes praktiske problemer ved gennemførelsen. Det lader til, at den idé om en decentral forvaltning af det indre marked, der ligger til grund for beslutningen, støder imod problemer, som skyldes mangelfulde oplysninger om, hvordan beslutningen skal anvendes, og hvilken rolle den spiller blandt de øvrige retsakter, der skal sikre åbenhed på det indre marked. Én ting må man dog ikke glemme. Et samarbejde mellem femten administrationer og Kommissionen kræver en vis indkøringsperiode. Erfaringerne fra gennemførelsen af direktiv 98/34/EØF tyder på, at man i løbet af de næste år vil kunne registrere en betydelig før den systematiske forbedring i, hvordan beslutningen anvendes. Det tog flere år, underretning af tekniske standarder og forskrifter i henhold til direktiv 98/34/EF var gennemført i praksis. Desuden bør det påpeges, at de retsakter, der skal sikre åbenhed om forvaltningen af det indre marked, ikke kommer til at fungere, før de bliver anvendt korrekt, og det forudsætter, at myndighederne med ansvar for gennemførelsen og de berørte virksomheder og borgere er velinformerede. Man må konstatere, at de nationale administrationer, som skal oplyse, om en foranstaltning skal anmeldes i henhold til beslutningen, ikke ved nok om, hvordan beslutningen virker. Ofte er det lokale eller decentrale myndigheder, der vedtager de underretningspligtige foranstaltninger. Disse myndigheder kan imidlertid ikke altid opfylde deres underretningspligt efter fællesskabsretten. Dette er i nogen grad en mangel, der må afhjælpes på nationalt plan, for det er ikke nødvendigvis de nationale embedsmænd, der får tilsendt de fornødne oplysninger af Kommissionen eller centraladministrationerne i medlemsstaterne, der også skal anvende beslutningen. Kommissionen vil øge sine bestræbelser for at sikre, at medlemsstaterne de facto anvender beslutningen - på lokalt og nationalt plan såvel som i de enkelte erhvervssektorer. Det vil ske ved hjælp af følgende initiativer: • Man bør intensivere oplysningskampagnerne om beslutningen og anvendelsen af den, særlig over for de lokale og decentrale myndigheder. At udarbejde en oplysningsbrochure og afholde seminarer kan sikkert være effektive midler til at gøre disse myndigheder bedre bekendt med deres pligter efter fællesskabsretten. • Som støtte for initiativerne under punkt 1 og for at øge samarbejdet mellem fællesskabsmyndighederne, de nationale myndigheder og de lokale myndigheder vil Kommissionen anmode medlemsstaterne om fra år 2000 at forelægge en årsberetning, der indeholder en liste over de indkomne underretninger og oplysninger om anvendelsen af beslutningen med angivelse af eventuelle vanskeligheder, de har konstateret under gennemførelsen af den. Underretningerne og anvendelsen af beslutningen bør opdeles efter sektor i beretningen. Den bør i øvrigt indeholde alle relevante oplysninger, som de lokale og opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til løbende at videreuddanne og informere de kompetente myndigheder om beslutningen. decentrale myndigheder fremsendt. Samtidig har 15 • Civilsamfundet er ofte en nyttig samarbejdspartner ved anvendelsen af fællesskabsretten og kan have en positiv indflydelse på overholdelsen af den. Kommissionen agter derfor i samarbejde med medlemsstaterne at afholde regelmæssige oplysningsmøder for de berørte erhvervsorganisationer for at øge deres viden på området. På længere sigt kan de så aktivt bidrage til at finde frem til foranstaltninger, der ikke er anmeldt, som foreslået af Kommissionen i meddelelsen fra 1999 om princippet om gensidig anerkendelse10. • De forbedrede oplysninger om ordningen og anvendelsen af den vil - uagtet de øvrige informationsmidler resultere i, at de erhvervsdrivende og alle berørte nationale myndigheder får adgang til en ordning på Internet for udbredelse af de oplysninger, der er omhandlet i beslutningen. - • Det stående udvalg, der blev nedsat ved direktiv 98/34/EF, har vist sig at være et effektivt rådgivende organ for anvendelsen af beslutningen. Kommissionen vil derfor også fremover løbende orientere udvalget om anvendelsen af beslutningen og søge at inddrage det mere i overvågningen af underretningerne og i alle initiativerne som led i de igangværende foranstaltninger. foranstaltninger. Kommissionen • Den åbenhed og smidighed, som beslutningen skal sikre, lader sig kun vanskeligt forene med eventuelle tvangsforanstaltninger, som en manglende gennemførelse kunne begrunde. Der er derfor kun indledt få procedurer imod medlemsstater, der har undladt at anmelde behandle bestemte medlemsstaternes overtrædelser af underretningspligten mere opmærksomt og med større beslutsomhed. Således vil den som led i det administrative samarbejde på pakkemøderne orientere medlemsstaterne om forhold, der burde have været anmeldt, og som den er blevet bekendt med gennem klager. Kommissionen vil desuden sammen med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne søge at afdække og klarlægge eventuelle tvivlstilfælde eller problemer og enhver anden uklarhed om medlemsstaternes underretningspligt. imidlertid fremover vil Man kunne desuden drøfte, hvilken form for åbenhed der er nødvendig for den decentrale forvaltning af det indre marked. De statistiske oplysninger om underretningerne fra de forskellige områder af det indre marked vidner om, at der er en vis uligevægt mellem retsakterne, både med hensyn til underretningerne og opfølgningen. En grundlæggende drøftelse kunne bidrage til at forbedre de retsakter, der skal sikre åbenhed, og som er nødvendige for den decentrale forvaltning af det indre marked. Denne drøftelse burde også omfatte opfølgningen (f. eks. status quo- ordninger, oprettelse af et kontor i Kommissionen med ansvar for alle underretninger uanset retsgrundlaget og bidrag fra medlemsstaterne, Kommissionen og de videnskabelige udvalg). Formålet og fællesskabsadministrationen de fornødne midler for at kunne forvalte det indre marked så effektivt som muligt og til gavn for virksomhederne og borgerne. medlemsstaternes administrationer skulle være give at 10 Kommissionens meddelelse af 16. juni 1999 til Europa-Parlamentet og Rådet om princippet om gensidig anerkendelse i forbindelse med overvågningen af handlingsplanen for det indre marked (KOM(1999) 299 endelig udg. ). 16 BILAG 1 Kompetente myndigheder i henhold til beslutning nr. 3052/95/EF BELGIEN CIBELNOR (c/o Institut belge de normalisation) Avenue de la Brabançonne, 29 B-1000 Bruxelles Tlf. Fax (32-2) 738 01 11 (32-2) 733 42 64 DANMARK Erhvervsfremme Styrelsen Internationale Tekniske Handelsvilkår Tagensvej 137 DK-2200 København N (45) 35 86 86 86 Tlf. Fax (45) 35 86 86 87 E-post: (X400) C=DK; A=DK400; P=EFS; S=Journal TYSKLAND Bundesministerium für Wirtschaft Herr Dr. Winkel - Referat EB3 - D-53107 Bonn Tlf. Fax E-post Internet: BUERO-EB3@BONN1. BUND400. DE E-post: (X400) C=DE; A=BUND400; P=BMW1; O=BONN1; S=BUERO-EB3 (49-228) 615 (- 4119 Herr Dr. Winkel; - 2502 Herr Behrens; - 4398 Herr Schirmer) (49-228)615 20 56 GRÆKENLAND Ministry of Development Standardisation Body Mr. Evangelos E. Melagrakis ELOT 313 Acharnon St. GR-11145 Athens Tlf. Fax E-post: (X400) C=GR A=MASTER400 P=EURODYN O=GOV OU=YBET OU=GGB S=PBOX (30-1) 228 00 01 (30-1) 202 68 75 17 SPANIEN Ministerio de Asuntos Exteriores Dirección General de Asuntos técnicos de la Unión Europea D. Luis Antonio Rico C/ Padilla 46, planta 2 E-28006 Madrid Tlf. Fax E-post: (X400) C=es/ADMD=mensatex/PRMD=mae/ORG=sece/S=rico/G=luis (34-1) 563 68 70 (34-1) 562 48 61 FRANKRIG SGCI Att: M. Régis Rama "Carré Austerlitz" 2, Boulevard Diderot F-75572 Paris CEDEX 12 (33) 144 87 10 60 Tlf. Fax (33) 144 87 12 96 E-post: (X400) C=FR; A=Atlas; P=IRIS; O=SGCI; S=SGCI-RENET E-post Internet: regis. rama@sgci. finances. gouv. fr IRLAND Single Market Unit Department of Tourism and Trade Mr. Ronnie Breen Kildare Street Dublin 2 Ireland Tlf. Fax E-post: (X400) C=IE/admd=NA/prmd=ENTEMP/pn=BREENR E-post Internet: breenr@entemp. irlgov. ie (353-1) 662 14 44 (353-1) 676 61 54 ITALIEN Ministerio dell'Industria, del Commercio e dell'artigianato Direzione generale della produzione industriale Ispettorato tecnico, Divisione XIX - Roma Italien - Roma Tlf. Fax (E-post Internet: min. ind. isp. tecnico. @agora. stm. it) E-post: U=M. I. C. A. =ISPIND, P=DGS, A=MASTER400, C=IT (39) 06 47 05 30 69 (39) 06 47 88 77 48 (X400) S=Ispettorato tecnico, D= Classe>IPM, D=ID-NODO>BF9RM001, 18 LUXEMBOURG Service de l'Energie de l'Etat M. Jean-Paul Hoffmann, Directeur Boîte postale 10 L-2010 Luxembourg Tlf. Fax E-post Internet: jean-paul. hoffmann@eg. etat. lu E-post: (X400) C=LU; A=INFONET; P=ETAT; O=EG; S=HOFFMANN; G=JEAN-PAUL (352) 46 97 46-1 (352) 22 25 24 NEDERLANDENE Ministerie van Financiën Belastingdienst/Douane centrale dienst voor in-en uitvoer Afdeling O. R. Postbus 30003 9700 RD Groningen Nederland Tlf. Fax E-post: (X400) C=NL A=400NET P=CDIU S=NOTIF OU1=CDIU (31-50) 523 91 78, 523 92 75 (31-50) 523 92 19 ØSTRIG Bundesministerium für wirtschaftliche Angelegenheiten Frau Maria Haslinger Abteilung II/5 Stubenring 1 A-1011 Wien (43-1) 711 00-54 53 Tlf. Fax (43-1) 715 96 51, 714 27 23 E-post Internet: maria. haslinger@bmwa. gv. at E-post: (X400) C=AT; A=GV; P=BMWA; O=BMWA; G=Maria; S= Haslinger PORTUGAL Instituto Português da Qualidade - IPQ Rua C à Avenida dos Três Vales P-2825 Monte da Caparica Portugal Tlf. Fax (351-21) 294 81 00 (351-21) 294 81 01, 294 82 22 19 FINLAND Ministry of Trade and Industry Trade department Section for Internal market Affairs P. O. Box 230 FIN-00171 Helsinki Tlf. Fax E-post: (X400) S=tuoteilmoitukset, O=ktm, P=vn, A= mailnte, C=fi (358-9) 16 01 (160 36 57 Antti Riivari, 160 35 27 Pia Nieminen) (358-9) 160 40 22 SVERIGE Kerstin Carlsson Kommerskollegium - U3 Box 6803 S-113086 Stockholm Tlf. Fax E-post: (X400) C=SE, ADMD=400net, O=Komkoll, S=nat not point (46-8) 690 48 00 (46-8) 690 48 40 DET FORENEDE KONGERIGE Department of Trade and Industry Standards and Technical Regulations Directorate 2 Bay 327 151 Buckingham Palace Road SW1W 9SS United Kingdom Tlf. Fax E-post: (X400) S=TI; G=83189; O=DTI; OU1=TIDV; P=HMG DTI; A=GOLD 400; C=GB E-post Internet: 83189. ti@tidv. dti. gov. uk (44-171) 215 14 88 (44-171) 215 15 29 Lars-Åke Erikson EFTA Surveillance Authority Senior Officer Goods Directorate 74, rue de Trèves B-1040 Bruxelles 20 BILAG 2 Statistiske oplysninger om beslutning nr. 3052/95/EF (antal underretninger pr. medlemsstat) Medlemsstat 1997 1998 26 4 3 5 18 3 43 FRANKRIG TYSKLAND FINLAND BELGIEN DANMARK GRÆKENLAND SPANIEN IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERLANDENE ØSTRIG PORTUGAL SVERIGE DET FORENEDE KONGERIGE 21 BILAG 3 Antal underretninger pr. sektor Médicaments vétérinaires (F: 5) = 5 Denrées alimentaires (D: 4; FI: 3) = 7 Produits pharmaceutiques (F : 21) = 21 Denrées alimentaires (EL : 43; D : 18) = 61 Produits chimiques (DK : 1) = 1 Médicaments vétérinaires (F : 5) = 5 Autres (DK : 2) = 2 1997 Médicaments vétérinaires (F: 5) = 5 Denrées alimentaires (D: 4; FI: 3) = 7 Produits pharmaceutiques (F : 21) = 21 1998 Médicaments vétérinaires (F : 5) = 5 Produits chimiques (DK : 1) = 1 Autres (DK : 2) = 2 Denrées alimentaires (EL : 43; D : 18) = 61 Médicaments vétérinaires: Veterinærlægemidler Denrées alimentaires: Fødevarer Produits pharmaceutiques: Lægemidler Produits chimiques: Kemiske stoffer Autres: Andet 22 Underretninger i henhold til en række direktiver efter den nye metode (1997) BILAG 4 Medlemsstat Sp Mask Lege Gas EMK Tryk PV MA I alt 8 1 Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien 1 2 1 1 Luxembourg Nederlandene 3 Østrig Portugal Finland Sverige UK I alt 4 2 2 7 23 9 4 2 1 11 18 8 5 2 10 5 0 0 13 1 14 0 1 4 0 1 0 7 4 0 6 2 19 72 3 3 1 7 Forkortelser: Sp = "spændingsdirektivet", Mask = "maskindirektivet", Lege = "legetøjsdirektivet", Gas = "direktivet om gasapparater", EMK = "direktivet om elektromagnetisk kompatibilitet", Tryk = "direktivet om trykbeholdere", PV = "direktivet om personlige værnemidler", MA = "direktivet om medicinske anordninger". 23 Underretninger i henhold til en række direktiver efter den nye metode (1998) BILAG 5 Medlemsstat Sp Mask Lege Gas EMK Tryk PV MA I alt Belgien Danmark Tyskland 2 1 3 Grækenland Spanien 20 Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene 15 Østrig 13 Portugal Finland Sverige UK I alt 19 50 12 135 2 3 1 2 8 4 24 2 5 13 6 2 28 3 4 8 35 0 8 5 35 0 27 1 0 2 0 17 13 0 24 52 17 0 201 1 1 2 Forkortelser: Sp = "spændingsdirektivet", Mask = "maskindirektivet", Lege = "legetøjsdirektivet", Gas = "direktivet om gasapparater", EMK = "direktivet om elektromagnetisk kompatibilitet", Tryk = "direktivet om trykbeholdere", PV = "direktivet om personlige værnemidler", MA = "direktivet om medicinske anordninger". 24 BILAG 6 Underretninger i henhold til direktiv 92/59/EØF (1997) Medlemsstat Antal underretninger (fødevarer) Antal underretninger (nonfood) Oplysninger Advarsler Artikel 8 Oplysninger Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Portugal Finland Sverige UK EFTA I ALT 3 2 10 2 5 19 16 1 1 2 2 2 3 11 6 8 6 1 2 8 3 4 2 3 3 1 1 1 6 2 1 65 54 18 1 1 1 2 5 1 1 12 25 BILAG 7 Underretninger i henhold til direktiv 92/59/EØF (1998) Medlemsstat Antal underretninger (fødevarer) Antal underretninger (nonfood) Oplysninger Advarsler Artikel 8 Oplysninger Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Portugal Finland Sverige UK EFTA I ALT 8 6 2 5 18 1 8 2 11 5 4 3 73 3 5 18 2 3 2 1 1 12 47 1 4 0 1 1 7 6 3 32 6 26 18 1 40 1 7 4 3 5 3 155 26


