title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-1194/00 di Chris Davies (ELDR) alla Commissione. Macellazione illegale di pecore in Francia.

eurovoc_concepts:
France
animal welfare
application of EU law
customs and traditions
sheep
slaughter of animals

text: 13. 2. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 46 E/141 Risposta data dalla sig. ra Wallstr(cid:246)m in nome della Commissione (18 maggio 2000) La Commissione ritiene che le direttive 85/337/CEE del Consiglio, del 27 giugno 1985, concernente la valutazione dell(cid:146)impatto ambientale di determinati progetti pubblici e privati e 97/11/CE del Consiglio, del 3 marzo 1997, che ha modificato la suddetta direttiva non siano attualmente pertinenti al caso in questione. Un impianto industriale autorizzato 25 anni fa non rientra nel loro campo di applicazione. Le direttive sulla valutazione dell(cid:146)impatto ambientale (VIA) si applicano a progetti la cui richiesta di auto- rizzazione sia stata introdotta successivamente alla data di recepimento da parte degli Stati membri. La direttiva 85/337/CEE non si applica ai progetti la cui richiesta di autorizzazione sia stata presentata all(cid:146)autorit(cid:224) competente anteriormente al 3 luglio 1988; la direttiva 97/11/CE non si applica ai progetti la cui richiesta di autorizzazione sia stata presentata all(cid:146)autorit(cid:224) competente anteriormente al 14 marzo 1999. Tuttavia, un(cid:146)eventuale nuova autorizzazione rientrerebbe nel campo di applicazione della normativa comunitaria sulla VIA. In base alle informazioni fornite dall(cid:146)onorevole parlamentare, la Commissione ritiene che l(cid:146)impianto citato non sia disciplinato dalla direttiva 84/360/CEE del Consiglio, del 28 giugno 1984, concernente la lotta contro l(cid:146)inquinamento atmosferico provocato dagli industriali. Esso potrebbe essere invece disciplinato dalle direttive 96/61/CE del Consiglio, del 24 settembre 1996, sulla prevenzione e la riduzione integrate dell(cid:146)inquinamento (la direttiva IPPC) e 1999/13/CE del Consiglio, dell(cid:146)11 marzo 1999, sulla limitazione delle emissioni di composti organici volatili dovute all(cid:146)uso di solventi organici in talune attivit(cid:224) e in taluni impianti (1) (direttiva COV). Tuttavia, ai sensi di entrambe le direttive gli Stati membri hanno tempo fino al 2007 per applicare le disposizioni e i limiti di emissione agli impianti esistenti. impianti (1) GU L 85 del 29. 3. 1999. (2001/C 46 E/162) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1194/00 di Chris Davies (ELDR) alla Commissione (12 aprile 2000) Oggetto: Macellazione illegale di pecore in Francia A seguito della trasmissione di una videocassetta alla Commissione da parte del RSPCA, la quale dimostra che la macellazione delle pecore durante il festival A(cid:239)d el Kebir in Francia (dal 16 al 19 marzo) non Ł stata compiuta conformemente alle disposizioni della direttiva 93/119/CE (1) sulla protezione degli animali da macello, come intende la Commissione assicurare il pieno rispetto di tale direttiva da parte del governo francese nei prossimi anni? (1) GU L 340 del 31. 12. 1993, pag. 21. Risposta del Commissario Byrne A nome della Commissione (29 maggio 2000) Attualmente la Commissione sta analizzando le informazioni appena ricevute dalle organizzazioni di protezione degli animali in merito al recente festival Eid-el-Kabir. Le informazioni disponibili saranno valutate alla luce delle garanzie ricevute dalla Commissione, prima del festival, da parte delle autorit(cid:224) francesi, secondo le quali si sarebbero adottate un(cid:146)ampia serie di misure per migliorare la situazione, ivi compreso contatti con la comunit(cid:224) musulmana. C 46 E/142 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 13. 2. 2001 La Commissione si rende perfettamente conto che si tratta di questioni delicate che, attualmente, in alcune localit(cid:224) francesi comportano seri problemi per le autorit(cid:224). D(cid:146)altra parte va osservato che la mancata osservanza delle disposizioni di base della direttiva del Consiglio 93/119/CEE del 22 dicembre 1993 sulla protezione degli animali al momento della macellazione o della soppressione e delle relative norme sanitarie comunitarie, comporta una grave violazione delle disposizioni di legge e un rischio per la sanit(cid:224) pubblica. Attualmente la Commissione aspetta una relazione ufficiale delle autorit(cid:224) francesi sul recente festival di Eid-el-Kabir. A seguito di questa relazione, la Commissione prender(cid:224) in considerazione la possibilit(cid:224) di eventuali iniziative, ivi compresa l(cid:146)apertura di una procedura di infrazione ai sensi dell(cid:146)articolo 226 (ex articolo 169) del Trattato CE. (2001/C 46 E/163) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1195/00 di William Newton Dunn (ELDR) al Consiglio (13 aprile 2000) Oggetto: Persecuzioni per motivi religiosi in India In vari Stati dell(cid:146)India vengono segnalate violenze nei confronti delle comunit(cid:224) cristiane sotto forma di omicidi, stupri di gruppo, percosse, minacce nonchØ distruzioni e dissacrazioni di chiese. Nel frattempo sono state adottate iniziative legislative in vari Stati dell(cid:146)India, miranti a limitare la libert(cid:224) religiosa. Nello Stato di Orissa, ad esempio, il governo ha emanato un(cid:146)ordinanza alla fine del 1999 che vieta la conversione senza l(cid:146)autorizzazione preliminare della polizia locale e del magistrato di distretto. Nello Stato di Gujurat, l(cid:146)anno scorso Ł stato presentato un progetto di legge sulla libert(cid:224) di religione che stabiliva sanzioni severe per il reato consistente nella conversione di persone da una religione all(cid:146)altra. Nonostante il progetto di legge sia stato archiviato nel febbraio dell(cid:146)anno in corso, Ł probabile che si cerchi in una data successiva di ripresentarlo. I cristiani che vivono in tale Stato ritengono che detto progetto di legge si presti ad un(cid:146)interpretazione soggettiva e possa essere utilizzato per far cessare i loro sforzi umanitari tra i poveri nonchØ per limitare l(cid:146)espressione pubblica della loro fede. Alla luce dei summenzionati eventi, intende il Consiglio affrontare la questione della tolleranza religiosa e della libert(cid:224) di religione nel prossimo vertice UE-India? Risposta (10 luglio 2000) Il Consiglio Ł consapevole dei problemi menzionati nell(cid:146)interrogazione dell(cid:146)Onorevole Parlamentare. Nell(cid:146)ambito del dialogo politico regolare tra l(cid:146)Unione europea e l(cid:146)India, il Consiglio ha gi(cid:224) sollevato piø volte le questioni della tolleranza, della libert(cid:224) religiosa e dei diritti delle minoranze in India. I Capi missione dell(cid:146)UE a Nuova Delhi hanno parimenti sollevato singoli problemi direttamente presso le autorit(cid:224) indiane. Laddove necessario, il Consiglio continuer(cid:224) ad esprimere le proprie preoccupazioni sui problemi legati ai diritti umani, anche nel prossimo vertice UE-India. L(cid:146)Unione prosegue anche a livello multilaterale i suoi sforzi intesi a contrastare l(cid:146)intolleranza e la violenza fondate sulla religione o sul credo. In questo contesto, gli Stati membri hanno fatto loro, di recente, la risoluzione intitolata «Attuazione della dichiarazione sull(cid:146)eliminazione di tutte le forme d(cid:146)intolleranza e di discriminazione fondate sulla religione o sul credo», presentata dall(cid:146)Irlanda e adottata per consenso nella 56a sessione della Commissione delle Nazioni Unite dei diritti dell(cid:146)uomo (20 marzo (cid:129) 28 aprile 2000)


title: Reglamento (CE) n° 756/2000 de la Comisión, de 12 de abril de 2000, relativo a la apertura de una licitación para la reducción del derecho de importación en España de maíz procedente de terceros países

eurovoc_concepts:
Spain
award of contract
import
maize
tariff quota
tariff reduction

formats: pdf print

text: L 92/8 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 13. 4. 2000 REGLAMENTO (CE) No 756/2000 DE LA COMISIÓN de 12 de abril de 2000 relativo a la apertura de una licitación para la reducción del derecho de importación en España de maíz procedente de terceros países LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 12, taria del derecho de importación que recoja esta situa- ción en las licitaciones abiertas por el presente Regla- mento. (5) El Comité de gestión de los cereales no ha emitido dictamen alguno en el plazo establecido por su presi- dente. Considerando lo siguiente: HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: (1) (2) (3) (4) En virtud del Acuerdo sobre agricultura celebrado en el marco de las negociaciones comerciales multilaterales de la Ronda Uruguay, la Comunidad se comprometió a importar en España una cantidad determinada de maíz. El Reglamento (CE) no 1839/95 de la Comisión, de 26 de julio de 1995, por el que se establecen las disposi- ciones de aplicación de los contingentes arancelarios por importación de maíz y sorgo en España y de maíz en Portugal (3), modificado por el Reglamento (CE) no 1963/95 (4), prevé las disposiciones por las que se regula la gestión de esos regímenes especiales de importación. Este Reglamento establece las disposiciones complemen- tarias específicas para llevar a cabo la liberación de la garantía que han de depositar los agentes económicos para garantizar el cumplimiento de sus obligaciones, en la de transformación o utilización en el particular mercado español del producto transformado. Dadas las necesidades del mercado en España, es conve- niente abrir una licitación para la reducción del derecho de importación de maíz en el marco de este régimen de importación. A consecuencia del cierre temporal del Danubio al comercio, el transporte hacia la península ibérica de maíz originario de los países ribereños de este río sin salida al mar se encareció considerablemente. En este contexto y en lo que respecta a dicho comercio, el tipo de los derechos aplicados a estas importaciones no refleja la incidencia real de los gastos de transporte. En consecuencia, debe preverse una reducción suplemen- Artículo 1 1. Se procederá a una licitación para la reducción del derecho contemplado en el apartado 2 del artículo 10 del Reglamento (CEE) no 1766/92 por la importación de maíz en España. 2. La licitación estará abierta hasta el 25 de mayo de 2000. Durante la misma, se procederá a licitaciones semanales cuyas cantidades y fechas de presentación de las ofertas se determi- narán en el anuncio de licitación. Las disposiciones del Reglamento (CE) no 1839/95 serán 3. aplicables salvo disposición contraria del presente Reglamento. Artículo 2 Los certificados de importación expedidos en el marco de las presentes licitaciones serán válidos 50 días a partir de la fecha de su expedición, en el sentido del apartado 4 del artículo 10 del Reglamento (CE) no 1839/95. Artículo 3 En las importaciones procedentes de países ribereños del Danubio sin acceso al mar, la reducción del derecho adjudicada en la licitación se aumentará en diez euros por tonelada. Artículo 4 El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publica- ción en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 12 de abril de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 177 de 28. 7. 1995, p. 4. (4) DO L 189 de 10. 8. 1995, p. 22


title: 2000/282/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής, της 12ης Απριλίου 2000, σχετικά με τεχνικά μέτρα υποβοήθησης της Ιαπωνίας και της Νότιας Κορέας στη διάρκεια επιδημίας αφθώδους πυρετού [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(2000) 1031] (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
EU stock
Japan
South Korea
foot-and-mouth disease
technical cooperation
vaccine

