title: INTERROGAZIONE SCRITTA P-1233/00 di Rosemarie Müller (PSE) alla Commissione. Numero telefonico di emergenza nella UE.

text: C 46 E/150 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 13. 2. 2001 Risposta (10 luglio 2000) Conformemente alle disposizioni dell(cid:146)articolo 203 del trattato CE, il Consiglio Ł formato da un rappre- sentante di ciascuno Stato membro a livello ministeriale, abilitato ad impegnare il governo di detto Stato membro. Spetta pertanto a ciascuno Stato membro stabilire in che modo e da chi Ł rappresentato alle sessioni del Consiglio «Pesca». (2001/C 46 E/173) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1233/00 di Rosemarie M(cid:252)ller (PSE) alla Commissione (10 aprile 2000) Oggetto: Numero telefonico di emergenza nella UE Dal momento che nell(cid:146)Unione europea esistono numeri telefonici di emergenza diversi da paese a paese, sono sicuramente poche le persone che, quando viaggiano da un paese all(cid:146)altro, conoscono il numero di emergenza dello Stato in cui si trovano. L(cid:146)esempio degli Stati Uniti dimostra che Ł possibile agevolare le richieste di aiuto introducendo un numero di emergenza unico. Detto questo, pu(cid:242) la Commissione far sapere: 1. 2. 3. come valuta il fatto che nella UE esistono diversi numeri telefonici di emergenza; se condivide l(cid:146)opinione secondo cui un numero telefonico di emergenza unico in tutta la UE contribuirebbe ad aumentare l(cid:146)efficacia dei servizi di soccorso; se si sta attualmente adoperando al fine d(cid:146)introdurre in tutta la UE un numero telefonico di emergenza unico? Risposta data dal sig. Liikanen a nome della Commissione (3 maggio 2000) La decisione 91/396/CEE del Consiglio, del 29 luglio 1991, sull(cid:146)introduzione di un numero unico europeo per chiamate di emergenza (1) dispone che gli Stati membri introducano il numero «112» nelle reti telefoniche pubbliche, nelle reti ISDN nonchØ nei servizi pubblici di comunicazioni mobili. La decisione consente tuttavia di mantenere, accanto a tale numero, i numeri per chiamate di emergenza gi(cid:224) esistenti. Inoltre, la direttiva 98/10/CE del Parlamento europeo e del Consiglio del 26 febbraio 1998 sull(cid:146)applica- zione del regime di fornitura di una rete aperta (ONP) alla telefonia vocale e sul servizio universale delle telecomunicazioni in un ambiente concorrenziale (2) garantisce agli utenti dei servizi di telefonia fissa e mobile, ivi compresi i telefoni pubblici a pagamento, l(cid:146)accesso gratuito al servizio 112 per le chiamate di emergenza. Sebbene la decisione avesse fissato la data di introduzione al 31 dicembre 1992, essa consentiva una deroga fino al 31 dicembre 1996 in caso di difficolt(cid:224) tecniche, finanziarie, geografiche o organizzative. Nel frattempo, il servizio «112» Ł stato reso accessibile gratuitamente dai sistemi di telefonia fissa e mobile e dai telefoni pubblici a pagamento in tutti gli Stati membri. L(cid:146)unica eccezione Ł costituita dalla Grecia, nei confronti della quale Ł stata avviata una procedura d(cid:146)infrazione. Numerosi Stati membri hanno adottato il «112» come numero nazionale unico per le chiamate di emergenza ed hanno finanziato una serie di imponenti campagne d(cid:146)informazione al fine di promuoverne l(cid:146)impiego sia a livello nazionale che a livello comunitario. Inoltre, sebbene la decisione 91/396/CEE non lo preveda, in diversi Stati membri il servizio Ł offerto in sette lingue, ove opportuno. Per ulteriori dettagli si rimanda alla relazione del gennaio 1999 pubblicata dalla Commissione e disponibile su Internet al seguente indirizzo: http://www. ispo. cec. be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en. htm. 13. 2. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 46 E/151 turistici e delle attivit(cid:224) Considerando la crescente integrazione europea legata all(cid:146)aumento dei economiche transfrontaliere, la questione riveste una notevole importanza dal punto di vista sociale e costituisce un valido esempio di una misura comunitaria i cui vantaggi ricadono direttamente sui cittadini europei. La Commissione condivide l(cid:146)opinione secondo la quale un numero unico per le chiamate d(cid:146)emergenza contribuisce ad aumentare l(cid:146)efficacia dei servizi di assistenza in caso di emergenza all(cid:146)interno della Comunit(cid:224). flussi Per rafforzare ulteriormente l(cid:146)attuale quadro, nella comunicazione relativa all(cid:146)esame del 1999 del quadro normativo delle comunicazioni (3) la Commissione ha proposto che i dati relativi all(cid:146)ubicazione degli utenti in difficolt(cid:224) che effettuano chiamate di emergenza (da sistemi di telefonia fissa o mobile) siano trasmessi alle autorit(cid:224) responsabili dei servizi di emergenza. Questo aspetto rivestir(cid:224) un(cid:146)importanza particolare nell(cid:146)ambito del prossimo esame della politica comunitaria delle telecomunicazioni. Il numero unico per le chiamate d(cid:146)emergenza consente ai 380 milioni di cittadini comunitari ed ai viaggiatori stranieri di chiedere assistenza in caso di emergenza o di pericolo per la propria incolumit(cid:224). L(cid:146)accesso garantito in tutta la Comunit(cid:224) da sistemi di telefonia fissa e mobile, la possibilit(cid:224) di effettuare gratuitamente le chiamate d(cid:146)emergenza e di fornire dati relativi all(cid:146)ubicazione degli utenti che si trovano in situazioni di emergenza sono altrettanti elementi di importanza fondamentale. (1) GU L 217 del 6. 8. 1991. (2) GU L 101 del 1. 4. 1998. (3) COM(1999) 539 def. (2001/C 46 E/174) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1238/00 di Karin Scheele (PSE) alla Commissione (14 aprile 2000) Oggetto: Base giuridica degli inchiostri usati per i tatuaggi Da anni un numero crescente di europei si tatua. Per detto procedimento vengono usati anche coloranti azoici. Nella proposta della Commissione di una diciannovesima modifica della direttiva 76/769/CEE (1) del immissione sul mercato e di uso di talune sostanze e Consiglio relativa alle restrizioni preparati pericolosi il comitato scientifico per tossicit(cid:224), ecotossicit(cid:224) e ambiente esprime la sua preoccupazione in quanto, durante il processo di degradazione chimica, gli azocoloranti producono ammina, un composto ritenuto cancerogeno. Considerati i potenziali rischi per la salute, Ł importante che vi sia una base giuridica anche per i coloranti azoici usati nei tatuaggi. (azocoloranti), applicabile a tessuti e pelli, in materia di 1. 2. Sono gi(cid:224) stati fatti o sono in programma studi sulla nocivit(cid:224) degli inchiostri usati per i tatuaggi? Pu(cid:242) la Commissione enunciare quali disposizioni legislative disciplinano i colori per tatuaggi? In caso contrario, intende la Commissione garantire che, in futuro, vi sia una base giuridica per gli 3. inchiostri usati nei tatuaggi? Verranno contemplati anche i coloranti azoici? (1) GU L 262 del 27. 9. 1976, pag. 201. Risposta del sig. Byrne a nome della Commissione (13 giugno 2000) La Commissione non Ł al corrente di studi tossicologici o epidemiologici utili a valutare in modo 1. specifico i rischi per la sicurezza e la salute derivanti dall(cid:146)uso di alcuni coloranti per tatuaggi. Gli effetti nocivi dei tatuaggi sono ampiamente noti. Tuttavia, sono dimostrati piuttosto quegli effetti che derivano dal procedimento impiegato (ad es. trasmissione di malattie infettive causata da strumenti non sterili, formazione di cicatrici), mentre risultano meno convincenti eventuali effetti nocivi dovuti ai coloranti utilizzati


title: Fondazione europea per il miglioramento delle condizioni di vita e di lavoro : Programma di lavoro 2000.

eurovoc_concepts:
Eurofound
action programme
economic and social cohesion
employment policy
equal treatment
labour relations
occupational health
sustainable development
working conditions


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1189/00 van Sebastiano Musumeci (UEN) aan de Commissie. Sancties voor het gebruik van giftige producten op Spaanse sinaasappels.

eurovoc_concepts:
Spain
application of EU law
citrus fruit
competence of the Member States
food additive
food contamination
infringement of EU law