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 731/2000 af 7. april 2000 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 8. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/1 I (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 731/2000 af 7. april 2000 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (2) Ved anvendelse af ovennævnte kriterier skal de faste importværdier fastsættes på de niveauer, der findes i bilaget til nærværende forordning — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 3223/ 94 af 21. december 1994 om gennemførelsesbestemmelser til importordningen for frugt og grøntsager (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1498/98 (2), særlig artikel 4, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: (1) I forordning (EF) nr. 3223/94 fastsættes som følge af gennemførelsen af af de multilaterale resultaterne handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterierne for Kommissionens fastsættelse af de faste værdier ved import fra tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i nævnte forordnings bilag. UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De faste importværdier, der er omhandlet i artikel 4 i forord- ning (EF) nr. 3223/94, fastsættes som anført i tabellen i bilaget. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 8. april 2000. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 337 af 24. 12. 1994, s. 66. (2) EFT L 198 af 15. 7. 1998, s. 4. L 87/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 4. 2000 til Kommissionens forordning af 7. april 2000 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangs- prisen for visse frugter og grøntsager BILAG KN-kode Tredjelandskode (1) (EUR/100 kg) Fast importværdi 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 068 628 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 052 999 388 400 404 508 512 528 720 804 999 388 400 512 528 720 999 129,5 115,3 194,4 146,4 113,0 107,2 146,6 122,3 76,6 34,6 55,6 54,1 34,8 38,8 33,7 51,1 42,5 35,3 35,3 95,6 92,1 92,8 83,9 88,3 85,4 76,9 104,2 89,9 70,2 65,5 69,0 85,8 107,7 79,6 (1) Den statistiske landefortegnelse, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2543/1999 (EFT L 307 af 2. 12. 1999, s. 46). Koden »999« repræsenterer »anden oprindelse«