formats: html pdf print

text: L 92/28 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 13. 4. 2000 ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 12ης Απριλίου 2000 σχετικά µε τεχνικά µέτρα υποβοήθησης της Ιαπωνίας και της Νότιας Κορέας στη διάρκεια επιδηµίας αφθώδους πυρετού [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθµό Ε(2000) 1031] (Κείµενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ) (2000/282/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, την απόφαση 90/424/ΕΟΚ του Συµβουλίου, της 26ης Ιουνίου 1990, σχετικά µε ορισµένες δαπάνες στον κτηνιατρικό τοµέα (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 (2), και ιδίως το άρθρο 8, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Ο αφθώδης πυρετός αποτελεί έντονα µεταδοτική ιογενή νόσο που προσβάλλει τα βοοειδή, τα αιγοπρόβατα, τους χοίρους και πλήθος αγρίων ζώων. Ο αφθώδης πυρετός µπορεί να προκαλέσει µεγάλες οικονο- µικές απώλειες στους κτηνοτρόφους. Στις 24 Μαρτίου 2000, η Ιαπωνία ανέφερε την εκδήλωση αφθώδους πυρετού σε βοοειδή, όπου στο ιαπωνικό έδαφος είχαν να σηµειωθούν κρούσµατα της νόσου αυτής από το έτος 1908. Στις 2 Απριλίου 2000, η Νότιος Κορέα ανέφερε κρούσµατα αφθώδους πυρετού. Η νόσος που διαπιστώθηκε στην Ιαπωνία και στη Νότιο Κορέα προκαλείται από αφθώδη πυρετό τύπου 0. Ο εµβολιασµός εποτελεί σπουδαίο µέσο ελέγχου του αφθώ- δους πυρετού, ιδίως σε καταστάσεις έκτακτης ανάγκης. Η Ιαπωνία και η Νότιος Κορέα ζήτησαν από την Ευρωπαϊκή Επιτροπή να δανειστούν, για να χρησιµοποιηθεί εκτάκτως, αντιγόνο αφθώδους πυρετού προς µετατροπή σε εµβόλιο. Η Ευρωπαϊκή Ένωση, µε την απόφαση 93/590/ΕΚ της Επι- τροπής, της 5ης Νοεµβρίου 1993, για την αγορά, από την Κοινότητα, αντιγόνων αφθώδους πυρετού στα πλαίσια της κοινοτικής δράσης που αφορά αποθέµατα αντιαφθώδους εµβολίου (3), προέβη σε αγορά αντιγόνου ιού αφθώδους πυρετού που περιλάµβανε 5 εκατοµµύρια δόσεις του ευρω- παϊκού γενετικού κλώνου 01 και 5 εκατοµµύρια γενετικού κλώνου 01 Μέσης Ανατολής. Τα κοινοτικά αποθέµατα αντιγόνου (εµβόλια) που αγο- ράστηκαν µε την απόφαση 93/590/ΕΚ διατηρούνται για λόγους ασφάλειας σε διαφορετικούς τόπους στην Γαλλία, στην Ιταλία και στο Ηνωµένο Βασίλειο. (1) ΕΕ L 224 της 18. 8. 1990, σ. 19. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 103. (3) ΕΕ L 280 της 13. 11. 1993, σ. 33. (10) Η Ευρωπαϊκή Ένωση, µε τη διάθεση εκ µέρους της προς την Ιαπωνία και τη Νότιο Κορέα, για περιορισµένο χρονικό διάστηµα, ορισµένων ποσοτήτων αντιγόνων ιού αφθώδους πυρετού, αυξάνει τις προοπτικές πρόληψης µείζοντος κατα- στροφής και τοιουτοτρόπως µιεώνει τον κίνδυνο για την Κοινότητα. (11) Το αντιγόνο που θα διατεθεί στην Ιαπωνία και στη Νότιο Κορέα θα αντικατασταθεί, εντός εξαµηνιαίου χρονικού διαστήµατος, από αντιγόνο ισοδύναµης ποιότητας και ποσότητας. (12) Τα µέτρα που προβλέπονται στην παρούσα απόφαση είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της µόνιµης κτηνιατρικής επιτροπής, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 1. Η Κοινότητα προβαίνει σε ρυθµίσεις για την προσφορά προσωρινής τεχνικής αρωγής στην Ιαπωνία και στη Νότιο Κορέα σε σχέση µε την εκδήλωση επιδηµίας αφθώδους πυρετού. 2. Οι ρυθµίσεις της παραγράφου 1 περιλαµβάνουν: — την προσωρινή αποδέσµευση τµήµατος των αντιγόνων ιού διατηρούνται πυρετού που αγοράστηκαν αφθώδους σύµφωνα µε τις διατάξεις της απόφασης 93/590/ΕΚ, και — η αποδεσµευόµενη ποσότητα αντιγόνων δεν µπορεί να υπερβεί ποσοστό 50 % οποιουδήποτε συγκεκριµένου γενετικού κλώνου αντιγόνου που διατηρείται σε απόθεµα, — αποδοχή, εκ µέρους της Ιαπωνίας και της Νότιας Κορέας, να παραδώσουν στην Κοινότητα, εντός εξαµηνιαίου χρονικού διαστήµατος, αντιγόνου που από πλευράς ποιότητας και ποσότητας είναι ισοδύναµο προς εκείνο που ελήφθη από την Κοινότητα. Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη µέλη. Άρθρο 2 Βρυξέλλες, 12 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή David BYRNE Μέλος της Επιτροπής


title: Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu: dem Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Festlegung eines allgemeinen Rahmens für die Verwirklichung der Gleichbehandlung in Beschäftigung und Beruf

eurovoc_concepts:
EC Directive
anti-discriminatory measure
equal treatment
gender equality
labour market