formats: html pdf print

text: C 26 E/158 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 26. 1. 2001 andere lidstaten minstens 10 % lager ligt. Acht de Commissie, gezien het lage geboortecijfer in verschil- lende EU-lidstaten en de wenselijkheid voor alle burgers van een categorie dezelfde voorwaarden te scheppen, het niet noodzakelijk een belastingharmonisatie naar beneden voor te stellen voor de inkomens van alleenstaanden in alle EU-lidstaten? Antwoord van de heer Bolkestein namens de Commissie (24 mei 2000) De Commissie merkt op dat bij de huidige stand van het Gemeenschapsrecht de inkomstenbelasting van natuurlijke personen in hoofdzaak valt onder de bevoegdheid van de lidstaten, die het stelsel voor de belasting van hun ingezetenen vrij kunnen vaststellen, op voorwaarde dat zij de basisbeginselen van het EG-Verdrag naleven, met name het verbod op iedere discriminatie op basis van nationaliteit. Het is juist dat op dit ogenblik bepaalde plannen worden bestudeerd voor de invoering van een zekere mate van co(cid:246)rdinatie van de nationale voorschriften betreffende de meest variabele belastinggrondslagen en met name situaties met een grensoverschrijdend karakter, waarbij de goede werking van de interne markt meer in het geding komt. Onder verwijzing naar het subsidiariteitsbeginsel is de Commissie evenwel van oordeel dat een commu- nautair voorstel voor een harmonisatie of zelfs een co(cid:246)rdinatie van het progressief karakter van de inkomstenbelasting, hetzij voor alleenstaanden hetzij voor gezinnen, op dit ogenblik geen politieke prioriteit vormt. Voorts hangen de keuzes die iedere lidstaat in dit verband heeft gemaakt, nauw samen met de nationale politieke en sociale tradities, die dienen te worden gerespecteerd. De Commissie kan alleen maar wensen dat de begrotingsdiscipline die door de deelname aan ØØn enkele munt aan de lidstaten wordt opgelegd, zal leiden tot een algemene verlaging van de belastingdruk, die zowel aan alleenstaanden als aan andere categorieºn belastingplichtigen ten goede zal komen. (2001/C 26 E/197) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1189/00 van Sebastiano Musumeci (UEN) aan de Commissie (10 april 2000) Betreft: Sancties voor het gebruik van giftige producten op Spaanse sinaasappels In antwoord op mijn vraag P-0357/98 (1) bevestigde de Commissie dat het gebruik van met male(cid:239)nezuur- anhydride gemodificeerd en met pentaerythritol verhard hars ontoelaatbaar wordt geacht voor levens- middelengebruik. Genoemde stof wordt echter gebruikt voor de verwerking en de houdbaarheid van Spaanse sinaasappels. De Commissie had zich voorgenomen een uitvoerig onderzoek te verrichten om vast te stellen welke sanctie eventueel zou moeten worden opgelegd wegens schending van de communautaire regels. Kan de Commissie gezien het bovenstaande mededelen: 1. of er, nu er twee jaar zijn verstreken, voldoende informatie is verzameld om dit verontrustende probleem grondig aan te pakken; 2. welke initiatieven zij ten aanzien van de terzake verantwoordelijke Spaanse instanties denkt te nemen wegens herhaaldelijke schending van richtlijn 95/2/EG (2) van het Europees Parlement en de Raad; 3. welke initiatieven zij denkt te nemen met het oog op een strenge fytosanitaire inspectie om te belemmeren dat er producten in de handel worden gebracht die schadelijk zijn voor de consumenten? (1) PB C 223 van 17. 7. 1998, blz. 170. (2) PB L 61 van 18. 3. 1995, blz. 1. 26. 1. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 26 E/159 Antwoord van de heer Byrne namens de Commissie (19 mei 2000) Naar aanleiding van de informatie die de geachte afgevaardigde in schriftelijke vraag P-357/98 aan de Commissie had meegedeeld, heeft de Commissie contact opgenomen met de Spaanse autoriteiten teneinde de gewenste verduidelijkingen te krijgen en een dossier voor een mogelijke inbreukprocedure aangelegd. De voornoemde autoriteiten hebben in een reactie toegegeven dat ze toestemming hebben gegeven voor de behandeling na de oogst van citrusfruit met een stof die met male(cid:239)nezuuranhydride gemodificeerd en met pentaerythritol verhard hars bevat. Ze hebben evenwel gepreciseerd dat ze van mening waren dat de betrokken stof werd gedekt door hetgeen wordt bepaald in Richtlijn 91/414/EEG van de Raad betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen (1). Nadat de Commissie had meegedeeld dat de bedoelde handelswijze strijdig is met de van toepassing zijnde communautaire wetgeving, in het bijzonder Richtlijn 95/2/EG van het Parlement en de Raad van 20 februari 1995 betreffende levensmiddelenadditieven andere dan kleurstoffen en zoetstoffen, hebben de Spaanse autoriteiten onlangs verklaard de goedkeuringen voor het gebruik van de betwiste stoffen te zullen intrekken. Dientengevolge zal de commissie het dossier afsluiten. In het algemeen zij erop gewezen dat de controle op de correcte toepassing van de voornoemde wetgeving door de marktdeelnemers een verantwoordelijkheid van de lidstaten is. Bij niet-nakoming van deze verplichting is het aan de Commissie om een beslissing te nemen over het eventueel beginnen van de in artikel 226 (ex artikel 169) van het EG-Verdrag bedoelde procedure. (1) PB L 230 van 19. 8. 1991. (2001/C 26 E/198) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1219/00 van Alonso Puerta (GUE/NGL) aan de Commissie (14 april 2000) Betreft: De veiligheid van arbeiders die in Spaanse tunnels werken De Gemeenschap en de lidstaten streven ernaar het ongevallencijfer op het werk zo laag mogelijk te maken. De maatregelen die de Spaanse regering in 1997 heeft genomen ter omzetting van de Richtlijnen (EEG) van de Raad 92/57 (1) van 24 juni 1992 en 92/104 (2) van 3 december 1992 bevatten ernstige tegenstrijdigheden die ertoe hebben geleid dat de veiligheidsrisico(cid:146)s bij tunnelbouwwerkzaamheden juist groter zijn geworden. In de genoemde communautaire richtlijnen wordt ten aanzien van de veiligheid van de werknemers een duidelijke scheiding aangebracht tussen de mijnbouw enerzijds en bouwplaatsen anderzijds. In de artikelen 1 en 2 van Richtlijn 92/57 inzake de veiligheid op tijdelijke en mobiele bouwplaatsen wordt de mijnbouw expliciet uitgesloten. Onder de werkzaamheden die gevaar opleveren voor de werknemers wordt in bijlage II. 6 van deze richtlijn ook vermeld het (cid:132)graven van putten, ondergrondse en tunnelwerken(cid:148). Richtlijn 92/104 heeft uitsluitend betrekking op de veiligheid in de winningsindustrieºn in dagbouw of ondergronds. De Spaanse regering heeft Richtlijn 92/57 op initiatief van het Ministerio de la Presidencia omgezet door middel van het Koninklijk Besluit 1627/1997 van 24 oktober inzake minimumvoorschriften voor de veiligheid en de gezondheid van werknemers op bouwplaatsen, waarin inbegrepen (cid:132)graven van tunnels, putten en andere werken die het ondergronds verplaatsen van grond impliceren(cid:148). In artikel 1. 2 wordt de mijnbouw expliciet uitgesloten. Het wekt verbazing dat de Spaanse regering op initiatief van het Ministerie van Industrie, Energie en Mijnen Richtlijn 92/104 in een verwrongen vorm heeft omgezet in het Koninklijk Besluit 1389/1997 van 5 september, in artikel 2. 4 waarvan ook als winningsindustrieºn worden beschouwd (cid:132)alle industrieºn die zich bezig houden met het boren of graven van tunnels of galerieºn(cid:148). Met deze onsamenhangende voorschriften krijgen projectleiders en tunnelbouwers te maken met een verwarrende regelgeving en tegenstrijdige facultatieve instructies, met elkaar overlappende bevoegdheden van instanties die verantwoordelijk zijn voor verschillende veiligheidsvoorschriften en verschillende sanc- tieregelingen toepassen. Gezien de vele openbare werken die in Spanje voor de komende jaren op het programma staan kan er een groter aantal gevaarlijke situaties ontstaan


title: Kommissionens förordning (EG) nr 743/2000 av den 10 april 2000 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 11. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 89/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 743/2000 av den 10 april 2000 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, (2) produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen. Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning. med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1498/98 (2), särskilt artikel 4. 1 i denna, och av följande skäl: (1) I förordning (EG) nr 3223/94 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna för kommissionens fastställande av från tredje land för de schablonvärdena vid import HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förord- ning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan. Denna förordning träder i kraft den 11 april 2000. Artikel 2 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 10 april 2000. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 198, 15. 7. 1998, s. 4. L 89/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 11. 4. 2000 till kommissionens förordning av den 10 april 2000 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker BILAGA KN-nr Kod för tredje land (1) (EUR/100 kg) Schablonvärde vid import 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 068 628 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 052 999 388 400 404 508 512 528 720 804 999 388 400 512 528 720 999 118,5 125,9 190,1 144,8 113,0 107,2 146,6 122,3 76,8 34,6 55,7 54,1 38,6 56,4 33,7 50,1 46,6 35,3 35,3 97,2 88,7 88,9 82,1 88,9 86,9 79,4 102,8 89,4 70,5 65,5 70,1 75,4 107,7 77,8 (1) Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2543/1999 (EGT L 307, 2. 12. 1999, s. 46). Koden ”999” betecknar ”övriga ursprung”


title: Reglamento (CE) n° 746/2000 de la Comisión, de 10 de abril de 2000, relativo a la expedición de certificados de importación para las carnes de vacuno de alta calidad, frescas, refrigeradas o congeladas

eurovoc_concepts:
Canada
United States
beef
import licence
product quality

text: 11. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 89/5 REGLAMENTO (CE) No 746/2000 DE LA COMISIÓN de 10 de abril de 2000 relativo a la expedición de certificados de importación para las carnes de vacuno de alta calidad, frescas, refrigeradas o congeladas LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, (3) Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 936/97 de la Comisión, de 27 de mayo de 1997, relativo a la apertura y el modo de gestión de los contingentes arancelarios de carnes de vacuno de calidad superior fresca, refrigerada o congelada, y de carne de búfalo congelada (1), cuya última modificación la constituye el Regla- mento (CE) no 134/1999 (2), Considerando lo siguiente: (1) (2) El Reglamento (CE) no 936/97 prevé en sus artículos 4 y 5 las condiciones de las solicitudes y de la expedición de los certificados de importación de las carnes contem- pladas en la letra f) de su artículo 2. El Reglamento (CE) no 936/97, en la letra f) de su artículo 2, fija en 11 500 t la cantidad de carnes de vacuno de alta calidad, frescas, refrigeradas o congeladas, originarias y procedentes de Estados Unidos de América y de Canadá, que pueden importarse en condiciones especiales en el período del 1 de julio de 1999 al 30 de junio de 2000. Conviene recordar que los certificados establecidos en el presente Reglamento únicamente pueden utilizarse durante todo su período de validez si se respetan los regímenes veterinarios existentes. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 1. Cada solicitud de certificado de importación presentada del 1 al 5 de abril de 2000, para las carnes de vacuno de alta calidad, frescas, refrigeradas o congeladas, contempladas en la letra f) del artículo 2 del Reglamento (CE) no 936/97, se satis- fará íntegramente. Durante los cinco primeros días del mes de mayo de 2. 2000 podrán presentarse solicitudes con arreglo al artículo 5 del Reglamento (CE) no 936/97 por un total de 9 567,157 t. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 11 de abril de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 10 de abril de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 137 de 28. 5. 1997, p. 10. (2) DO L 17 de 22. 1. 1999, p. 22


title: SKRIFTLIG FRÅGA P-1233/00 från Rosemarie Müller (PSE) till kommissionen. Larmnummer i EU.