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 734/2000 της Επιτροπής, της 7ης Απριλίου 2000, για τον καθορισμό της μέγιστης επιδότησης κατά την αποστολή μακρόσπερμου αποφλοιωμένου ρυζιού προς τη νήσο Ρεϋνιόν, στο πλαίσιο της δημοπρασίας που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2177/1999

eurovoc_concepts:
Réunion
award of contract
delivery
export subsidy

text: L 87/6 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 8. 4. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 734/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 7ης Απριλίου 2000 για τον καθορισµό της µέγιστης επιδότησης κατά την αποστολή µακρόσπερµου αποφλοιωµένου ρυζιού προς τη νήσο Ρεϋνιόν, στο πλαίσιο της δηµοπρασίας που προβλέπεται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2177/1999 Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, (3) Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 3072/95 του Συµβουλίου, της 22ας ∆εκεµβρίου 1995, περί κοινής οργανώσεως αγοράς της όρυζας (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2072/98 (2), και ιδίως το άρθρο 10 παράγραφος 1, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 2692/89 της Επιτροπής, της 6ης Σεπτεµβρίου 1989, περί λεπτοµερών κανόνων εφαρµογής σχετικά µε τις αποστολές ρυζιού στη Ρεϋνιόν (3), όπως τροποποιήθηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1453/1999 (4), και ιδίως το άρθρο 9 παράγραφος 1, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) Με τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2177/1999 της Επιτροπής (5), προκηρύχθηκε δηµοπρασία για την επιδότηση κατά την απο- στολή ρυζιού προς τη νήσο Ρεϋνιόν. Σύµφωνα µε το άρθρο 9 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 2692/ 89, βάσει των προσφορών που υποβλήθηκαν, η Επιτροπή δύναται, σύµφωνα µε τη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 22 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95, να αποφασί- σει σχετικά µε τον καθορισµό µιας µέγιστης επιδότησης. Για τον εν λόγω καθορισµό, θα πρέπει να ληφθούν υπόψη ιδίως τα κριτήρια που προβλέπονται στα άρθρα 2 και 3 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 2692/89. Η δηµοπρασία κατα- κυρώνεται σε κάθε υποβάλλοντα προσφορά του οποίου η προσφορά βρίσκεται στο επίπεδο της µέγιστης επιδότησης ή σε κατώτερο επίπεδο. (4) Τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Καθορίζεται µια µέγιστη επιδότηση κατά την αποστολή µακρόσπερ- µου αποφλοιωµένου ρυζιού του κωδικού ΣΟ 1006 20 98 προς τη νήσο Ρεϋνιόν, µε βάση τις προσφορές που υποβλήθηκαν από τις 3 έως τις 6 Απριλίου 2000, σε 278,00 EUR/t, στο πλαίσιο της δηµοπρασίας που αναφέρεται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2177/ 1999. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 8 Απριλίου 2000. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 7 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 329 της 30. 12. 1995, σ. 18. (2) ΕΕ L 265 της 30. 9. 1998, σ. 4. (3) ΕΕ L 261 της 7. 9. 1989, σ. 8. (4) ΕΕ L 167 της 2. 7. 1999, σ. 19. (5) ΕΕ L 267 της 15. 10. 1999, σ. 7


title: Commission Regulation (EC) No 735/2000 of 7 April 2000 fixing the maximum export refund on wholly milled round grain, medium grain and long grain A rice in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2179/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
third country

text: 8. 4. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 87/7 COMMISSION REGULATION (EC) No 735/2000 of 7 April 2000 fixing the maximum export refund on wholly milled round grain, medium grain and long grain A rice in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2179/1999 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 3072/95 of 22 December 1995 on the common organisation of the market in rice (1), as last amended by Regulation (EC) No 2072/98 (2), and in particular Article 13(3) thereof, (3) (4) The application of the abovementioned criteria to the current market situation for the rice in question results the in the maximum export refund being fixed at amount specified in Article 1. The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, Whereas: (1) (2) An invitation to tender for the export refund on rice was to Commission Regulation (EC) No issued pursuant 2179/1999 (3). Article 5 of Commission Regulation (EEC) No 584/ 75 (4), as last amended by Regulation (EC) No 299/95 (5), allows the Commission to fix, in accordance with the procedure laid down in Article 22 of Regulation (EC) No 3072/95 and on the basis of the tenders submitted, a maximum export refund. In fixing this maximum, the criteria provided for in Article 13 of Regulation (EC) No 3072/95 must be taken into account. A contract is awarded to any tenderer whose tender is equal to or less than the maximum export refund. HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The maximum export refund on wholly milled grain, medium grain and long grain A rice to be exported to certain third countries pursuant to the invitation to tender issued in Regula- tion (EC) No 2179/1999 is hereby fixed on the basis of the tenders submitted from 31 March to 6 April 2000 at 166,00 EUR/t. Article 2 This Regulation shall enter into force on 8 April 2000. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 7 April 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 329, 30. 12. 1995, p. 18. (2) OJ L 265, 30. 9. 1998, p. 4. (3) OJ L 267, 15. 10. 1999, p. 13. (4) OJ L 61, 7. 3. 1975, p. 25. (5) OJ L 35, 15. 2. 1995, p. 8


title: QUESTION ÉCRITE E-1074/00 posée par Hubert Pirker (PPE-DE) à la Commission. Promotion de la culture européenne du droit dans la république slovène.

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

formats: html pdf print

text: C 53 E/66 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 20. 2. 2001 (2001/C 53 E/077) QUESTION (cid:201)CRITE E-1074/00 posØe par Hubert Pirker (PPE-DE) (cid:224) la Commission (7 avril 2000) Objet: Promotion de la culture europØenne du droit dans la rØpublique slovŁne Dans le cadre des nØgociations d(cid:146)adhØsion, que pense la Commission de l(cid:146)existence dans la rØpublique slovŁne, de lois discriminatoires (cid:224) l(cid:146)Øgard d(cid:146)autres (cid:201)tats membres ou de certains groupes de ses citoyens? N(cid:146)estime-t-elle pas que l(cid:146)abrogation de ces dØcrets et lois serait une contribution louable (cid:224) l(cid:146)ordre juridique commun? RØponse donnØe par M. Verheugen au nom de la Commission (15 mai 2000) Les nØgociations d(cid:146)adhØsion portent sur tous les domaines de la lØgislation et des politiques communau- taires, c(cid:146)est-(cid:224)-dire l(cid:146)acquis, que tous les pays candidats doivent adopter et avoir mis en (cid:156)uvre dans son intØgralitØ au moment de leur entrØe dans l(cid:146)Union. Dans le cadre de l(cid:146)acquis, et sans prØjudice d(cid:146)Øventuelles dispositions particuliŁres y figurant, la SlovØnie devra avoir aboli toute discrimination fondØe sur la nationalitØ au moment de son adhØsion. (2001/C 53 E/078) QUESTION (cid:201)CRITE E-1075/00 posØe par Hubert Pirker (PPE-DE) (cid:224) la Commission (7 avril 2000) Objet: NØgociations d(cid:146)adhØsion entre l(cid:146)Union europØenne et la rØpublique de SlovØnie La Commission a fait valoir dans son avis sur la demande d(cid:146)adhØsion de la Pologne que ce pays devait mener (cid:224) terme la procØdure de dØdommagement des personnes victimes d(cid:146)expropriations. La Commission pourrait-elle indiquer si elle a formulØ des exigences similaires (cid:224) l(cid:146)Øgard de la rØpublique de SlovØnie? Cette derniŁre n(cid:146)a toujours pas procØdØ au dØdommagement d(cid:146)expropriations comparables. RØponse donnØe par M. Verheugen au nom de la Commission (2 mai 2000) L(cid:146)Honorable Parlementaire voudra bien se reporter (cid:224) la rØponse que la Commission a donnØe (cid:224) sa question Øcrite P-1048/00 (1). (1) Voir page 63. (2001/C 53 E/079) QUESTION (cid:201)CRITE E-1076/00 posØe par Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) (cid:224) la Commission (7 avril 2000) Objet: Programme PHARE La Commission peut-elle prØciser les raisons pour lesquelles, alors qu(cid:146)elle a pour stratØgie gØnØrale le dØveloppement et le soutien des petites et moyennes entreprises, les programmes qu(cid:146)elle soumet (cid:224) appel d(cid:146)offres, tel le Lot 1 (cid:129) Project title: Assessment of PHARE national programmes, sont d(cid:146)une telle ampleur que, dans la pratique, les PME ne peuvent couvrir le grand nombre de pays concernØs et se voient donc exclues de facto des appels d(cid:146)offres?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1104/00 van Cristiana Muscardini (UEN) aan de Commissie. Synthetische drugs en gevolgen voor de gezondheid.