text: 8. 8. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 226/1 II (Vorbereitende Rechtsakte) AUSSCHUSS DER REGIONEN Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu: — der „Mitteilung der Kommission an den Rat, das Europäische Parlament, den Wirtschafts- und Sozialausschuß und den Ausschuß der Regionen über bestimmte Maßnahmen der Gemeinschaft zur Bekämpfung von Diskriminierungen“, — dem „Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Festlegung eines allgemeinen Rahmens für die Verwirklichung der Gleichbehandlung in Beschäftigung und Beruf“, — dem „Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Anwendung des Gleichbehandlungsgrundsat- zes ohne Unterschied der Rasse oder der ethnischen Herkunft“, und — dem „Vorschlag für einen Beschluß des Rates über ein Aktionsprogramm der Gemeinschaft zur Bekämpfung von Diskriminierungen (2001-2006)“ (2000/C 226/01) DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, gestützt auf die „Mitteilung der Kommission an den Rat, das Europäische Parlament, den Wirtschafts- und Sozialausschuß und den Ausschuß der Regionen über bestimmte Maßnahmen der Gemeinschaft zur Bekämpfung von Diskriminierungen“ (KOM(1999) 564 endg. ), gestützt auf den „Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Festlegung eines allgemeinen Rahmens für die Verwirklichung der Gleichbehandlung in Beschäftigung und Beruf“ (KOM(1999) 565 endg. — 1999/0225 (CNS)), gestützt auf den „Vorschlag für eine Richtlinie des Rates zur Anwendung des Gleichbehandlungsgrundsat- zes ohne Unterschied der Rasse oder der ethnischen Herkunft“ (KOM(1999) 566 endg. — 1999/0253 (CNS)), gestützt auf den „Vorschlag für einen Beschluß des Rates über ein Aktionsprogramm der Gemeinschaft zur Bekämpfung von Diskriminierungen (2001-2006)“ (KOM(1999) 567 endg. — 1999/0251 (CNS)), gestützt auf die Beschlüsse des Rates vom 19. Januar und 4. Februar 2000, den Ausschuß der Regionen gemäß Artikel 265 Absatz 1 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft um Stellungnahme zu ersuchen, gestützt auf den Beschluß des Ausschußpräsidiums vom 2. Juni 1999, die Fachkommission 5 „Sozialpoli- tik, Gesundheitswesen, Verbraucherschutz, Forschung, Fremdenverkehr“ mit der Erarbeitung dieser Stellungnahme zu beauftragen, gestützt auf die Erklärung des Ausschusses der Regionen (Erklärung von Graz) vom 9. November 1998, C 226/2 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 8. 8. 2000 gestützt auf die Stellungnahme des Ausschusses der Regionen (13. 6. 1996) zum Europäischen Jahr gegen Rassismus (1997) (CdR 156/96 fin) (1), gestützt auf die Stellungnahme des Ausschusses der Regionen (12. 6. 1997) zu Rassismus, Fremdenfeind- lichkeit und Antisemitismus (CdR 80/97 fin) (2), gestützt auf die Stellungnahme des Ausschusses der Regionen (11. 3. 1999) zum Aktionsplan gegen Rassismus (CdR 369/98 fin) (3), gestützt auf die Stellungnahme des Ausschusses der Regionen (16. 9. 1999) zum Internationalen Jahr der Senioren (CdR 442/98 fin) (4), gestützt auf die Richtlinie 97/80/EG des Rates vom 15. Dezember 1997 über die Beweislast bei Diskriminierung aufgrund des Geschlechts (5), gestützt auf auf den von der Fachkommission 5 am 6. März 2000 angenommenen Stellungnahmeentwurf (CdR 513/99 rev. 1) (Berichterstatter: Frau Granberg (S/PPE) und Herr Moore (UK/ELDR)); IN ERWA¨ GUNG NACHSTEHENDER GRU¨ NDE: Die Ablehnung jeder Form von Diskriminierung ist eine wesentliche Voraussetzung für die Weiterentwick- lung der Europäischen Union als Raum der Freiheit, der Sicherheit und des Rechts, wie im Vertrag über die Europäische Union vorgesehen (Artikel 2 EUV) und im Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft festgeschrieben (Artikel 13 EGV) ist. Der Vertrag über die Europäische Union stellt als grundlegendes Ziel die Stärkung des Schutzes der Rechte und Interessen der Angehörigen ihrer Mitgliedstaaten auf (Artikel 2 EUV). Der Vertrag über die Europäische Union stellt als Ziel die Verhütung und die Bekämpfung von Rassismus und Fremdenfeindlichkeit auf (Artikel 29 EUV). Der Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft verbietet ausdrücklich jede Diskriminierung aus Gründen der Staatsangehörigkeit (Artikel 12 EGV). Der Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft ermächtigt den Rat, im Rahmen der Befugnisse, die ihm durch den Vertrag verliehen werden, auf Vorschlag der Kommission und nach Anhörung des Europäischen Parlaments einstimmig geeignete Vorkehrungen zu treffen, um Diskriminie- rungen aus Gründen des Geschlechts, der Rasse, der ethnischen Herkunft, der Religion oder der Weltanschauung, einer Behinderung, des Alters oder der sexuellen Ausrichtung zu bekämpfen (Artikel 13 EGV). In den Richtlinienentwürfen werden gemeinsame Mindeststandards für den Schutz vor Diskriminierung festgelegt und die Mitgliedstaaten in die Lage versetzt, strengere und umfassendere Schutzklauseln aufzustellen. verabschiedete auf seiner 33. Plenartagung am 12. /13. April 2000 (Sitzung vom 12. April) folgende Stellungnahme. 1. Der Ausschuß der Regionen verurteilt nachdrücklich jede Form der Diskriminie- 1. 1. rung; 1. 2. 9. November 1998 („Erklärung von Graz“), erinnert in aller Deutlichkeit an seine Erklärung vom in der er jede Form von Bündnis oder politischer Zusammenarbeit mit rassistischen oder fremdenfeindlichen politischen Parteien auf kommunaler, regionaler, einzelstaatlicher oder europäischer Ebene nachdrücklich verurteilt und alle demokratischen politi- schen Parteien und Behörden auf allen Ebenen auffordert, die Aktivitäten solcher Gruppen und rassistischer Bewegungen mit allen demokratischen Mitteln zu bekämpfen, die ihnen zur Verfügung stehen; (1) ABl. C 337 vom 11. 11. 1996, S. 63. (2) ABl. C 244 vom 11. 8. 1997, S. 58. (3) ABl. C 198 vom 14. 7. 1999, S. 48. (4) ABl. C 374 vom 28. 12. 1999, S. 36. (5) ABl. L 14 vom 20. 1. 1998, S. 6. dehnt die Erklärung von Graz hiermit auf jede Form 1. 3. der Diskriminierung aus, die von Artikel 12 und 13 EGV abgedeckt wird; 8. 8. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 226/3 RECHTSGRUNDLAGE UND SUBSIDIARITA¨ T BEDARF AN VERTIKALEN RICHTLINIEN begrüßt, daß die Kommission den AdR von sich aus 1. 4. mit dem Entwurf eines Pakets befaßt und damit die Bedeutung dieses Pakets für den Bürger anerkannt hat, und vertritt die Auffassung, daß zu Artikel 13 EGV die Anhörung des AdR und die Beteiligung des Europäischen Parlaments im Rahmen des Mitentscheidungsverfahrens obligatorisch sein sollte und diese Schwachstellen auf der Regierungskonferenz zu korrigie- ren sind; fordert die Kommission, wie bereits in seiner früheren 1. 5. Stellungnahme zum „Aktionsplan gegen Rassismus“, auf, eine interinstitutionelle Arbeitsgruppe zur Bekämpfung von Diskri- minierungen einzurichten; 1. 6. fordert die Europäische Kommission angesichts der Tatsache, daß die Mitgliedstaaten die Richtlinien bis spätestens 31. Dezember 2002 in einzelstaatliches Recht umsetzen müs- sen, auf, die Richtlinienentwürfe in ihren Vorschlägen für beschäftigungspolitische Leitlinien im Jahre 2001 und 2002 zu berücksichtigen; ROLLE DER LOKALEN UND REGIONALEN GE- BIETSKO¨ RPERSCHAFTEN 1. 7. betont, daß der Kampf gegen Diskriminierung auch Ausdruck des Wandels der Einstellungen und der Wertvorstel- lungen ist. Den lokalen und regionalen Gebietskörperschaften kommt hierbei eine bedeutende Aufgabe zu, da sie an der Basis tätig sind und über eine große Bürgernähe verfügen; 1. 8. erklärt, daß die lokalen und regionalen Gebietskörper- schaften in ihren Regionen wichtige Arbeitgeber und Waren- und Dienstleistungsanbieter sind und deshalb eine große Vorbildfunktion besitzen; sie sollten mit gutem Beispiel voran- gehen, was vorbildliche Verfahren und die Einhaltung dieser Richtlinien betrifft, damit andere Arbeitgeber und Waren- und Dienstleistungsanbieter ihnen nacheifern können; ist der Ansicht, daß die Beteiligung von Minderheiten 1. 9. am politischen Leben auf allen Regierungsebenen (kommunale, regionale, einzelstaatliche und europäische Ebene), auch bei der Auswahl von Bewerbern, von Bedeutung ist; DEFINITIONEN 1. 10. weist darauf hin, wie wichtig die Definition der Diskriminierungsgründe ist, um einen wirksamen Zugang zu Rechtsbehelfen zu erleichtern; 1. 11. vertritt die Auffassung, daß mittelbare Diskriminie- rung und die Beweislast bei Diskriminierung aufgrund des Geschlechts gemäß den Richtlinienentwürfen definiert werden sollten; ist der Ansicht, daß Artikel 5(f) des Entwurfs der 1. 12. Beschäftigungsrichtlinie zu den Altersgrenzen nicht eindeutig ist und neu formuliert werden sollte; begrüßt den Entwurf eines Pakets als wichtigen ersten 1. 13. Schritt hin zu einer wirksamen Anwendung von Artike- l 13 EGV, beklagt jedoch, daß durch den schrittweisen Ansatz der Kommission in Form der Einführung vertikaler Rechtsvor- schriften der Eindruck einer Hierarchie zwischen den einzelnen Diskriminierungsformen entstehen könnte; 1. 14. bittet darum, spezielle Richtlinien zu den verbleiben- den von Artikel 13 abgedeckten Gründen zu erarbeiten, d. h. Diskriminierungen aus Gründen des Alters, einer Behinderung, der Religion oder der Weltanschauung und der sexuellen Ausrichtung (die Erwägungen zur Richtlinie des Rates zum Gleichbehandlungsgrundsatz ohne Unterschied der Rasse oder der ethnischen Herkunft würden dementsprechend für alle weiteren Vorschläge zu den übrigen Gründen gelten); 1. 15. vertritt die Auffassung, daß in dem Entwurf für die Beschäftigungsrichtlinie das Verbot diskriminierender Behand- lung auf die Lebenspartner — verschiedenen oder gleichen Geschlechts — der Beschäftigten bzw. auf ihre Familien ausge- dehnt werden sollte; erkennt an, daß die Zuständigkeit für die Lehrinhalte 1. 16. und das Bildungssystem bei den Mitgliedstaaten verbleiben sollte, und fordert diese deshalb auf, den Geltungsbereich der Richtlinie des Rates zum Gleichbehandlungsgrundsatz ohne Unterschied der Rasse oder der ethnischen Herkunft auf das in diesem Sinne erscheint es Bildungswesen auszudehnen; angebracht, jede Form der Erziehung zur multikulturellen Gesellschaft zu fördern, damit sich die Kinder so früh wie möglich an die kulturelle Vielfalt gewöhnen; EINHALTUNG 1. 17. ist der Ansicht, daß die Anforderung, die Zusammen- setzung der Belegschaft zu überwachen, das Problembewußt- sein wesentlich steigern wird und deshalb einzelne Arbeitgeber oder Waren- und Dienstleistungsanbieter — des öffentlichen oder des privaten Sektors — verpflichtet sein sollten, die Einhaltung der Richtlinien anhand von Aufzeichnungen zu überwachen und zu bewerten; dies sollte im Einklang mit den geltenden Datenschutzbestimmungen geschehen und keine Möglichkeit zur Identifizierung einzelner Arbeitnehmer bieten; vertritt die Auffassung, daß die Beschäftigtenzahl 1. 18. keine geeignete Meßgröße für die Finanzkraft ist, wenn kleine und größere Unternehmen auch gelegentlich unterschiedlich behandelt werden müssen; 1. 19. begrüßt, daß in der Richtlinie des Rates zum Gleichbe- handlungsgrundsatz ohne Unterschied der Rasse oder der ethnischen Herkunft die Einrichtung unabhängiger Stellen in den Mitgliedstaaten gefordert wird, da diese bei der Unter- stützung einzelner Diskriminierungsopfer von großem Nutzen sein werden, wobei jedoch zu beklagen ist, daß die Anforde- rung, unabhängige Stellen einzurichten (Artikel 12 dieser Richtlinie), nicht auf die übrigen Diskriminierungsgründe ausgedehnt wurde und folglich wird auf das Problem der potentiellen Mehrfachdiskriminierung nicht angemessen einge- gangen wird; C 226/4 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 8. 8. 2000 AKTIONSPROGRAMM bittet darum, einen Teil des geplanten Aktionspro- 1. 20. gramms auf das Ziel auszurichten, besser über mehrfache Diskriminierung zu informieren und hier das Problembewußt- sein zu schärfen; plädiert dafür, Teil 2 des geplanten Aktionspro- 1. 21. gramms kleineren Netzen und Interessengruppen genauso wie den größeren Netzen, die in dem Vorschlag genannt werden, zugänglich zu machen; 1. 22. spricht sich dafür aus, die lokalen und regionalen Gebietskörperschaften und sonstigen Auskunftspflichtigen vollständig an dem vorgeschlagenen Aktionsprogramm zu beteiligen, da sie am besten in der Lage sind, über das Antidiskriminierungspaket aufzuklären; erkennt an, daß die europäischen Antidiskriminie- 1. 23. rungsnetze eine große Rolle spielen, ist jedoch auch der Ansicht, daß kleinere Basisorganisationen ebenfalls angehört und an dem geplanten Aktionsprogramm beteiligt werden sollten; fordert dazu auf, in alle aus dem geplanten Aktions- 1. 24. programm geförderten Vorhaben interessierte Kreise an der Basis einzubeziehen und dies zu einem Kriterium für die Bewilligung von Geldern aus dem Programm zu machen; bedauert, daß keine Angaben darüber gemacht wer- 1. 25. den, welche Bedingungen für die Gewährung von Fördermit- teln erfüllt werden müssen, und fordert dazu auf, diesen Mißstand zu korrigieren; Brüssel, den 12. April 2000. 1. 26. fordert die Haushaltsbehörde auf, sowohl eine ange- messene Finanzierung für das Aktionsprogramm als auch die Förderfähigkeit der lokalen und regionalen Gebietskörper- schaften zu gewährleisten und gleichzeitig (wie vom Ausschuß der Regionen bereits mehrfach gefordert) die Verwaltungsver- fahren zu vereinfachen; ist der Ansicht, daß genauer erläutert werden muß, 1. 27. inwiefern sich das vorgeschlagene Aktionsprogramm mit anderen bestehenden Programmen überschneidet, damit mehr Synergien und eine größere Komplementarität hergestellt werden, ohne dabei existierende Maßnahmen zu verdrängen oder bereits laufende Aktionen nachzuahmen; VADEMEKUM verweist auf seine Stellungnahmen zu den Themen 1. 28. Rassismus und ältere Menschen, in denen vorgeschlagen wurde, Auflistungen vorbildlicher Verfahren in diesen Berei- chen zu erstellen, und verpflichtet sich, ein Vademekum vorbildlicher Antidiskriminierungsverfahren für Kommunen anzufertigen, die als Arbeitgeber fungieren; dieses sollte aus jedem Mitgliedstaat Beispiele für Maßnahmen zu allen sechs Diskriminierungsgründen gemäß Artikel 13 EGV umfassen; PERSONALPOLITIK DES ADR 1. 29. beauftragt seinen Generalsekretär, die Personalpolitik und das Arbeitnehmerprofil des Generalsekretariats zu bewer- ten und dem Präsidium binnen Jahresfrist zu berichten, ob der AdR den neuen Rechtsvorschriften — in rechtlicher Hinsicht und dem Geiste nach — bei ihrem Inkrafttreten gerecht wird und welche Maßnahmen hier ggf. zu ergreifen sind. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Jos CHABERT


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1166/00 af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen. Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed.

