title: Az Európai Parlament és a Tanács 1031/2000/EK határozata (2000. április 13.) az Ifjúság közösségi cselekvési program létrehozásáról

eurovoc_concepts:
action programme
cooperation policy
education policy
voluntary military service
young person
youth exchange scheme

text: 106 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 16/1. kötet 32000D1031 2000. 5. 18. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 117/1 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1031/2000/EK HATÁROZATA (2000. április 13. ) az „Ifjúság” közösségi cselekvési program létrehozásáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, különö- sen annak 149. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (3), a Szerződés 251. cikkében (4) megállapított eljárásnak megfele- lően, valamint az egyeztetőbizottság 2000. március 9-én jóváha- gyott közös szövegének a fényében, mivel: (1) Az Európai Közösséget létrehozó szerződés úgy rendelke- zik, hogy a Közösség működjön közre – többek között – a magas színvonalú oktatás és képzés kialakításában. Ezt az 1997. október 2-án aláírt Amszterdami Szerződés határo- zottan megismétli, kijelentve, hogy a Közösségnek az okta- táshoz történő széles körű hozzáférés biztosításával, vala- mint az ismeretek folytonos frissítésével kell elősegítenie népei számára a lehető legmagasabb szintű tudás megszer- zését. (2) A „Ifjúság Európáért” program harmadik szakaszának elfo- gadásáról szóló, 1995. március 14-i 818/95/EK határozat- tal (5) az Európai Parlament és a Tanács létrehozta az ifjú- ságpolitika cselekvési terén történő együttműködés tehát ezen a téren az említett programját. Helyes (1) HL C 311. , 1998. 10. 10. , 6. o. (2) HL C 410. , 1998. 12. 30. , 11. o. (3) HL C 51. , 1999. 2. 22. , 77. o. (4) Az Európai Parlament 1998. november 5-i véleménye (HL C 359. , 1998. 11. 23. , 75. o. ), a Tanács 1999. június 28-i közös állásfoglalása (HL C 210. , 1999. 7. 22. , 1. o. ), valamint az Európai Parlament 1999. október 28-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2000. április 10-i határozata és az Európai Parla- ment 2000. április 12-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tet- ték közzé). (3) (4) (5) (6) (7) programból nyert tapasztalatok alapján folytatni és mege- rősíteni az együttműködést, valamint a Közösség e téren folytatott tevékenységét. Az Európai Tanács 1997. november 20-án és 21-én Luxembourgban a foglalkoztatáspolitikáról tartott rendkí- vüli ülése olyan összehangolt foglalkoztatáspolitikai stra- tégiát fogadott el, amelyben az élethosszig tartó oktatás és képzés alapvető szerepet játszik a Tanács 1997. december 15-i állásfoglalásában (6) a tagállamok számára megállapí- tott foglalkoztatáspolitikai iránymutatások végrehajtásá- ban, amelyek célja a foglalkoztathatóság, az alkalmazko- dási képesség és a vállalkozói kultúra növelése, valamint az esélyegyenlőség előmozdítása. „A tudás Európája felé” című közleményében a Bizottság meghatározta a nyílt és dinamikus, az egész életen át tartó oktatás és képzés célját megvalósítani képes európai okta- tási térség megalkotásának iránymutatásait. A „Tanítás és tanulás: a tudásalapú társadalom felé” című fehér könyvében a Bizottság megállapította, hogy a tanuló társadalom megjelenése azzal jár együtt, hogy ösztönözni kell az új ismeretek elsajátítását, és ezért motiválni kell az embereket arra, hogy minden tanulási lehetőséget ragadja- nak meg. Az „Oktatás, képzés, kutatás: a transznacionális mobilitás akadályai” című zöld könyvében pedig a Bizott- ság rámutatott, milyen előnyökkel jár a mobilitás az embe- rek és az Európai Unió versenyképessége szempontjából. Szükség van a tevékeny állampolgári hozzáállás ösztönzé- sére, az e program keretében hozott intézkedések közötti kapcsolatok erősítésére, valamint az emberi jogok tiszte- letben tartásáért, valamint a kirekesztés minden formája, ezek között a rasszizmus és az idegengyűlölet ellen folyta- tott küzdelemre. Különleges figyelmet kell fordítani a meg- különböztetés megszüntetésére, valamint a nők és a férfiak közötti esélyegyenlőség előmozdítására. A program keretében folytatott alprogramoknak nem csu- pán a fiatalok egy-egy megcélzott csoportját és/vagy az ifjúsági szervezetek tagjait kell elérniük, hanem az ifjúság egészét. Ezért a Bizottságnak és a tagállamoknak gondos- kodniuk kell megfelelő információáramlásról és e tevé- kenységek helyes terjesztéséről. (5) HL L 87. , 1995. 4. 20. , 1. o. (6) HL C 30. , 1998. 1. 28. , 1. o. 16/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 107 (8) (9) Ez a határozat megteremti azt a közösségi keretrendszert, amely közreműködik a transznacionális önkéntes szolgá- lati tevékenység kialakításában. A tagállamoknak töreked- niük kell arra, hogy megfelelő és összehangolt intézkedé- seket hozzanak a jogi és közigazgatási akadályok megszüntetésére annak érdekében, hogy megkönnyítsék a fiatalok részvételét ebben a programban, és könnyebbé vál- jon az önkéntes szolgálat sajátos jellegének megismerése az ifjúság számára. Az ifjúsági csereprogramok különösen hozzájárulnak a kölcsönös bizalom építéséhez, a demokrácia és a türelem, a fiatalok közötti együttműködési hajlam és szolidaritás megerősítéséhez, ezért kulcsfontosságúak az Unió kohézi- ója és további fejlődése szempontjából. (16) A Közösségben folyó tevékenység hozzáadott értékének megerősítése érdekében szükség van arra, hogy a Bizottság a tagállamokkal együttműködésben minden szinten bizto- sítsa azoknak a tevékenységeknek a koherenciáját és egy- mást kiegészítő jellegét, amelyeket ennek a határozatnak, más vonatkozó politikáknak, eszközöknek vagy progra- moknak a keretében végeznek. (17) Fontos, hogy az „Ifjúság” program bizottsága – egyelőre még meghatározásra váró intézkedések alapján – tanács- kozzon a Közösség szakképzési és oktatási programjainak (Leonardo da Vinci és Socrates) végrehajtásáért felelős bizottságokkal. Fontos, hogy az „Ifjúság” program bizott- sága rendszeres tájékoztatást kapjon az oktatás, szakkép- zés és ifjúságpolitika terén tett kezdeményezésekről. (10) A fiatalok önkéntes szolgálati tevékenységekben való rész- vétele az iskolán kívüli oktatás egyik fajtája, amely többle- tismeretek megszerzéséhez segíti őket; ezen ismeretek minőségének túlnyomórészt megfelelő előkészítő – többek között nyelvi és kulturális jellegű – intézkedéseken kell ala- pulnia. E részvétel elősegíti életük jövőbeli irányvonalának meghatározását, kiszélesíti látókörüket, fejleszti társadalmi képességeiket, tevékeny állampolgári hozzáállásukat és kiegyensúlyozott társadalmi beilleszkedésüket gazdasági, társadalmi és kulturális szempontból, ideértve a dolgozó életre való felkészítést, valamint elősegíti az igazi európai állampolgári tudatot. (11) Az Európai Unió információs és kommunikációs politiká- járól szóló, 1998. május 14-i állásfoglalásban (1) az Euró- pai Parlament kifejtette, hogy a támogatási és cselekvési programok esetében a projektek kiválogatásának átlátha- tóbbnak, a választás indokainak világosabbaknak kell len- niük azok számára, akik a projekteket előterjesztik. (12) A Bizottságnak és a tagállamoknak igyekezniük kell szava- tolni az európai önkéntes szolgálati tevékenységek és a kül- önféle hasonló nemzeti modellek egymást kiegészítő jellegét. (13) Az Európai Parlament és a Tanács az oktatásról szóló 253/2000/EK határozatban, valamint a Tanács a szakkép- zésről szóló, 1999. április 26-i 1999/382/EK határozatban létrehozta a Közösség oktatási és képzési cselekvési prog- ramjait, amelyek az ifjúsági programokkal együtt hozzájá- rulnak a tudás Európája felépítéséhez. (14) Az ifjúságpolitikai területeken folytatott együttműködés politikája hozzájárul az iskolán kívüli oktatás és ezzel az egész életen át tartó tanulás elősegítéséhez, ezt a politikát tehát tovább kell fejleszteni. (15) A fiatalok integrálása a munka világába lényeges részét képezi a társadalomba történő integrálásuknak, ehhez pedig arra van szükség, hogy elismerés övezzen valamen- nyi olyan készséget és képességet, amelyet iskolán kívüli oktatásban szerzett tapasztalattal sajátítanak el, ezek fon- tosságára nagy hangsúlyt kell fektetni. (18) Az Európai Tanács (1994. december 9-én és 10-én) Essen- ben és (1995. június 26-án és 27-én) Cannes-ban tartott ülésein hangsúlyozta, hogy Európában további cselekvésre van szükség a fiatalok társadalmi és szakmai integrációjá- nak növelése érdekében. Firenzében (1996. június 21-én és 22-én) tartott ülésén az Európai Tanács hangsúlyozta, milyen fontos megkönnyíteni a fiatalok számára a munka- vállalókká válást. Amszterdamban (1997. június 15. és 17. között) tartott ülésén az Európai Tanács hangot adott annak, hogy támogatja a non-profit tevékenységeket. Az Európai Parlament és a Tanács 1998. július 20-én elfogadta az 1686/98/EK határozatot (2), amelyben létrehozta a „Fia- talok európai önkéntes szolgálata” közösségi cselekvési programot. (19) Az európai önkéntes szolgálati tevékenységek nem helyet- tesítik a katonai szolgálatot, sem pedig azokat az alterna- tív szolgálati formákat, amelyeket különösen a katonai szolgálatot lelkiismereti okokból megtagadó személyek számára, illetve egyes tagállamokban kötelező civil szolgá- latként biztosítanak, és nem korlátozhatnak, illetve nem helyettesíthetnek potenciális vagy fennálló fizetett foglal- koztatást. (20) Tartózkodási engedélyek vagy előírt vízumok megadása a tagállamok saját hatáskörébe tartozik, és a „lakhellyel ren- delkezők” fogalmát az adott ország nemzeti joga határozza meg. (21) Az Európai Parlament 1998. július 2-án az európai önkén- tes szervezetek és alapítványok támogatásáról szóló állás- foglalást (3) fogadott el. Az önkéntes szférának fontos sze- játszania abban is, hogy lehetővé tegye a repet kell programokban való részvételt valamennyi fiatal, de külö- nösen azok számára, akik a legnagyobb nehézségekkel küszködnek. (22) A Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy elősegítik az együttműködést azokkal a nem kormányzati szervekkel, amelyek aktívan tevékenykednek ifjúsági és tár- sadalmi területeken csakúgy, mint a környezetvédelem, a kultúra és sporttevékenység terén, és harcolnak a kirekesz- tés különféle formái ellen. (1) HL C 167. , 1998. 