eurovoc_concepts:
European social policy
first aid
telephone

text: C 46 E/150 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 13. 2. 2001 Svar (10 juli 2000) I enlighet med best(cid:228)mmelserna i artikel 203 i EG-f(cid:246)rdraget skall r(cid:229)det best(cid:229) av en f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r varje medlemsstat p(cid:229) ministerniv(cid:229) med befogenhet att fatta bindande beslut f(cid:246)r denna medlemsstats regering. F(cid:246)ljaktligen st(cid:229)r det varje medlemsstat fritt att besluta hur och av vem den f(cid:246)retr(cid:228)ds vid r(cid:229)dets m(cid:246)ten (fiske). (2001/C 46 E/173) SKRIFTLIG FR¯GA P-1233/00 fr(cid:229)n Rosemarie M(cid:252)ller (PSE) till kommissionen (10 april 2000) ˜mne: Larmnummer i EU I Europeiska unionens medlemsstater finns olika telefonnummer som kan ringas i n(cid:246)dsituationer. Detta medf(cid:246)r att det antagligen (cid:228)r f(cid:229) m(cid:228)nniskor som k(cid:228)nner till vilket larmnummer de skall ringa n(cid:228)r de befinner sig i en annan medlemsstat. USA (cid:228)r ett exempel p(cid:229) att ett gemensamt larmummer kan g(cid:246)ra det l(cid:228)ttare att ge hj(cid:228)lp i n(cid:246)dsituationer. Mot bakgrund av detta st(cid:228)ller jag f(cid:246)ljande fr(cid:229)gor till kommissionen: 1. Vad anser kommissionen om att det f(cid:246)rekommer olika larmnummer i EU? 2. H(cid:229)ller kommissionen med om att ett gemensamt larmummer i EU skulle bidra till att g(cid:246)ra hj(cid:228)lpen i n(cid:246)dsituationer mer effektiv? 3. Str(cid:228)var kommissionen f(cid:246)r n(cid:228)rvarande efter att inf(cid:246)ra ett gemensamt larmnummer i hela EU? Svar fr(cid:229)n Erkki Liikanen p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (3 maj 2000) R(cid:229)dets beslut av den 29 juli 1991 om inf(cid:246)randet av ett gemensamt europeiskt larmnummer (1) kr(cid:228)ver av medlemsstaterna att de inf(cid:246)r numret 112 i offentliga telen(cid:228)t, i ISDN-n(cid:228)tverk och i offentliga mobiltele- fonn(cid:228)t. Beslutet inneb(cid:228)r emellertid inte att detta nummer skall vara det enda larmnumret, utan det (cid:228)r fortsatt m(cid:246)jligt att anv(cid:228)nda existerande larmnummer parallellt. Genom taltelefonidirektivet, Europaparla- mentets och r(cid:229)dets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandah(cid:229)llande av (cid:246)ppna n(cid:228)tverk f(cid:246)r taltelefoni och samh(cid:228)llsomfattande tj(cid:228)nster f(cid:246)r telekommunikation i en konkurrensutsatt (ONP) milj(cid:246) (2), garanteras att anv(cid:228)ndarna av fasta och mobila telefoner, inklusive offentliga avgiftsbelagda telefoner, kan n(cid:229) larmnumret 112 gratis. Trots att det i beslutet preciserades att det gemensamma larmnumret skulle vara inf(cid:246)rt den 31 december 1992, skulle det vara m(cid:246)jligt att f(cid:229) uppskov fram till den 31 december 1996 om det var motiverat av tekniska, finansiella, geografiska eller organisatoriska sv(cid:229)righeter. Numera (cid:228)r 112 tillg(cid:228)ngligt utan kostnad fr(cid:229)n fasta telefoner och mobiltelefoner, liksom fr(cid:229)n offentliga avgiftsbelagda telefoner i samtliga medlems- stater utom Grekland, som man nu inlett r(cid:228)ttsliga (cid:229)tg(cid:228)rder emot. ¯tskilliga av medlemsstaterna har inf(cid:246)rt 112 som sitt enda nationella larmnummer, och det har genom- f(cid:246)rts flera st(cid:246)rre informationskampanjer f(cid:246)r att bef(cid:228)sta anv(cid:228)ndandet av det s(cid:229)v(cid:228)l i det egna landet som p(cid:229) resa inom gemenskapen. Trots att det inte kr(cid:228)vs i beslutet, kan anrop p(cid:229) larmnumret i flera medlemsstater vid behov besvaras p(cid:229) flera olika spr(cid:229)k. Detaljer om detta finns i en rapport fr(cid:229)n januari 1999 som publicerats av kommissionen och finns tillg(cid:228)nglig p(cid:229) Internet, p(cid:229) adress http://www. ispo. cec. be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en. htm 13. 2. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 46 E/151 Med tanke p(cid:229) en f(cid:246)rest(cid:229)ende f(cid:246)rdjupad europeisk integration med ett (cid:246)kat resande b(cid:229)de f(cid:246)r n(cid:246)jes skull och i f(cid:246)rbindelse med gr(cid:228)ns(cid:246)verskridande ekonomiska aktiviteter (cid:228)r detta en viktig samh(cid:228)llsfr(cid:229)ga och ett bra exempel p(cid:229) en gemenskaps(cid:229)tg(cid:228)rd som (cid:228)r till direkt nytta f(cid:246)r Europas medborgare. Kommissionen delar uppfattningen att det gemensamma larmnumret bidrar till att effektivisera larmassistansen inom gemen- skapen. F(cid:246)r att ytterligare f(cid:246)rst(cid:228)rka den nuvarande ramen har kommissionen i 1999 (cid:229)rs kommunikationsrapport (3) f(cid:246)reslagit att uppgifter om var anropare i n(cid:246)d befinner sig skall l(cid:228)mnas vidare till larmcentralerna, i s(cid:229)v(cid:228)l fasta som mobila n(cid:228)t. Detta (cid:228)r ett viktigt inslag i den f(cid:246)rest(cid:229)ende (cid:246)versynen av gemenskapens handlings- program f(cid:246)r telekommunikationer. Det gemensamma larmnumret inneb(cid:228)r en s(cid:228)kerhet f(cid:246)r gemenskapens samtliga 380 miljoner medborgare liksom f(cid:246)r resen(cid:228)rer utifr(cid:229)n, som kan vara s(cid:228)kra p(cid:229) att de kan beg(cid:228)ra hj(cid:228)lp n(cid:228)rhelst de befinner sig i en n(cid:246)dsituation, kanske i en livshotande situation. Den garanterade tillg(cid:228)ngligheten inom hela gemenskapen p(cid:229) s(cid:229)v(cid:228)l fasta som mobila n(cid:228)tverk, m(cid:246)jligheten att ringa larmsamtal gratis och m(cid:246)jligheten att kunna lokalisera anropare i n(cid:246)d (cid:228)r viktiga inslag i denna s(cid:228)kerhet. (1) EGT L 217, 6. 8. 1991. (2) EGT L 101, 1. 4. 1998. (3) KOM(1999) 539 slutlig. (2001/C 46 E/174) SKRIFTLIG FR¯GA E-1238/00 fr(cid:229)n Karin Scheele (PSE) till kommissionen (14 april 2000) ˜mne: R(cid:228)ttslig klassificering av tatueringsf(cid:228)rger Sedan ett antal (cid:229)r tillbaka (cid:228)r det allt fler europØer som l(cid:229)ter tatuera sig. Vid tatuering anv(cid:228)nds bland annat I kommissionens f(cid:246)rslag till den nittonde (cid:228)ndringen av r(cid:229)dets direktiv 76/769/EEG (1) om azof(cid:228)rg. begr(cid:228)nsningar f(cid:246)r f(cid:246)rs(cid:228)ljning och anv(cid:228)ndning av vissa farliga (cid:228)mnen och preparat (azof(cid:228)rger) som g(cid:228)ller f(cid:246)r textilier och l(cid:228)dervaror, yttrade sig det vetenskapliga unders(cid:246)kningsutskottet f(cid:246)r giftiga och ekotoxiska (cid:228)mnen och milj(cid:246)n oroligt om att azof(cid:228)rger, d(cid:229) de bryts ner, uts(cid:246)ndrar aminosyror som anses vara cancerframkallande. Med tanke p(cid:229) denna h(cid:228)lsorisk m(cid:229)ste det ocks(cid:229) finnas en r(cid:228)ttslig grund f(cid:246)r anv(cid:228)nd- ningen av azof(cid:228)rger som anv(cid:228)nds vid tatuering. Har man unders(cid:246)kt de h(cid:228)lsorisker som tatueringsf(cid:228)rger medf(cid:246)r eller planerar man att g(cid:246)ra en s(cid:229)dan 1. unders(cid:246)kning? 2. Kan kommissionen ange vilken r(cid:228)ttslig grund som omfattar anv(cid:228)ndningen av tatueringsf(cid:228)rger? Om inte, vidtar kommissionen n(cid:229)gra (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att i framtiden fastst(cid:228)lla en r(cid:228)ttslig klassificering f(cid:246)r 3. tatueringsf(cid:228)rger? Kommer azof(cid:228)rger i s(cid:229) fall att tas upp? (1) EGT L 262, 27. 9. 1976, s. 201. Svar fr(cid:229)n David Byrne p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (13 juni 2000) 1. Kommissionen k(cid:228)nner inte till n(cid:229)gra toxikologiska eller epidemiologiska studier d(cid:228)r man s(cid:228)rskilt unders(cid:246)kt h(cid:228)lsoriskerna med att anv(cid:228)nda vissa tatueringsf(cid:228)rger. Negativa effekter av tatueringar (cid:228)r v(cid:228)lk(cid:228)nda. Det finns klara bevis f(cid:246)r effekterna av sj(cid:228)lva tatueringsproceduren (t. ex. (cid:246)verf(cid:246)ring av infektions- sjukdomar fr(cid:229)n icke-steril utrustning, (cid:228)rrbildning) och mindre (cid:246)vertygande bevis om negativa effekter av tatueringsf(cid:228)rger


title: Commission Regulation (EC) No 743/2000 of 10 April 2000 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

text: 11. 4. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 89/1 I (Acts whose publication is obligatory) COMMISSION REGULATION (EC) No 743/2000 of 10 April 2000 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, (2) Having regard to the Treaty establishing the European Community, the standard In compliance with the above criteria, import values must be fixed at the levels set out in the Annex to this Regulation, Having regard to Commission Regulation (EC) No 3223/94 of 21 December 1994 on detailed rules for the application of the last import arrangements amended by Regulation (EC) No 1498/98 (2), and in particular Article 4(1) thereof, fruit and vegetables (1), as for HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Whereas: (1) Regulation (EC) No 3223/94 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilateral trade nego- tiations, the criteria whereby the Commission fixes the in standard values for imports from third countries, respect of the products and periods stipulated in the Annex thereto. The standard import values referred to in Article 4 of Regula- tion (EC) No 3223/94 shall be fixed as indicated in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 11 April 2000. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 10 April 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 337, 24. 12. 1994, p. 66. (2) OJ L 198, 15. 7. 1998, p. 4. L 89/2 EN Official Journal of the European Communities 11. 4. 2000 to the Commission Regulation of 10 April 2000 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables ANNEX CN code 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Third country code (1) Standard import value (EUR/100 kg) 052 204 624 999 052 068 628 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 052 999 388 400 404 508 512 528 720 804 999 388 400 512 528 720 999 118,5 125,9 190,1 144,8 113,0 107,2 146,6 122,3 76,8 34,6 55,7 54,1 38,6 56,4 33,7 50,1 46,6 35,3 35,3 97,2 88,7 88,9 82,1 88,9 86,9 79,4 102,8 89,4 70,5 65,5 70,1 75,4 107,7 77,8 (1) Country nomenclature as fixed by Commission Regulation (EC) No 2543/1999 (OJ L 307, 2. 12. 1999, p. 46). Code ‘999’ stands for ‘of other origin’


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ P-1234/00 υποβολή: Karin Scheele (PSE) προς την Επιτροπή. Πλαστικοποιητική ουσία φθαλικού δισαιθυλεξυλίου στο πολυβινυλοχλωρίδιο (PVC).

eurovoc_concepts:
Austria
European social policy
food inspection
packaging product
plastics