eurovoc_concepts:
extra-EU trade
food safety

text: C 89 E/12 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 20. 3. 2001 (2001/C 89 E/010) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1111/00 af Pernille Frahm (GUE/NGL) til Kommissionen (11. april 2000) Om: Reklamefremstłd for spanske appelsiner P(cid:229) baggrund af undersłgelse offentliggjort af den danske organisation, Grłn Information, hvoraf det fremg(cid:229)r, at spanske appelsiner har et alarmerende hłjt indhold af sprłjtegift-rester, bedes Kommissionen oplyse, hvorfor den har valgt at bevillige EU-midler til fremstłd for de omtalte appelsiner, og om den, s(cid:229)fremt de n(cid:230)vnte oplysninger fra Grłn Information er rigtige, vil tr(cid:230)kke sin stłtte til reklamefremstłdet tilbage? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. juni 2000) Kommissionen erindrer det (cid:230)rede medlem om, at salgsfremstłdet for EF-citrusfrugter er underlagt R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 1201/90 af 7. maj 1990 om foranstaltninger med henblik p(cid:229) at łge forbruget af citrusfrugter (1), hvor det bl. a. anfłres, at frugt og grłntsager er sunde produkter, af hvilke forbruget skal fremmes i forbindelse med en sund og afbalanceret ern(cid:230)ring. I artikel 2 er det fastsat, at salgsfremstłdet ikke m(cid:229) henvise til en medlemsstat. Ovenn(cid:230)vnte salgsfremstłd tager derfor sigte p(cid:229) at fremme forbruget af citrusfrugter, der hłstes i F(cid:230)llesskabet. Kommissionen har ikke kendskab til undersłgelser, der viser, at appelsiner fra nogle af F(cid:230)llesskabets regioner har et hłjt indhold af pesticider. Den beder derfor det (cid:230)rede medlem om at sende den alle p(cid:229)lidelige oplysninger om dette emne. Den understreger desuden, at appelsiner, der markedsfłres i F(cid:230)llesskabet, skal overholde EF-reglerne om pesticidrester. De danske myndigheder skal kontrollere overholdelsen af disse regler p(cid:229) Danmarks territorium. F(cid:230)llesskabets system for hurtig udveksling af oplysninger om fłdevarer głr det muligt hurtigt at udveksle oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, n(cid:229)r der p(cid:229)vises et hłjt indhold af I de sidste seks m(cid:229)neder har Kommissionen ikke pesticidrester eller forurenende stoffer i fłdevarer. modtaget meddelelse fra de danske myndigheder om pesticider i spanske appelsiner. (1) EFT L 119 af 11. 5. 1990. (2001/C 89 E/011) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1166/00 af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen (12. april 2000) Om: Hvidbog om fłdevaresikkerhed og en europ(cid:230)isk fłdevaremyndighed I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fłdevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrłrer oprettelse af en europ(cid:230)isk fłdevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fłdevaresikkerhed. EU-kravene om fłdevaresikkerhed finder ogs(cid:229) anvendelse p(cid:229) produkter, som eksporteres til tredjelande (punkt 109). Kommissionen vil undersłge, om der er behov for regler om eksportgodkendelser. Tager Kommissionen udgangspunkt heri i den generelle EU-fłdevarelovgivning? I ben(cid:230)gtende fald, hvorfor ikke, i betragtning af de omfattende virkninger heraf for produktionen og eksporten af fłdevarer? I hvor hłj grad vil forpligtelsen til gensidighed i bekr(cid:230)ftende fald blive medtaget og gjort obligatorisk i forhold til tredjelande? 20. 3. 2001 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 89 E/13 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af David Byrne (15. juni 2000) Som verdens stłrste fłdevareimportłr og -eksportłr m(cid:229) F(cid:230)llesskabet betragte fłdevaresikkerhed som et spłrgsm(cid:229)l, der r(cid:230)kker ud over den interne politik. F(cid:230)llesskabet forventer og kr(cid:230)ver, at produkter fra tredjelande opfylder dets sundhedskrav. Der błr tilsvarende gives passende sundhedsgarantier for eksporten, som det fremg(cid:229)r af hvidbogen om fłdevaresikkerhed. I den sammenh(cid:230)ng błr det ogs(cid:229) tages i betragtning, at det er importłrerne og ikke eksportłrerne, der fasts(cid:230)tter importbetingelserne. Eksportłrerne kan dog fasts(cid:230)tte visse mindstebetingelser, de vil overholde. Med hensyn til fłdevaresikkerhed har F(cid:230)llesskabet hidtil ikke fastsat eksportbetingelser, der adskiller sig fra bestemmelserne g(cid:230)ldende for det indre marked. De eventuelle fordele ved fasts(cid:230)ttelse af s(cid:230)rlige regler for F(cid:230)llesskabets eksport, hvad ang(cid:229)r fłdevaresikkerhed og andre sundheds- og plantesundhedsforanstaltnin- ger, vil blive overvejet i forbindelse med F(cid:230)llesskabets fłdevarelovgivning. I łjeblikket skal f(cid:230)llesskabsproducenterne overholde kravene i R(cid:229)dets direktiv 93/43/E(cid:216)F af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne (1). Desuden m(cid:229) medlemsstaterne efter artikel 3 i R(cid:229)dets direktiv 89/397/E(cid:216)F af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler (2) ikke undlade en passende kontrol af et produkt under henvisning til, at det skal eksporteres til et land uden for F(cid:230)llesskabet. Hvad ang(cid:229)r fastl(cid:230)ggelse af sundhedskrav til fłdevarer, der eksporteres, m(cid:229) der tages hensyn til F(cid:230)lles- skabets eksterne forpligtelser, s(cid:230)rlig Verdenshandelsorganisationens (WTO) sundheds- og plantesundheds- aftales bestemmelser om fastl(cid:230)ggelse af importbetingelser og begrebet et passende beskyttelsesniveau. F(cid:230)llesskabet spiller en aktiv rolle inden for WTO for at sikre medlemsstaternes ret til at fastl(cid:230)gge og opretholde hłje sundhedsm(cid:230)ssige normer for fłdevaresikkerheden. Princippet om gensidig anerkendelse, n(cid:229)r det drejer sig om sundhedskrav, behandles inden for rammerne af de bilaterale aftaler om veterin(cid:230)r (cid:230)kvivalens, som F(cid:230)llesskabet indtil nu har indg(cid:229)et tre af. (1) EFT L 175 af 19. 7. 1993. (2) EFT L 186 af 30. 6. 1989. (2001/C 89 E/012) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1187/00 af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen (12. april 2000) Om: Tuvixeddu-ark(cid:230)ologiparken (Cagliari, Italien) Med bekendtgłrelse af 25. 8. 1998 udskrev Cagliari Kommune arbejdet med anl(cid:230)ggelse af tv(cid:230)rregionale fłnikiske kulturstier i dłdebyen Tuvixeddu i licitation som led i f(cid:230)llesskabsprogrammet af samme navn, som igen indg(cid:229)r i det operationelle program for udvikling og valorisering af b(cid:230)redygtig turisme i m(cid:229)l 1-omr(cid:229)der (cid:129) foranstaltning 3 (cid:129) for perioden 1994-1995. Arbejdet vedrłrer etableringen af fłrste del (6,8 ha) af Tuvixeddu-ark(cid:230)ologiparken til et samlet belłb af 7 mia. lire, som dels vil blive d(cid:230)kket over f(cid:230)llesskabsmidler, dels over kommunale midler (ministerpr(cid:230)sidentielt dekret vedrłrende turisme af 30. 4. 1998). Kontrakten for arbejdet tildeltes łjensynligt allerede for nogen tid siden, men arbejdet er endnu ikke p(cid:229)begyndt. Tuvixeddu er Middelhavsomr(cid:229)dets vigtigste punisk-romanske begravelsesplads fra den tidlige middelalder (over 1 110 gravsteder) og er ifłlge dekret nr. 490/1999 beh(cid:230)ftet med ark(cid:230)ologi- ske og landskabsm(cid:230)ssige servitutter, men det er fłrst efter mange (cid:229)rs insisteren og retlige aktioner fra lokale kultur- og miljłsammenslutningers side (fortrinsvis Amici delle Terra og Gruppo d(cid:146)Intervento Giuridico), at de italienske myndigheder er begyndt at tr(cid:230)ffe foranstaltninger til anl(cid:230)ggelse af en ark(cid:230)ologipark. Faktisk er omr(cid:229)det n(cid:230)sten rent privatejet, og byggeselskabet Iniziativa Coimpresa agter p(cid:229) et stłrre og i geologisk henseende udsat omr(cid:229)de at anl(cid:230)gge et nyt kvarter (private boliger, kontorer og faciliteter med en samlet stłrrelse p(cid:229) 350 000 m3) og (cid:129) efter aftale med Cagliari Kommune (cid:129) vejforbin-


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1175/00 van Richard Corbett (PSE) aan de Commissie. Gebruik van huurwagens uit derde landen.

eurovoc_concepts:
common commercial policy
motor car
third country
transport authorisation
vehicle rental

text: 20. 2. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 53 E/91 De lijndienst Lissabon-Brussel kan hierbij tot voorbeeld dienen: (cid:129) exclusieve exploitatie door de groep Qualiflyer (TAP+Sabena) (cid:129) afschaffing avondvlucht in het zomerrooster (cid:129) drastische verhoging van de tarieven en grotere problemen bij het reserveren en de voorafgaande betaling van de tickets (cid:129) afhandeling door slechts ØØn loket (Qualiflyer) met als gevolg lange rijen en minder persoonlijke dienstverlening. Heeft de Commissie met het oog op de hierboven omschreven situatie de gevolgen van de liberalisering tot in de details geanalyseerd en is zij van plan tussenbeide te komen om de beginselen te behartigen die ten grondslag liggen aan de liberalisering van het luchtvervoer in de EU? Antwoord van mevrouw de Palacio namens de Commissie (3 mei 2000) De Commissie ziet permanent toe op de juiste toepassing van de verordeningen inzake liberalisering die het derde en laatste (cid:132)luchtvaartpakket(cid:148) uitmaken en die van kracht zijn sinds 1 januari 1993, alsmede op de volledige toepassing van de bij het EG-Verdrag vastgestelde mededingingsregels op de luchtvaartsector. In haar mededeling van 20 mei 1999, (cid:132)De Europese luchtvaartsector: van eenheidsmarkt naar uitdagingen op mondiale schaal(cid:148) (1), heeft zij de resultaten gepresenteerd die na tien jaar liberalisering van de communautaire burgerluchtvaart zijn bereikt. Ook al lijken deze over het geheel genomen positief, toch wordt in de mededeling op de teleurstellende ontwikkeling van de tarieven gewezen en wordt benadrukt dat de prijsverschillen per kilometer in de hele Gemeenschap aanzienlijk blijven. Wat met name de verbinding Lissabon (cid:129) Brussel betreft, deelt de Commissie de bezorgdheid van het geachte parlementslid over het feit dat deze verbinding wordt geºxploiteerd door luchtvaartmaatschappijen die exclusief tot de groep Qualiflyer behoren. Momenteel onderzoekt zij grondig of de in het kader van de anti- groep Qualiflyer gesloten overeenkomsten verenigbaar kartelartikel 81 (ex-artikel 85) van het EG-Verdrag. zijn met de bepalingen van het (1) COM(1999) 182 def. (2001/C 53 E/121) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1175/00 van Richard Corbett (PSE) aan de Commissie (12 april 2000) Betreft: Gebruik van huurwagens uit derde landen In haar antwoord op vraag H-1190/98 (1) neemt de Europese Commissie zich voor om de zaak te regelen in de eerste helft van het jaar (dat is 1999). Heeft ze inmiddels een bevredigende regeling kunnen vinden? (1) Handelingen van het Europees Parlement nr. 4-531 (januari 1999). Antwoord van de heer Bolkestein namens de Commissie (19 juni 2000) De Commissie heeft het genoegen het geachte parlementslid ervan in kennis te stellen dat bij Verordening (EG) nr. 1662/1999 van de Commissie van 28 juli 1999 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 2454/93 houdende vaststelling van enkele bepalingen ter uitvoering van het douanewetboek (1), artikel 1, onder 2), in werking getreden op 5 augustus 1999, een oplossing is geboden voor de moeilijkheid die in vraag H-1190/98 is genoemd bij gelegenheid van het vragenuurtje van de vergadering van januari 1999 (2). C 53 E/92 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 20. 2. 2001 De douaneautoriteiten kunnen, overeenkomstig de nieuwe bepaling, een in het douanegebied van de Gemeenschap gevestigde natuurlijke persoon toestaan gebruik te maken van een buiten dat gebied met een schriftelijke overeenkomst gehuurd voertuig. Als voorwaarde voor de toestemming voor dat gebruik geldt dat de landen waar de voertuigen worden gehuurd en ingeschreven, onder vergelijkbare omstandigheden toestemming verlenen voor tijdelijke invoer van in het douanegebied van de Gemeenschap gehuurde en ingeschreven voertuigen. Het voertuig wordt uiterlijk 8 dagen na het van kracht worden van de over- eenkomst wederuitgevoerd of wordt met het oog op latere wederuitvoer bij de verhuuronderneming teruggebracht. (1) PB L 197 van 29. 7. 1999. (2) Handelingen van het Europees Parlement nr. 4-531 (januari 1999). (2001/C 53 E/122) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1179/00 van Gorka Kn(cid:246)rr Borr(cid:224)s (Verts/ALE) aan de Commissie Betreft: Baskische taal in de autonome gemeenschap Navarra (12 april 2000) De juridische regeling met betrekking tot de Baskische taal in Navarra is vastgelegd in de regionale Wet 18/1986 van 15 december 1986 betreffende het Baskisch. Deze wet verdeelt het grondgebied van Navarra in drie taalgebieden: een Baskischtalig gebied, waar Baskisch en Spaans beide als officiºle taal worden erkend, en een gemengd en een niet-Baskischtalig gebied, waar het Spaans de enige officiºle taal is. Volgens de regering van Navarra wordt het Baskisch gesproken door 70 % van de bevolking in het Baskischtalige gebied, 21 % in het gemengde gebied en 7 % in het niet-Baskischtalige gebied. In het Baskischtalige gebied, waar het Baskisch als officiºle taal is erkend, zijn het onderwijs en ook de administratie tweetalig. In het gemengde gebied is de taal niet officieel erkend en geldt het beginsel van vrijwilligheid. In het niet-Baskischtalige gebied heeft het Baskisch absoluut geen rechten. In het onderwijs is het Baskisch een keuzevak, en ondanks de bestaande vraag is er geen openbaar onderwijs in het Baskisch. De overheidsdiensten in dit gebied zijn niet verplicht en hebben ook niet de middelen om de burgers in deze taal te woord te staan. Aan de enige openbare universiteit van de autonome gemeenschap wordt evenmin onderwijs in het Baskisch verstrekt. De studie van het Baskisch is onlangs gelijkgesteld met de studie van vreemde talen zoals het Engels of het Frans. De regionale Wet 13/1986 betreffende het Baskisch erkent het Baskisch als streektaal in Navarra. Het Europees Parlement heeft in dit verband talrijke resoluties aangenomen, bijvoorbeeld de resolutie van 30 oktober 1987, waarin de lidstaten wordt aanbevolen (cid:132)het onderwijs in de regionale en minderheidstalen officieel op basis van gelijkheid met het onderwijs in de landstalen te organiseren(cid:148). De resoluties van 9 februari 1994, 17 december 1998 en 16 maart 2000 zijn van dezelfde strekking. Is de Commissie op de hoogte van deze situatie? Meent de Commissie niet dat de huidige situatie in het niet-Baskischtalige gebied duidelijk indruist tegen wat in deze resoluties is vastgesteld? Meent de Commissie niet dat op de vooravond van het Europees Jaar van de talen bijzondere aandacht moet uitgaan naar gevallen zoals het Baskisch in Navarra? Is de Commissie voornemens een verslag op te stellen over de eerbiediging van de culturele verscheidenheid in de lidstaten, in overeenstemming met de beginselen van artikel 151 van het Verdrag? Antwoord van mevrouw Reding namens de Commissie (14 juni 2000) Respect voor de taalkundige en culturele verscheidenheid is ØØn van de hoekstenen van de Unie. De Commissie neemt kennis van de door de geachte afgevaardigde verstrekte informatie over de situatie van de Baskische taal in de Communidad Foral de Navarra. De Commissie heeft op haar bevoegdheidsgebied actie ondernomen, b. v. door het opstellen van een verslag over de situatie van de regionale en minderheidstalen in de Unie (de (cid:132)Euromosaic(cid:148)-studie) en door het verlenen van financiºle steun voor het behoud en de bevordering van regionale en minderheidstalen, alsook door het ondersteunen van het Europees Bureau voor minderheidstalen en het Mercator-informatie- netwerk. De Commissie heeft ook in het kader van andere communautaire programma(cid:146)s initiatieven in verband met regionale en minderheidstalen gefinancierd