6. 1. , 230. o. (2) HL L 214. , 1998. 7. 31. , 1. o. (3) HL C 226. , 1998. 7. 22. , 66. o. 108 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 16/1. kötet (23) Az Európai Gazdasági Térséget létrehozó megállapodás (EGT-Megállapodás) rendelkezik arról, hogy az oktatás, képzés és ifjúság terén nagyobb mértékű együttműködésre van szükség egyfelől az Európai Közösség és tagállamai, másfelől az Európai Gazdasági Térségben résztvevő Euró- pai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) államai között. Az EGT-Megállapodás megállapítja azokat az eljárási szabályo- kat, amelyek mellett az EGT-tag EFTA-államok részt vehet- nek a Közösség oktatási, képzési és ifjúsági programjaiban. (24) Rendelkezni kell arról, hogy az Európai Megállapodások- ban, azok kiegészítő jegyzőkönyveiben és a megfelelő Tár- sulási Tanácsok határozataiban megállapított feltételekkel összhangban a program nyitva álljon a társult közép-kelet- európai államok előtt, a Ciprussal a jövőben megkötendő megállapodások szerinti eljárásokkal összhangban kiegé- szítő előirányzatokból történő finanszírozással Ciprus előtt, valamint a Szerződés rendelkezéseinek megfelelő kie- gészítő előirányzatokból történő finanszírozással Málta és Törökország előtt is. (25) Ezt a programot a kiigazítások, különösen az intézkedések végrehajtásának prioritásai terén történő kiigazítások érde- kében a Bizottságnak és a tagállamoknak együttműködve kell figyelemmel kísérniük és folyamatosan értékelniük. (26) Az ifjúságpolitika összetettsége és változatossága miatt a tagállamok nem képesek megfelelő mértékben elérni a javasolt tevékenység által az ifjúságpolitika terén folytatott együttműködés fejlesztése és erősítése (ezek között az európai önkéntes szolgálat és – úgy a Közösségen belül, mint a harmadik országokkal – folytatott ifjúsági cserék) érdekében kitűzött célokat, a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás és arányosság elvével össz- hangban e célok sokkal inkább elérhetők a Közösség szint- jén, hiszen a közösségi szintű tevékenységek és intézkedé- sek nemzetek közötti dimenziókban zajlanak. Ez a határozat kizárólag arra szorítkozik, ami ezeknek a célki- tűzéseknek az eléréséhez szükséges. (27) Ez a határozat a program teljes időtartamára nézve megál- lapítja azt a pénzügyi keretet, amely hivatkozási alapul szolgál a költségvetési hatóság számára a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló, 1999. május 6-i, az Európai Parlament, a Tanács és a intézményközi megállapodás (1) 33. Bizottság közötti pontja szerinti értelemben vett éves költségvetési eljárás folyamán. (28) Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (2) összhangban kell elfogadni, A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT: 1. cikk A program létrehozása (1) Ez a határozat létrehozza az „Ifjúság” közösségi cselekvési programot (a továbbiakban: „ez a program”), amely az ifjúságpo- litika terén folytatott együttműködési politikára vonatkozik, ide- értve az európai önkéntes szolgálatot és a Közösségen belüli, vala- mint harmadik országokkal folytatott ifjúsági cseréket. (2) Ezt a programot a 2000. 2006. december 31-ével záruló időszakban kell végrehajtani. január 1-jével kezdődő és (3) Ez a program az iskolán kívüli oktatáson és képzésen alapuló ifjúságpolitikai együttműködés európai térségének kialakításával járul hozzá a tudás Európája előmozdításához. Támogatja az egész életen át tartó tanulást, valamint olyan tudás, készségek és képességek megszerzését, amelyek nagy valószínűséggel elősegí- tik a tevékeny állampolgári magatartást és a foglalkoztatha- tóságot. (4) Ez a program támogatja és kiegészíti azokat az intézkedé- seket, amelyeket a tagállamok hoznak, vagy amelyeket a tagálla- mokban hoznak, miközben teljes mértékben tiszteletben tartja a tagállamok kulturális és nyelvi sokféleségét. 2. cikk A program céljai (1) Annak érdekében, hogy a fiatalok olyan ismereteket szerez- hessenek, készségeket és képességeket sajátíthassanak el, amelyek jövőbeni fejlődésük alapjául szolgálhatnak, valamint felelősséggel gyakorolják állampolgárságukat annak érdekében, hogy a társa- dalom tevékeny részévé váljanak, és szem előtt tartva az esélye- gyenlőség támogatásának jelentőségét, ez a program a következő célokat tűzi maga elé: a) elősegíteni azt, hogy a fiatalok tevékenyen járuljanak hozzá Európa építéséhez a számukra a Közösségen belüli vagy har- madik országokkal történő transznacionális csereprogramok- ban való részvételen keresztül annak érdekében, hogy Európa kulturális sokféleségét és alapvetően közös értékeit megértsék, ezzel segítve az emberi jogok tiszteletének előmozdítását, a fajgyűlölet, az antiszemitizmus és az idegengyűlölet elleni har- cot; b) erősíteni a fiatalok szolidaritás érzését a Közösségen belül vagy harmadik országokkal – különösen azokkal, amelyekkel a Közösség együttműködési megállapodást kötött – szervezett transznacionális közhasznú szolgálati tevékenységekben való bővülő részvételen keresztül; (1) HL C 172. , 1999. 6. 18. , 1. o. (2) HL L 184. , 1999. 7. 17. , 23. o. 16/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 109 c) bátorítani a fiatalok kezdeményező készségét, vállalkozó és alkotó kedvét annak érdekében, hogy tevékeny szerepet vál- laljanak a társadalomban, s ugyanakkor ösztönözni kívánja az európai környezetben iskolán kívüli oktatás keretében szerzett tudás értékének elismerését; d) erősíteni az ifjúsági területen folytatott együttműködést a Közösség szintjén történő helyes gyakorlat cseréjének elősegí- tésén, az ifjúsági munkások/ifjúsági vezetők képzésén, vala- mint innovatív tevékenységen keresztül. munkában és valamely tagállamban lakhellyel rendelkeznek. A korhatárok valamelyest változtathatók, ha az egyes projektek különös körülményei ezt indokolják. A tagállamok hatáskörének sérelme nélkül, a mellékletben leírt 1. 2. , 2. 2. , és 5. alprogram keretében ez a program olyan, fősza- bályként 15 és 25 év közötti korú, valamint az ifjúsági munká- ban részt vevő fiatalok számára is szólhat, akik harmadik ország lakosai. (2) Ez a program a közösségi politika egyéb idevágó területei cél- jainak eléréséhez is hozzájárul. (2) Különös figyelmet kell fordítani annak biztosítására, hogy megkülönböztetés nélkül valamennyi fiatal részt vehessen e pro- gram tevékenységeiben. 3. cikk Közösségi tevékenységek (1) E program 2. cikkben kifejtett céljait a következő alprogra- mokkal kell elérni; a hozzájuk kapcsolódó műveletek tartalmát és alkalmazási eljárásait a melléklet írja le: – Ifjúság Európáért, – európai önkéntes szolgálat, – ifjúsági kezdeményezések, – közös tevékenységek, – támogató intézkedések. (2) Ezeket az alprogramokat a következő típusú intézkedésekkel, illetve ha kell, azok kombinációival kell végrehajtani: a) a fiatalok transznacionális mobilitásának támogatása; b) az információs és kommunikációs technológiák (IKT) ifjúsági területen történő használatának támogatása; c) a tapasztalatok és a helyes gyakorlat kölcsönös cseréjét lehe- tővé tevő összeurópai szintű együttműködési hálózatok kiala- kításának támogatása; d) transznacionális projektek támogatása az Uniós állampolgár- ság és a fiataloknak az Unió fejlesztése iránt érzett elkötele- zettsége elősegítésére; e) a nyelvi készségek és a kulturális különbségek megértésének támogatása; f) az ifjúsági területen az újító szellem és a minőség fejlesztésére irányuló, transznacionális partneri viszonyon alapuló kísérleti projektek támogatása; g) összeurópai szintű módszerek kidolgozása az ifjúsági politi- kák és alakulásuk elemzésére és nyomon követésére (pl. adat- bázisok, kulcsfontosságú adatok, a „rendszerek” kölcsönös ismerete), valamint a jó gyakorlat elterjesztésére. 4. cikk A programban való részvételi lehetőség (1) Ez a program főszabályként a 15 és 25 év közötti korú, vala- mint olyan fiatalok számára készült, akik részt vesznek az ifjúsági (3) A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy különös erőfe- szítésekkel segítsék azokat a fiatalokat, akik részvétele a vonat- kozó közösségi, nemzeti, regionális vagy helyi szintű cselekvési programokban kulturális, társadalmi, fizikai, mentális, gazdasági vagy földrajzi okoknál fogva nehézségekbe ütközik, és támogas- sák a kis helyi csoportokat. A Bizottságnak ennek megfelelően figyelembe kell vennie azokat a nehézségeket, amelyekkel ezek- nek a célcsoportoknak szembe kell nézniük, hogy így harcoljanak a kirekesztés ellen. (4) A tagállamok törekednek arra, hogy megtegyék a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a program résztvevői a közösségi jog rendelkezései szerinti egészségügyi ellátást élvezhes- sék. A származási hely szerinti tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket ahhoz, hogy az európai önkéntes szolgálat részt- vevői megőrizhessék szociális védettségüket. 