text: 28. 12. 2000 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 374 E/211 (cid:129) efo·son diapistvuoy·n kena· se sxe·sh me tiw diata·jeiw poy aforoy·n thn kata·rtish tvn ekpaideytikv·n (cid:129) na la·bei me·row se dokimasi·ew kata·rtishw h· perio·doyw askh·sevw prosarmogh·w. Pv·w kri·nei h Epitroph· ayte·w tiw apodei·jeiw kata·rtishw (Großes Deutsches Sprachdiplom, dokimasi·ew 1. kata·rtishw, peri·odoi askh·sevw prosarmogh·w) me ba·sh thn e·nnoia thw apago·reyshw diakri·sevn metajy· eyrvpai·vn politv·n kai thn arxh· thw eley·uerhw metaki·nhshw tvn prosv·pvn; Anagnvri·zontaw to gegono·w o·ti sy·mfvna me thn arxh· thw epikoyriko·thtaw to pedi·o thw ekpai·deyshw 2. ypa·getai sta kra·th me·lh h· sta omo·sponda kra·th, pro·keitai oi anvte·rv anafero·menew arxe·w na pay·soyn na isxy·oyn lo·gv toy gegono·tow o·ti oi apaith·seiw gia anagnv·rish tvn ti·tlvn spoydv·n ei·nai to·so ychle·w v·ste na ei·nai praktika· ady·nato na gi·nei a·skhsh toy epagge·lmatow toy ekpaideytikoy· se a·llo kra·tow me·low thw EE; Apa·nthsh toy k. Bolkestein Ej ono·matow thw Epitroph·w (18 Mai(cid:138)oy 2000) H anagnv·rish tvn didaktikv·n proso·ntvn die·petai apo· thn Odhgi·a toy Symboyli·oy 89/48/EOK thw 21 Dekembri·oy 1988, sxetika· me e·na geniko· sy·sthma anagnv·rishw tvn diplvma·tvn tritoba·umiaw ekpai·deyshw, poy pistopoioy·n epaggelmatikh· ekpai·deysh ela·xisthw dia·rkeiaw triv·n etv·n (1). H Odhgi·a ayth· anafe·rei o·ti yph·kooi eno·w kra·toyw me·loyw e·xoyn to dikai·vma na askh·soyn se e·na a·llo kra·tow me·low, epa·ggelma, to opoi·o ei·nai plh·rvw anagnvrisme·no sto kra·tow me·low proe·leysh·w toyw. H Odhgi·a den enarmoni·zei ta diaforetika· mauh·mata ekpai·deyshw poy apaitoy·ntai se ka·ue kra·tow me·low gia pro·sbash sta dia·fora epagge·lmata. Gia to lo·go ayto· to a·ruro 4 thw Odhgi·aw proble·pei o·ti to kra·tow me·low ypodoxh·w mporei· na epiba·lei se e·na metana·sth antistaumistiko· me·tro (prbl. dokimasi·a epa·rkeiaw h· dokimastikh· peri·odo prosarmogh·w, gi(cid:146)ayto· mporei· na apofasi·sei o endiafero·menow) o·tan ypa·rxoyn oysiv·deiw diafore·w ana·mesa sthn ekpai·deysh toy metana·sth kai tiw apaith·seiw toy kra·toyw me·loyw ypodoxh·w. Vw ek toy·toy, oi bayarike·w arxe·w e·xoyn to dikai·vma na epiba·lloyn ston ka·toxo eno·w diplv·matow didaskali·aw poy e·xei apokthuei· se e·na a·llo kra·tow me·low, thn oloklh·rvsh thw dokimastikh·w perio·doy prosarmogh·w h· th symmetoxh· se dokimh· epa·rkeiaw, v·ste na anaplhrvuei· ka·poia e·lleich poy paroysia·zetai sthn ekpai·deysh· toy, se sy·gkrish me ekei·nh poy apaitei·tai sth Bayari·a. Oi glvssike·w apaith·seiw, sy·mfvna me to a·ruro 3(1) toy Kanonismoy· (EOK) ariu. 1612/68 toy Symboyli·oy thw 15 Oktvbri·oy 1968 peri· thw eley·uerhw kyklofori·aw tvn ergazome·nvn sto esvteriko· thw Koino·thtaw (2), ei·nai symbate·w me ton koinotiko· no·mo o·tan aitiologoy·ntai apo· th fy·sh thw prow plh·rvsh ue·shw ergasi·aw. To Dikasth·rio apofa·nuhke o·ti h ue·sh eno·w dida·skonta se dhmo·sio institoy·to epaggelmatikh·w kata·rtishw ei·nai ue·sh poy aitiologei· thn apai·thsh glvssikh·w gnv·shw, sta plai·sia toy a·ruroy 3(1) toy proanaferue·nta Kanonismoy·, te·toia apai·thsh epiba·lletai kat(cid:146) analogiko· kai xvri·w dia·krish tro·po (Apo·fash thw dedome·noy o·ti 28 Noembri·oy 1989, Ypo·uesh C-379/87). H Epitroph· uevrei· o·ti h bayarikh· nomouesi·a den parabai·nei tiw arxe·w ayte·w, efo·son anafe·rei o·ti h armo·dia arxh· ei·nai dynato·n na apodexuei· a·lla apodeiktika· ptyxi·a, ekto·w apo· to «Große Deutsche Sprachdiplom» o·son afora· tiw glvssike·w gnv·seiw toy ypochfi·oy. (cid:211)pvw e·xei ypo·ch thw h Epitroph·, oi bayarike·w arxe·w apaitoy·n to «Große Deutsche Sprachdiplom», mo·no o·tan o endiafero·menow, den mporei· na apodei·jei diaforetika· o·ti e·xei tiw aparai·thtew glvssike·w gnv·seiw gia na dida·jei eidika· ue·mata poy kaly·ptontai apo· thn apaitoy·menh a·deia. (1) (2) EE L 19 thw 24. 1. 1989. EE L 257 thw 19. 10. 1968. (2000/C 374 E/250) GRAPTH ERVTHSH P-1234/00 ypobolh·: Karin Scheele (PSE) prow thn Epitroph· (10 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Plastikopoihtikh· oysi·a fualikoy· disaiuylejyli·oy sto polybinyloxlvri·dio (PVC) Sto lianiko· empo·rio trofi·mvn thw Aystri·aw, ta ei·dh diatrofh·w, o·pvw, l. x. , temaxisme·no tyri· se meri·dew, syskeya·zontai synh·uvw se diafanei·w membra·new (poy mporei· na kataskeya·zontai apo· PVC) kai diati·uentai sto C 374 E/212 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 28. 12. 2000 koino· me·sv systh·matow aytoejyphre·thshw. Oi plastike·w ayte·w PVC diafanei·w membra·new perilamba·noyn, metajy· a·llvn, ton plastikopoihth· fualiko· disaiuylejy·lio (DEHA), oysi·a gia thn opoi·a ypa·rxoyn ypo·noiew o·ti ei·nai epiki·ndynh gia thn ygei·a. Se orisme·new periptv·seiw, h plastikopoihtikh· ayth· oysi·a prosti·uetai se tro·fima kai idi·vw se ei·dh diatrofh·w ychlh·w periektiko·thtaw se lipare·w oysi·ew. Sthn odhgi·a thw Epitroph·w 89/109/EOK (1) thw 21. 12. 1989 (o·pvw e·xei tropopoihuei· apo· thn odhgi·a 95/3/ EOK (2)), sxetika· me ta plastika· ylika· kai antikei·mena poy proori·zontai na e·luoyn se epafh· me tro·fima, kauori·zetai genikh· oriakh· timh· 60 mg/kg. Meta· apo· e·reyna toy ereynhtikoy· idry·matow gia ta ei·dh diatrofh·w sto Salzburg thw Aystri·aw apodei·xuhke, vsto·so, o·ti sto 73 % tvn periptv·sevn gi·netai ype·rbash thw timh·w ayth·w kai ma·lista kata· th me·trhsh thw apodekth·w hmerh·siaw lh·chw diapistv·netai ype·rbash thw oriakh·w timh·w e·vw kai sto tetrapla·sio. (cid:201)xei pragmatopoih·sei pro·sfata h Epitroph· mele·tew, h· e·xei anaue·sei thn pragmatopoi·hsh· toyw, sxetika· me 1. toyw piuanoy·w kindy·noyw poy ue·tei gia thn ygei·a h oysi·a DEHA, h· skopey·ei na to pra·jei sto eggy·w me·llon; Ea·n ypa·rxoyn h·dh te·toioy ei·doyw mele·tew, se poia· pori·smata katalh·goyn; (cid:201)xei ejeta·sei h·dh h Epitroph· to endexo·meno na apagorey·sei th xrh·sh thw plastikh·w membra·nhw PVC (kai 2. idi·vw me ton plastikopoihth· DEHA) vw yliko· syskeyasi·aw eidv·n diatrofh·w; Skopey·ei h Epitroph· na kauori·sei eidikh· oriakh· timh· gia to DEHA; Ea·n toy·to symbai·nei, ti oriakh· timh· 3. proble·petai sthn pro·tash thw Epitroph·w; (1) (2) EE L 40 thw 11. 2. 1989, sel. 38. EE L 41 thw 23. 2. 1995, sel. 44. Apa·nthsh toy k. Byrne ej ono·matow thw Epitroph·w (10 Mai(cid:138)oy 2000) H Epitroph· gnvri·zei to pro·blhma thw metana·steyshw plastikopoihtv·n sta lipara· tro·fima kai vw ek 1. toy·toy e·xei zhth·sei th gnv·mh thw episthmonikh·w epitroph·w trofi·mvn (SCF) sxetika· me thn tojiko·thta toy fualikoy· disaiuylejyli·oy (DEHA). H SCF ei·nai h episthmonikh· epitroph· poy xeiri·zetai o·la ta ue·mata poy sxeti·zontai me ta ylika· poy e·rxontai se epafh· me ta tro·fima. H SCF sth synedri·ash· thw stiw 16 Dekembri·oy 1994 o·rise mi·a paradekth· hmerh·sia do·sh (TDI) gia thn oysi·a ayth· i·sh me 0. 3 xiliogramma·ria ana· kilo· ba·royw sv·matow (mg/kg b. w). Ayto· shmai·nei o·ti e·na a·tomo poy zygi·zei 60 Kg mporei· na ante·jei me·sv thw diatrofh·w se o·lh th dia·rkeia thw zvh·w toy 18 mg DEHA hmerhsi·vw. To ypoyrgei·o Gevrgi·aw, Trofi·mvn kai Aliei·aw toy Hnvme·noy Basilei·oy (MAFF) ekpo·nhse dy·o mele·tew prokeime·noy na ektimh·sei thn pragmatikh· e·kuesh toy katanalvth· lamba·nontaw ypo·ch to epi·pedo toy DEHA sthn kauhmerinh· diatrofh· sto Hnvme·no Basi·leio. Kai oi dy·o e·reynew e·deijan o·ti ta ektimv·mena epi·peda e·kueshw toy katanalvth· h·tan xamhlo·tera (kai sth dey·terh e·reyna shmantika· xamhlo·tera) apo· to anekto· epi·pedo poy e·xei kauierv·sei h SCF. (cid:211)xi. H apago·reysh tvn membranv·n polybinyloxlvridi·oy (PVC)(idi·vw ekei·nvn poy perie·xoyn ton pla- 2. stikopoihth· fualiko· disaiuylejy·lio) den ua h·tan dikaiologhme·nh ba·sh tvn diaue·simvn episthmonikv·n stoixei·vn ayth· th stigmh·. Vsto·so h Epitroph· ua ejakoloyuh·sei na parakoloyuei· tiw ejeli·jeiw ston tome·a ayto·. Nai. H Epitroph· etoima·zei ne·a tropopoi·hsh thw odhgi·aw thw Epitroph·w thw 23hw Febroyari·oy 1990 3. sxetika· me ta plastika· ylika· kai antikei·mena poy proori·zontai na e·ruoyn se epafh· me tro·fima (1) gia th ry·umish thw eidikh·w metana·steyshw toy DEHA. Ei·nai nvri·w sto sta·dio ayto· na ypodei·joyme th mellontikh· timh· toy ori·oy eidikh·w metana·steyshw. Sthn pragmatiko·thta h diaboy·leysh me ta endiafero·mena me·rh (kra·th me·lh, ergasth·ria poy parembai·noyn sthn epibolh· thw nomouesi·aw, k. t. l. ) den e·xei ako·ma teleiv·sei kai aname·nontai kai a·lla statistika· stoixei·a ta opoi·a ei·nai dynato·n na ephrea·soyn thn ekti·mhsh thw pragmatikh·w e·kueshw kai th ue·sh thw Epitroph·w sto ue·ma ayto·. (1) EE L 75 thw 21. 3. 1990


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 745/2000 af 10. april 2000 om fravigelse af forordning (EF) nr. 2316/1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 for så vidt angår udtagne arealer

eurovoc_concepts:
agricultural land
set-aside
storage
wood product

text: L 89/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 4. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 745/2000 af 10. april 2000 om fravigelse af forordning (EF) nr. 2316/1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forord- ning (EF) nr. 1251/1999 for så vidt angår udtagne arealer KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af juni 1999 om indførelse af en støtteordning for produ- 17. center af visse markafgrøder (1), ændret ved forordning (EF) nr. 2704/1999 (2), særlig artikel 9, og dende arealer ikke gøres til genstand for indtægtsgivende udnyttelse, overholdes. (3) (4) Der bør derfor fastsættes undtagelser fra forordning (EF) nr. 2316/1999. De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Korn — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: (1) (2) Gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 1251/1999 for så vidt angår udtagne arealer er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999 (3). Det fastsættes bl. a. i artikel 19, stk. 2, at disse arealer skal forblive ude af produktion i en periode, der senest begynder den 15. januar og tidligst slutter den 31. august. Ifølge artikel 19, stk. 3, må de udtagne arealer ikke anvendes til nogen form for landbrugsproduktion eller gøres til genstand for indtægtsgivende udnyttelse. Visse regioner i Fællesskabet blev i december 1999 ramt af usædvanligt kraftige storme, der førte til store ødelæg- gelser af skovbrugsarealerne i flere medlemsstater og medførte så store tilførsler af træ, at markedet i denne sektor er bragt i fare. En anvendelse af de som led i ordningen for markafgrøder udtagne arealer kan afhjælpe denne situation og muliggøre midlertidig oplag- ring af det pågældende træ, indtil det afhentes af forar- bejdningsindustrien. Der bør imidlertid træffes foran- staltninger, således at bestemmelsen om, at de pågæl- Artikel 1 Udtagne arealer kan i produktionsårene 2000/01 og 2001/02 og som undtagelse fra artikel 19, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 2316/1999 anvendes til oplagring af træ fældet af orka- nerne i december 1999 i de regioner, som medlemsstaterne har erklæret katastroferamte. Artikel 2 De pågældende medlemsstater træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de udtagne arealer ikke gøres til genstand for indtægtsgivende udnyttelse, og at de anvendes til oplagring. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 15. januar 2000. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 10. april 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 1. (2) EFT L 327 af 21. 12. 1999, s. 12. (3) EFT L 280 af 30. 10. 1999, s. 43


title: WRITTEN QUESTION P-1188/00 by Giuseppe Nisticò (PPE-DE) to the Commission. Medicinal herbs and plants.