title: Yttrande från Regionkommittén om "Arbetsdokument från kommissionen om industri- och energigrödor inom ramen för Agenda 2000"

eurovoc_concepts:
EU initiative
agricultural policy
aid per hectare
bio-industry

text: C 226/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 Yttrande från Regionkommittén om ”Arbetsdokument från kommissionen om industri- och energigrödor inom ramen för Agenda 2000”(*) (2000/C 226/06) BAKGRUND ”Arbetsdokument från kommissionen om industri- och energigrödor inom ramen för Agenda 2000” (SEK(1998) 2169). Presidiets beslut av den 2 juni 1999 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande om ärendet och ge utskott 2 — jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri — uppgiften att bereda ärendet. Det utkast till yttrande (CdR 286/99 rév. 2) som antogs av utskott 2 den 26 november 1999 (föredragande: Marc Censi (regionfullmäktigeledamot i Midi — borgmästare i Rodez, F–PPE) och Nicette Aubert (regionfullmäktigeledamot i Provence–Alpes–Côte d’Azur, F–PSE)). Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 33:e plenarsession den 12–13 april 2000 (sammanträdet den 12 april) följande yttrande. 1. Inledning Detta arbetsdokument, som kommissionen (GD Jord- 1. 1. bruk) har utarbetat efter en begäran som rådet för jordbruksfrå- gor framförde vid sitt möte den 22–26 juni 1998, är mycket väldokumenterat och intressant. Målet har varit att göra en lägesbeskrivning av sektorn för industri- och energigrödor (IE- grödor). Dokumentet inleds med en inventering av den areal i EU som är ägnad åt IE-grödor. 1. 3. Trots att kommissionen mycket utförligt beskriver de olika IE-grödorna kan man likväl konstatera att ämnet behand- las mycket generellt. Det är dock mycket svårt att jämföra t. ex. en rapsodling med en snabbväxande poppelodling för växelbruk och växter avsedda för medicinalt bruk eller färg- ning. ReK anser att det behövs en politik för IE-grödor och att ämnet måste behandlas nyanserat och utförligt eftersom det handlar om mycket olika typer av grödor. Därefter följer en redogörelse för jordbrukspolitiken på detta område och för de marknadsorganisationer och stödsystem som syftar till att främja IE-grödor. 2. Allmänna kommentarer 1. 2. Dokumentet innehåller visserligen en utmärkt läges- beskrivning men kan kritiseras för att i det närmaste sakna konkreta förslag, något som rådet hade efterlyst. Den inledande meningen i dokumentet är mycket tydlig: ”Den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som föreslås i Agenda 2000 innehåller inget konkret förslag om en ’politik för IE-grödor’”. texten: För att budskapet verkligen skall nå fram upprepas detta två gånger i I punkt 4 (”Agenda 2000 och industri- och energigrödor”) anges att ”Agenda 2000 innehåller inga specifika förslag om en politik för IE-grödor”, och i punkt 6 (”Slutsatser för diskussion”) upprepas att ”Agenda 2000 inne- håller inget konkret förslag om en ’politik för IE-grödor’”. Det skulle för övrigt ha varit ytterst förvånande om detta kommissionsdokument (GD Jordbruk) avvek från Agenda 2000, som utarbetats av samma generaldirektorat. (*) Preliminär titel. Dokumentet finns endast på franska, engelska och tyska. 2. 1. Agenda 2000 är i dag en realitet efter att ha antagits vid rådets möte i Berlinden 24–25 mars 1999, och det innehåller mycket riktigt ingen politik för IE-grödor. 2. 2. Avsaknaden av en sådan politik utsätter sektorn för IE- grödor för konkurrens från livsmedelssektorn, eftersom det genomgående målet i Agenda 2000 är att marknadspriserna i EU skall ligga på samma nivå som världsmarknadspriserna. Denna strategi är inte särskilt uppmuntrande för sektorn för IE-grödor, eftersom priserna inom oljeindustrin och kemiin- dustrin ofta är mycket låga och lägre än priserna inom livsmedelsindustrin. Anledningen till det är att på marknaderna för bränslen, petrokemiska eller finkemikaliska produkter konkurrerar jord- bruksråvaror med mineralprodukter, syntetiska produkter och billiga jordbruksråvaror från länder med mycket låga produk- tionskostnader eller länder som automatiskt får en kompensa- tion upp till ett garanterat fast pris. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/15 2. 3. Att det saknas en specifik politik, något som påtalas tre gånger i dokumentet, nyanseras dock av konstaterandet att ”flera förslag innehåller dock bestämmelser om IE-grödor”. Det är beklagligt att kommissionen väljer en sådan strategi efter en mängd tidigare försök att uppmuntra grödor avsedda för andra ändamål än livsmedel: Det finns i själva verket särskilda marknadsorganisationer och stödsystem för — hampa och spånadslin, — bomull, — framställning av stärkelse, — socker avsett för kemisk industri. Situationen är mycket svårare för IE-grödor som odlas 2. 4. inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1251/1999 (om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jord- bruksgrödor) på mark som via arealuttag har avsatts för odling av IE-grödor. Jordbrukarna har tagit vara på denna möjlighet, men man kan inte utveckla en politik för IE-grödor utifrån principen att produktion först skall läggas ned (arealuttag). Kommissionen konstaterar själv att ”en långsiktig utveckling av industri- och energigrödor kan inte bygga på en arealuttagsnivå som varierar varje år beroende på situationen på livsmedels- marknaden”. Kommissionens föreslog en arealuttagsnivå på 0 %, men under toppmötet i Berlin (24–25 mars 1999) fastställdes nivån till 10 % för perioden 2000–2006. När det gäller avgiftsbefrielsen för punktskatter och för biobränslen är det viktigt att reda ut 2. 5. mer specifikt begreppen. Arealuttaget infördes för att uppnå balans på spannmålsmark- naden. Följden blev ökade forskningsinsatser om industriell användning av jordbruksprodukter. En sektor som ansetts höra till de mest lovande är förnybara energikällor, och särskilt biobränslen för förbränningsmotorer. I detta sammanhang har stora investeringar gjorts i forskning och i demonstrationsprojekt som rör förädlingsanläggningar. Eftersom EU i Kyoto har förbundit sig att minska koldioxidut- släppen är det nödvändigt att även i fortsättningen ta IE- grödorna i beaktande. — Jordbruksforskningsprogrammen Air (1990–1994) och Fair (1994–1998) med medfinansiering av projekt för forskning, utveckling och demonstration beträffande in- dustri- och energigrödor. — Uppdraget till Europeiska standardiseringsorganisationen (CEN) att fastställa normer för biodiesel. — Förslag till direktiv från 1992 om särskild beskattning för biobränslen. — Arealuttag i träda för industriell produktion med reformen av GJP 1992. — Europeiska kommissionens förslag till direktiv om en omstrukturering av gemenskapens regelverk för beskatt- ning av energiprodukter av den 17 november 1997. — Vitbok från kommissionen om förnybara energikällor (1). — Kampanjen för förnybara energikällor den 14 april 1999 (2), som fastställer målet på 5 miljoner ton biobränsle år 2003 mot knappt en miljon i dag. — Och ovannämnda lista över incitament från kommissionen är inte uttömmande. Detta framstår som än mer beklagligt mot bakgrund av att olika forskningsarbeten visar att tekniska framsteg inom jordbruket och industrin har gjort råvaror från jordbrukssek- torn mer konkurrenskraftiga. Experiment för att förbättra odlingskedjan, genetiskt förbättra utsädet samt optimera förädlingsprocesserna och slutproduk- ternas egenskaper har lett till produktivitetsvinster och en miljövänligare produktion. Forskning har t. ex. gjort det möjligt att spara 0,28 FRF/l ester genom en minskad användning av insatsvaror och 0,10 FRF/l ester genom användning av nya hybridsorter. Eftersom prisskillnaden mellan biobränsle och fossila bränslen är cirka 2 FRF/l och de positiva externa effekterna vid framställ- ning av biobränslen (ökad sysselsättning, minskad växthusef- fekt, bättre handelsbalans) har uppskattats till mer än 1 FRF/l, finns det anledning att hoppas att priset på biobränsle är i nivå med priserna på fossila bränslen inom 10 år. (1) Meddelande från kommissionen ”Energi för framtiden: förnybara energikällor Vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan”, KOM(97) 599 slutlig, antaget den 26 november 1997. (2) Arbetsdokument (SEK(1999) 504) ”Energi för framtiden: förnyba- ra energikällor (gemenskapsstrategi och handlingsplan) – Start- kampanj”. C 226/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 De många forskningsprojekt som finansierats av kommissio- nen visar att det både är lönsamt och nödvändigt att gå in med offentligt stöd på detta område. 3. 3. Man bör också på nytt ta upp direktiv 92 om beskatt- ning av biobränslen, som aldrig har slutförts, och försöka uppnå en skatteharmonisering på detta område inom EU. Avsaknaden av konkreta förslag om IE-grödor beror således på en uppenbar politisk inkonsekvens. 2. 6. Europeiska kommissionen har fastställt att klimatpoli- tiken och ansträngningarna för att åstadkomma en betydande minskning av växthusgaserna — i synnerhet CO2 — skall prioriteras. Därför har EU som gemenskap anslutit sig till Kyotoavtalet och satt upp det ambitiösa målet att genomföra en minskning med 8 %. Ett av de viktigaste alternativen för att nå detta mål är en kraftigt utökad användning av biomassa eller trä. Här föreligger det i huvudsak två möjligheter. För det första ett intensifierat utnyttjande av skog för energiproduk- tion, vilket kan skapa en självbärande inkomstkälla för lantbru- ken i skogrika områden inom EU. För det andra utgör plantering och förvaltning av energiskog en redan beprövad möjlighet att använda industri- och energigrödor till energipro- duktion, exempelvis genom odling av snabbväxande träslag med kort omloppstid på arealer som inte utnyttjas för livsmedelsproduktion. En förankring av dessa möjligheter bör i vilket fall som helst ingå i en strategi för utnyttjande av industri- och energigrödor. 3. Rekommendationer från Regionkommittén Agenda 2000 har redan antagits och frågan är hur man skall gå till väga för att utveckla en sektor för industri- och energigrödor i Europeiska unionen. 3. 1. Trots att IE-grödorna inte omfattas av Agenda 2000 behövs en plan för att sektorn skall kunna utvecklas. Planen bör ta hänsyn till IE-grödornas olika karaktär och innehålla lämpliga lösningar som främjar en hållbar social, ekonomisk och ekologisk utveckling av dessa grödor i berörda regioner. I väntan på detta måste medlemsstaterna få möjlighet att införa en partiell eller total skattebefrielse på biobränsle, som varken är begränsad i fråga om volym eller tid i enlighet med direktivet av den 17 mars 1997. Sektorn för industri- och energigrödor måste utvecklas mer än vad pilot- eller demonstrationsprojek- ten ger utrymme för. Det förs också en diskussion inom EU om att införa 3. 4. miljöavgifter. En viktig utgångspunkt måste vara att jordbruks- produkter på grund av sina miljöfördelar skall befrias från dessa avgifter (produkterna är ofta förnybara och nedbryt- ningsbara, har liten inverkan på växthuseffekten och har låg ekotoxicitet). Som kommissionen nämner i sitt dokument (punkt 5 3. 5. ”Landsbygdsutveckling och miljön”) måste dessutom IE-grödor omfattas av åtgärder som berör landsbygden och miljön. Kommissionens konstaterande att avsaknaden av en specifik politik för IE-grödor inte förhindrar att vissa åtgärder ägnas åt att främja spridningen av dessa grödor, föranleder ett antal anmärkningar: — De oljeväxter som det produceras för lite av kommer inte att gynnas av detta system för direktstöd. Om priserna på livsmedelsmarknaden är högre än priserna på IE-grödor finns det, med samma bidragsnivå, en risk för brist på oljeväxter för framställning av biobränslen. — Kommissionen påpekar att odlingen av IE-grödor är mer utvecklad i nordvästra Europa med storskaliga jordbruk än i Medelhavsområdet och mindre gynnade regioner. I detta hänseende är arealersättningen på 63 euro/ton multiplice- rat med den genomsnittliga regionala spannmålsavkast- ningen inte tillräcklig för att stimulera utvecklingen av nya IE-grödor. 3. 2. Mot bakgrund av den inkonsekvens som präglat tidiga- re gemenskapsinitiativ är det viktigt att kommissionen snarast möjligt inrättar en arbetsgrupp för IE-grödor för att få en klar bild av sektorn och kunna föra en konsekvent politik. — Det är inte bara grödor som används för produktion av biomassa som har en flerårig produktionscykel. Vissa industrigrödor skördas 3–7 år efter sådd eller plantering, och det bör läggas fram förslag om dessa grödor. Arbetsgruppen bör omfatta alla berörda generaldirektorat: Företagspolitik, Jordbruk, Transporter, Miljö, Forskning, Regio- nalpolitik, Energi, Budget och Skatter och tullar. En ny gröda är i allmänhet inte omedelbart lönsam 3. 6. utan måste utprovas under flera år. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/17 Man måste således fortsätta att finansiera och uppmuntra forskning, men man bör också överväga ett stödsystem för utveckling av de IE-grödor som industrin verkligen har visat intresse för. Om ett sådant system skulle införas är ett startbidrag under 5–7 år ett minimum. 3. 8. Införande av nya grödor eller återinförande av vissa sorter kan ge en injektion till förädlingsindustrin och skapa nya arbetstillfällen på lokal nivå, förutsatt att utvecklingsprojekten bygger på befintlig know-how och är anpassade till de lokala förhållandena. Man kan för övrigt också tänka sig ett differentierat stöd som bestäms av prisskillnaden i förhållande till den produkt som ersatts. 3. 7. Det är också viktigt att komma ihåg att IE-grödor ger biprodukter som ofta är rika på proteiner och används till djurfoder. Värt att nämna är även att EU importerar två tredjedelar av sitt behov av proteinrika biprodukter. Det står också klart att frikopplingen av stöden gör Blair House-avtalen inaktuella, särskilt bestämmelsen om en miljon ton sojamjölsekvivalenter. I en tid präglad av avfolkning på landsbygden, växande miljöproblem och avsättningssvårigheter för europeiska jord- bruksråvaror får man inte försumma industri- och energigrö- dor, som kan bidra till att lösa vissa av dessa problem. Därför behövs det ramvillkor som är anpassade till dessa grödors speciella karaktär. 3. 9. Målen som fastställs i Europeiska kommissionens vitbok om förnybara energikällor är lovvärda, men de kan bara uppnås om det finns finansiella bestämmelser, vilket det inte gör i dag. De politiska beslutsfattarna och särskilt Europaparla- mentet bör avsätta de finansiella medel som krävs för att uppnå dessa mål. Bryssel den 12 april 2000. Regionkommitténs ordförande Jos CHABERT