eurovoc_concepts:
European social policy
drug addiction

text: C 46 E/124 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 13. 2. 2001 Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (19 mei 2000) Het beschikking van de Commissie inzake de medefinanciering van de maatregelen voor de bevordering in Spanje heeft vertraging opgelopen doordat de Commissie de Spaanse van de rundvleeskwaliteit autoriteiten om extra informatie moest vragen over de regionale keurmerken. De Commissie heeft deze informatie ondertussen ontvangen en zij heeft op 28 april 2000 een besluit genomen over de Spaanse voorstellen. (2001/C 46 E/134) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1104/00 van Cristiana Muscardini (UEN) aan de Commissie Betreft: Synthetische drugs en gevolgen voor de gezondheid (7 april 2000) Het schijnt dat het gebruik van synthetische drugs onder de jongeren in Europa voortdurend stijgt. De media, artsen en opvoeders waarschuwen tegen de gevolgen hiervan voor de gezondheid. Met name Ecstasy schijnt het meest verbreid. Hiervoor wordt reclame gemaakt o. a. op Internet dat ook instructies geeft voor de ambachtelijke productie ervan thuis. Kan de Commissie, gezien de uiteenlopende meningen over de gevolgen van deze plaag, mededelen: 1. of de toeneming van de ziekte van Parkinson en het Parkinsonisme onder jongeren ongetwijfeld een van de verwoestende effecten van Ecstasy en synthetische drugs op de hersenen is, 2. of medisch en wetenschappelijk is vastgesteld dat het gebruik van deze drugs neurologische schade toebrengt, 3. of er met communautaire bijdragen gefinancierde onderzoeksprogramma(cid:146)s zijn, 4. of wordt gedacht aan verspreiding van deze informaties op school? Antwoord van de heer Vitorino namens de Commissie (22 mei 2000) Volgens de meest recente cijfers van het Europees Waarnemingscentrum voor drugs en drugsverslaving (EWDD) heeft 0,5 tot 3 % van de volwassen bevolking in Europa en 1 (cid:224) 5 % van de jongvolwassenen reeds ecstasy (MDMA) gebruikt. Op lokaal niveau en in specifieke groepen liggen deze cijfers veel hoger en de informatie van het EWDD bevestigt over het algemeen dat het gebruik van ecstasy en andere synthetische drugs toeneemt. Momenteel is nog weinig bekend over de gevolgen op lange termijn van het gebruik van ecstasy. Uitgaande van de resultaten van recent onderzoek wordt aangenomen dat ecstasy schade berokkent aan de neuronen die via chemische serotonine met andere neuronen communiceren. Uit bepaalde weten- schappelijke bevindingen blijkt dat een verband bestaat tussen het gebruik van ecstasy en beschadiging op lange termijn van delen van de hersenen die essentieel zijn voor de goede werking van het denken en het geheugen. Ook rijzen steeds meer vragen omtrent eventuele mentale gezondheidsproblemen, met name chronische depressie, ten gevolge van langdurig en intensief gebruik van drugs. De structuur en de effecten van MDMA houden verband met metamphetamine waardoor de degeneratie wordt veroorzaakt van de neuronen die de neurotransmitter dopamine bevatten. Schade aan deze neuronen is de onderliggende reden voor stoornissen in de motoriek die kenmerkend zijn voor de ziekte van Parkinson. Er is echter meer onderzoek noodzakelijk om te kunnen vaststellen dat er een weten- schappelijk verband is tussen het gebruik van ecstasy en de ziekte van Parkinson. Het vijfde kaderprogramma Onderzoek bevat een specifiek actiepunt dat gericht is op onderzoek op het gebied van de volksgezondheid en in het kader waarvan ook drugsgerelateerde gezondheidsproblemen worden behandeld. Een van de onderzoeksprioriteiten is het vaststellen van de sociale, psychologische en sociaal-economische factoren die verband houden met drugsverslaving alsmede een beter inzicht in de 13. 2. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 46 E/125 gevolgen op lange termijn op sociaal en gezondheidsgebied van het drugsgebruik. Dit jaar werden vier projecten geselecteerd voor financiering en de Commissie kan het geachte parlementslid bevestigen dat het programma wel degelijk zal worden gebruikt om op dit gebied studies van zeer hoge kwaliteit te financieren. Het gevaar van synthetische drugs is ØØn van de uitdagingen die zijn gedefinieerd in de drugsstrategie 2000-2004 van de Gemeenschap. De strategie benadrukt dat aan de jongeren correcte en betrouwbare informatie moet worden verstrekt over het effect van deze stoffen. De Commissie kan bevestigen dat alles in het werk wordt gesteld om te garanderen dat deze informatie wordt verspreid in de scholen. Momenteel wordt reeds in het kader van talrijke programma(cid:146)s die worden gefinancierd door het communautair programma inzake drugspreventie de nodige aandacht besteed aan het voorkomen van het gebruik van synthetische drugs. (2001/C 46 E/135) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1105/00 van Cristiana Muscardini (UEN) aan de Commissie Betreft: Gevolgen van de blootstelling aan asbest (7 april 2000) In West-Europa werd gedurende de jaren (cid:146)70 het gebruik van asbest verboden. Desondanks (cid:129) zoals een Italiaanse heeft opgemerkt (cid:129) blijven de gevolgen van de blootstelling gedurende de laatste decennia van verschillende groepen werknemers aan asbest toenemen. Het duurt nl. jaren, voordat door de carcinogene werking van asbest een klinisch aantoonbare tumor tot ontwikkeling is gekomen. In de VS, waar asbest ongeveer 20 jaar vroeger dan bij ons is verboden, is de piek van de mesothelioomvorming reeds bereikt. In Europa breidt deze epidemie zich momenteel uit, waarbij wordt voorspeld dat het aantal sterfgevallen ten gevolge hiervan in de komende 20 jaar zal verdubbelen. Welke maatregelen denkt de Commissie te treffen om deze voorspelling onder ogen te zien en de gezinnen van de getroffen werknemers bij te staan? Antwoord van mevrouw Diamantopoulou namens de Commissie (15 juni 2000) De Commissie deelt de zorg van de geachte afgevaardigde over de gezondheidseffecten van asbest. Er bestaat reeds een belangrijk corpus van communautaire wetgeving dat de bescherming van de gezondheid van de werknemers en het publiek tegen de effecten van asbest beoogt. Met name Richtlijn 83/477/EEG van de Raad van 19 september 1983 betreffende de bescherming van werknemers tegen de risico(cid:146)s van blootstelling aan asbest op het werk (tweede bijzondere richtlijn in de zin van artikel 8 van Richtlijn 80/ 1107/EEG) (1), zoals gewijzigd bij Richtlijn 91/382/EEG van de Raad van 25 juni 1991 (2), heeft betrekking op de bescherming van op het werk aan asbest blootgestelde werknemers. In reactie op de conclusies van de Raad van 7 april 1998 over dit onderwerp (3) stelt de Commissie thans een voorstel tot wijziging van voornoemde richtlijn op om met name de beschermende maatregelen meer te richten op degenen die de meeste risico(cid:146)s lopen, om de opleiding en de voorlichting van de betrokken werknemers te verbeteren, om de grenswaarden voor toelaatbare concentraties in de lucht op de werkplek te verlagen en om de evaluatie van asbestvezels te herzien. Hoewel Aanbeveling 90/326/EEG van de Commissie aan de lidstaten van 22 mei 1990 betreffende de goedkeuring van een Europese lijst van beroepsziekten (4) naar alle door blootstelling aan asbest veroor- zaakte ziekten verwijst, vallen de compensatie voor beroepsziekten en de mogelijke hulp aan de gezinnen van getroffen werknemers onder de bevoegdheid van de lidstaten. (1) PB L 263 van 24. 9. 1983. (2) PB L 206 van 29. 7. 1991. (3) PB C 142 van 7. 5. 1998. (4) PB L 160 van 26. 6. 1990