eurovoc_concepts:
European social policy
drug surveillance
market approval
medical plant

text: C 53 E/94 Official Journal of the European Communities EN 20. 2. 2001 (2001/C 53 E/124) WRITTEN QUESTION E-1186/00 by Cristiana Muscardini (UEN) to the Commission (12 April 2000) Subject: Scarcity of melatonin on the market There have been numerous reports (cid:129) in press articles and readers(cid:146) letters (cid:129) of the difficulty of finding pure melatonin in European Union countries, and there is even talk of a possible sales boycott. Can the Commission state: (cid:129) whether it has prohibited the sale of this substance, or published any information concerning its adverse effects on human health? (cid:129) what are its views on the subject? (cid:129) can the Commission state, finally, whether it is possible that the current situation was created by commercial interests as a means of pushing up prices? Answer given by Mr Liikanen on behalf of the Commission (16 May 2000) The Commission has not made any general pronouncement on melatonin. Like the Member States, however, it considers that, given its function and presentation, this substance meets the definition of a medicinal product and may not therefore be marketed without authorisation. As melatonin was in fact being placed on the market without authorisation, most of the Member States wanted to draw consumers(cid:146) attention to the risk of using a product which had not been evaluated. Accordingly, they took measures which have in some cases resulted in the substance being withdrawn from the national market, and in others in appropriate information being given out. (2001/C 53 E/125) WRITTEN QUESTION P-1188/00 by Giuseppe Nistic(cid:242) (PPE-DE) to the Commission (10 April 2000) Subject: Medicinal herbs and plants Because of the widespread distribution and abuse of medicinal herbs, without proper controls over either the marketing or prescribing of these products, this highly sensitive sector needs to be regulated as a matter of urgency, bearing in mind the possible effects on human health. International scientific literature on the subject has revealed, as widely reported in the media recently in both the United States and Europe, that some of these medicinal herbs, when used without medical supervision, are responsible for thousands of cases of fatal poisoning, as well as causing a series of unwanted or toxic side-effects in the form of allergies or affecting the cardiovascular system, the kidneys, the central nervous system and other systems or organs. Unfortunately, as a result of subtle and deceitful propaganda by the industries and operators concerned, the belief has taken root that herbs, being natural products, are useful and harmless and produce no toxic effects. 20. 2. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 53 E/95 The uncontrolled use of medicinal herbs is dangerous for the following reasons: (cid:129) the concentrations and/or doses of the active principles present in herbs freely sold by herbalists are not properly standardised, with the result that it is never possible to be sure what dose has been taken; (cid:129) it is not known whether pollutants such as herbicides, pesticides or heavy metals may be present; (cid:129) little is yet known about interactions between herbs and other drugs or foodstuffs or caused by the administering of several herbs at the same time, with the result that the taking of some medicinal herbs may produce unforeseeable toxic effects; (cid:129) there is a danger that the use of medicinal herbs thought to be effective and innocuous by uninformed patients may lead to their abandoning conventional treatments such as antineoplastic drugs with serious consequences for their health. Consumer protection is needed in the following areas: (cid:129) consumers must be informed of the active principles and possible pollutants present in the medicinal herbs they are taking; (cid:129) consumers must be aware of the exact dose they are taking; (cid:129) consumers must be informed of interactions between herbs and other drugs or foodstuffs; (cid:129) consumers must be informed of risks deriving from the toxicity of the active principles and possible pollutants. In the light of the above considerations, what steps does the Commission plan to take to protect public health? Will it review the rules governing the marketing of medicinal herbs in the light of the documented scientific findings? Will it ask the EMEA to assess the information available on individual plants and herbs and provide the guidelines needed for the proper dispensing of these products, which are currently administered with hardly any controls? Answer given by Mr Liikanen on behalf of the Commission (10 May 2000) According to Article 1 of Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to proprietary medicinal products (1), (cid:145)any substance or combination of substances presented for treating or preventing disease in human beings or animals shall be regarded as medicinal product(cid:146). Likewise, (cid:145)any substance or combination of substances which may be administered to human beings or animals with a view to making a medicinal diagnosis or to restoring, correcting or modifying physiological functions in human beings or animals(cid:146), has to be considered a medicinal product. The decision whether a given product falls under the definition of medicinal product and therefore needs to be authorised as medicinal product must be taken by the national authorities on a case by case approach, taking into account both the ingredients and the presentation of a concrete product. Community pharmaceutical legislation makes no difference between (cid:145)herbal(cid:146) or (cid:145)non-herbal(cid:146) medicinal products. Therefore, in the absence of any specific legislation on (cid:145)herbal medicinal products(cid:146), medicinal products containing medicinal herbs and plants have to be assessed and authorised like any other medicinal product. Community legislation acknowledges, however, the fact that long term experience with well established substances may offer help in the assessment of safety and efficacy of a given product. According to Article 4 paragraph 8 lit. a (ii) of Directive 65/65/EEC an applicant for a marketing authorisation for a medicinal product shall not be required to provide the results of pharmacological and toxicological tests or the results of clinical trials if he can demonstrate (cid:145)by detailed references to published scientific literature presented in accordance with the second paragraph of Article 1 of Directive 75/318/EEC that the constituent or constituents of the medicinal product have a well established medicinal use, with recognized efficacy and an acceptable level of safety(cid:146). Commission Directive 1999/83/EC of 8 September 1999 C 53 E/96 Official Journal of the European Communities EN 20. 2. 2001 amending the Annex to Council Directive 75/318/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to analytical, pharmacotoxicological and clinical standards and protocols in respect of the testing of medicinal products (2) has specified in detail the practical application of this provision and may be of particular help for the authorisation of well established herbal medicinal products. is up to regulatory authorities in Member States to apply the above principles of Community It pharmaceutical legislation and to take concrete decisions on authorisations and restrictions (e. g. medical prescription) for specific herbal products. The Commission is not considering a change to that approach. The practical application of the above rules falls primarily in the competence of Member States. The attention of the Honourable Member is, however, drawn to the activities of the working party on herbal medicinal products at the European agency for the evaluation of medicinal products (EMEA) in London, which has been created with the aim of fostering gradual harmonisation of the safety and efficacy evaluation of herbal medicinal products in the Community. Reports on the activities of this working group can be accessed through the EMEA(cid:146)s website: http://www. eudra. org/emea. html. (1) OJ 22, 9. 2. 1965. (2) OJ L 243, 15. 9. 1999. (2001/C 53 E/126) WRITTEN QUESTION P-1191/00 by Timothy Kirkhope (PPE-DE) to the Commission (10 April 2000) Subject: (cid:145)The beer tie(cid:146) Nearly 700 cases have been brought against the Inntrepreneur Pub Company regarding the validity of the obligations imposed upon their tenants of public houses to buy beer from a supplier nominated by them (cid:145)(the beer tie)(cid:146). Many tenants believe that this beer tie infringes the EC rule of competition under Article 81 (ex Article 85) of the EC Treaty of Rome. One case, Crehan v Courage, was referred to the European Court of Justice by the Court of Appeal in the United Kingdom but two others have been refused leave to appeal by the House of Lords. Can the Commission confirm whether there are provisions in Article 234 (ex Article 177) of the EC Treaty of Rome whereby a question that is raised before a national court against whose decision there is no judicial remedy under national law can be brought before the European Court of Justice? Answer given by Mr Prodi on behalf of the Commission (23 May 2000) The Commission must point out at the outset that Article 234 (ex Article 177) of the EC Treaty confers jurisdiction on the Court of justice to give preliminary rulings on the interpretation of Community law and on the validity of acts of the institutions of the Community. The second subparagraph of Article 234 makes it clear that only the courts or tribunals of a Member State may request the Court of justice to give such rulings. Thus, the parties to the domestic proceedings may not themselves address questions to the Court of justice, as the question submitted by the Honourable Member would seem to imply, but must convince the domestic court of the need to refer a question to the Court of justice. When the domestic court is a court of last resort, against whose decision there is no remedy, that court must, according to Article 234 third subparagraph, bring the matter before the Court of justice. It follows from the scheme and wording of Article 234 that only a domestic court which is still seised of a dispute can refer a question to the Court of justice. When the domestic court is no longer seised of a dispute, such as when the case settles or when a court of last resort has given a final ruling, the Court of justice cannot assume competence to give a ruling on the matter and the parties cannot refer a question to it


title: INTERROGAZIONE SCRITTA P-1188/00 di Giuseppe Nisticò (PPE-DE) alla Commissione. Erbe e piante medicinali.