title: Reglamento (CE) n° 752/2000 de la Comisión de 12 de abril de 2000 por el que se establecen valores globales de importación para la determinación del precio de entrada de determinadas frutas y hortalizas

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

text: 13. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 92/1 I (Actos cuya publicación es una condición para su aplicabilidad) REGLAMENTO (CE) No 752/2000 DE LA COMISIÓN de 12 de abril de 2000 por el que se establecen valores globales de importación para la determinación del precio de entrada de determinadas frutas y hortalizas LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, (2) En aplicación de los criterios antes indicados, los valores globales de importación deben fijarse en los niveles que figuran en el anexo del presente Reglamento. Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 3223/94 de la Comisión, de 21 de diciembre de 1994, por el que se establecen disposiciones de aplicación del régimen de importación de frutas y hortalizas (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1498/98 (2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 4, Considerando lo siguiente: (1) El Reglamento (CE) no 3223/94 establece, en aplicación de los resultados de las negociaciones comerciales multi- laterales de la Ronda Uruguay, los criterios para que la Comisión fije los valores a tanto alzado de importación de terceros países correspondientes a los productos y períodos que se precisan en su anexo. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Los valores globales de importación a que se refiere el artículo 4 del Reglamento (CE) no 3223/94 quedan fijados según se indica en el cuadro del anexo. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 13 de abril de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 12 de abril de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) DO L 198 de 15. 7. 1998, p. 4. L 92/2 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 13. 4. 2000 del Reglamento de la Comisión, de 12 de abril de 2000, por el que se establecen los valores globales de importación para la determinación del precio de entrada de determinadas frutas y hortalizas ANEXO Código NC 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Código país tercero (1) Valor global de importación (EUR/100 kg) 052 204 624 999 052 068 628 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 220 600 999 388 400 404 508 512 528 720 800 804 999 388 400 512 528 999 131,9 116,4 190,1 146,1 136,4 140,6 146,6 141,2 76,0 67,1 71,5 36,9 36,6 41,8 33,7 48,3 39,5 52,3 79,3 65,8 99,5 101,7 92,8 84,8 91,9 87,2 76,9 174,4 90,4 100,0 79,2 65,5 72,0 77,5 73,5 (1) Nomenclatura de países fijada por el Reglamento (CE) no 2543/1999 de la Comisión (DO L 307 de 2. 12. 1999, p. 46). El código «999» significa «otros orígenes»


title: Résolution du Comité des régions sur "Le principe de partenariat et sa mise en œuvre dans la réforme des Fonds structurels 2000-2006"

eurovoc_concepts:
Structural Funds
development aid
regional aid
social situation

text: C 226/20 FR Journal officiel des Communautés européennes 8. 8. 2000 Résolution du Comité des régions sur «Le principe de partenariat et sa mise en œuvre dans la réforme des Fonds structurels 2000-2006» (2000/C 226/08) LE COMITE´ DES RE´ GIONS, vu la décision du Bureau du 17 novembre 1999 chargeant la commission 1 d’élaborer une résolution sur le principe de partenariat et sur sa mise en œuvre dans la réforme des Fonds structurels; vu le projet de résolution adopté par la commission 1 lors de sa réunion du 1er décembre 1999 (CdR 434/99 rév. 1, rapporteur: M. Tindemans, NL/PSE); considérant que lors de sa session plénière du mois de juillet 1995, le Comité des régions a adopté un avis sur «Le rôle des collectivités régionales et locales dans le principe de partenariat des Fonds structurels» (CdR 234/95) (1); que lors de sa session plénière de novembre 1997, il a adopté un avis sur les «Opinions des régions et des municipalités sur la forme à donner à une politique structurelle après 1999» (CdR 131/97 fin) (2); que lors de sa session plénière de septembre 1998 il a adopté un avis sur la «Proposition de règlement (CE) du Conseil portant dispositions générales sur les Fonds structurels» (CdR 167/98 fin) (3); que lors de sa session plénière de mars 1999 il a adopté une résolution sur «La réforme des Fonds structurels et de cohésion dans le cadre du débat politique sur le paquet de mesures de l’Agenda 2000» (CdR 1/99 fin) (4) ainsi qu’un avis intitulé «Vers une véritable culture de la subsidiarité! Un appel du Comité des régions» (CdR 302/98 fin) (5); considérant l’adoption par le Conseil, dispositions générales sur les Fonds structurels; le 21 juin 1999, du règlement (CE) no 1260/1999 portant considérant la publication, par l’Institut Tavistock, d’un rapport intitulé «E´ valuation thématique du principe de partenariat» (Londres, février 1999); considérant que le Comité des régions a déjà exprimé son point de vue dans la déclaration sur le principe de partenariat présentée lors de la conférence finale d’une série de séminaires portant sur «La mise en œuvre de la réforme des Fonds structurels, 2000-2006 — la contribution des collectivités locales et régionales», organisés par le CdR le 10 janvier 2000 à l’invitation de la région autonome de Madère, a adopté la résolution suivante lors de sa 33e session plénière des 12 et 13 avril 2000 (séance du 12 avril). Le Comité des régions quelques dispositions générales sont nécessaires dans la réglementation pour mettre ce principe en pratique; 1. insiste sur l’importance du principe de partenariat pour une mise en œuvre efficace des Fonds structurels; 2. déclare que, comme indiqué dans ses avis, le partenariat doit être élargi doit intervenir tout au long de la procédure d’octroi des aides et doit réserver un rôle clé aux collectivi- il note également que seules tés régionales et locales; 3. prend acte du règlement (CE) no 1260/1999 du Conseil qui porte des dispositions générales en vue de mettre en pratique le principe de partenariat et semble garantir une pleine participation des collectivités régionales et locales; (1) JO C 100 du 2. 4. 1996, p. 72. (2) JO C 64 du 27. 2. 1998, p. 5. (3) JO C 373 du 2. 12. 1998, p. 1. (4) JO C 198 du 14. 7. 1999, p. 1. (5) JO C 198 du 14. 7. 1999, p. 73. 4. déclare que le règlement (CE) no 1260/1999 du Conseil exprime le souhait, à l’article 8(1), d’établir un partenariat élargi et à l’article 8(2), d’associer le partenariat à tous les stades de la programmation, mais que son interprétation dans la pratique et la place des autorités régionales et locales dépendent de l’E´ tat membre; 8. 8. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 226/21 5. souligne que les dispositions du nouveau règlement du Conseil concernant la mise en œuvre du principe de partenariat ne diffèrent pas fondamentalement de celles du règlement (CEE) no 2081/93 du Conseil. Toutefois, l’on pourrait en déduire que l’intention est d’attribuer un rôle clé aux collectivités locales et régionales, malgré le fait que les E´ tats membres soient toujours explicitement responsa- bles de la mise en œuvre du partenariat et de l’aide communautaire au niveau territorial approprié; 6. constate que les plans qui seront soumis par les E´ tats membres doivent comporter un compte rendu des disposi- tions mises en place pour la consultation des partenaires, mais que malgré cela, aucune précision n’est donnée quant à l’éventualité d’un contrôle et la manière dont il serait effectué, étant donné l’absence apparente d’une responsabi- lité communautaire claire et transparente; 7. approuve dans leur ensemble les conclusions tirées dans le rapport de l’Institut Tavistock intitulé «E´ valuation thémati- que du principe de partenariat», notamment celle concer- nant le constat d’efficacité liée au partenariat, et reconnaît que le principe de partenariat est appliqué de façon inégale d’un E´ tat membre à l’autre et d’un programme à l’autre, ce laisse entrevoir des améliorations substantielles à qui apporter dans de nombreux pays; 8. attire l’attention de la Commission européenne et des E´ tats membres sur les aspects importants suivants: — le partenariat vertical au sein de l’Union européenne entre la Commission européenne et les E´ tats membres devrait en conséquence être élargi aux collectivités locales et régionales, afin de permettre une répartition plus large et plus équitable des compétences; Bruxelles, le 12 avril 2000. — le souhait de voir les collectivités locales et régionales jouer un rôle clé dans la programmation régionale et être associées à la programmation horizontale; — l’intégration du partenariat territorial horizontal ainsi qu’une répartition claire des pouvoirs de décision entre les partenaires de financement et les partenaires n’apportant pas de financement; — l’intégration ou, au minimum, la coordination des partenariats verticaux et horizontaux; — l’amélioration des possibilités des collectivités locales et régionales en tant qu’autorités de gestion et de paiement; — en principe, un seul document de programmation et un seul partenariat par territoire afin de simplifier la gestion et le contrôle et de limiter les formalités administratives; — un soutien technique adéquat au partenariat afin de permettre une pleine participation de l’ensemble des partenaires; — la formalisation de la constitution des partenariats sans échappatoires, en garantissant la transparence des rôles et des responsabilités, de l’organisation du travail, des pouvoirs de délégation et des ressources de gestion. 9. invite la Commission européenne, conformément au prin- cipe de subsidiarité, à aider les E´ tats membres et les collectivités locales et régionales à améliorer la mise en œuvre du principe de partenariat par l’élaboration, en coopération avec le Comité des régions, d’un document de travail fournissant des exemples de bonnes pratiques et des modèles clairs de partenariats, ainsi qu’à leur permettre une meilleure connaissance des participations financières des différents partenaires. Le Président du Comité des régions Jos CHABERT