5. cikk A program végrehajtása, együttműködés a tagállamokkal (1) A Bizottság biztosítja azoknak a közösségi alprogramoknak a melléklettel összhangban történő végrehajtását, amelyek ennek a programnak a keretébe tartoznak. (2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve megteszi a mel- lékletben leírt lépéseket (5. alprogram) annak érdekében, hogy a lehető legjobban kiaknázza a közösségi együttműködéssel az ifjú- sági területen elért eredményeket. (3) A Bizottság és a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedé- seket annak érdekében, hogy a közösségi és nemzeti szinten lét- rehozott struktúrákat a program céljainak elérésére felhasználó- barát módon úgy alakítsák ki, hogy ezzel helyi szinten a fiatalok és egyéb partnerek e programban való részvételét megkönnyítsék, értékeljék, és figyelemmel kísérjék a program keretében szüksé- ges tevékenységeket, valamint áttekinthető tanácsadási és kivá- lasztási szempontokat alkalmazzanak. A Bizottság és a tagállamok gondoskodnak olyan intézkedések- ről, amelyek megkönnyítik a fiatalok számára a transznacionális mobilitásban való részvételt olyan intézkedésekkel, amelyek a fia- talok megfelelő tájékoztatására és a tárgyról szóló ismeretek ter- jesztésére irányulnak. A Bizottság és a tagállamok gondoskodnak arról, hogy megfelelő tájékoztatást és nyilvánosságot biztosítsa- nak azokról a tevékenységekről, amelyeket ez a program támogat. 110 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 16/1. kötet (4) A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket annak érdeké- ben, hogy biztosítsák a program hatékony működését; lehetőség szerint arra is törekednek, hogy olyan intézkedéseket fogadjanak el, amelyeket a programban való részvételt akadályozó jogi és közigazgatási tényezők kiiktatására szükségesnek és kívánatosnak ítélnek. (5) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve biztosítja az átmenetet a korábbi közösségi ifjúsági programok keretében vég- rehajtott tevékenységek (Ifjúság Európáért III. és az európai önkén- tes szolgálat), valamint az e program keretében végrehajtandó alprogramok között. 6. cikk Közös fellépések A tudás Európája felépítési folyamatának részeként ennek a programnak az intézkedései a 8. cikkben megállapított eljárással összhangban a Közösség egyéb ifjúsági, oktatási és szakképzési rokonprogramjaival és alprogramjaival közös programként is végrehajthatók. 7. cikk Az intézkedések végrehajtása (1) Azokat az intézkedéseket, amelyek e határozat végrehajtásá- hoz az alább felsoroltakkal kapcsolatban szükségesek, a 8. cikk (2) bekezdésében említett irányítóbizottsági eljárással összhangban kell meghozni: a) e program végrehajtására tett intézkedések, ideértve a program alprogramjainak éves végrehajtási munkatervét is; b) a program különféle alprogramjai közötti általános egyensúly; c) azok a kritériumok, amelyeket alkalmazni kell a decentralizál- tan lebonyolítandó alprogramok céljára szolgáló pénzössze- gek tagállamok között javasolt szétosztásának megállapítására; d) a közös alprogramok végrehajtásához szükséges intézkedések; e) a program értékelésével kapcsolatos intézkedések; erre az (3) Ahol 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkének rendelkezései alkalma- zandók, tekintettel annak 8. cikkének rendelkezéseire is. történik hivatkozás, ott a bekezdésre (4) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát. 9. cikk Finanszírozás (1) Ennek a programnak a fenti 1. cikkben meghatározott idő- szak során történő végrehajtására rendelkezésre álló pénzügyi kerete 520 millió euró. (2) Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság engedélyezi, a pénzügyi lehetőségek korlátaira való tekintettel. 10. cikk Összhang és kiegészítő jelleg (1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve, valamint az egyes programok egyedi jellegének és sajátosságának sérelme nél- kül biztosítja a Közösség többi politikája, jogi eszköze és prog- ramja viszonylatában az átfogó összhangot és kiegészítő jelleget. Különös figyelmet kell szentelni a nők és férfiak közötti egyenlő- ség előmozdítására és az esélyegyenlőségre. (2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve biztosítja a következetességet e program végrehajtása és a Közösség egyéb ifjúsággal kapcsolatos tevékenységei, különösen a kultúra és az audiovizuális ágazat, a belső piac megvalósítása, az információs társadalom, a környezet, a fogyasztóvédelem, a KKV-k, a szociális politika, a foglalkoztatáspolitika és a közegészségügy területén. (3) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve biztosítja, hogy a program intézkedései vegyék tekintetbe azokat a foglalkoztatási iránymutatásokat, amelyeket a Tanács egy összehangolt foglal- koztatáspolitikai stratégia keretében fogadott el. (4) A Bizottság köteles hatékony kapcsolatot biztosítani e pro- gram és a Közösség külkapcsolatainak keretében vállalt ifjúsági programok és tevékenységek között. f) a fiatal önkéntesek részvételét igazoló intézkedések. 11. cikk (2) Azokat az intézkedéseket, amelyek e határozat végrehajtásá- hoz bármi mással kapcsolatban szükségesek, a 8. cikk (3) bekez- désében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell lebonyolítani. 8. cikk A bizottság (1) A Bizottságot egy bizottság segíti. erre (2) Ahol az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkének rendelkezései alkalma- zandók, tekintettel annak 8. cikkének rendelkezéseire is. történik hivatkozás, ott a bekezdésre Az EFTA/EGT-országok, a társult közép-kelet-európai országok (KKEO), Ciprus, Málta és Törökország részvétele Ebben a programban részt vehetnek: – az EFTA/EGT-országok az EGT-Megállapodásban megállapí- tott feltételekkel összhangban, – a társult közép-kelet-európai országok (KKEO) az Európai Megállapodásokban, azok kiegészítő jegyzőkönyveiben és a vonatkozó Társulási Tanácsok határozataiban meghatározott feltételeknek megfelelően, – Ciprus a vele megkötendő megállapodások szerinti eljárások- kal összhangban kiegészítő előirányzatokból történő finanszí- rozással, Az 1999/468/EK határozat 4. cikke (3) bekezdésében meghatá- rozott időszak két hónap. – Málta és Törökország, a Szerződés rendelkezéseinek megfelelő kiegészítő előirányzatokból történő finanszírozással. 16/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 111 12. cikk Nemzetközi együttműködés E program keretében a Bizottság a 7. cikk szabályaival összhangban szorosabbra fűzi az együttműködést a Közösségen kívüli országokkal és a vonatkozó nemzetközi szervezetekkel, különösen az Európa Tanáccsal. 13. cikk Figyelemmel kísérés és értékelés (1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve rendszeresen figyelemmel kíséri ezt a programot. A figyelemmel kísérésbe beletartoznak a (3) bekezdésben említett jelentések és különös tevékenységek is. (2) Ezt a programot a Bizottság a tagállamokkal együttműködve rendszeresen értékeli. Az értékelés célja az, hogy növelje a 2. cikk- ben kitűzött célok elérése érdekében végrehajtott tevékenységek hatékonyságát, valamint biztosítsa, hogy a 4. cikk (2) és (3) bekez- désével összhangban szavatolt a programban való részvétel egyenlő lehetősége. Az értékelés során vizsgálni kell ennek a programnak a keretében megvalósított tevékenységek és az egyéb vonatkozó közösségi politikák, jogi eszközök és programok egymást kiegészítő jellegét is. A 8. cikk (2) bekezdésében leírt eljárás alkalmazásával megállapí- tott szempontokkal összhangban a Közösség tevékenységeinek eredményéről rendszeres külső értékelést kell adni. (4) A Bizottság az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Gazda- sági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának benyújtja: – az új tagállamok csatlakozásakor a csatlakozásnak erre a prog- ramra gyakorolt pénzügyi következményeiről szóló jelentést, amennyiben szükséges, a csatlakozásnak a programra gyako- rolt pénzügyi következményeinek kezelésére tett javaslatok- kal kiegészítve, amelyeknek összhangban kell lenniük a költ- ségvetési fegyelem és a költségvetési eljárás javításáról szóló, 1999. május 6-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti intézményközi megállapodás rendelkezéseivel és az Európai Tanács 1999. márciusában, Berlinben tartott ülésén elfogadott következtetéseivel. Az Európai Parlament és a Tanács a lehető leghamarabb határozatot hoznak ez ilyen javaslatokról, – időközi értékelő beszámoló a program végrehajtásának minő- ségi és mennyiségi szempontjairól, 2005. június 30-ig, – záróbeszámolót a program végrehajtásáról, 2007. december 31-ig. 14. cikk Hatálybalépés Ez a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba. Kelt Luxembourgban, 2000. április 13-án. (3) A tagállamok a Bizottság felé 2004. december 31-ig, illetve 2007. június 30-ig beszámolnak a program végrehajtásáról és hatásáról. az elnök N. FONTAINE az elnök A. VARA az Európai Parlament részéről a Tanács részéről 112 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 16/1. kötet MELLÉKLET A program keretében jóváhagyott finanszírozás során be kell tartani a társfinanszírozás és az addicionalitás elveit. A határozat 4. cikke (3) bekezdésével összhangban törekedni kell arra, hogy megkönnyítsék a programban való részvételi lehetőséget azoknak a fiataloknak a számára, akiknek részvétele a programban kulturális, társadalmi, fizikai, mentális, gazdasági vagy földrajzi okoknál fogva nehézségekbe ütközik, és támogatást kapjanak a kis helyi csoportok. A határozat 8. cikkében említett bizottság állapítja meg, hogy az ilyen erőfeszítések milyen konkrét formát öltsenek. A közösségi finanszírozás elosztásánál figyelembe kell venni a vállalt mobilitást elősegítő tevékenységek és az egyes tagállamokból származó fiatalok részvételi esélyeinek egyenlősége közötti egyensúly fenntartásának szükségességét; azaz a 4. cikk (3) bekezdését. A toleranciára való ösztönzésre és a különbségek elfogadására irányuló kezdeményezéseket, valamint a kirekesztés minden formája elleni harc jegyében tett intézkedéseket különös nyomatékkal kell támogatni és ösztönözni. A Közösség szívesen látja a fiatalok iskolán kívüli oktatásának keretében a kultúrát és sportot előtérbe helyező tevékenységeket. A program céljainak elérése érdekében a határozat 3. cikkében leírt intézkedések alapján öt kategóriában kell alprogramokat végrehajtani: – – – – – Ifjúság Európáért, európai önkéntes szolgálat, ifjúsági kezdeményezések, közös tevékenységek, támogató intézkedések. 