text: C 53 E/94 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 20. 2. 2001 (2001/C 53 E/124) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1186/00 di Cristiana Muscardini (UEN) alla Commissione (12 aprile 2000) Oggetto: Scarsezza di melatonina sul mercato Da piø parti, con articoli e lettere dei lettori, giungono segnalazioni sulla difficolt(cid:224) di trovare melatonina pura, si parla addirittura di un possibile boicottaggio delle vendite, nei paesi dell(cid:146)Unione. Pu(cid:242) dire la Commissione: (cid:129) se ha proibito la vendita di tale sostanza, o ha diffuso eventuali notizie sulla sua pericolosit(cid:224) per la salute umana; (cid:129) quali sono le sue opinioni in proposito; (cid:129) e, infine, se questo stato di cose potrebbe essere imputato ad interessi economici, che in questo modo fanno lievitare i prezzi? Risposta data dal signor Liikanen a nome della Commissione (16 maggio 2000) In generale la Commissione non si Ł pronunciata in merito alla melatonina, ma al pari degli Stati membri essa ritiene che tale sostanza risponda alla definizione di medicinale sia in termini di funzione che di presentazione del prodotto. Pertanto, non pu(cid:242) essere immessa in commercio senza autorizzazione preventiva. PoichØ la melatonina Ł stata commercializzata senza autorizzazione all(cid:146)immissione in commercio, la maggior parte degli Stati membri ha provveduto a richiamare l(cid:146)attenzione dei consumatori sui rischi connessi all(cid:146)uso di un prodotto che non sia sottoposto ad una previa valutazione. Gli Stati membri hanno adottato svariate misure che in alcuni casi hanno comportato il ritiro della sostanza dal mercato nazionale ed in altri la divulgazione di opportune informazioni. (2001/C 53 E/125) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1188/00 di Giuseppe Nistic(cid:242) (PPE-DE) alla Commissione (10 aprile 2000) Oggetto: Erbe e piante medicinali L(cid:146)enorme diffusione e abuso si erbe medicinali senza un adeguato controllo vuoi a livello dell(cid:146)immissione in commercio vuoi nella prescrizione impone un(cid:146)urgente regolamentazione di tale settore molto delicato per le possibili conseguenze sulla salute umana. Come Ł noto dalla letteratura scientifica internazionale e come di recente Ł esploso anche sui mass media negli USA e in Europa, alcune di tali erbe medicinali usate, senza alcun controllo medico, sono responsabili di migliaia di casi di avvelenamento con morte, oltre che di una serie di effetti collaterali indesiderati e tossici sia di tipo allergico che a carico dell(cid:146)apparato cardiovascolare, renale, del sistema nervoso centrale e di altri apparati e organi. Purtroppo, grazie ad una sottile e subdola propaganda ad opera di interessati, nell(cid:146)immaginario collettivo si Ł radicato il concetto che le erbe, essendo prodotti naturali di industrie e operatori interessati, sono utili e tollerate e non possiedono effetti tossici. industrie e operatori 20. 2. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 53 E/95 L(cid:146)uso non controllato di erbe medicinali risulta pericoloso per i seguenti motivi fondamentali: (cid:129) le concentrazioni e/o dosi di principi attivi presenti nelle erbe liberamente vendute nelle erboristerie non sono adeguatamente standardizzate per cui non c(cid:146)Ł mai la certezza della dose assunta; (cid:129) non si sa se e come contaminanti siano presenti sostanze inquinanti quali erbicidi, e pesticidi, metalli pesanti, ecc. ; (cid:129) le interazioni con altri farmaci o alimenti e quelle derivanti dalla concomitante somministrazione di piø erbe, non sono ancora del tutto conosciute e quindi la somministrazione di alcune erbe medicinali pu(cid:242) portare a imprevedibili effetti tossici; (cid:129) c(cid:146)Ł il rischio che l(cid:146)uso di erbe medicinali, ritenuto efficace e innocuo da cittadini ignari, induca ad abbandonare classiche terapie ben conosciute come per esempio quella con farmaci antineoplastici con drammatiche conseguenze per la salute del cittadino; Il consumatore deve essere tutelato sui seguenti aspetti: (cid:129) essere informato sui principi attivi ed eventuali contaminanti presenti nelle erbe medicinali che assume; (cid:129) conoscere la dose esatta che viene ad assumere; (cid:129) essere informato sulle interazioni con altri farmaci o con alimenti; (cid:129) essere a conoscenza dei rischi legati alla tossicit(cid:224) dei principi attivi e di eventuali contaminanti. Sulla base delle suddette considerazioni e motivazioni, quali provvedimenti intende adottare la Commis- sione al fine di tutelare la salute dei cittadini, se non intende rivedere, alla luce dei dati scientifici presenti in letteratura, la normativa relativa all(cid:146)immissione in commercio di erbe medicinali, far valutare il dossier relativo alle singole piante ed erbe da parte dell(cid:146)EMEA e fornire di conseguenza tutte le indicazioni per una corretta somministrazione all(cid:146)uomo di prodotti attualmente somministrati con minimi controlli? Risposta data dal signor Liikanen a nome della Commissione (10 maggio 2000) legislative, Conformemente all(cid:146)articolo 1 della direttiva 65/65/CEE del Consiglio, del 26 gennaio 1965, per il ravvicinamento delle disposizioni regolamentari ed amministrative relative alle specialit(cid:224) medicinali (1) «ogni sostanza o composizione presentata come avente propriet(cid:224) curative o profilattiche Inoltre «ogni sostanza o composizione da delle malattie umane o animali» Ł considerata medicinale. somministrare all(cid:146)uomo o all(cid:146)animale allo scopo di stabilire una diagnosi medica o di ripristinare, correggere o modificare funzioni organiche dell(cid:146)uomo o dell(cid:146)animale Ł altres(cid:236) considerata medicinale». Spetta alle autorit(cid:224) nazionali decidere caso per caso, e sulla base degli ingredienti e della presentazione, se un determinato prodotto rientra in tale definizione e necessita dunque di un(cid:146)autorizzazione apposita. La legislazione comunitaria in materia di medicinali non distingue tra medicinali di origine vegetale («erbe») e non. Di conseguenza, in mancanza di una legislazione specifica sui «medicinali a base di erbe» i medicinali contenenti erbe o piante medicamentose devono essere sottoposti a valutazione e autorizza- zione preventiva come qualunque altro medicinale. La normativa comunitaria riconosce tuttavia che l(cid:146)esperienza acquisita nel corso degli anni con l(cid:146)uso di sostanze ben note pu(cid:242) servire in sede di valutazione della sicurezza e dell(cid:146)efficacia di un determinato prodotto. Ai sensi dell(cid:146)articolo 4, secondo comma, punto 8, lettera a), punto ii) della direttiva 65/65/CEE, il richiedente di un(cid:146)autorizzazione all(cid:146)immissione in commercio non Ł obbligato a presentare i risultati di test farmacologici e tossicologici o della sperimentazione clinica se Ł in grado di dimostrare «riferendosi in modo dettagliato alla letteratura scientifica pubblicata, presentata conformemente all(cid:146)articolo 1, paragrafo 2, della direttiva 75/318/CEE, che il componente o i componenti della specialit(cid:224) farmaceutica sono di impiego medico ben noto e presentano una riconosciuta efficacia ed un livello accettabile di sicurezza». La C 53 E/96 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 20. 2. 2001 direttiva 1999/83/CE della Commissione, dell(cid:146)8 settembre 1999, che modifica l(cid:146)allegato della direttiva 75/318/CEE del Consiglio relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri riguardanti le norme ed i protocolli analitici, tossico-farmacologici e clinici in materia di sperimentazione delle specialit(cid:224) medicinali (2) illustra in dettaglio l(cid:146)applicazione pratica di tale disposizione e potrebbe essere particolar- mente utile ai fini dell(cid:146)autorizzazione di medicinali a base di erbe gi(cid:224) largamente utilizzati. Spetta alle autorit(cid:224) nazionali di regolamentazione applicare i principi di cui sopra contenuti nella legislazione comunitaria in materia di medicinali e decidere concretamente circa le autorizzazioni e le limitazioni da imporre (ad es. l(cid:146)obbligo di ricetta medica) per taluni medicinali a base di erbe. La Commissione non intende modificare questa impostazione. L(cid:146)applicazione delle norme citate Ł di competenza anzitutto degli Stati membri. L(cid:146)onorevole parlamentare ha tuttavia fatto riferimento alle attivit(cid:224) del gruppo di lavoro sui medicinali a base di erbe costituito presso l(cid:146)EMEA (Agenzia europea di valutazione dei medicinali) di Londra per favorire l(cid:146)armonizzazione graduale delle procedure di valutazione dell(cid:146)efficacia e della sicurezza di questo tipo di medicinali nella Comunit(cid:224). Le relazioni sulle attivit(cid:224) di questo gruppo di lavoro si trovano sul sito web dell(cid:146)EMEA al seguente indirizzo: http://www. eudra. org/emea. html. (1) GU 22 del 9. 2. 1965. (2) GU L 243 del 15. 9. 1999. (2001/C 53 E/126) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1191/00 di Timothy Kirkhope (PPE-DE) alla Commissione (10 aprile 2000) Oggetto: Fornitore unico di birra La «Inntrepreneur Pub Company» Ł stata citata in giudizio in circa 700 casi per la validit(cid:224) dell(cid:146)obbligo cui sono soggetti i suoi gestori di pub ad acquistare birra da un fornitore da essa designato. Vari gestori ritengono che tale obbligo violi il diritto comunitario sulla concorrenza di cui all(cid:146)articolo 81 (ex articolo 85) del trattato CE. La causa Crehan contro Courage Ł stata rinviata alla Corte di giustizia delle Comunit(cid:224) europee dalla Corte di appello del Regno Unito, ma ad altre due Ł stato negato il diritto di appello da parte della Camera dei Lords. Pu(cid:242) la Commissione confermare se esistano disposizioni nell(cid:146)ambito dell(cid:146)articolo 234 (ex articolo 177) del trattato CE in base alle quali una questione sollevata dinanzi a un tribunale nazionale contro la cui decisione non esiste possibilit(cid:224) di appello in base al diritto nazionale pu(cid:242) essere portata dinanzi alla Corte di giustizia delle Comunit(cid:224) europee? Risposta data dal sig. Prodi in nome della Commissione (23 maggio 2000) La Commissione osserva in primo luogo che l(cid:146)articolo 234 (ex articolo 177) del trattato CE stabilisce che la in via pregiudiziale, sull(cid:146)interpretazione del diritto Corte di giustizia Ł competente a pronunciarsi, comunitario e sulla validit(cid:224) degli atti compiuti dalle istituzioni della Comunit(cid:224). Il paragrafo 2 di detto articolo indica chiaramente che solo la giurisdizione di uno Stato membro pu(cid:242) domandare alla Corte di giustizia di pronunciarsi su tali questioni. Le parti implicate in un procedimento nazionale non possono quindi adire direttamente la Corte di giustizia (come l(cid:146)interrogazione formulata dall(cid:146)onorevole parlamentare sembrerebbe sottintendere), ma devono far presente al giudice nazionale la necessit(cid:224) di deferire il caso a detta Corte. Quando la questione Ł sollevata davanti ad una corte di ultima istanza avverso le cui decisioni non possa proporsi un ricorso, alle disposizioni dell(cid:146)articolo 234, paragrafo 3 del trattato, a rivolgersi alla Corte di giustizia. tale giurisdizione conformemente tenuta, Ł Dalla struttura e dalla formulazione dell(cid:146)articolo 234 deriva che solo una giurisdizione nazionale presso la quale sia pendente un giudizio pu(cid:242) deferire un caso alla Corte di giustizia. Quando la giurisdizione nazionale non Ł piø investita del caso, quando ad esempio la controversia Ł risolta o quando una corte di ultima istanza ha emesso una sentenza definitiva, la Corte di giustizia non Ł competente a pronunciarsi e le parti non possono rivolgersi ad essa


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1234/00 von Karin Scheele (PSE) an die Kommission. Weichmacher Diethylhexyladipat in PVC.

text: 28. 12. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 374 E/211 Lehrerin an einer bayrischen Schule anerkannt zu werden, zun(cid:228)chst das (cid:132)Gro(cid:223)e Deutsche Sprachdiplom(cid:147) mit der Note (cid:132)sehr gut(cid:147) abschlie(cid:223)en und anschlie(cid:223)end (cid:129) nach Feststellung weiterer bestehender Defizite im Vergleich zur bestehenden Lehramtspr(cid:252)fungsordnung (cid:129) zus(cid:228)tzliche Eignungspr(cid:252)fungen bzw. Anpassungs- lehrg(cid:228)nge absolvieren. 1. Wie beurteilt die Kommission diese Qulifikationsnachweise (Gro(cid:223)es Deutsches Sprachdiplom, Eig- nungspr(cid:252)fungen, Anpassungslehrg(cid:228)nge) vor dem Hintergrund des Nichtdiskriminierungsgebotes von EU- B(cid:252)rgern und des Grundsatzes des (cid:132)Freien Personenverkehrs(cid:147)? 2. Werden (cid:129) in Anerkennung der Tatsache, da(cid:223) gem(cid:228)(cid:223) dem Subsidiarit(cid:228)tsprinzip, der Bereich Erzie- hung Angelegenheit der Mitgliedstaaten bzw. der L(cid:228)nder ist (cid:129) diese oben erw(cid:228)hnten Prinzipien nicht dadurch unterlaufen, da(cid:223) die Anforderungen f(cid:252)r eine Anerkennung derma(cid:223)en hoch gesteckt werden, da(cid:223) eine Berufsaus(cid:252)bung als Lehrer in einem anderen EU-Mitgliedstaat faktisch unm(cid:246)glich gemacht wird? Antwort von Herrn Bolkestein im Namen der Kommission (18. Mai 2000) F(cid:252)r die Anerkennung der Qualifikationsnachweise f(cid:252)r Lehrberufe gilt die Richtlinie 89/48/EWG des Rates vom 21. Dezember 1988 (cid:252)ber eine allgemeine Regelung zur Anerkennung der Hochschuldiplome, die eine mindestens dreij(cid:228)hrige Berufsausbildung abschlie(cid:223)en (1). Diese Richtlinie legt fest, da(cid:223) Angeh(cid:246)rigen eines Mitgliedstaates das Recht zusteht, einen Beruf in einem anderen Mitgliedstaat auszu(cid:252)ben, f(cid:252)r den sie in ihrem Herkunftsmitgliedstaat voll qualifiziert sind. Die Richtlinie harmonisiert nicht die Ausbildungsg(cid:228)nge, die in den einzelnen Mitgliedstaaten f(cid:252)r den Berufszugang vorausgesetzt werden. Aus diesem Grund sieht Artikel 4 der Richtlinie vor, da(cid:223) der Aufnahmestaat von dem Migranten eine ausgleichende Ma(cid:223)nahme verlangen kann (d. h. einen Anpassungslehrgang oder eine Eignungspr(cid:252)fung je nach Wunsch des Migranten), falls das Ausbildungsniveau des Migranten wesentlich von den Anforderungen im Aufnahme- staat abweicht. Daher d(cid:252)rfen die Beh(cid:246)rden in Bayern von dem Inhaber einer Lehrbef(cid:228)higung, die in einem anderen Mitgliedstaat erworben wurde, einen Anpassungslehrgang oder eine Eignungspr(cid:252)fung verlangen, um etwaige ausbildungsbezogene Schw(cid:228)chen auszugleichen, die gegen(cid:252)ber dem in Bayern geforderten Niveau festgestellt werden. Gem(cid:228)(cid:223) Artikel 3 Absatz 1 der Verordnung (EWG) des Rates 1612/68 vom 15. Oktober 1968 (cid:252)ber die Freiz(cid:252)gigkeit der Arbeitnehmer innerhalb der Gemeinschaft (2) sind Sprachtests mit dem Gemeinschafts- recht vereinbar, wenn die zu bekleidende Stelle dies erfordert. Der Gerichtshof hat festgestellt, da(cid:223) die Planstelle eines Dozenten an einer (cid:246)ffentlichen Berufsbildungseinrichtung eine Stelle ist, deren Besonderheit es im Sinne von Artikel 3 Absatz 1 der genannten Verordnung rechtfertigt, Sprachkenntnisse zu verlangen, sofern dieses Verlangen verh(cid:228)ltnism(cid:228)(cid:223)ig und ohne Diskriminierung durchgef(cid:252)hrt wird (Urteil vom 28. November 1989, Rechtssache C-379/87). Die Kommission ist der Ansicht, da(cid:223) die bayrischen Vorschriften diese Grunds(cid:228)tze nicht verletzen, denn danach kann die zust(cid:228)ndige Beh(cid:246)rde neben dem (cid:132)Gro(cid:223)en deutschen Sprachdiplom(cid:147) auch andere Nachweise der Sprachkenntnisse zulassen. Nach den Erkenntnissen der Kommission verlangen die Beh(cid:246)rden in Bayern das (cid:132)Gro(cid:223)e deutsche Sprachdiplom(cid:147) nur, wenn der Migrant nicht auf anderem Wege nachweisen kann, das er (cid:252)ber die n(cid:246)tigen Sprach- kenntnisse verf(cid:252)gt, um in den F(cid:228)chern zu unterrichten, f(cid:252)r die eine Zulassung beantragt wurde. (1) ABl. L 19 vom 24. 1. 1989. (2) ABl. L 257 vom 19. 10. 1968. (2000/C 374 E/250) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1234/00 von Karin Scheele (PSE) an die Kommission (10. April 2000) Betrifft: Weichmacher Diethylhexyladipat in PVC Im (cid:246)sterreichischen Lebensmitteleinzelhandel ist es (cid:252)blich, Lebensmittel, wie zum Beispiel portionierten K(cid:228)se, in Frischhaltefolien (z. B. aus PVC) zu verpacken und zur Selbstbedienung anzubieten. Diese PVC- C 374 E/212 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 28. 12. 2000 Dehnfolien enthalten u. a. den Weichmacher Diethylhexyladipat (DEHA), der im Verdacht steht, gesund- heitsgef(cid:228)hrdend zu sein. Teilweise wird dieser Weichmacher an Lebensmittel abgegeben, besonders bei fettreichen Nahrungsmitteln. In der Richtlinie der Kommission 89/109/EWG (1) vom 21. 12. 1989 (Richtlinie 95/3/EG) (2) (cid:252)ber Materia- lien und Gegenst(cid:228)nde aus Kunststoff, die dazu bestimmt sind, mit Lebensmittel in Ber(cid:252)hrung zu kommen, setzt einen allgemeinen Grenzwert von 60 mg/kg fest. Eine Untersuchung der Lebensmitteluntersuchungs- anstalt f(cid:252)r Salzburg/(cid:214)sterreich ergab allerdings, da(cid:223) dieser Wert in 73 Prozent aller F(cid:228)lle (cid:252)berschritten wird, nach Bemessung des ADI-Wertes teilweise sogar bis um das Vierfache. 1. Hat die Kommission in letzter Zeit Studien (cid:252)ber m(cid:246)gliche gesundheitliche Risiken von DEHA durchgef(cid:252)hrt bzw. in Auftrag gegeben oder ist dies in n(cid:228)chster Zukunft geplant? Wenn es dazu schon Studien gibt: Was waren die Ergebnisse dieser Studie(n)? Hat die Kommission bereits (cid:220)berlegungen angestellt, PVC-Folien (insbesondere mit dem Weich- 2. macher DEHA) als Verpackungsmaterial von Lebensmitteln zu verbieten? Plant die Kommission die Festsetzung eines speziellen Grenzwertes f(cid:252)r DEHA? Wenn ja, welchen 3. Grenzwert sieht der Vorschlag der Kommission vor? (1) ABl. L 40 vom 11. 2. 1989, S. 38. (2) ABl. L 41 vom 23. 2. 1995, S. 44. Antwort von Herrn Byrne im Namen der Kommission (10. Mai 2000) (DEHA) angefordert. Dieser Ausschu(cid:223) ist Der Kommission ist das Problem der Migration von Weichmachern in fettreiche Lebensmittel 1. bekannt, und sie hat beim Wissenschaftlichen Lebensmittelausschu(cid:223) ein Gutachten (cid:252)ber die Toxizit(cid:228)t von Diethylhexyladipat f(cid:252)r alle Fragen im Zusammenhang mit Materialien zust(cid:228)ndig, die mit Lebensmitteln in Ber(cid:252)hrung kommen. Auf seiner Sitzung vom 16. Dezember 1994 hat der Ausschu(cid:223) eine zul(cid:228)ssige t(cid:228)gliche Aufnahme (TDI) f(cid:252)r diesen Stoff von 0,3 Milligramm je festgelegt. Danach kann bei einer 60 kg wiegenden Person Kilogramm K(cid:246)rpergewicht lebenslang eine t(cid:228)gliche nahrungsmittelbedingte Belastung von 18 mg DEHA toleriert werden. Zwei Studien wurden vom Ministerium f(cid:252)r Landwirtschaft, Ern(cid:228)hrung und Fischerei des Vereinigten K(cid:246)nigreichs durchgef(cid:252)hrt, um die tats(cid:228)chliche Belastung des Verbrauchers unter Ber(cid:252)cksichtigung des DEHA-Werts in der t(cid:228)glichen Nahrung im Vereinigten K(cid:246)nigreich abzusch(cid:228)tzen. Beide Untersuchungen kamen zu dem Schlu(cid:223), da(cid:223) die gesch(cid:228)tzte Belastung des Verbrauchers unter (und nach der zweiten Studie wesentlich unter) dem vom Wissenschaftlichen Lebensmittelausschu(cid:223) festgelegten zul(cid:228)ssigen Wert lag. (mg/kg b. w. ) Nein. Ein Verbot von Polyvinylchlorid (PVC)-Folien (insbesondere mit dem Weichmacher DEHA) 2. erscheint nach den derzeitigen wissenschaftlichen Erkenntnissen nicht gerechtfertigt. Allerdings wird die Kommission die Entwicklung auf diesem Gebiet weiterhin im Auge behalten. Ja. Die Kommission plant eine neue ˜nderung der Richtlinie der Kommission 90/128/EWG vom 3. 23. Februar 1990 (cid:252)ber Materialien und Gegenst(cid:228)nde aus Kunststoff, die dazu bestimmt sind, mit Lebens- mitteln in Ber(cid:252)hrung zu kommen (1), um die spezifische Migration von DEHA zu regulieren. Die Angabe eines k(cid:252)nftigen spezifischen Migrationsgrenzwerts w(cid:228)re derzeit noch verfr(cid:252)ht. So ist die Konsultation der beteiligten Kreise (Mitgliedstaaten, amtliche Pr(cid:252)flabors usw. ) noch nicht abgeschlossen, und es werden weitere statistische Daten erwartet, die m(cid:246)glicherweise die Absch(cid:228)tzung der tats(cid:228)chlichen Belastung und die Position der Kommission in dieser Frage beeinflussen k(cid:246)nnen. (1) ABl. L 75 vom 21. 3. 1990