title: A Bizottság 738/2000/EK rendelete (2000. április 7.) egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
cable transport
hoisting equipment

text: 380 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 02/9. kötet 32000R0738 2000. 4. 8. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 87/10 A BIZOTTSÁG 738/2000/EK RENDELETE (2000. április 7. ) egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a legutóbb a 2626/1999/EK bizottsági rendelettel (1) módosított, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a közös vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 9. cikkére, mivel: (1) (2) (3) (4) Az említett rendelethez mellékelt Kombinált Nómenkla- túra egységes alkalmazásának biztosítása érdekében az e rendelet mellékletében említett árucikkek besorolására vonatkozóan intézkedéseket kell elfogadni. A 2658/87/EGK rendelet megállapította a Kombinált Nómenklatúra általános értelmezési szabályait, és ezeket a szabályokat minden egyéb olyan nómenklatúrára is alkal- mazni kell, amely részben vagy egészben a Kombinált Nómenklatúrán alapul, illetve azt további albontással egé- szíti ki, továbbá amelyet különös közösségi rendelkezések határoznak meg az árukereskedelemmel kapcsolatos tari- fális és egyéb intézkedések alkalmazása céljából. Az említett általános szabályok értelmében az e rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopában megnevezett árucikkeket a 3. oszlopban feltüntetett indoklásnak meg- felelően a 2. oszlopban feltüntetett KN-kódok szerint kell besorolni. Indokolt, hogy a tagállamok vámhatóságai által közzétett, az árucikkek kombinált nómenklatúrába történő besoro- lásával kapcsolatos és e rendelet rendelkezéseinek meg nem felelő előírásokat tartalmazó kötelező érvényű tarifá- lis felvilágosításra – a legutóbb 955/1999/EK tanácsi és európai parlamenti rendelettel (3) módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (4) 12. cikke (6) bekezdésé- nek rendelkezései értelmében – az arra jogosultak három hónapig még hivatkozhassanak. (5) (6) Az e rendeletben előírt intézkedések az 1-4. és a 6. termék tekintetében összhangban állnak a Vámkódexbizottság véleményével. A Vámkódexbizottság a mellékelt táblázatban szereplő 5. termékkel kapcsolatban az elnöke által kitűzött határidőn belül nem nyilvánított véleményt, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk A mellékletben szereplő táblázat 1. oszlopában megnevezett áruk Kombinált Nómenklatúrán belüli besorolása ezentúl az említett táblázat 2. oszlopában feltüntetett megfelelő KN-kódok szerint történik. 2. cikk vámhatóságai A tagállamok rendelet rendelkezéseinek meg nem felelő kötelező érvényű tarifális (6) felvilágosításokra a 2913/92/EGK rendelet 12. cikke bekezdésének rendelkezései értelmében három hónapig még lehet hivatkozni. közzétett, által e 3. cikk Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 2000. április 7-én. a Bizottság részéről Frederik BOLKESTEIN a Bizottság tagja (1) HL L 321. , 1999. 12. 14. , 3. o. (2) HL L 256. , 1987. 9. 7. , 1. o. (3) HL L 119. , 1999. 5. 7, 1. o. (4) HL L 302. , 1992. 10. 19. , 1. o. 02/9. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 381 MELLÉKLET KN-kód szerinti besoro- lás (2) 3917 31 90 Indoklás (3) A besorolást a Kombinált Nómenklatúra 1. 3b. , és 6. általános szabálya, a 39. árucsoport 8. meg- jegyzése, valamint a 3917, 3917 31 és a 3917 31 90 KN-kód indokolja. Az anyag szállításakor a műanyag tömlő, mint döntő fontosságú alkatrész határozza meg a ter- mék fő jellemzőit. 3926 90 99 A besorolást a Kombinált Nómenklatúra 1. 3b. , és 6. általános szabálya, valamint a 3926, 3926 90 és a 3926 90 99 KN-kód indokolja. Az anyag szállításakor a műanyag tömlők szá- ma, mint döntő fontosságú alkatrész határozza meg a termék fő jellemzőit. Árumegnevezés (1) 1. Rugalmas termék gázok és folyadékok elosztására. Az hőmérséklet-szabályozott alábbi alkotóelemekből áll (belülről kifelé): – az anyag szállítására szolgáló rugalmas műanyag tömlő, minimális repesztőnyo- mása 27,6 MPa, a szállítótömlőtől egy alumínium lappal elválasztott elektromos fűtőszalag, a szállítótömlőt, a fűtőszalagot és az alu- mínium lapot borító alufólia réteg, a fűtőszalag vezérlésére szolgáló, szigetelt elektromos kábel, gyapjúréteg, rugalmas szintetikus anyagból készült külső bevonat. – – – – – A terméket darabolva, szerelvények nélkül importálják. 2. Rugalmas termék gázok és hőmérséklet-szabályozott alábbi alkotóelemekből áll (belülről kifelé): folyadékok elosztására. Az – – – – – – az anyag szállítására szolgáló rugalmas, műanyag tömlőköteg, a szállítótömlőtől egy alumínium lappal elválasztott elektromos fűtőszalag, a szállítótömlőt, a fűtőszalagot és az alu- mínium lapot borító alufólia réteg, a fűtőszalag vezérlésére szolgáló, szigetelt elektromos kábel, gyapjúréteg, rugalmas, szintetikus anyagból készült külső bevonat. A terméket darabolva, szerelvények nélkül importálják. A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értel- mezésének 1. és 6. általános szabályában foglalt rendelkezések, és a 8705, 8705 90 és a 8705 90 90 KN-kód indokolja. A jármű a 8705 vámtarifaszám alá tartozó spe- ciális használatra készült gépjármű. 3. Hidraulikus emelőszerkezettel és szerelőko- 8705 90 90 sárral ellátott gépjármű. mozgást függőleges A dízelmotor meghajtású gépjármű egy – a sofőr és utasai részére kialakított fülkével ellá- tott – teherautó alvázból áll. Önálló közúti közlekedésre alkalmas. Az emelőszerkezet a járműre fixen rögzített. A forgatható, teleszkópos darukar biztosítja. 0,60 x 1,20 m méretű szerelőkosárral, valamint biztonsági korláttal rendelkezik. Az emelőszerkezet vezérlőberendezései a szerelőkosáron találha- tók. A járművet 4 db, behúzható kitámasztó- val látták el, amelyek a földön támaszkodva stabilizálják a használatban lévő emelőszer- kezetet. emelőszerkezet maximális (emelési) Az magassága 12 m, és legfeljebb 325 kg tömeg emelésére alkalmas. Ld. az A ábrát. (*) (*) Az ábrák kizárólag tájékoztatás célját szolgálják. 382 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 02/9. kötet Árumegnevezés KN-kód szerinti besorolás (1) (2) Indoklás (3) A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értel- mezésének 1. és 6. általános szabályában foglalt rendelkezések, és a 8427, 8427 10 és a 8427 10 10 KN-kód indokolja. Az önjáró járművet áruszállításra, valamint áru és személyek felemelésére tervezték. A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értel- mezésének 1. és 6. általános szabályában foglalt rendelkezések, és a 8428, 8428 90 és a 8428 90 98 KN-kód indokolja. Az önjáró jármű áruszállításra alkalmatlan, kizá- rólag áru és személyek felemelésére használható. A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értel- mezésének 1. és 6. általános szabályában foglalt rendelkezések, és a 8428, 8428 90 és a 8428 90 98 KN-kód indokolja. A szerkezet nem önjáró, és áruszállításra alkal- matlan, kizárólag áru és személyek felemelésére használható. 4. Hidraulikus emelőszerkezettel, kezelőállással 8427 10 10 és villákkal ellátott jármű. Akkumulátorral hajtott, az emelőszerkezetet és magát az emelőtargoncát is működtető elektromotoros motorral rendelkezik. Az emelőszerkezet vezérlőberendezései a keze- lőálláson találhatók. Önálló közúti közlekedésre alkalmatlan. emelőszerkezet maximális Az (emelési) magassága 2,5 m és legfeljebb 1 200 kg tömeg emelésére alkalmas. Ld. a B ábrát (*) 5. Hidraulikus emelőszerkezettel és szerelőko- 8428 90 98 sárral ellátott jármű. A járművet egy – az emelőszerkezetet és a járművet is működtető elektromotorral ellá- tott – lapos felépítmény alkotja. Az emelő- szerkezet vezérlőberendezései a szerelőkosá- ron találhatók. A jármű 4 nagy kerékkel rendelkezik (12,5 x 16"). A jármű maximum 25 %-os emelkedő leküzdésére képes, maxi- mális sebessége 4,3 km/h. Vontató jármű nél- küli, önálló közúti közlekedésre alkalmatlan. Az emelőszerkezet a járműre fixen rögzített. A vízszintes és függőleges mozgást forgat- ható, teleszkópos darukar biztosítja. 0,66 x 1,50 m méretű szerelőkosárral, valamint biz- tonsági korláttal rendelkezik. emelőszerkezet maximális Az (emelési) magassága 15,5 m, és legfeljebb 227 kg tömeg emelésére alkalmas. Ld. a C ábrát (*) 6. 4 kerékkel és szerelőkosárral ellátott hidrau- 8428 90 98 likus emelőszerkezet. Az emelőszerkezet motorja kizárólag az emelőkart működteti. A teleszkópos emelő- kar vezérlőberendezései a szerelőkosáron találhatók. emelőszerkezetet 4 db, behúzható Az kitámasztóval látták el, amelyek a földön támaszkodva stabilizálják a használatban lévő emelőszerkezetet. Nem rendelkezik a szerkezet mozgatásához szükséges motorral. Közúti közlekedésre alkalmatlan. A hidraulikus emelőszerkezetet egy függőle- gesen mozgó teleszkópos kar alkotja. 0,66 x 0,66 m-es szerelőkosárral és biztonsági kor- láttal rendelkezik. emelőszerkezet maximális Az (emelési) magassága 12,8 m és legfeljebb 160 kg tömeg emelésére alkalmas. Ld. a D ábrát (*) (*) Az ábrák kizárólag tájékoztatás célját szolgálják. 02/9. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 383