1. ALPROGRAM – IFJÚSÁG EURÓPÁÉRT 1. 1. alprogram: A Közösségen belüli ifjúsági cserék A Közösség támogatja a fiatalok mobilitását elősegítő tevékenységeket, feltéve, hogy a szóban forgó tevékenységek legalább egy hétig tartanak, a Közösségen belüli projektek alapján hajtják végre őket, és az adott tagállamban lakhellyel rendelkező, főszabályként 15–25 év közötti fiatalok csoportjait érintik. A korhatárok valamelyest változtathatók, ha az egyes projektek különös körülményei ezt indokolják. Ezeknek – a fiatalok transznacionális partneri viszonyán alapuló – tevékenységeknek tevékeny részvételt kell megkívánniuk résztvevőiktől, továbbá úgy kell ezeket kialakítani, hogy lehetővé tegyék résztvevőik számára az eltérő társadalmi és kulturális valóságok felfedezését, ösztönözzék őket arra, hogy részt vegyenek más európai szintű tevékenységben vagy kezdeményezzenek ilyet. Különös figyelmet kell szentelni az olyan fiatalok részvételének, akik számára ez a legelső európai szintű tevékenység, valamint az olyan kis méretű vagy helyi csoportok bevonásának, amelyek még teljesen tapasztalatlanok összeurópai szinten. A kétoldalú és többoldalú tevékenységek közötti jobb egyensúly felé haladás érdekében a Közösség támogatása a többoldalú csoportos mobilitási tevékenységekre fokozottabban koncentrálódik majd. A kétoldalú csoportos mobilitás akkor részesül finanszírozásban, ha a célcsoport vagy valamilyen sajátos pedagógiai megközelítés indokolja. A fiatalok csoportos mobilitását ösztönző projektekbe történő tevékeny bevonását erősítő tevékenységek ennek az alprogramnak a keretében finanszírozhatók, különösen a szóban forgó fiatalok számára nyelvi vagy kultúraközi felkészülést nyújtó tevékenységek esetében. 1. 2. alprogram: Fiatalok harmadik országokkal folytatott cseréje A Közösség támogatja a fiatalok mobilitására irányuló tevékenységeket, feltéve, hogy a szóban forgó tevékenységek legalább egy hétig tartanak, közös projektek alapján hajtják végre őket, és az adott tagállamban vagy harmadik országban lakhellyel rendelkező, főszabályként 15–25 év közötti fiatalok csoportjait érintik. Ezek a mobilitási tevékenységek legalább két tagállam bevonását igénylik. Ezeknek – a fiatalok transznacionális partneri viszonyán alapuló – tevékenységeknek tevékeny részvételt kell megkívánniuk résztvevőiktől, továbbá úgy kell ezeket kialakítani, hogy lehetővé tegyék résztvevőik számára az eltérő társadalmi és kulturális valóságok felfedezését, ösztönözzék őket arra, hogy részt vegyenek más európai szinten zajló tevékenységben vagy kezdeményezzenek ilyet. Ezen felül ezeknek a projekteknek lehetővé kell tenniük a harmadik országbeli felek számára, hogy tapasztalatot szerezzenek erről a tevékenységről iskolán kívüli oktatás keretében és közreműködjenek az ifjúsági munka és kapcsolatok fejlesztéséhez. A fiatalok csoportos mobilitását ösztönző projektekbe történő tevékeny bevonását erősítő tevékenységek finanszírozhatók, különösen a szóban forgó fiatalok számára elutazásuk előtt nyelvi vagy kultúraközi felkészülést nyújtó tevékenységek esetében. 2. ALPROGRAM: EURÓPAI ÖNKÉNTES SZOLGÁLAT Ennek az alprogramnak az alkalmazásában az „ifjú önkéntes” olyan személy, aki főszabályként 15–25 éves, és valamely tagállamban lakóhellyel rendelkezik. 16/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 113 Az ifjú önkéntesek tevékeny állampolgárokként vállalják a szolidaritást konkrét formába öntő tevékenységek végzését társadalmi és személyes képességek és készségek megszerzése érdekében, amelyekkel megalapozhatják jövőbeni fejlődésüket, miközben a társadalom javát is szolgálják. E célból az ifjú önkéntesek a tagállam és a Közösség által elismert, a program 2. cikkében meghatározott céljainak megfelelő projekt keretében részt vesznek a lakóhelyüktől különböző valamely másik tagállamban vagy harmadik országban valamilyen non-profit, fizetés nélkül teljesített, az adott közösség számára fontos és korlátozott ideig (legfeljebb 12 hónapig) tartó tevékenységben. Különösen fontos az, hogy ez a tevékenység nem eredményezhet foglalkoztatási helyzetet. Teljes ellátást, szállást és mentori irányítást biztosítani kell. Az önkéntes szolgálati projekt során biztosítani kell az ifjú önkéntesek számára egészség- és egyéb szükséges biztosításokat. Az ifjú önkéntesek ellátmányt/zsebpénzt kapnak. Az európai önkéntes szolgálat az ifjú önkéntesek, a küldő szervezet és a fogadó szervezet közötti partneri viszonyon és a felelősség megosztásán alapszik. A 8. cikkben a programbizottságra vonatkozó rendelkezésekkel összhangban a Bizottság okiratot bocsát ki, amelyben igazolja az ifjú önkéntesek európai önkéntes szolgálatban való részvételét, valamint azokat a tapasztalatokat és készségeket, amiket a vonatkozó időszak alatt az önkéntes megszerzett. 2. 1. alprogram: A Közösségen belüli önkéntes szolgálat A Közösség támogatja azokat a transznacionális (korlátozott ideig tartó, főszabályként három héttől egy évig terjedő) projekteket, amelyek során fiatalok tevékenyen és személyesen vesznek részt a társadalom szükségleteinek széles skálájának (szociális, szociokulturális, környezetvédelmi, kulturális stb. ) kielégítésére irányuló tevékenységekben, amelyek révén egyidejűleg iskolán kívüli oktatás keretében társadalmi és kulturális készségekre tesznek szert. Ezek a projektek arra irányulnak, hogy a fiatalok más kultúrákkal és nyelvekkel kerüljenek kapcsolatba, új elképzelésekkel és feladatokkal szembesüljenek egy sokkultúrájú civil társadalomban. A Közösség támogatást nyújthat olyan konstrukciókhoz – különösen, ha nyelvi vagy kultúraközi elemet tartalmaznak –, amelyek célja az ifjú önkéntesek felkészítése az elindulásra, valamint könnyebb beilleszkedésük e tevékenységek során és az európai önkéntes szolgálat végeztével. Különös figyelmet kell szentelni a pedagógiai támogatásnak és a mentorok irányító munkájának. 2. 2. alprogram: Európai önkéntes szolgálat harmadik országokkal ideig tartó, A Közösség támogatja azokat a harmadik országokkal főszabályként három héttől egy évig terjedő) projekteket, amelyek során fiatalok tevékenyen és személyesen vesznek részt a társadalom szükségleteinek széles skálájának (szociális, szociokulturális, környezetvédelmi, kulturális stb. ) kielégítésére irányuló tevékenységekben, amelyek révén egyidejűleg iskolán kívüli oktatás keretében társadalmi és kulturális készségekre tesznek szert. Ezek a projektek arra irányulnak, hogy a fiatalok más kultúrákkal és nyelvekkel kerüljenek kapcsolatba, új elképzelésekkel és feladatokkal szembesüljenek egy sokkultúrájú civil társadalomban. transznacionális (korlátozott folytatott Támogatás nyújtható minden olyan tevékenységhez, amely megalapozza vagy megszilárdítja a transznacionális európai önkéntes szolgálat harmadik országokkal folytatott projektjeit vagy megszilárdítja azok fejlesztésének alapjait. A Közösség támogatást nyújthat olyan konstrukciókhoz – különösen, ha nyelvi vagy kultúraközi elemet tartalmaznak –, amelyek célja az ifjú önkéntesek felkészítése az elindulásra, valamint könnyebb beilleszkedésük e tevékenységek során és az európai önkéntes szolgálat végeztével. Különös figyelmet kell szentelni a pedagógiai támogatásnak és a mentorok irányító munkájának. 3. ALPROGRAM – IFJÚSÁGI KEZDEMÉNYEZÉSEK A fiatalok kezdeményező és alkotó készségének ösztönzése érdekében a Közösség támogatja az olyan projekteket, amelyek során fiatalok tevékenyen és közvetlenül vesznek részt újító és alkotó jellegű konstrukciókban, valamint olyanokban, amelyek a fiatalok helyi, regionális, nemzeti vagy európai szintű társadalmi elkötelezettségére összpontosítanak. Ezek a projektek lehetővé teszik a fiatalok számára kezdeményező készségük fejlesztését, valamint terveik olyan gyakorlati megvalósítását, amelyben maguk játsszák a főszerepet. A Közösség támogat minden olyan kezdeményezést, amely arra irányul, hogy az ifjú önkéntesek a lehető legjobb hasznát vegyék az önkéntes szolgálat során szerzett tapasztalataiknak, és a társadalomba történő tevékeny beilleszkedésre sarkallja őket. Azok a kezdeményezések, amelyeket a fiatalok európai önkéntes szolgálatuk leteltével vállalnak, lehetővé teszik számukra, hogy társadalmi, kulturális, szociokulturális és gazdasági jellegű munkát kezdjenek végezni vagy támogassanak, és/vagy eközben saját személyes fejlődésüket is tartsák szem előtt. A felvételnél elsőbbséget élveznek a leginkább rászoruló fiatalok. A támogatás célja az ilyen projektek más tagállamokban folytatott kezdeményezésekkel történő kibővítése transznacionális jellegük erősítése céljából, valamint a fiatalok közötti tapasztalatcserék és az együttműködés jelentős kibővítése. A segítség állhat az egész Európára kiterjedő kezdeményezések ifjú támogatói számára találkozók megszervezéséből. Anyagi segítség nyújtható az ilyen projektek közötti stabil, transznacionális partneri viszony céljából. 