title: Yttrande från Regionkommittén om "Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet"

eurovoc_concepts:
EU research policy
development policy
employment policy
research policy

text: C 226/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 Yttrande från Regionkommittén om ”Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet” (2000/C 226/07) BAKGRUND Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — ”Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet” (KOM(2000) 6 slutlig). Kommissionens beslut av den 24 januari 2000 att rådfråga Regionkommittén i detta ärende i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget. Regionkommitténs presidiebeslut av den 11 februari 2000 att ge utskott 5 — socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism — i uppdrag att utarbeta yttrandet. Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — ”Främja sammanhållning och konkurrenskraft genom forskning, teknisk utveckling och innovation” (KOM(1998) 275 slutlig). Kommissionens meddelande ”Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002)” (KOM(97) 142 slutlig). Regionkommitténs yttrande (CdR 278/98 (1)) om kommissionens meddelande ”Främja sammanhållning och konkurrenskraft genom forskning, teknisk utveckling och innovation” (KOM(1998) 275 slutlig). Regionkommitténs yttrande (CdR 158/97 (2)) om kommissionens meddelande ”Förslag till Europaparla- mentets och rådets beslut om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998–2002)” (KOM(97) 142 slutlig). Det utkast till yttrande (CdR 33/2000 rév. 1) som antogs av utskott 5 den 6 mars 2000 (föredragande: Marie-Christine Blandin). Meddelande från kommissionen — ”Kvinnor och vetenskap — Berika den europeiska forskningen genom ökat deltagande från kvinnor” som syftar till att sätta upp mål för jämställdhet mellan kvinnor och män inom forskningen, stärka nätverket av kvinnor inom den vetenskapliga världen och stimulera debatt och erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaterna genom en samlad strategi i enlighet med det femte ramprogrammet (KOM(1999) 76). Forskningen har mycket stor betydelse både för ökade kunskaper och för utvecklingen, och det finns på detta område möjlighet att skapa en dynamisk samverkan mellan de lokala och regionala myndigheternas, medlemsstaternas respektive EU:s insatser Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 33:e plenarsession den 12–13 april 2000 (sammanträdet den 12 april). Regionkommittén 1. delar kommissionens oro för forskningen och välkomnar den klarsynta beskrivningen av situationen och den uttala- de målsättningen att vilja utveckla en europeisk forsknings- politik, 2. godkänner att kommissionen önskar optimera verktygen, låta kunskaper komma andra till del och stimulera sprid- ning och utveckling av sakkunskap, eftersom dessa aspek- (1) EGT C 198, 14. 7. 1999, s. 41. (2) EGT C 379, 15. 12. 1999, s. 26. ter är grundläggande för sociala, ekonomiska och kulturella aktiviteter, 3. vill bekräfta medborgarnas roll och i synnerhet att de bör få tillgång till kunskaper, till besluts- och prioriteringspro- cessen och till forum där de kan uttrycka sina åsikter. Med hänsyn till principerna om subsidiaritet, partnerskap och närhet till medborgarna förelår kommittén att man inrättar ett europeiskt rådgivande råd för högre utbildning och forskning med företrädare för den vetenskapliga världen och högt kvalificerade personer inom det civila samhället, och att man tilldelar de lokala och regionala myndigheterna en central roll i utformningen av gemenskapsprogrammens innehåll och fördelning, 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/19 4. påminner om att forskningen inte är begränsad till fysik och biologi, utan erkänner fullt ut human- och samhällsve- tenskapernas värde. Kommittén föreslår att man på gemen- skapsnivå på ett betydligt mer kraftfullt och genomgripan- de sätt stöder grundforskning och högre utbildning inom humanvetenskaperna, 5. betonar i likhet med kommissionen att det finns ett akut behov av en verklig europeisk forskningsstrategi som stöder sig på — gemensamma värderingar, — en ambitiös politik för mänskliga resurser (utbildning, regler för forskare, rörlighet), — kraftfulla verktyg (nätverk för ny teknik, säker och lättillgänglig gemenskapspatentering, bättre möjlighe- ter att utveckla industriella tillämpningar), 6. erkänner att innovationer spelar en positiv roll för syssel- sättningen och ser gärna att man främjar de innovationer som leder till en hållbar utveckling. Gemenskapens forsk- ningsstöd bör skapa förutsättningar för fler högkvalificera- de och hållbara arbetstillfällen inom vetenskapen, 7. bekräftar att det vid sidan om forskning som ägnas åt ”lönsamma” tekniska tillämpningar behövs utrymme för frihet och kreativitet, och begär att kommissionen skall garantera detta utrymme, 8. påminner om vilken avgörande roll de lokala och regionala myndigheterna spelar när det gäller utbildning och stöd till laboratorier och forskarinitiativ och som förbindelselänk Bryssel den 12 april 2000. till lokala förväntningar. Inom ramen för tillämpningen av subsidiaritetsprincipen bör gemenskapsprogrammen för forskning samordnas med regionalpolitiken för att främja projekt som utvecklar den forskning som ligger närmast medborgarna, 9. förnyar sina krav på att kvinnor och män skall ha lika stor tillgång till yrken och forskningsämnen, 10. välkomnar att kommissionen tänker göra åtaganden för att öka investeringarna i infrastruktur på europeisk nivå, förbättra infrastrukturens sätt att fungera och skapa nät- verk och samverkanseffekter beträffande utrustning och olika medlemsstaters forskningslag. Kommittén anser i princip att nationella forskningsinstitutioner och -program skall öppnas samt förväntar sig en verklig politik för att stimulera forskningsvärlden, 11. anser att det är nödvändigt med förbättrade samarbetsfor- mer mellan offentliga och privata forskningscentrum. De sistnämnda har ofta tillgång till den senaste utrustningen vilket de offentliga forskningscentrumen inte kan tillåta sig. 12. vill inkluderas i de kommande diskussionerna och i utformningen av ämnesindelade prioriteringar, kommer att vara mycket uppmärksam på hur man främjar allt samarbete mellan olika infrastrukturdelar, och kommer att vara observant på vilka etapper som föreslås för genomförandet av programmet och de åtgärder som planeras, 13. önskar att forskningsframgångar mer är följden av kunska- per, samarbete och bra verktyg än av konkurrens inom EU som intensifieras på grund av globaliseringen och avregleringen av ekonomin. Regionkommitténs ordförande Jos CHABERT


title: Avis du Comité des régions sur la "Communication de la Commission: Vers un espace européen de la recherche"

text: C 226/18 FR Journal officiel des Communautés européennes 8. 8. 2000 Avis du Comité des régions sur la «Communication de la Commission: “Vers un espace européen de la recherche”» LE COMITE´ DES RE´ GIONS, (2000/C 226/07) vu la communication de la Commission «Vers un espace européen de la recherche» (COM(2000) 6 final); vu la décision de la Commission européenne en date du 24 janvier 2000, de le consulter à ce sujet conformément à l’article 265, 1er alinéa; vu la décision de son Bureau en date du 11 février 2000 d’attribuer la préparation de l’avis à la commission 5 «Politique sociale, santé publique, protection des consommateurs, recherche, tourisme»; vu la communication de la Commission «Renforcer la cohésion et la compétitivité par la recherche, le développement technologique et l’innovation» (COM(1998) 275 final); vu la communication de la Commission «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil relative au cinquième programme-cadre de la Communauté européenne pour des actions de recherche, de développement technologique et de démonstration (1998-2002)» (COM(97) 142 final); vu l’avis du Comité des régions (CdR 278/98 fin (1)) sur la communication de la Commission «Renforcer la cohésion et la compétitivité par la recherche, le développement technologique et l’innovation» (COM(1998) 275 final); vu l’avis du Comité des régions (CdR 158/97 fin (2)) sur la communication relative au «cinquième programme-cadre de la Communauté européenne pour des actions de recherche, de développement technologique et de démonstration (1998-2002)» (COM(97) 142 final); vu le projet d’avis (CdR 33/2000 rév. 1), adopté par la commission 5 le 6 mars 2000 (rapporteuse: Mme M. C. Blandin); vu le projet de communication «Femmes et sciences: Mobiliser les femmes pour enrichir la recherche européennne», visant à fixer des objectifs en matière d’égalité des chances entre les femmes et les hommes dans le domaine de la recherche, à renforcer un réseau de femmes scientifiques, et à stimuler le débat et l’échange d’expériences entre E´ tats membres, dans une approche cohérente au sein du cinquième programme-cadre (COM(1999) 76, par. 1); considérant l’enjeu majeur que représente la recherche tant en matière de connaissance que de développement, et les liens possibles entre les dynamiques des collectivités locales et territoriales, des E´ tats, et de l’Union européenne, a adopté le présent avis lors de sa 33e session plénière des 12 et 13 avril 2000 (séance du 12 avril). Le Comité des régions des savoir-faire, en tant que source d’activités sociales, économiques et culturelles; 1. partage la préoccupation de la Commission pour la recherche et salue la clairvoyance du constat, ainsi que l’ambition énoncée: volonté affirmée d’une politique euro- péenne de recherche; 3. 2. approuve les vœux d’optimiser les outils, de partager les le développement savoirs, de stimuler le transfert et (1) JO C 198 du 14. 7. 1999, p. 41. (2) JO C 379 du 15. 12. 1999, p. 26. souhaite affirmer toute la place des citoyens en particulier dans l’accès à la connaissance, la définition des finalités, et des priorités, et des lieux d’expression. Dans le respect des principes de subsidiarité, de partenariat et de proximité, il propose de mettre en place un Conseil consultatif européen de l’enseignement supérieur et de la recherche, permettant l’expression qualifiée de la société civile, aux côtés de la communauté scientifique, et d’attribuer aux collectivités territoriales un rôle pivot significatif dans locales et l’élaboration du contenu et de la répartition des program- mes communautaires; 8. 8. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 226/19 4. rappelle que la recherche ne se limite pas aux sciences physiques et biologiques, mais reconnaît à part entière l’utilité des sciences humaines et sociales. Il propose de soutenir, au niveau communautaire, de manière beaucoup plus significative et hardie la recherche fondamentale et l’enseignement supérieur consacrés aux sciences de l’homme; 5. insiste, avec la Commission, sur l’urgence d’une véritable stratégie européenne appuyée: — sur des valeurs communes; — sur une politique ambitieuse de ressources humaines (formation, statut des chercheurs, mobilité); — sur des outils performants (réseau de nouvelles techno- logies, brevetage communautaire sûr et accessible, amélioration des passerelles vers les applications indus- trielles); 6. reconnaît le rôle positif des innovations en matière d’em- ploi, et souhaite favoriser celles qui induisent le développe- ment durable. Les aides communautaires de recherche doivent être conditionnées au développement d’emplois scientifiques qualifiés et pérennes; 7. affirme la nécessité, aux côtés des recherches dédiées aux applications technologiques «rentables», d’un espace de liberté et de créativité: demande à la Commission de garantir cet espace; 8. rappelle la place déterminante des collectivités locales et régionales dans la formation, le soutien aux laboratoires et aux initiatives de leurs chercheurs, les liens avec les attentes Bruxelles, le 12 avril 2000. locales. Dans le cadre de l’application du principe de subsidiarité, les programmes communautaires dédiés à la recherche et les politiques régionales doivent se coordon- ner pour promouvoir des projets de développement de la recherche au plus près des citoyens; 9. renouvelle ses exigences d’égalité d’accès des femmes et des hommes aux métiers, comme aux sujets de la recherche; 10. se félicite que la Commission envisage de s’engager pour l’investissement et le fonctionnement d’infrastructures de niveau européen, et la mise en réseau et en synergie des équipements d’une part, des équipes réparties sur les territoires d’autre part et se prononce en principe en faveur d’une ouverture des institutions de recherche nationales et des programmes de recherche nationaux. Espère une véritable politique d’animation scientifique; 11. évoque la nécessité de créer de nouvelles formes de collaboration entre centres de recherche publics et privés. En effet, ces derniers disposent souvent d’équipements à la pointe du progrès, que les centres publics ne peuvent pas se permettre d’acquérir; 12. souhaite être associé aux débats à venir, à la définition des priorités thématiques ; et sera très vigilant sur les méthodes mises en œuvre pour promouvoir toutes les coopérations des équipements structurants. Sera attentive aux étapes proposées pour la mise en œuvre du programme, ainsi qu’aux moyens envisagés; 13. souhaite que l’excellence se décline plus par la connais- sance, la coopération et l’intelligence des outils que par la mise en concurrence des territoires exacerbée dans le contexte de mondialisation et de libéralisation de l’éco- nomie. Le Président du Comité des régions Jos CHABERT


title: WRITTEN QUESTION E-1184/00 by Cristiana Muscardini (UEN) to the Commission. Imports of American meat treated with hormones.