title: Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene : Arbejdsprogram for 2000.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/16/EG av den 10 april 2000 om ändring av rådets direktiv 79/373/EEG om saluföring av foderblandningar och rådets direktiv 96/25/EG om avyttring av foderråvaror

eurovoc_concepts:
animal nutrition
health control
marketing standard
product quality
raw material

text: L 105/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 5. 2000 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/16/EG av den 10 april 2000 om ändring av rådets direktiv 79/373/EEG om saluföring av foderblandningar och rådets direktiv 96/25/EG om avyttring av foderråvaror EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152. 4 i detta, blandningens kvalitet är därför just detta datum avgö- rande för fastställande av garantitiden för foderbland- ningen. Motsvarande bestämmelse i artikel 5d. 1 andra stycket i direktiv 79/373/EEG är emellertid inte tillräck- ligt tydlig och bör därför ersättas. med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), (3) efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: i stället I den tyska språkversionen av direktiv 79/373/EEG används begreppet avyttring (Verkehr) för begreppet saluföring (Vermarktung), som i de övriga språkversionerna. Eftersom begreppen har olika inne- börd måste en anpassning ske mellan språkversionerna. Tillämpningsområdena för senare direktiv inom lagstift- ningen om djurfoder omfattar i regel begreppet avytt- ring. Direktiv 79/373/EEG bör därför anpassas i enlighet med detta, och en definition av avytring bör införas. (1) (2) Enligt rådets direktiv 95/69/EG av den 22 december 1995 om villkor och föreskrifter för godkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn och om ändring av direktiven 70/ 524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG och 82/471/EEG (4) skall ett godkännandenummer tilldelas vissa anlägg- ningar eller mellanhänder. Av skäl som rör öppenhet och för att underlätta kontroller bör det krävas att regi- streringsnumret eller godkännandenumret, beroende på vilket som är tillämpligt, skall vara angivet på etiketten eller i det dokument som medföljer foderblandningarna. Med en foderblandnings garantitid avses enligt artikel 2. l i rådets direktiv 79/373/EEG av den 2 april 1979 om saluföring av foderblandningar (5) det datum fram till vilket foderblandningen bibehåller sina särskilda egen- skaper, förutsatt att det förvaras väl. Uttrycket särskilda egenskaper omfattar som bestämmer synnerhet foderblandningens kvalitet, fodertillsatsernas effekt. Denna skall framgå av uppgiften om sista garantidatum som skall anges i enlighet med rådets direktiv 70/524/EEG (6). I alla de fall då garanti- tiden för en tillsats är den begränsande faktorn för foder- egenskaper i samtliga de (1) EGT C 261, 19. 8. 1998, s. 3. (2) EGT C 101, 12. 4. 1999, s. 89. (3) Europaparlamentets yttrande av den 16 december 1998 (EGT C 98, 9. 4. 1999, s. 150), bekräftat den 16 september 1999, rådets gemen- samma ståndpunkt av den 15 november 1999 (EGT C 17, 20. 1. 2000, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 15 mars 2000. (4) EGT L 332, 30. 12. 1995, s. 15. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 1999/29/EG (EGT L 115, 4. 5. 1999, s. 32). (4) (5) I enlighet med rådets direktiv 79/373/EEG, upprättas i kommissionens beslut 91/516/EEG (7) en förteckning över råvaror vilkas användning i foderblandningar är förbjuden av hänsyn till människors och djurs hälsa. Detta förbud omfattar emellertid inte avyttring av sådana varor såsom foderråvaror eller användning av dessa varor som sådana av animalieproducenterna. För att rätta till detta bör för det första tillämpningsom- rådet för rådets direktiv 96/25/EG av den 29 april 1996 om avyttring av foderråvaror, med ändring av direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 82/471/EEG och 93/74/EEG, av direktiv 77/101/EEG (8), och med upphävande utvidgas till att även omfatta användningen av foderrå- varor. För det andra bör det upprättas en förteckning, som ersätter kommissionens beslut 91/516/EEG, över ämnen som det är förbjudet att avyttra eller använda får avyttras eller som foderråvaror eller som endast användas i begränsad utsträckning, så att förbuden eller begränsningarna blir generella och tillämpas både på användningen av foderråvarorna som sådana och användningen i foderblandningar. Rådets direktiv 79/ 373/EEG bör ändras i enlighet med detta. (5) EGT L 86, 6. 4. 1979, s. 30. Direktivet senast ändrat genom kommis- sionens direktiv 1999/61/EG (EGT L 162, 26. 6. 1999, s. 67). (6) EGT L 270, 14. 1. 1970, senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 45/1999 (EGT L 6, 12. 1. 1999, s. 3). s. 1. Direktivet (7) EGT L 281, 9. 10. 1991, senast ändrat genom kommissionens beslut 1999/420/EG (EGT L 162, 26. 6. 1999, s. 69). senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/61/EG (EGT L 162, 26. 6. 1999, s. 67). s. 35. Direktivet (8) EGT L 125, 23. 5. 1996, s. 23. Beslutet 3. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 105/37 (6) (7) (8) Erfarenhet har även visat att vissa biprodukter som har genomgått industriell bearbetning kan innehålla ämnen som utan att utgöra någon fara för djurs och männi- skors hälsa kan ha en negativ inverkan på miljön. Därför är det nödvändigt att även föreskriva att foderråvaror inte får utgöra någon fara för miljön. i I rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära bestämmelser om bort- skaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG (1) fastställs regler för utsläppande på marknaden av anima- liskt avfall avsett att användas som annat än livsmedel och i rådets direktiv 96/25/EG fastställs regler om märk- ning, som ingående skall informera användaren om produkternas art och begränsningar i deras användnings- områden. Det bör säkerställas att de rättsakter som gäller foder och de som gäller den veterinära sektorn överens- stämmer helt. sätt För att användarna och kontrollmyndigheterna på ett skall kunna kontrollera foderråvarornas enkelt ursprung och huruvida de hälsogarantier som de skall uppfylla enligt direktiv 90/667/EEG uppfylls, måste namn på och adress till producentanläggningen införas bland de uppgifter som föreskrivs för dessa foderråvaror, liksom godkännandenumret och referensnumret för varupartiet, eller andra uppgifter som säkerställer att foderråvarans ursprung kan fastställas. (9) Rådets direktiv 79/373/EEG och 96/25/EG bör ändras i enlighet härmed. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Direktiv 79/373/EEG ändras härmed på följande sätt: vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersek- torn (*). (*) EGT L 332, 30. 12. 1995, senast ändrat genom rådets direktiv 1999/29/EG (EGT L 115, 4. 5. 1999, s. 32). ” s. 15. Direktivet 3. Artikel 5d. 1 andra stycket skall ersättas med följande: ”Om andra gemenskapsbestämmelser för foderblandningar kräver uppgift om kortaste garantitid eller sista garanti- datum skall det datum som anges i det första stycket lämnas, och därvid skall det datum som inträffar först anges. ” 4. Artikel 10 c skall utgå. 5. I artikel 10 e skall ”och i de förteckningar som avses i b och c ovan” utgå. 6. I artikel 10a skall följande punkt läggas till: ”3. Medlemsstaterna skall föreskriva att de foderråvaror som finns med i den förteckning som avses i artikel 11 b i direktiv 96/25/EG inte får användas som foderråvaror vid framställning av foderblandningar enligt de bestäm- melser som där anges. ” 7. Genomgående i direktivet skall begreppet ”saluföring” ersättas med begreppet ”avyttring”. 8. (Berör inte den svenska versionen. ) Artikel 2 Rådets direktiv 96/25/EG ändras härmed på följande sätt: 1. Titeln skall ersättas med följande: ”Rådets direktiv 96/25/EG av den 29 april 1996 om avyttring och användning av foderråvaror, med ändring av direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 82/471/EEG och 93/74/EEG, direktiv 77/101/EEG. ” upphävande och med av 1. I artikel 2 skall följande led läggas till: 2. Artikel 1. 1 skall ersättas med följande: ”m) avyttring: innehav av foderblandningar för försäljning, däri inbegripet anbud, eller varje annan form av överlå- telse, kostnadsfri eller liksom tredje part, inte, försäljning och andra former av överlåtelse. ” till 2. Artikel 5. 1 k skall ersättas med följande: ”k) Från och med den 1 april 2001 det godkännande- nummer eller det registreringsnummer, beroende på vilket som är tillämpligt, som tilldelats anläggningen i enlighet med artikel 5 respektive artikel 10 i rådets direktiv 95/69/EG av den 22 december 1995 om villkor och föreskrifter för godkännande och registrering av (1) EGT L 363, 27. 12. 1990, s. 51. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt. Detta direktiv skall ”1. användning av foderråvaror inom gemenskapen. ” tillämpas på avyttring och 3. Artikel 3 skall ersättas med följande: ”Artikel 3 Utan att det påverkar skyldigheter enligt andra gemen- skapsbestämmelser skall medlemsstaterna föreskriva att foderråvaror får avyttras inom gemenskapen endast om de är av sund oförfalskad och säljbar kvalitet. De skall föreskriva att foderråvaror när de avyttras eller används inte får utgöra någon fara för vare sig djurs och männi- skors hälsa eller för miljön och att de inte får avyttras på ett sätt som är ägnat att vilseleda. ” L 105/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. 5. 2000 4. Artikel 5. 1 g skall ersättas med följande: Artikel 3 namn ”g) tillverkningsanläggningens firmanamn, adress eller säte och godkännandenummer samt refe- rensnummer för varupartiet eller andra uppgifter som foderråvaran kan spåras, när anlägg- säkerställer att ningen måste godkännas enligt: eller — direktiv 90/667/EEG (*), — gemenskapsåtgärder som inbegrips i en förteck- ning som skall utarbetas i enlighet med förfa- randet som anges i artikel 13, h) namn eller firmanamn på, adress till eller säte för den som är ansvarig för de uppgifter som avses i denna punkt om det är någon annan än den producent som avses i g. (*) EGT L 363, 27. 12. 1990, s. 51. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt. ” 5. Artikel 11 skall ändras på följande sätt: a) ”artikel 14” skall ersättas med ”artikel 13”. b) b skall ersättas med följande: ”b) skall varor en förteckning över är förbjudet att avyttra eller använda som foder eller som endast får avyttras eller användas i begränsad utsträckning utarbetas, säkerställa att de överensstämmer med bestämmelserna i artikel 3, som det för att 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestäm- melser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för följa detta direktiv senast den 3 maj 2001. De skall att antagna genast underrätta kommissionen om detta. De bestämmelserna skall börja tillämpas den 3 november 2001. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de inne- hålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna texterna till de bestämmelser i nationell antar inom det område som omfattas av detta direktiv. till kommissionen överlämna lagstiftning som de skall Artikel 4 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. c) skall ändringar i den förteckning som avses i b antas mot bakgrund av utvecklingen av de veten- skapliga och tekniska kunskaperna. d) skall ändringar i bilagan antas mot bakgrund av vetenskapliga och tekniska utvecklingen av de kunskaperna. ” Utfärdat i Luxemburg den 10 april 2000. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar N. FONTAINE Ordförande J. GAMA Ordförande