4. ALPROGRAM – KÖZÖS TEVÉKENYSÉGEK Tekintettel arra, hogy a szektorok közötti együttműködés előfeltételeként szükség van rugalmas és alkotó hozzáállásra, közösségi támogatás nyújtható a határozat 6. cikkében megjelölt tevékenységekre, valamint olyan tevékenységekre, amelyeket a tudás Európájával kapcsolatos más közösségi konstrukciókkal, különösen az oktatás és szakképzés terén indított programokkal együtt vállalnak. 114 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 16/1. kötet A Bizottság a tagállamokkal együttműködve arra törekszik, hogy a tudás és élethosszig tartó tanulás jó gyakorlatának közös tájékoztatási, megfigyelő és terjesztési rendszerét dolgozza ki, s ezzel párhuzamosan az oktatási és képzési célú multimédia terén közös alprogramokba kezdjen. Ezek a projektek a konstrukciók széles körét ölelik fel számos szektorból, közöttük az ifjúsági területről is. Finanszírozásuk történhet több közösségi programból egymást kiegészítő módon, végrehajtásuk pedig közös projektekre való felhívásokkal. Megfelelő intézkedéseket lehet elfogadni abból a célból, hogy elősegítsék regionális és helyi szinten az ebben a programban résztvevők és a szakképzéssel és oktatással foglalkozó programokban résztvevők közötti kapcsolatokat és interakciót. Ebben az összefüggésben támogatás nyújtható olyan tevékenységek számára, melyek a Közösség által a fiatalok számára kínált lehetőségekről növelik a tájékozottságot. 5. ALPROGRAM – TÁMOGATÓ INTÉZKEDÉSEK 5. 1. alprogram: A képzés és az együttműködés az ifjúságpolitikában résztvevők vonatkozásában Anyagi támogatás jár az alábbiakhoz: szolgálat oktatói, 1. Olyan tevékenységek, melyek képzést nyújtanak az ifjúsági munkában résztvevők számára, különösen az európai önkéntes ifjúsági kezdeményezések tanácsadói számára, akik a fiatalokat közvetlenül bevonó konstrukciókban vesznek részt, olyanokban, mint az 1. , 2. és 3. alprogramnál leírtak; ennek célja az, hogy biztosítsák az ilyen konstrukciók megfelelően magas színvonalát. Különös figyelmet kell szentelni azoknak a tevékenységeknek, amelyekkel azokat kívánjuk részvételre ösztönözni, akiknek a legnagyobb nehézségekkel kell szembenézniük ahhoz, hogy a Közösség alprogramjaiban részt vehessenek. ifjúsági munkások/vezetők, európai projekteket működtetők és 2. A transznacionális együttműködés követelményeinek megfelelő európai modulok fejlesztésére irányuló tevékenységek. 3. Olyan tevékenységek, mint a tanulmányi látogatások, megvalósíthatósági tanulmányok, szemináriumok, munkatapasztalat, amelyek közös tevékenységek vagy közös érdekeket érintő kérdések kapcsán tapasztalatcserére és a helyes gyakorlat cseréjére összpontosítanak, illetve amelyek arra irányulnak, hogy megkönnyítsék és elősegítsék az ifjúsági munka területén tevékenykedők között a fenntartható, transznacionális partneri viszonyok és/vagy a sokoldalú hálózatok kiépítését. 4. Olyan kísérleti tevékenységek, amelyek az új szemléletmódok és új együttműködési formák megvalósítása és a különböző háttérrel rendelkező résztvevők együttes erőfeszítései révén innovációs, valamint az ifjúságpolitika gazdagodásának forrásait rejtik magukban. 5. Közösségi támogatás nyújtható még olyan konferenciákhoz és szemináriumokhoz is, amelyek erősíteni kívánják az együttműködést és a jó gyakorlat cseréjét az ifjúsági területen, valamint a Közösség ifjúsággal kapcsolatos tevékenységeinek keretében támogatott projektek és tevékenységek eredményeinek előmozdításával és terjesztésével kapcsolatos egyéb intézkedésekhez. A fenti intézkedésekkel kapcsolatos tevékenységek lehetnek kizárólag Közösségen belüli jellegűek, és lehetnek olyanok, amelyekben harmadik országok is szerepelnek. Különös figyelmet kell szentelni azoknak, akik regionális vagy helyi szinten foglalkoznak fiatalokkal és semmi gyakorlatuk nincs vagy igen csekély gyakorlattal rendelkeznek az európai szintű kapcsolatok terén, valamint olyan tevékenységeknek, amelyekben fiatalok játsszák a fő szerepet. 5. 2. alprogram: A fiatalok tájékoztatása és ifjúságpolitikai tanulmányok 1. A program célkitűzéseivel összhangban, különösen pedig a fiatalok programban való részvételi lehetőségeinek javítása, kezdeményező készségük és tevékeny társadalmi részvételük növelése érdekében a Közösség arra kívánja ösztönözni az ifjúsági munkában dolgozókat, hogy európai szinten vegyenek részt a fiatalok tájékoztatásában, valamint erősítsék az együttműködést a fiatalok tagállamokban felállított, valamint közösségi szintű információs és kommunikációs rendszerei között. Ennek keretében különös hangsúlyt kell fektetni arra, hogy az együttműködést kiterjesszük az oktatás és képzés területeire, valamint a fiatalok között zajló és a velük folytatott párbeszédre. 2. Ennek megfelelően, anyagi támogatás jár az alábbi kezdeményezéseknek: – – olyan szükséges tapasztalat és készségek megszerzése, amelyekre szükség van a transznacionális együttműködésre épülő ifjúsági információs projektek, valamint az ifjúság tájékoztatásával, különösen az ifjúsági tanácsadással foglalkozó projektek megvalósításához, információ terjesztésére irányuló együttműködési projektek, melyek célja annak a területnek a fiatalok körében történő fokozott tudatosítása, amelyre a program vonatkozik, valamint annak biztosítása, hogy a fiatalok hozzáférjenek a program céljainak eléréséhez szükséges valamennyi információhoz, – olyan mechanizmusok alkalmazása – a transznacionális együttműködési projektek részeként –, amelyek lehetővé teszik a fiatalok közötti és a velük folytatható párbeszédet, különösen olyanok, amelyek erre ifjúságközpontú médiát és új technológiákat használnak fel. 3. A program céljaival kapcsolatos, ifjúságról szóló tanulmányok közül a Bizottság azokat támogatja, amelyek – egyebek között – a fiatalok érdekében tett intézkedések hatásaira, különösen az együttműködés előmozdítására összpontosítanak. Az ilyen tanulmányok elemzik más politikák az ifjúság világára gyakorolt hatásait, éstörekednek arra, hogy világosabb és átfogóbb képet nyújtsanak a fiatalok szükségleteiről, valamint azokról a körülményekről, amelyek között élnek. 16/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 115 Elsőbbségben kell részesíteni azokat a tanulmányokat, amelyek azokkal az utakkal foglalkoznak, melyeken a kevésbé előnyös helyzetű, perifériára került fiatalok indulnak el; ezek különösen azokat a tényezőket elemzik, amelyek elősegítették vagy gátolták a fiatalok társadalmi integrációját, és előtérbe állítják az iskolán kívüli oktatásból, illetve általában véve a harmadik szektorból származó tényeket. Ugyancsak előnyben kell részesíteni az újító szellem elősegítésére irányuló intézkedéseket összehasonlító, a helyi fejlődésre gyakorolt – különösen tevékenységteremtő (munkahelyteremtő, kulturális vagy társadalmi vállalkozásokat teremtő stb. ) – hatásukat kimutató tanulmányokat. Az ilyen kutatás esettanulmányok formáját is öltheti, amelyek közül a leglényegesebbeket közzé kell tenni. 5. 3. alprogram: Információ és az intézkedések láthatósága A Bizottság megtesz minden szükséges intézkedést, többek között számos forrásból összegyűjti az ifjúsági területen történt intézkedésekről szóló információt, kiaknázza az EU ifjúsági projektjei előnyeit és növeli a fiataloknak szóló közösségi szintű alprogramok észrevehetőségét azzal, hogy a velük való párbeszéd folytatásához megfelelő eszközöket alakít ki, ideértve az Internet-kapcsolatot is. 5. 4. alprogram: Támogató intézkedések 1. Nemzeti ügynökségek A Közösség a határozat 5. cikkének rendelkezéseivel összhangban támogatást nyújthat olyan struktúráknak, amelyeket tagállamok állítottak fel. 2. Műszaki segítségnyújtás és működési támogatás A program végrehajtása során a Bizottság igénybe vehet műszaki segítségnyújtó szervezeteket is, amelyeknek finanszírozása a program általános pénzügyi keretéből megoldható. Igénybe vehet szakértőket is ugyanilyen feltételek mellett. Ezen túlmenően a Bizottság értékelő tanulmányok készítését és ilyen jellegű szemináriumok, eszmecserék vagy egyéb szakértői értekezletek szervezését is vállalhatja, minthogy ezek nagy valószínűséggel elősegítik a program végrehajtását, ideértve a határozat 12. cikkének alkalmazását is. A Bizottság vállalhat tájékoztató, publikációs és terjesztési feladatokat is


title: Parere del Comitato delle regioni in merito alla "Relazione di revisione intermedia — Programmi obiettivi 1 e 6 (1994-1999): Sviluppare una cultura della gestione attraverso la valutazione: verso migliori prassi"

eurovoc_concepts:
EU programme
Structural Funds
management

formats: pdf print