eurovoc_concepts:
United States
beef
extra-EU trade
hormone

text: 3. 4. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 103 E/9 (2001/C 103 E/008) WRITTEN QUESTION E-1184/00 by Cristiana Muscardini (UEN) to the Commission (12 April 2000) Subject: Imports of American meat treated with hormones With reference to the dispute between the EU and the US concerning Europe(cid:146)s ban on imports of meat containing hormone residues, and following the unsuccessful outcome of the WTO Assembly: 1. Can the Commission provide information on the current state of play with regard to this matter? Has the EU submitted scientific proof that treating livestock with hormones can have adverse effects 2. on human health? Can the Commission state the amount of meat imported into the EU from the US in 1999 and tested 3. for hormone residues? Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (24 July 2000) (ABR) Following the relevant appellate body report 1. findings and on the basis of a specific Commission mandate, the scientific committee for veterinary measures relating to public health (SCVPH) has addressed the potential risks to human health from hormone residues on bovine meat and meat products, and unanimously adopted an opinion in April 1999, reviewed on 3 May 2000, that constitutes the latest and most comprehensive assessment of risks from the hormones in question. In addition, the Commission approved and financed 17 scientific studies in early 1998 with the aim of obtaining further information in areas such as toxicology, abusive use and environmental aspects. Several of these studies have still to be completed. In the light of the recent scientific findings, the Commission adopted on 24 May 2000 a proposal for a Parliament and Council directive to ban definitively the use of oestradiol 17, and maintain the current prohibition on the five other hormones on a provisional basis. The proposal was transmitted to the Council and Parliament. In April 1999, the results from part of the 17 studies demonstrated that some bovine meat and offal imported from the United States under the hormone free cattle program, implemented by the US in agreement with the Community as an interim rule to respond to the Community legislation, contained residues of hormones and thus did not respect Community rules for import of bovine meat. This report led to the application of specific additional provisions to the import of US beef and offal that are still in place, and led the US to replace the hormone free cattle program with the non-hormone treated cattle program in September 1999. 2. The SCVPH, in its opinion of 30 April 1999, concluded: (cid:129) As concerns excess intake of hormone residues and their metabolites, and in view of the intrinsic properties of hormones and epidemiological findings, a risk to the consumer has been identified with different levels of conclusive evidence for the six hormones in question. (cid:129) In the case of oestradiol 17 there is a substantial body of recent evidence suggesting that it has to be considered as a complete carcinogen, as it exerts both tumour initiating and tumour promoting effects. The data available do not allow a quantitative estimate of the risk. For the other five hormones, in spite of the individual toxicological and epidemiological data described in the report, the current state of knowledge does not allow a quantitative estimate of the risk. C 103 E/10 Official Journal of the European Communities EN 3. 4. 2001 (cid:129) For all six hormones endocrine, developmental, immunological, neurobiological, immunotoxic, geno- toxic and carcinogenic effects could be envisaged. Of the various susceptible risk groups, prepubertal children are the group of greatest concern. Again the available data do not enable a quantitative estimate of the risk. (cid:129) In view of the intrinsic properties of the hormones and in consideration of epidemiological findings, no threshold levels can be defined for any of the six substances. 3. In 1999, 4 100 tons of fresh, chilled or frozen beef and offal were imported into the Community from the US. According to Commission Decision 1999/302/EC, of 30 April 1999, 100 % of the consign- ments of US meat shall be submitted for analysis: (cid:145)two official samples shall be taken from each consignment concerned and examined for residues of each of the xenobiotic hormones (cid:133)(cid:146). (2001/C 103 E/009) WRITTEN QUESTION E-1407/00 by Jeffrey Titford (EDD) to the Commission (5 May 2000) Subject: Fraud and corruption within the European Union Will the Commission please indicate what actions have been taken to prevent a recurrence of fraud and corruption like that revealed in the Leonardo Programme, supervised by former Commissioner Edith Cresson? Answer given by Mr Kinnock on behalf of the Commission (13 July 2000) The Anti-Fraud Office of the European Communities (OLAF) undertook an investigation into the internal management of the Technical Assistance Bureau (BAT) responsible for the implementation of the Leonardo programme and, as a consequence, identified facts about the case which could result in criminal charges relating to possible fraud. Those facts were then transmitted to the relevant judicial authorities. The OLAF investigation did not detect evidence of wrongdoing in the management of the programme as such. In addition to the OLAF investigation, an administrative enquiry into the management of the programme was undertaken and has recently been concluded. Like the OLAF investigation, the report of that enquiry did not show evidence of serious error in the management of the programme warranting the opening of disciplinary proceedings. As part of the efforts to further reinforce security against attempted fraud, corruption or serious mismanagement, the Commission(cid:146)s Reform programme contains several provisions for action which inter in the first report of the alia respond to the concerns registered, and the recommendations made, Committee of Independent Experts. Those provisions include the strengthening of responsibility and accountability of Directorates General which will be directly responsible for financial management, and will include an account of that manage- ment in their Annual Report; the implementation of new audit capabilities in Directorates General; and the establishment of an independent internal Audit Service led, and mainly staffed by, qualified specialists in financial audit. In addition, the Commission(cid:146)s resources dedicated to audit will be increased by the external recruitment of specialists and through internal training. To illustrate the effect of the changes it can be reasonably anticipated that audit units of Directorates General will undertake, or have undertaken, auditing of TAOs (or comparable organisations). Moreover, if and when an audit report has not been issued within a satisfactory period of time (cid:129) the internal Audit Service will be alerted and will make the appropriate investigations on which it will report to the Commission


title: Komission lausunto, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2000, tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämistä koskevasta neuvoston direktiivistä 73/23/ETY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
consumer protection
household electrical appliance
product quality
product safety

text: C 104/8 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 4. 2000 KOMISSION LAUSUNTO, annettu 30 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 2000, tietyll(cid:228) j(cid:228)nnitealueella toimivia s(cid:228)hk(cid:246)laitteita koskevan j(cid:228)senvaltioiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n l(cid:228)hent(cid:228)mist(cid:228) koskevasta neuvoston direktiivist(cid:228) 73/23/ETY (2000/C 104/07) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) Direktiivin 73/23/ETY liitteess(cid:228) I olevan 1 kohdan d alakoh- dassa ja 2 kohdan b alakohdassa s(cid:228)(cid:228)detyiss(cid:228) turvallisuustavoit- teissa edellytet(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) s(cid:228)hk(cid:246)laitteiden suunnittelussa ja valmis- tuksessa varmistetaan suojaus pintal(cid:228)mp(cid:246)tilaan liittyvi(cid:228) vaaroja vastaan. Koska standardiin EN 60335-2-9 ei sis(cid:228)lly riitt(cid:228)vi(cid:228) eri- telmi(cid:228) laitteissa olevien k(cid:228)ytt(cid:246)tarkoitukseen liittym(cid:228)tt(cid:246)mien pintojen l(cid:228)mp(cid:246)tilasta, ei se my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n voi taata matalaj(cid:228)nnite- direktiivin osalta t(cid:228)ytt(cid:228) vaatimustenmukaisuutta. K(cid:228)ytt(cid:246)tarkoi- tukseen liittym(cid:228)tt(cid:246)mien pintojen l(cid:228)mp(cid:246)tilaan liittyvien vaarojen osalta ei siten voida katsoa, ett(cid:228) standardien EN 60335-2-9 (lauseke 11) ja EN-60335-1 (lauseke 11), joiden viitetiedot on julkaistu edell(cid:228) mainitussa Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisen lehden numerossa, noudattamisesta seuraisi olettamus, ett(cid:228) laitteet ovat mainittujen turvallisuustavoitteiden mukaisia. Esitettyj(cid:228) p(cid:228)(cid:228)telmi(cid:228) tukivat my(cid:246)s kansallisten viranomaisten edustajat 17. (cid:150)18. kes(cid:228)kuuta 1999 pidetyss(cid:228) matalaj(cid:228)nnitety(cid:246)- ryhm(cid:228)n kokouksessa. Komissio on pyyt(cid:228)nyt Ceneleci(cid:228) varmistamaan, ett(cid:228) edell(cid:228) mai- nittua vaaraa k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n riitt(cid:228)v(cid:228)ll(cid:228) tavalla standardin tarkiste- tussa laitoksessa. Standardia EN 60335-2-9 tarkistetaan parhail- laan. Tarkistetun yhdenmukaistetun standardin puuttuessa valmista- jien on otettava huomioon k(cid:228)ytt(cid:246)tarkoitukseen liittym(cid:228)tt(cid:246)mien pintojen l(cid:228)mp(cid:246)tilaan liittyv(cid:228) vaara, kun ne pyrkiv(cid:228)t osoitta- maan, ett(cid:228) kyseess(cid:228) oleva s(cid:228)hk(cid:246)laite on matalaj(cid:228)nnitedirektiivin mukainen. T(cid:228)m(cid:228) voi edellytt(cid:228)(cid:228) riskianalyysi(cid:228) ja vaarojen arvi- ointia sen varmistamiseksi, ett(cid:228) laite on suunniteltu ja valmis- tettu tavalla, joka v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228) k(cid:228)ytt(cid:246)tarkoitukseen liittym(cid:228)tt(cid:246)mien pintojen l(cid:228)mp(cid:246)tilaan liittyv(cid:228)(cid:228) vaaraa niin paljon kuin on koh- tuudella mahdollista. Lausunto perustuu tietyll(cid:228) j(cid:228)nnitealueella toimivia s(cid:228)hk(cid:246)laitteita koskevan j(cid:228)senvaltioiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n l(cid:228)hent(cid:228)misest(cid:228) 19 p(cid:228)i- v(cid:228)n(cid:228) direktiivin 73/23/ETY (1) 9 artiklaan, ja siin(cid:228) viitataan direktiivin 5 artiklan soveltamiseen. helmikuuta neuvoston annetun 1973 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228) (2) julkaistiin direktiivin 73/23/ETY 5 artiklan mukaisesti viitaukset yhdenmukaistettui- hin standardeihin EN 60335-1 ja EN 60335-2-9. Kyseisten Eu- roopan s(cid:228)hk(cid:246)tekniikan standardointikomitean (Cenelec) anta- mien standardien nimet ovat: (cid:151) EN 60335-1 S(cid:228)hk(cid:246)k(cid:228)ytt(cid:246)isten koti- ja vastaavaan k(cid:228)yt- t(cid:246)(cid:246)n tarkoitettujen laitteiden turvallisuus (cid:150) Osa 1: Yleiset vaatimukset (cid:151) EN 60335-2-9 S(cid:228)hk(cid:246)k(cid:228)ytt(cid:246)isten koti- ja vastaavaan k(cid:228)yt- t(cid:246)(cid:246)n tarkoitettujen laitteiden turvallisuus (cid:150) Osa 2: Erityisvaatimukset leiv(cid:228)npaahtimille, grilleille, pienoisuuneille ja vastaaville lait- teille. Matalaj(cid:228)nnitedirektiivin 9 artiklan mukaisen suojalausekeme- nettelyn soveltamisen yhteydess(cid:228) komissiolle ilmoitettiin puut- teesta yhdenmukaistetussa standardissa 60335-2-9, jota sovel- letaan yhdess(cid:228) standardin EN 60335-1 kanssa. Ilmoituksessa viitataan standardin EN 60335-2-9 alaan kuu- luviin laitteisiin liittyv(cid:228)(cid:228)n vaaraan, joka aiheutuu laitteissa ole- vien k(cid:228)ytt(cid:246)tarkoitukseen liittym(cid:228)tt(cid:246)mien pintojen korkeasta l(cid:228)mp(cid:246)tilasta. Nykyisess(cid:228) muodossaan standardissa ei ole otettu huomioon kyseisten pintojen l(cid:228)mp(cid:246)tilasta aiheutuvaa vaaraa. (1) EYVL L 77, 26. 3. 1973, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivill(cid:228) 93/68/ETY (EYVL L 220, 30. 8. 1993, s. 1). (2) EYVL C 268, 22. 9. 1999, s. 1