title: WRITTEN QUESTION P-1170/00 by Arlindo Cunha (PPE-DE) to the Commission. Milk quota in Portugal.

eurovoc_concepts:
Azores
Portugal
agricultural quota
common agricultural policy

text: C 72 E/22 Official Journal of the European Communities EN 6. 3. 2001 Under current Community law, the placing on the market, including the import, of seeds consisting of, or containing genetically modified material which has not been authorised in the Community under Council Directive 90/220/EEC or under equivalent product specific Community provisions is prohibited. This applies also to seed lots of conventional varieties, that contain impurities of unauthorized genetically modified material. As indicated in position 77 of the Annex to the Commission(cid:146)s white paper on food safety (1), the Commission has the intention to adopt, under the existing Community seed legislation, standards for purity concerning the adventitious presence of genetically modified seeds as well as specific labelling requirements for seeds in respect of genetically modified material. This would ensure that these standards and labelling requirements are integrated in the official seed certification procedure established for seeds produced in the Community in Directive 69/208/EEC for cotton. The same measures would also be included in the seed equivalence regime governing the requirements for seeds imported into the Community, as established on the basis of the same Directive for cotton. the authorities of Until such time, the Member States, under their general obligation to monitor compliance with Community law, have to assess the risk of the possible presence of unauthorized genetically modified material and, in case of suspicion, to carry out appropriate testing with the aim to intercept contaminated lots and prevent them from being marketed and used. Under these conditions, the Commission does not propose for the time being to ban imports of seeds only on the grounds that there is no official certification by the exporting country that the seeds do not contain genetically modified material. 2. Member States can, in addition to the mandatory checks required under the relevant Community provisions, unilaterally include any other checks for compliance with Community law in the procedures applicable to imports from third countries and take the appropriate action in case of findings confirming non-compliance with Community law. However, there is no basis for Member States banning unilaterally imports of seeds only on the grounds that there is no official certification by the exporting country of the type referred to in the Honourable Member(cid:146)s first question. (1) COM(1999) 719 final. (2001/C 72 E/025) WRITTEN QUESTION P-1170/00 by Arlindo Cunha (PPE-DE) to the Commission (10 April 2000) Subject: Milk quota in Portugal 1. The amount of milk collected in Portugal has been rising sharply, particularly in 1999. This increase, and the consequent rise in production, affects specific regions, including the Azores Autonomous Region. There is reason to believe that for 1999/2000, the amount of milk collected will exceed the reference 2. quantity for Portugal, with some operators claiming the surplus could be as much as 100 000 tonnes. 3. Strangely enough, the Portuguese Government did not seek to resolve this problem within the Agenda 2000 CAP negotiations, unlike other governments, given that it was already apparent that Portugal had a major problem with its milk quota. 6. 3. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 72 E/23 On 13 March 2000, the Private Office of the Secretary of State for Agricultural Markets and Food 4. Quality issued a statement on behalf of the government stating that pursuant to Article 299(2) of the TEU the Commission had been asked, within the framework of the special arrangements for ultra peripheral regions, to increase the milk quota for the Azores Autonomous Region to 125 000 tonnes, without prejudice to the current national quota laid down for Portugal. Has the Portuguese Government approached the appropriate Commission services with a view to negotiating an increase in the Portuguese quota? Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (4 May 2000) Reports of an overrun of the 1999/2000 Portuguese milk quota, due inter alia to increased production in the Azores, have reached the Commission. It is unlikely however that any precise figure will be available before the time set by the rules for Member States to send the Commission 1999/2000 final figures, i. e. 31 August 2000 at the latest. The Azores are in a special situation, as the only outermost region to produce surpluses far in excess of their internal consumption that are exported to the mainland, where there is a real risk of intervention buying-in using the Community(cid:146)s budget resources. All the other outermost regions are net importers and their total production does not reach one twentieth of the Azores(cid:146). In November 1999 and March 2000 the Portuguese Government sent the Commission documents on adjustment of the Poseima arrangements and application of Article 299(2) (formerly 227) of the EC Treaty but these did not discuss milk quotas. The topic was not raised other than on the occasion of contacts with Members of the European Parliament until in early April the Commission received an official request from Portugal for an increase in the quota for the Azores. This is being examined. (2001/C 72 E/026) WRITTEN QUESTION E-1171/00 by Hiltrud Breyer (Verts/ALE) to the Commission (12 April 2000) Subject: Support for nuclear energy and renewable energies The Commission is requested to answer the question that was asked (Question E-2635/99 (1)). In particular, the Commission is requested to list in table form the money provided in support each year since the establishment of the Community. The original wording of the questions was: 1. Can the Commission provide details of all financial support received, firstly, by nuclear energy (including fusion) and, secondly, by renewable energies (solar and wind power) from the relevant budget titles of the general budget of the European Communities since the Communities were established? 2. If not, why not? (1) OJ C 225 E, 8. 8. 2000, p. 187


title: 2000/283/CE: Decisión del Consejo, de 10 de abril de 2000, por la que se autoriza a la República Federal de Alemania a aplicar un tipo impositivo reducido del impuesto especial sobre determinados hidrocarburos utilizados para usos específicos, de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 4 del artículo 8 de la Directiva 92/81/CEE

eurovoc_concepts:
Germany
environmental protection
excise duty
mineral oil
tax harmonisation

text: 14. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 94/33 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) CONSEJO DECISIÓN DEL CONSEJO de 10 de abril de 2000 por la que se autoriza a la República Federal de Alemania a aplicar un tipo impositivo reducido del impuesto especial sobre determinados hidrocarburos utilizados para usos específicos, de confor- midad con el procedimiento previsto en el apartado 4 del artículo 8 de la Directiva 92/81/CEE (2000/283/CE) EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Directiva 92/81/CEE del Consejo, de 19 de octubre de 1992, relativa a la armonización de las estructuras del impuesto especial sobre los hidrocarburos (1), y, en particular, el apartado 4 de su artículo 8, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) En virtud de lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 8 de la Directiva 92/81/CEE, el Consejo, por unanimidad y a propuesta de la Comisión, puede autorizar a cualquier Estado miembro a introducir exenciones o reducciones del sobre los hidrocarburos por razones relacionadas con políticas específicas. impuesto especial Las autoridades alemanas han notificado a la Comisión que desean introducir una nueva Ley en el marco de la reforma del impuesto ecológico que entrará en vigor el 1 de enero de 2000, por la que se aplicarán distintos impuestos sobre los hidrocarburos según el contenido de azufre de los combustibles. Se ha informado al respecto a los demás Estados miem- bros. Las autoridades alemanas han notificado a la Comisión un proyecto de Ley relativo al mantenimiento de las reformas del impuesto ecológico emprendidas en virtud del apartado 3 del artículo 88 del Tratado; la presente Decisión se entenderá sin perjuicio del resultado de los procedimientos de ayuda del Estado pertinentes en virtud de los artículos 87 y 88 del Tratado. (5) (6) La Comisión examina regularmente las reducciones y exenciones para comprobar que son compatibles con el funcionamiento del mercado interior y con la política comunitaria de protección del medio ambiente. La República Federal de Alemania ha solicitado autoriza- ción a partir del 1 de noviembre de 2001 y hasta el 31 de diciembre de 2002 a aplicar a los combustibles con un nivel máximo de azufre de 50 ppm un impuesto sobre los hidrocarburos de 3 pfennigs por litro inferior al que se aplicará a los combustibles con un nivel de azufre mayor; el Consejo revisará la solicitud basándose en la propuesta de la Comisión a más tardar el 31 de diciembre de 2002, cuando expire la autorización conce- dida por la presente Decisión. HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 1 De conformidad con lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 8 de la Directiva 92/81/CEE del Consejo, se autoriza a la República Federal de Alemania a partir del 1 de noviembre de 2001 y hasta el 31 de diciembre de 2002 a aplicar un tipo diferenciado del impuesto especial a los combustibles con un nivel máximo de azufre de 50 partes por millón a condición de que dicho tipo diferenciado sea conforme a las obligaciones establecidas en la Directiva 92/82/CEE del Consejo, de 19 de octubre de 1992, relativa a la aproximación de los tipos del impuesto especial sobre los hidrocarburos (2), y en particular los niveles mínimos del impuesto especial dispuestos en sus artículos 4 y 5. (1) DO L 316 de 31. 10. 1992, p. 12; Directiva cuya última modifica- ción la constituye la Directiva 94/74/CE (DO L 365 de 31. 12. 1994, p. 46). (2) DO L 316 de 31. 10. 1992, p. 19; Directiva cuya última modifica- ción la constituye la Directiva 94/74/CE (DO L 365 de 31. 12. 1994, p. 46). L 94/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 4. 2000 El destinatario de la presente Decisión será la República Federal de Alemania. Artículo 2 Hecho en Luxemburgo, el 10 de abril de 2000. Por el Consejo El Presidente J. GAMA