text: C 226/64 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 8. 8. 2000 Parere del Comitato delle regioni in merito alla «Relazione di revisione intermedia — Programmi obiettivi 1 e 6 (1994-1999): Sviluppare una cultura della gestione attraverso la valutazione: verso migliori prassi» (2000/C 226/17) IL COMITATO DELLE REGIONI, vista la «Relazione di revisione intermedia — Programmi obiettivi 1 e 6 (1994-1999). Sviluppare una cultura della gestione attraverso la valutazione: verso migliori prassi» (COM(1998) 782 def. ); vista la decisione del suo Ufficio di presidenza del 2 giugno 1999, conforme al disposto dell’articolo 265, quinto comma del Trattato che istituisce la Comunità europea, di predisporre un parere in merito e di fondi strutturali, coesione economica e sociale, incaricare la Commissione 1 «Politica regionale, cooperazione transfrontaliera ed interregionale» della preparazione di detto documento; visto il progetto di parere (CdR 389/99 riv. 2) formulato dalla Commissione 1 il 2 febbraio 2000 (Relatore: Watson, Membro del Consiglio del distretto metropolitano di Sefton, UK/EPP), ha adottato il seguente parere il 13 aprile, nel corso della 33a sessione plenaria. 1. Introduzione 2. Il processo di valutazione intermedia La riforma del 1998 ha introdotto una procedura di 1. 1. valutazione continua dei programmi dei fondi strutturali, comprendente una valutazione ex ante, una valutazione inter- media e una valutazione ex post di tutti i programmi cofinan- ziati dall’Unione europea. Scopo di tale procedura è garantire un’erogazione efficace delle risorse dell’UE, soprattutto al fine di ridurre le disparità socioeconomiche nelle regioni comprese negli obiettivi 1 e 6. 1. 2. La relazione della Commissione contiene un esame globale della procedura, le principali conclusioni raggiunte, i principali risultati e gli adeguamenti operati e infine le implicazioni per i programmi futuri. Comprende inoltre alcune raccomandazioni per il prossimo periodo di programmazione, alle quali il Comitato desidera aggiungere le proprie. 2. 1. L’obiettivo primario dei fondi strutturali è attenuare le disparità socioeconomiche nell’ambito di apposite strategie e priorità nazionali. Le valutazioni intermedie costituiscono quindi uno strumento per accertare quali adeguamenti vadano apportati ai programmi in funzione delle mutate circostanze dell’economia nazionale. il Cio` vale particolarmente per i quattro paesi beneficiari 2. 2. del Fondo di coesione, nei quali i QCS coprono la maggior parte, se non tutto, territorio. Nel caso dell’Irlanda le valutazioni hanno determinato la ridistribuzione delle risorse verso infrastrutture pubbliche onde sostenere una rapida crescita economica. Anche fattori esogeni, come l’emergenza terremoto in Italia e la scelta della disoccupazione come priorità suprema in tutta l’Unione, hanno dettato spostamenti di accento nei programmi. 1. 3. La relazione presenta i punti salienti delle oltre cento valutazioni intermedie eseguite sui programmi degli obiettivi 1 e 6 nel periodo 1994-1999. Essendo state condotte per lo più tra il 1997 e il 1998, tali valutazioni hanno potuto tener conto degli orientamenti elaborati dalla Commissione stessa e pubblicati nel maggio 1997. Nel maggio 1997 la Commissione ha pubblicato gli 2. 3. orientamenti relativi alle priorità di fondi strutturali nella seconda metà del periodo d’attuazione. Tali orientamenti, formulati su richiesta degli Stati membri, delinea- no l’evoluzione delle politiche in tutta l’UE e stabiliscono gli elementi da trattare nelle valutazioni intermedie. intervento dei 1. 4. Le valutazioni intermedie fanno parte delle competenze concorrenti degli Stati membri, delle regioni e dell’Unione europea e assorbono in media lo 0,1 % del bilancio comples- sivo. Tendenzialmente le valutazioni 2. 4. intermedie si sono concentrate sui dati finanziari forniti dagli appositi sistemi di sorveglianza. Nella fase della valutazione intermedia non saranno disponibili molti dati sull’impatto più ampio e di più lungo periodo dei fondi strutturali. 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 226/65 3. Insegnamenti tratti dalle valutazioni intermedie Il numero di valutazioni intermedie eseguite (oltre 3. 1. cento) testimonia l’importanza che la Commissione e gli Stati membri annettono al processo di valutazione. Un elemento centrale di tali valutazioni consiste nel verificare fino a che punto un programma si presti alla valutazione e nello stabilire poi la metodologia da seguire. Le finalità principali sono: accertare il grado di raggiungimento degli obiettivi del pro- gramma a metà percorso, determinare l’impatto iniziale degli interventi e, se necessario, proporre raccomandazioni per migliorare la gestione del programma. 3. 2. Chiaramente è essenziale che i valutatori siano indipen- denti sia dalle autorità di gestione che dagli organi esecutivi, anche se la relazione riporta due esempi di valutazioni interne estremamente efficaci eseguite in Italia (unità «Valutazione» del ministero del Bilancio) e in Irlanda. A prescindere dalla metodologia usata, le valutazioni devono far riferimento ai criteri e agli obiettivi inizialmente convenuti per i programmi, in modo da consentire di misurarne il grado di avanzamento (o di non avanzamento) e di prendere le disposizioni del caso. In alcuni casi 3. 3. i partner possono anche scegliere di collaborare con centri di ricerca adeguatamente qualificati, inseriti nell’ambito di istituti di istruzione superiore o creati dalle parti sociali. Molto spesso gli esponenti di tali centri fanno parte del comitato di sorveglianza del programma ma dispongono anche delle conoscenze e delle competenze tecniche necessarie per effettuare valutazioni qualitative e quantitative. Il Comitato ritiene errato escludere tale possibilità, a patto che esistano regole chiare sui modi di collaborazione e sulla separazione dei compiti. 3. 4. In genere i comitati di sorveglianza dei programmi hanno accettato di buon grado di assumersi la responsabilità di applicare le raccomandazioni emerse dalle valutazioni e hanno istituito apposite strutture interne incaricate della valutazione, a livello sia di gestione che di applicazione delle raccomandazioni. 3. 5. Il coinvolgimento degli enti regionali è stato variabile, in funzione delle peculiarità politiche e istituzionali dei singoli Stati membri. Sembra esservi stato un coinvolgimento più diretto nei casi in cui gli interventi dei fondi strutturali sono stati realizzati per mezzo di DOCUP piuttosto che di QCS, che per loro natura tendono ad essere programmi su scala nazionale. 3. 7. Secondo la relazione della Commissione, è stato possi- bile misurare i principali effetti macroeconomici prodotti a metà percorso dai QCS negli Stati membri più grandi (i quattro paesi beneficiari del Fondo di coesione, Italia e Germania). Si registra un impatto nettamente positivo sia sulla crescita economica che sull’occupazione grazie agli interventi dei fondi strutturali, sebbene vada potenziato l’impiego di modelli integrati in grado di analizzare l’impatto sia sull’offerta che sulla domanda. In linea di massima l’impatto sull’occupazione è stato 3. 8. percentualmente inferiore a quello sulla crescita economica, partendo da un’ipotesi di aumento della produttività e conse- guente incremento dell’efficienza delle imprese. Chiaramente si manifesta una tensione tra il conseguimento della crescita economica e la creazione di posti di lavoro e, sebbene i fondi strutturali debbano prestare la dovuta attenzione agli effetti sull’occupazione, le valutazioni dovrebbero essere improntate essenzialmente al principio dell’efficienza economica degli investimenti. 3. 9. Per i programmi di dimensioni più ridotte (in genere i DOCUP) è più difficile ottenere risultati ricorrendo a modelli macroeconomici, per via degli intrecci con l’economia com- plessiva. La relazione cita il caso del Belgio come esempio di migliore prassi, mentre i risultati hanno segnalato un sensibile rischio di ritorno ad una crescita più lenta dopo il completa- mento del DOCUP. 3. 10. La relazione della Commissione contiene anche una sezione sull’efficacia degli interventi, comprendente una rasse- gna degli indicatori utilizzati. In molti casi le valutazioni hanno dato luogo ad un incisivo riesame degli indicatori fisici e d’impatto convenuti. L’efficienza invece non è stata analizzata in modo dettagliato. 3. 11. La relazione della Commissione ammette che è difficile presentare un quadro d’insieme degli output e dei risultati dei programmi perché questi non sono confrontabili nelle diverse regioni. Ovviamente cio` è riconducibile in parte al fatto che gli Stati membri e la Commissione non hanno concordato un nucleo di indicatori comuni prima dell’attuazio- ne. Anche quest’aspetto richiede un’ulteriore analisi, poiché potrebbe implicare che gli indicatori vengono modificati per adattarli alle circostanze locali. Cio` , pur essendo senz’altro accettabile laddove lo richiedano le circostanze socioeconomi- che, non deve diventare una prassi generalizzata. 3. 