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 741/2000 της Επιτροπής, της 7ης Απριλίου 2000, για προσωρινή παρέκκλιση από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1370/95 για τις λεπτομέρειες εφαρμογής του καθεστώτος πιστοποιητικών εξαγωγής στον τομέα του χοιρείου κρέατος

eurovoc_concepts:
derogation from EU law
export licence
export policy
pigmeat

text: L 87/20 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 8. 4. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 741/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 7ης Απριλίου 2000 για προσωρινή παρέκκλιση από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1370/95 για τις λεπτοµέρειες εφαρµογής του καθεστώτος πιστοποιητικών εξαγωγής στον τοµέα του χοιρείου κρέατος Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, Άρθρο 1 τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 2759/75 του Συµβουλίου, της 29ης Οκτωβρίου 1975, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα του χοιρείου κρέατος (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανο- νισµό (ΕΚ) αριθ. 3290/94 (2), και ιδίως το άρθρο 8 παράγραφος 2, το άρθρο 13 παράγραφος 12 και το άρθρο 22, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: Το άρθρο 3 παράγραφος 3 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1370/95 της Επιτροπής (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2399/1999 (4), προβλέπει ότι τα πιστοποιητικά εξαγωγής εκδίδονται την Τετάρτη που έπεται της εβδοµάδας κατά τη διάρκεια της οποίας έχουν κατατεθεί αιτήσεις πιστοποιητικών, εφόσον εν τω µεταξύ δεν έχει ληφθεί από την Επιτροπή κανένα ειδικό µέτρο. Λαµβάνοντας υπόψη τις αργίες του έτους 2000 και την ακανόνιστη δηµοσίευση της Επίσηµης Εφηµερίδας των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων τις ηµέρες αυτές, διαπιστώνεται ότι η προθεσµία αυτή είναι πολύ µικρή για να διασφαλιστεί ορθή διαχείριση της αγοράς και θα πρέπει, συνεπώς, να παραταθεί προσωρινά. (1) (2) (3) Κατά παρέκκλιση από τις διατάξεις του άρθρου 3 παράγραφος 3 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1370/95, τα πιστοποιητικά για τα οποία οι αιτήσεις έχουν κατατεθεί εντός των περιόδων που αναφέ- ρονται κατωτέρω, εκδίδονται στις αντίστοιχες ηµεροµηνίες, εφόσον πριν από τις ηµεροµηνίες αυτές δεν έχει ληφθεί κανένα από τα ειδικά µέτρα που αναφέρονται στην παράγραφο 4 του εν λόγω άρθρου: — 17 έως 21 Απριλίου 2000, έκδοση 27 Απριλίου 2000, — 24 έως 28 Απριλίου 2000, έκδοση 4 Μαΐου 2000, — 1 έως 5 Μαΐου 2000, έκδοση 12 Μαΐου 2000, — 5 έως 9 Ιουνίου 2000, έκδοση 15 Ιουνίου 2000, — 7 έως 11 Αυγούστου 2000, έκδοση 18 Αυγούστου 2000, — 18 έως 22 ∆εκεµβρίου 2000, έκδοση 29 ∆εκεµβρίου 2000, — 25 έως 29 ∆εκεµβρίου 2000, έκδοση 5 Ιανουαρίου 2001. Άρθρο 2 Τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης χοιρείου κρέατος, Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την έβδοµη ηµέρα από τη δηµοσίευσή του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοι- νοτήτων. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 7 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 282 της 1. 11. 1975, σ. 1. (2) ΕΕ L 349 της 31. 12. 1994, σ. 105. (3) ΕΕ L 133 της 17. 6. 1995, σ. 9. (4) ΕΕ L 290 της 12. 11. 1999, σ. 18


title: Rozporządzenie Komisji (WE) nr 738/2000 z dnia 7 kwietnia 2000 r. dotyczące klasyfikacji niektórych towarów według Nomenklatury Scalonej