6. In linea di massima le relazioni di valutazione sono di qualità e standard elevati, a riprova dei progressi che si stanno compiendo in questo importante settore. Questi sono stati indotti in parte dal programma Means, volto ad agevolare il lavoro di valutazione per tutti i fondi strutturali. Su alcune relazioni il documento della Commissione esprime riserve, ad esempio per via del carattere molto accademico, del limitato oggetto di studio (la gestione invece dei risultati e degli impatti), della scarsa indipendenza e dello scarso sostegno fornito dalle autorità di gestione. 3. 12. Una caratteristica essenziale delle valutazioni interme- die è l’analisi dei sistemi di sorveglianza e dei criteri di selezione dei progetti. I programmi in corso evidenziano un sensibile sviluppo dell’impiego di indicatori quantitativi, ma numerosi programmi presentano ancora carenze sotto il profilo dei dati a disposizione e, più in generale, della quantificazione degli indicatori. E` chiaro che molti programmi non usano ancora i dati a disposizione come vero e proprio strumento di gestione in cui sono riuniti gli output, i risultati e gli impatti di natura finanziaria e fisica. C 226/66 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 8. 8. 2000 3. 13. In alcuni casi sono stati elaborati criteri sofisticati per rendere più trasparente la procedura di selezione dei progetti. intermedie hanno messo in dubbio Numerose valutazioni l’efficacia di sistemi di valutazione del genere, in quanto la trasparenza non garantisce necessariamente i migliori risultati in termini di selezione dei progetti. 3. 14. La maggior parte delle valutazioni intermedie si è rivelata un utile strumento e una fonte di informazioni per i decisori e le raccomandazioni che ne sono derivate sono state applicate dai gestori dei programmi. Una componente essenziale della riuscita delle valutazioni è stata il notevole contributo fornito dagli stessi partner al fine di migliorare l’esecuzione dei programmi. Spesso le valutazioni 3. 15. intermedie sono state usate per giustificare una ridistribuzione di risorse all’interno dei QCS/DOCUP. La relazione della Commissione indica che in quasi tutti i casi tali ridistribuzioni sono state eseguite senza intaccare le priorità strategiche dei programmi e che solo in alcuni casi sono state introdotte nuove misure. 5. Raccomandazioni 5. 1. Il Comitato, pur riconoscendo la validità degli orienta- menti dell’UE relativi alle valutazioni intermedie, raccomanda che siano messi a disposizione dei gestori dei programmi con un certo anticipo in modo da poter indirizzare più decisamente il processo. 5. 2. Il prossimo periodo di programmazione vedrà l’intro- duzione di una riserva destinata a premiare l’efficienza. Il Comitato sottolinea la necessità di indicazioni tempestive e chiare in merito ad un nucleo di indicatori europei che servano da parametro per misurare tale efficienza. Dovrebbe essere fatto tutto il possibile affinché siano disponibili prima dell’ini- zio dei programmi. 5. 3. Il Comitato sottolinea il fatto che è necessaria maggiore chiarezza nella configurazione delle valutazioni per permettere l’elaborazione in tutta l’Unione europea di relazioni confronta- bili sull’efficacia dei fondi strutturali. Più in generale, la relazione conclude che non sempre 3. 16. è stato facile valutare in che misura siano state perseguite priorità dell’intera UE. In genere è stata data la precedenza all’occupazione, all’ambiente e allo sviluppo sostenibile, alla tecnologia dell’informazione, in funzione degli spostamenti di accento intervenuti nel tempo. Il Comitato gradirebbe un atteggiamento più proattivo 5. 4. nella condivisione delle migliori prassi tra i valutatori e gli amministratori dei programmi, per assicurare che i programmi siano ideati ed eseguiti in modo tale da rendere più agevole per la valutazione individuare le migliori prassi. Nelle conclusioni della relazione, 3. 17. la Commissione sottolinea la necessità di procedure in grado di controllare anche i risultati e gli effetti finanziari, oltre a quelli di altro tipo. Cio` richiede obiettivi chiari e quantificati e indicatori per la sorveglianza e la valutazione, criteri di selezione dei progetti più adeguati, procedure di gestione semplificate e sinergie tra i diversi fondi. indicatori comuni Inoltre il Comitato vedrebbe con favore lo sviluppo di 5. 5. un nucleo di incentrati sui risultati e sull’impatto piuttosto che esclusivamente sulle attività, sugli impegni e sulla spesa, in modo da facilitare il confronto tra i fondi strutturali sul piano dell’efficienza. Tali indicatori devono contemplare, oltre al PIL, anche l’impatto più ampio dei fondi strutturali sul piano economico, sociale ed ambientale, soprattutto in relazione al nuovo obiettivo 1. 4. Le sfide future 4. 1. La relazione della Commissione sottolinea la necessità di basarsi sulle migliori prassi stabilite dalle valutazioni inter- medie, ovvero: solidità della valutazione, partecipazione dei partner, organizzazione delle valutazioni e ruolo di feedback a sostegno delle decisioni di programmazione. 4. 2. Una buona valutazione, strumento importante per la buona gestione del programma, dipende a sua volta dalla presenza di strutture capaci di gestire le attività di valutazione nell’ambito della partnership, dallo sviluppo dei sistemi di indicatori sorveglianza, da una migliore integrazione degli finanziari e fisici, da un’adeguata quantificazione dei punti di partenza, dai progressi conseguiti dalla metodologia di valutazione grazie al programma Means e dalla diffusione delle migliori prassi. La Commissione si prefigge di pubblicare un documento orientativo sulle questioni metodologiche, comprendente un elenco orientativo degli indicatori. 5. 6. Cio` permetterebbe tra l’altro di eseguire la valutazione intermedia a metà percorso invece che nel corso del quarto anno di attuazione, come è generalmente avvenuto nell’attuale periodo di programmazione. Il Comitato ritiene che l’impatto delle valutazioni intermedie sia stato affievolito dal lasso di tempo intercorso tra le valutazioni stesse e l’applicazione delle rispettive raccomandazioni. 5. 7. Il Comitato si compiace del fatto che la valutazione intermedia sia stata definita una competenza concorrente tra lo Stato membro interessato e la Commissione. Alla luce dei regolamenti generali appena adottati per il periodo di programmazione 2000-2006, ritiene che il principio dovrebbe essere esteso per includervi gli enti locali e regionali. 5. 8. Inoltre il Comitato sarebbe lieto di avere l’occasione di lavorare insieme alla Commissione per la politica regionale del Parlamento europeo per promuovere negli Stati membri una rigorosa cultura della valutazione e della sorveglianza diretta a valutare l’efficacia e l’efficienza degli interventi strutturali. 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 226/67 5. 9. Il Comitato, pur riconoscendo l’esigenza di disporre di valutatori indipendenti, è contrario a trasformare tale esigenza in requisito formale, in quanto il fine ultimo deve essere una migliore gestione dei programmi e una maggiore efficacia della loro esecuzione. Ad esempio, nei casi in cui le conoscenze e le competenze tecniche siano patrimonio di istituti di istruzione superiore, centri di ricerca tecnologica e simili, non dovrebbe essere automaticamente vietato a tali organismi lo svolgimento di attività valutative nel corso del periodo di programmazione. Andrebbero stabilite regole chiare affinché i valutatori siano sempre selezionati in modo trasparente e compreso da tutti i partner. 5. 10. Il Comitato ritiene doverosa una diffusione più capil- lare e tempestiva delle migliori prassi per il prossimo periodo Bruxelles, 13 aprile 2000. di programmazione. Il programma Means rappresenta un mezzo idoneo a tale diffusione e comprende l’elaborazione di pacchetti di strumenti e di manuali delle migliori prassi. E` essenziale che tali attività non siano indirizzate solo ai valutatori ma anche alle autorità di gestione. 5. 11. Il Comitato, pur vedendo con favore l’impiego di modelli macroeconomici come strumenti di valutazione negli Stati membri più grandi, ritiene essenziale che nella prossima generazione di programmi si faccia ricorso a modelli in cui si prendono in considerazione sia il lato della domanda sia quello dell’offerta. Il Presidente del Comitato delle regioni Jos CHABERT


title: 2000/338/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής, της 13ης Απριλίου 2000, για τροποποίηση της απόφασης 97/222/ΕΚ για την κατάρτιση καταλόγου τρίτων χωρών από τις οποίες τα κράτη μέλη επιτρέπουν την εισαγωγή προϊόντων με βάση το κρέας [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(2000) 1016] (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
health certificate
health legislation
import
meat product
originating product
third country

formats: html pdf print