text: 380 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 9 32000R0738 8. 4. 2000 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 87/10 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) nr 738/2000 z dnia 7 kwietnia 2000 r. dotyczące klasyfikacji niektórych towarów według Nomenklatury Scalonej KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2658/87 z dnia 23 lipca 1987 r. w sprawie nomenklatury taryfowej i statystycz- nej oraz w sprawie Wspólnej Taryfy Celnej (1), ostatnio zmie- nione rozporządzeniem Komisji (WE) nr 2626/1999 (2), w szcze- gólności jego art. 9, a także mając na uwadze, co następuje: (1) W celu zapewnienia jednolitego stosowania Nomenklatury Scalonej, załączonej do wspomnianego rozporządzenia, konieczne jest przyjęcie środków dotyczących klasyfikacji towarów określonych w Załączniku do niniejszego rozpo- rządzenia. (2) (3) (4) Rozporządzenie (EWG) nr 2658/87 ustaliło ogólne reguły interpretacji Nomenklatury Scalonej. Reguły te mają rów- nież zastosowanie do każdej innej nomenklatury, czę- ściowo lub całkowicie opartej na Nomenklaturze Scalonej lub dodającej do niej jakikolwiek pomocniczy rozdział oraz są ustanowione przez szczegółowe przepisy wspól- notowe, w celu stosowania taryfy i innych środków odno- szących się do wymiany towarowej. Na mocy wspomnianych ogólnych reguł towary opisane w kolumnie 1 tabeli załączonej do niniejszego rozporzą- dzenia klasyfikuje się według kodów CN wskazanych w kolumnie 2, z przyczyn podanych w kolumnie 3. Przyjęte jest, że na wiążącą informację taryfową, wydaną przez organy celne Państwa Członkowskiego w odniesie- niu do klasyfikacji towarów w Nomenklaturze Scalonej oraz niezgodną z przepisami niniejszego rozporządzenia posiadacz danego towaru może się powoływać przez okres trzech miesięcy, na mocy przepisów art. 12 ust. 6 rozpo- rządzenia Rady (EWG) nr 2913/92 z dnia 12 października 1992 r. ustanawiającego Wspólnotowy Kodeks Celny (3), ostatnio zmienionego rozporządzeniem Parlamentu Euro- pejskiego i Rady (WE) nr 955/1999 (4). (5) W odniesieniu do produktów nr 1-4 i 6 środki przewi- dziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu ds. Kodeksu Celnego. (6) Komitet ds. Kodeksu Celnego nie wydał w terminie wyzna- czonym przez jego przewodniczącego opinii w sprawie produktu nr 5 wymienionego w załączonej tabeli, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: Artykuł 1 Towary opisane w kolumnie 1 załączonej tabeli są obecnie klasyfikowane według Nomenklatury Scalonej za pomocą kodów CN wskazanych w kolumnie 2 tej tabeli. Artykuł 2 Na wiążącą informację taryfową wydaną przez organy celne Państw Członkowskich, niezgodną z przepisami niniejszego rozporządzenia, można się powoływać na podstawie przepisów art. 12 ust. 6 rozporządzenia (EWG) nr 2913/92 przez okres trzech miesięcy. Artykuł 3 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 7 kwietnia 2000 r. W imieniu Komisji Frederik BOLKESTEIN Członek Komisji (1) Dz. U. L 256 z 7. 9. 1987, str. 1. (2) Dz. U. L 321 z 14. 12. 1999, str. 3. (3) Dz. U. L 302 z 19. 10. 1992, str. 1. (4) Dz. U. L 119 z 7. 5. 1999, str. 1. 02/t. 9 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 381 ZAŁĄCZNIK Klasyfikacja (Kod CN) (2) Uzasadnienie (3) 3917 31 90 Klasyfikacja ustalona na podstawie ogólnych reguł 1, 3b i 6 interpretacji Nomenklatury Scalonej, uwagi 8 do działu 39 oraz treści kodów CN: 3917, 3917 31 i 3917 31 90 Plastikowa rurka, która stanowi element składowy posiadający podstawowe znaczenie dla transportu materiału, jest cechą zasadniczą nadającą charak- ter produktu 3926 90 99 Klasyfikacja ustalona na podstawie ogólnych reguł 1, 3b i 6 interpretacji Nomenklatury Scalonej oraz treści kodów CN: 3926, 3929 90 i 3926 90 99 Liczba plastikowych rurek, posiadająca podsta- wowe znaczenie dla transportu materiału jest cechą zasadniczą nadającą charakter produktu 8705 90 90 Klasyfikacja ustalona na podstawie ogólnych reguł 1 i 6 interpretacji Nomenklatury Scalonej oraz treści kodów CN: 8705, 8705 90 i 8705 90 90 Opisany pojazd jest pojazdem mechanicznym specjalnego przeznaczenia określonym w pozycji oznaczonej kodem 8705 Wyszczególnienie towarów (1) 1. Produkty elastyczne używane do dystrybucji gazów lub płynów z kontrolą temperatury. Składają się z następujących elementów skła- dowych (od wewnątrz do zewnątrz): — elastyczna rurka plastikowa do transportu materiału posiadająca wytrzymałość na ciśnienie rozrywające o minimalnej warto- ści 27,6 MPa — elektryczne pasmo grzewcze, oddzielone od rurki transportującej aluminiową płytką — warstwa folii aluminiowej pokrywająca transportową, pasmo grzewcze rurkę i płytkę aluminiową — izolowany przewód elektryczny służący do sterowania pasmem grzewczym — warstwa wełny — zewnętrzna pokrywa z elastycznego mate- riału syntetycznego Produkty te są przywożone w zwojach o okre- ślonej długości bez wyposażenia 2. Produkty elastyczne używane do dystrybucji gazów lub płynów z kontrolą temperatury. Składają się z następujących elementów skła- dowych (od wewnątrz do zewnątrz): — wiązka elastycznych rurek plastikowych do transportu materiału — elektryczne pasmo grzewcze, oddzielone od rurki transportującej aluminiową płytką — warstwa folii aluminiowej pokrywająca transportową, pasmo grzewcze rurkę i płytkę aluminiową — izolowany przewód elektryczny służący do sterowania pasmem grzewczym — warstwa wełny — zewnętrzna pokrywa z elastycznego mate- riału syntetycznego Produkty te są przywożone w zwojach o okre- ślonej długości bez wyposażenia 3. Pojazd wyposażony w urządzenie hydrau- liczne do podnoszenia z zamontowaną plat- formą roboczą Pojazd składa się z podwozia pojazdu ciężaro- wego z kabiną dla kierowcy i pasażerów oraz jest napędzany silnikiem wysokoprężnym. Przystosowany do samodzielnego poruszania się po drogach publicznych Urządzenie hydrauliczne do podnoszenia jest zamontowane na stałe na pojeździe. Składa się ono z poruszającego się w pionie wysięgnika teleskopowego zdolnego do ruchu obroto- wego. Urządzenie do podnoszenia posiada platformę roboczą o wymiarach 0,60 m × 1,20 m oraz jest wyposażone w poręcz bezpie- czeństwa. Układ urządzenia podnoszącego jest zamontowany na platfor- mie roboczej. Pojazd jest wyposażony w 4 chowane stabilizatory opierające się na pod- łożu podczas pracy urządzenia podnoszącego Maksymalna wysokość urządzenia podnoszą- cego wynosi 12 m, a maksymalny podnoszony ciężar — 325 kg Patrz ilustracja A (*) sterowania (*) Załączone ilustracje mają charakter wyłącznie informacyjny. 382 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 9 Wyszczególnienie towarów (1) Klasyfikacja (Kod CN) (2) Uzasadnienie (3) 8427 10 10 Klasyfikacja ustalona na podstawie ogólnych reguł 1, 3b i 6 interpretacji Nomenklatury Scalonej oraz treści kodów CN: 8427, 8427 10 i 8427 10 10 Opisany pojazd samobieżny jest przeznaczony do transportu rzeczy oraz podnoszenia rzeczy i osób 8428 90 98 Klasyfikacja ustalona na podstawie ogólnych reguł 1, 3b i 6 interpretacji Nomenklatury Scalonej oraz treści kodów CN: 8428, 8428 90 i 8428 90 98 Opisywany pojazd samobieżny nie jest przystoso- wany do transportu rzeczy i jest przeznaczony wyłącznie do podnoszenia rzeczy i osób 4. Pojazd wyposażony w urządzenie hydrau- liczne do podnoszenia z zamontowaną plat- formą roboczą oraz widłami Pojazd posiada silnik elektryczny zasilany z akumulatora używany zarówno do napędzania jak i samego urządzenia do podnoszenia, pojazdu. Układ sterowania urządzenia podno- szącego jest zamontowany na platformie robo- czej Pojazd nie jest przystosowany do poruszania się po drogach publicznych Maksymalna wysokość urządzenia podnoszą- cego wynosi 2,50 m, a maksymalny podno- szony ciężar — 1 200 kg Patrz ilustracja B (*) 5. Pojazd wyposażony w urządzenie hydrau- liczne do podnoszenia z zamontowaną plat- formą roboczą Pojazd składa się z platformy, na której zamon- towane jest urządzenie do podnoszenia oraz silnik elektryczny służący do napędzania urzą- dzenia podnoszącego i samego pojazdu. Układ sterowania urządzenia podnoszącego jest zamontowany na platformie roboczej. Pojazd posiada 4 duże koła (12,5 × 16") oraz jest przystosowany do pokonywania wzniesień o spadku nieprzekraczającym 25 %. Jego pręd- kość maksymalna wynosi 4,3 km/h. Pojazd nie jest przystosowany do samodzielnego poru- szania się po drogach publicznych i może być jedynie holowany przez inny pojazd mecha- niczny Urządzenie do podnoszenia jest zamontowane na stałe na pojeździe. Składa się ono z wysię- się gnika Jest w płaszczyźnie poziomej wyposażone w platformę roboczą o wymia- rach 0,66 m × l, 5 m oraz poręcz bezpieczeń- stwa Maksymalna wysokość urządzenia podnoszą- cego wynosi 15,5 m, a maksymalny podno- szony ciężar — 227 kg Patrz ilustracja C (*) poruszającego i pionowej. teleskopowego 8428 90 98 Klasyfikacja ustalona na podstawie ogólnych reguł 1, i 6 interpretacji Nomenklatury Scalonej oraz treści kodów CN: 8428, 8428 90 i 8428 90 98 Opisane urządzenie podnoszące nie jest ani pojaz- dem samobieżnym, ani nie jest przystosowane do transportu rzeczy. Jest ono przeznaczone wyłącz- nie do podnoszenia rzeczy i osób 6. Czterokołowe hydrauliczne urządzenie do podnoszenia z zamontowaną platformą robo- czą Urządzenie podnoszące jest wyposażone w sil- nik używany wyłącznie do napędzania podno- śnika. Sterowniki wysięgnika teleskopowego są zamontowane na platformie roboczej Urządzenie jest wyposażone w 4 chowane sta- bilizatory opierające się na podłożu podczas pracy urządzenia podnoszącego. Urządzenie nie posiada silnika umożliwiającego samo- dzielne poruszanie się i nie jest przystosowane do ruchu po drogach publicznych Hydrauliczne urządzenie do podnoszenia składa się z teleskopowego wysięgnika poru- szającego się w płaszczyźnie pionowej. Jest wyposażone w platformę roboczą o wymia- rach 0,66 m × 0,66 m oraz poręcz bezpieczeń- stwa Maksymalna wysokość urządzenia podnoszą- cego wynosi 12,8 m, a maksymalny podno- szony ciężar — 160 kg Patrz ilustracja D (*) (*) Załączone ilustracje mają charakter wyłącznie informacyjny. 02/t. 9 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 383


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1079/00 af Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen. Faglig anerkendelse af tandteknikere.

eurovoc_concepts: recognition of vocational training qualifications

text: 28. 12. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 374 E/207 (2000/C 374 E/244) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1079/00 af Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen (7. april 2000) Om: Faglig anerkendelse af tandteknikere Vil Kommissionen i betragtning af den professionalisme, som kr(cid:230)ves for at udłve virksomhed som tandtekniker, og i betragtning af, at denne kategori i mange EU-medlemsstater allerede har opn(cid:229)et faglig anerkendelse, meddele, hvilke initiativer den italienske regering har taget med henblik p(cid:229) faglig anerken- delse af den p(cid:229)g(cid:230)ldende kategori? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (12. maj 2000) Kommissionen har ingen oplysninger om de initiativer, det (cid:230)rede parlamentsmedlem n(cid:230)vner. Da tandtek- nikererhvervet ikke er harmoniseret p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan har kun medlemsstaterne kompetence til eventuelt at give dette erhverv officiel status og til at regulere det (krav til uddannelsen, adgang til og udłvelse af erhvervet). Det fłlger i łvrigt ikke af R(cid:229)dets direktiv 89/48/E(cid:216)F af 21. december 1988 (1) og R(cid:229)dets direktiv 92/51/E(cid:216)F af 18. juni 1992 (2) om den generelle ordning for gensidig anerkendelse af eksamens- beviser (cid:129) som finder anvendelse p(cid:229) medlemsstaternes gensidige anerkendelse af tandteknikeruddannelsen (cid:129) at Kommissionen har pligt foretage tilbundsg(cid:229)ende undersłgelser af alle de erhverv, som direktiverne kan finde anvendelse p(cid:229). I denne forbindelse henleder Kommissionen det (cid:230)rede parlaments- medlems opm(cid:230)rksomhed p(cid:229), at tandteknikererhvervet (»odontotecnico«) allerede er reguleret i Italien, da det for Italien er anfłrt i bilag C til direktiv 92/51/E(cid:216)F. til at (1) EFT L 19 af 24. 1. 1989. (2) EFT L 209 af 24. 7. 1992. (2000/C 374 E/245) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1106/00 af Camilo Nogueira RomÆn (Verts/ALE) til Kommissionen (7. april 2000) Om: Den spanske administrations overtr(cid:230)delse af lov om forebyggelse af arbejdsrisici nr. 31/95 af 8. november R(cid:229)dets direktiv 89/391/E(cid:216)F (1) af 12. juni 1989 om iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet er gennemfłrt af den spanske regering ved lov om forebyggelse af arbejdsrisici nr. 31/95 af 8. november. Et af de krav, der er fastsat i loven, er, at sikkerhedsudvalget p(cid:229) virksomheder med over 100 arbejdstagere skal sammens(cid:230)ttes paritetisk med deltagelse af fire funktion(cid:230)rer, der er udpeget af fagforeningen, og fire funktion(cid:230)rer, der er udpeget af den offentlige administration. I f(cid:230)ngslet A Lama i Pontevedra, Galicien, som besk(cid:230)ftiger over 100 arbejdstagere, opfyldes dette krav ikke, idet administrationen ikke har udpeget medlemmer af sikkerhedsudvalget, hvorfor dette ikke kan fungere tilfredsstillende. De funktion(cid:230)rer, der er udpeget af fagforeningen, har derfor klaget til f(cid:230)ngselsdirektłren, Generaldirektoratet for Kriminalforsorg, Ministeriet for Offentlig Administration og ombudsmanden, uden at det er lykkedes at lłse problemet. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at tr(cid:230)ffe for at sikre, at den spanske centralregering over- holder det ovenfor anfłrte direktiv, og for at undg(cid:229) den forskelsbehandling, som finder sted? (1) EFT L 183 af 29. 6. 1989, s. 1


title: PERGUNTA ESCRITA E-1080/00 apresentada por Jules Maaten (ELDR) à Comissão. Contrabando de cigarros em portos europeus.

eurovoc_concepts:
alcohol
common commercial policy
drug traffic
illicit trade
tobacco industry

text: 20. 3. 2001 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 89 E/9 (2001/C 89 E/007) PERGUNTA ESCRITA E-1080/00 apresentada por Jules Maaten (ELDR) (cid:224) Comissªo (7 de Abril de 2000) Objecto: Contrabando de cigarros em portos europeus 1. A Comissªo Europeia tem conhecimento dos resultados positivos alcan(cid:231)ados com o novo scanner de contentores no porto de Roterdªo, que permitiu descobrir no ano transacto muitos milhıes de cigarros ilegais, para alØm de outros produtos de contrabando, entre os quais drogas e Ælcool? 2. A Comissªo Europeia estÆ disposta a incentivar a utiliza(cid:231)ªo de um tal mØtodo tambØm noutros portos da UE, a fim de combater o contrabando de cigarros e outras mercadorias, mas tambØm de evitar que os navios se desviem para outros portos em que o controlo Ø menos eficaz? 3. Que medidas pretende a Comissªo Europeia tomar para o efeito? Resposta dada por Frederik Bolkestein em nome da Comissªo (19 de Maio de 2000) A Comissªo estÆ ao corrente do Œxito dos novos scanners para contentores em Roterdªo, bem como dos scanners utilizados em outros Estados-membros, e colabora actualmente com os Estados-membros em alguns projectos tendo em vista melhorar os controlos aduaneiros. Os referidos projectos promovem nªo s(cid:243) a utiliza(cid:231)ªo de equipamento moderno, como, por exemplo, scanners para contentores, como tambØm melhoramentos gerais nas actividades aduaneiras. Uma Ærea de especial import(cid:226)ncia, no (cid:226)mbito da qual estÆ em curso um plano de ac(cid:231)ªo, Ø a utiliza(cid:231)ªo da anÆlise de riscos a fim de garantir que os contentores seleccionados para anÆlise sejam os de maior interesse. Os trabalhos em curso tŒm igualmente em vista refor(cid:231)ar a coopera(cid:231)ªo entre os principais portos de modo a garantir que o tratamento aduaneiro seja equivalente e, sobretudo, evitar que o trÆfico seja desviado para evitar os controlos. Um projecto-piloto, no qual participam activamente as autoridades de Roterdªo, concentrar-se-Æ na troca de conhecimentos especializados entre os principais portos em matØria de utiliza(cid:231)ªo de scanners para contentores e na rÆpida troca de informa(cid:231)ıes relativas (cid:224)s principais Æreas da anÆlise de riscos. Os resultados destas ac(cid:231)ıes, que sªo financiadas no (cid:226)mbito do programa de moderniza(cid:231)ªo «Alf(cid:226)ndega 2002» (1), serªo analisados com as administra(cid:231)ıes aduaneiras dos Estados-membros. A Comissªo comuni- carÆ ao Parlamento os resultados, em conformidade com o disposto na Decisªo «Alf(cid:226)ndega 2000». (1) Decisªo no 105/2000/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de Dezembro de 1999, que altera a Decisªo no 210/97/CE que adopta um programa de ac(cid:231)ªo no dom(cid:237)nio aduaneiro na Comunidade («Alf(cid:226)ndega 2000») e revoga a Decisªo 91/341/CEE do Conselho (JO L 13 de 19. 1. 2000). (2001/C 89 E/008) PERGUNTA ESCRITA E-1089/00 apresentada por Bartho Pronk (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (7 de Abril de 2000) Objecto: Continua(cid:231)ªo da pergunta relativa aos compromissos de ajuda financeira ao Kosovo Em 13 de Mar(cid:231)o de 2000, a ComissÆria Schreyer procurou, em nome da Comissªo, responder Æ minha pergunta P-2280/99 (1). As respostas nªo estavam relacionadas com as perguntas colocadas. A pergunta nªo foi se a Comissªo teria efectuado estimativas ou apresentado propostas no sentido de disponibilizar verbas para o Kosovo, mas sim se teriam sido assumidos compromissos, em nome da Uniªo, relativamente ao montante de 500 milhıes de euros. A Comissªo nªo respondeu a esta pergunta, apesar de a isso estar obrigada pelo Tratado