text: L 117/32 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 5. 2000 ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 13ης Απριλίου 2000 για τροποποίηση της απόφασης 97/222/ΕΚ για την κατάρτιση καταλόγου τρίτων χωρών από τις οποίες τα κράτη µέλη επιτρέπουν την εισαγωγή προϊόντων µε βάση το κρέας [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθµό Ε(2000) 1016] (Κείµενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ) (2000/338/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, την οδηγία 72/462/ΕΟΚ του Συµβουλίου, της 12ης ∆εκεµβρίου 1972, για τα υγειονοµικά προβλήµατα και τα υγειονοµικά µέτρα κατά την εισαγωγή ζώων του βοείου, χοιρείου, πρόβειου και αίγειου είδους και νωπών κρεάτων ή προϊόντων µε βάση το κρέας προέλευσης τρίτων χωρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 97/79/ΕΚ (2), και ιδίως το άρθρο 21α και 22, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) Η απόφαση 97/222/ΕΚ της Επιτροπής (3), όπως τροποποι- ήθηκε από την απόφαση 1999/62/ΕΚ (4), καταρτίζει κατά- λογο τρίτων χωρών από τις οποίες τα κράτη µέλη επιτρέ- πουν την εισαγωγή προϊόντων µε βάση το κρέας. Ο κατάλογος αυτός πρέπει να επικαιροποιηθεί, προκειµένου να ληφθούν υπόψη οι συνθήκες υγιεινής στις τρίτες χώρες που εξάγουν τέτοια προϊόντα· ως εκ τούτου, είναι ανάγκη να διορθωθεί ο κωδικός χώρας για την Βραζιλία· επιπλέον, λόγω εκδήλωσης της νόσου CSF (κλασική πανώλη των χοίρων) σε ορισµένα µέρη της Τσεχικής ∆ηµοκρατίας, θα επιβληθεί θερµική επεξεργασία, σε 70 °C, των προϊόντων χοιρείου κρέατος που προέρχεται από αγριόχοιρο και θα απαιτείται η ίδια θερµική επεξεργασία, σε 70 °C, των προϊόντων χοιρείου κρέατος που προέρχονται από τη Γιου- γκοσλαβία, για λόγους συνέπειας προς τους κοινοτικούς κανόνες περί υγείας των ζώων. (3) (4) Πρέπει αντίστοιχα να τροποποιηθεί η απόφαση 97/222/ΕΚ. Τα µέτρα που προβλέπονται στην παρούσα απόφαση είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της µόνιµης κτηνιατρικής επιτροπής, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 Το παράρτηµα της απόφασης 97/222/ΕΚ τροποποιείται ως εξής: 1. το µέρος Ι αντικαθίσταται από το µέρος Ι του παραρτήµατος της παρούσας απόφασης· 2. το µέρος ΙΙ αντικαθίσταται από το µέρος ΙΙ του παραρτήµατος της παρούσας απόφασης. Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη µέλη. Άρθρο 2 Βρυξέλλες, 13 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή David BYRNE Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 302 της 31. 12. 1972, σ. 28. (2) ΕΕ L 24 της 30. 1. 1998, σ. 31. (3) ΕΕ L 89 της 4. 4. 1997, σ. 39. (4) ΕΕ L 20 της 27. 1. 1999, σ. 27. 18. 5. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 117/33 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΜΕΡΟΣ Ι Περιγραφή περιφερειακών οµαδοποιήσεων για τις χώρες που απαριθµούνται στα µέρη ΙΙ και ΙΙΙ Κωδικός ISO Χώρα BG Βουλγαρία BR Βραζιλία CZ Τσεχική ∆ηµοκρατία YU Οµοσπονδιακή ∆ηµοκρατία της Γιουγκοσλαβίας MY Μαλαισία (1) ΕΕ L 170 της 16. 6. 1998, σ. 16. (2) ΕΕ L 378 της 31. 12. 1994, σ. 11. Περιοχή Κωδικός Έκδοση Περιγραφή περιοχής BG BG-1 BG-2 BG-3 BR BR-1 CZ CZ-1 CZ-2 YU YU-1 YU-2 MY — — — — — — — — Ολόκληρη η χώρα Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ της Επιτροπής (1) (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Ολόκληρη η χώρα Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 94/984/ΕΚ της Επιτροπής (2) (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Ολόκληρη η χώρα Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Ολόκληρη η χώρα Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Όπως περιγράφεται στο παράρτηµα Ι της απόφασης 98/371/ΕΚ (όπως τροποποιήθηκε τελευταία) Ολόκληρη η χώρα MY-1 95/1 Μόνον η χερσόνησος της Μαλαισίας (δυτική Μαλαισία) L 117/34 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 5. 2000 Ι Ι Σ Ο Ρ Ε Μ ς α έ ρ κ ο τ η σ ά β ε µ ν ω τ ν ό ϊ ο ρ π α τ η τ ό ν ι ο Κ ή κ ϊ α π ω ρ υ Ε ν η τ σ ς έ γ ω γ α σ ι ε ι ο ι α τ ν ο π έ ρ τ ι π ε ς ε ί ο π ο ς ι τ ό π α ν ώ ρ ω χ ν ω τ ί ρ τ α τ α µ ή µ τ ή ς ε ρ ώ χ ς ε τ ί ρ Τ ί ν ω α σ ρ ε χ α τ α µ α τ α τ ό π α ς ό τ κ ε ( , α ρ ό φ η λ π ο ι α κ α λ η χ ό ν ο µ ) ή δ ι ε ο γ α λ α τ ν ώ κ ι τ σ α λ η θ α τ α µ ά ρ η θ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ ( ) ί ο γ α λ - ά ρ η θ α ι ρ γ Ά ά τ ω ρ ε τ π α ι ρ γ Ά ή δ ι ε ο γ α λ α ι ρ γ Ά α λ η χ ό ν ο µ α ι ρ γ Ά ι ο ρ ι ο χ ό ι ρ γ Α α λ η χ ί δ α ι ρ γ Ά α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 α τ α µ ά ρ η θ ν η λ π ( ) ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ α ν ε µ ό φ ε ρ τ κ ε ή δ ι ε ο γ α λ α τ α µ ά ρ η θ ά τ ω ρ ε τ π α ν ε µ ά κ ι ρ ε λ υ ο π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ ι σ ό κ ι Ο α λ η χ ό ν ο µ α λ η χ ί δ α ν ε µ ) ή δ ι ε ο ρ ι ο χ ( α τ α µ ά ρ η θ ι ο ρ ί ο χ - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α λ η χ ί δ α ν ε µ α τ α µ ά ρ η θ ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ν η λ π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ α β ό ρ π ή δ ι ε ο ο β O S I ι ο τ ι σ ό κ ι Ο. 1 - ο γ ι α α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 ς η τ α µ ή µ τ ή ς ή γ ω γ α τ α κ α ρ ώ Χ ς ό κ ι δ ω Κ — Α — — — — — — — — — Α — — — — — ∆ Α ∆ ∆ ∆ ∆ — ∆ Α — — Α Α Α Β — Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α — — — — — — — — — Α — — — — — — — Γ Α ∆ ∆ ∆ ∆ Γ Γ Γ Β Γ Α ∆ Β Β Β Γ Γ Α ∆ Α Α ∆ Γ Γ Γ Β Γ Α Α Β Β Β Γ Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α ∆ Α ∆ ∆ ∆ ∆ — ∆ Α — — Α Α Α Β — Α Α Α Α Α Α Α Β Α Α Β Β Α Α Α Β Β Α Γ Α ∆ ∆ ∆ ∆ Β Γ Γ Β Γ Α Α Β Β Β Γ Γ Α ∆ Α Α ∆ Β Γ Γ Β Γ Α Α Β Β Β Γ Γ Α ∆ Α Α ∆ Β Γ Γ Β Γ Α Α Β Β Β Γ 1 - G B α ί ρ α γ λ υ ο Β 2 - G B α ί ρ α γ λ υ ο Β 3 - G B α ί ρ α γ λ υ ο Β ) 1 ( ή ν ι τ ν ε γ ρ Α R A α ί λ α ρ τ σ υ Α U A α ί ρ α γ λ υ ο Β G B 1 - R B α ί λ ι ζ α ρ Β α ν ά υ ο σ τ ο π Μ W B α ί σ ω ρ ο κ υ ε Λ Y B ν ι έ ρ χ α π Μ H B α ί λ ι ζ α ρ Β R B ς ά δ α ν α Κ A C α ί τ ε β λ Ε H C ή λ ι Χ L C ς η τ α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ ϊ α Λ N C ς α ν ί Κ α ί β µ ο λ ο Κ O C ς ο ρ π ύ Κ Y C 18. 5. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 117/35 ί ν ω α σ ρ ε χ α τ α µ α τ α τ ό π α ς ό τ κ ε ( , α ρ ό φ η λ π ο ι α κ α λ η χ ό ν ο µ ) ή δ ι ε ο γ α λ α τ ν ώ κ ι τ σ α λ η θ α τ α µ ά ρ η θ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ ( ) ί ο γ α λ - ά ρ η θ α ι ρ γ Ά ά τ ω ρ ε τ π α ι ρ γ Ά ή δ ι ε ο γ α λ α ι ρ γ Ά α λ η χ ό ν ο µ α ι ρ γ Ά ι ο ρ ι ο χ ό ι ρ γ Α α λ η χ ί δ α ι ρ γ Ά α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 α τ α µ ά ρ η θ ν η λ π ( ) ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ α ν ε µ ό φ ε ρ τ κ ε ή δ ι ε ο γ α λ α τ α µ ά ρ η θ ά τ ω ρ ε τ π α ν ε µ ά κ ι ρ ε λ υ ο π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ ι σ ό κ ι Ο α λ η χ ό ν ο µ α λ η χ ί δ α ν ε µ ) ή δ ι ε ο ρ ι ο χ ( α τ α µ ά ρ η θ ι ο ρ ί ο χ - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α λ η χ ί δ α ν ε µ α τ α µ ά ρ η θ ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ν η λ π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ α β ό ρ π ή δ ι ε ο ο β O S I ι ο τ ι σ ό κ ι Ο. 1 - ο γ ι α α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 ς η τ α µ ή µ τ ή ς ή γ ω γ α τ α κ α ρ ώ Χ ς ό κ ι δ ω Κ — — — Α — Α — — — — — — — — Α Α — — — Α Α Α — — Α — Α Α ∆ — — — ∆ ∆ — — ∆ — Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α — — — — — — — — — — — — — — — — — — — ∆ Α ∆ Γ Β Α Α Α Γ Β — — Β ∆ Α Β Β Β Β Β Α Α Β Β Β Β — — Γ Γ Β Β Β Γ Γ Β Β Β Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α — — — ∆ Α Α ∆ — — — ∆ ∆ — — ∆ — Α Α Α Α Β Α Α Α Γ Β Α Α Α Γ Β Α Α Α Γ Β 1 - Z C α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ ι χ ε σ Τ 2 - Z C α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ ι χ ε σ Τ α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ ι χ ε σ Τ Z C α ί ν ο θ σ Ε α ί π ο ι θ ι Α E E T E — — — — α ί δ ν α λ ι ο ρ Γ R G Β Α Α Β Β Α Β Β ∆ Α Β Β Β Β Β Α Α Β Β Β Β Β Α Α Β Β Β Β κ γ ν ο Κ κ γ ν ο Χ K H α ί τ α ο ρ Κ R H α ί ρ α γ γ υ Ο U H λ ή α ρ σ Ι α ί δ ν Ι α ί δ ν α λ σ Ι L I N I S I α υ ν έ Κ E K — — — — ) α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ( α έ ρ ο Κ R K Α Α Β Β Α Γ Γ Β Β Β Γ Γ Β Β Α Γ Γ Β Β Α ς α ί ν ο δ ε κ α Μ ς η τ α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ ι β α λ σ ο κ γ υ ο ι Γ ν η ώ ρ Π K M α ί ν α υ ο θ ι Λ I L α ί ν ο τ ε Λ V L ο κ ό ρ α Μ A M η ρ ά κ σ α γ α δ α Μ G M L 117/36 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 5. 2000 ί ν ω α σ ρ ε χ α τ α µ α τ α τ ό π α ς ό τ κ ε ( , α ρ ό φ η λ π ο ι α κ α λ η χ ό ν ο µ ) ή δ ι ε ο γ α λ α τ ν ώ κ ι τ σ α λ η θ α τ α µ ά ρ η θ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ ( ) ί ο γ α λ - ά ρ η θ α ι ρ γ Ά ά τ ω ρ ε τ π α ι ρ γ Ά ή δ ι ε ο γ α λ α ι ρ γ Ά α λ η χ ό ν ο µ α ι ρ γ Ά ι ο ρ ι ο χ ό ι ρ γ Α α λ η χ ί δ α ι ρ γ Ά α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 α τ α µ ά ρ η θ ν η λ π ( ) ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ α ν ε µ ό φ ε ρ τ κ ε ή δ ι ε ο γ α λ α τ α µ ά ρ η θ ά τ ω ρ ε τ π α ν ε µ ά κ ι ρ ε λ υ ο π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ ι σ ό κ ι Ο α λ η χ ό ν ο µ α λ η χ ί δ α ν ε µ ) ή δ ι ε ο ρ ι ο χ ( α τ α µ ά ρ η θ ι ο ρ ί ο χ - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α λ η χ ί δ α ν ε µ α τ α µ ά ρ η θ ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ν η λ π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ α β ό ρ π ή δ ι ε ο ο β O S I ι ο τ ι σ ό κ ι Ο. 1 - ο γ ι α α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 ς η τ α µ ή µ τ ή ς ή γ ω γ α τ α κ α ρ ώ Χ ς ό κ ι δ ω Κ — — — — — — Α — — Α Α — — — — — — — — — — ∆ — ∆ ∆ Α Α — Α — — ∆ Α — ∆ ∆ ∆ — Α Α Α — Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α — — — — — Α — — — — — — — — Α — — — — — Β ∆ — — Β Α ∆ Γ ∆ Γ Β ∆ ∆ Β Β Β — — — Β ∆ — — Β Α Α Γ Α Γ Β Α Α Β Β Β — — Α Α Α — Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α Α — ∆ — ∆ ∆ Α Α — Α — ∆ ∆ Α — Α — ∆ — — Β Α — — Β Α Α Β Α Β Β Α Α Β Β Β — — — Β ∆ — — Β Α ∆ Γ ∆ Γ Β ∆ ∆ Β Β Β — — — Β ∆ — — Β Α Α Γ Α Γ Β Α Α Β Β Γ — — — Β Α — — Β Α Α Γ Α Γ Β Α Α Β Β Γ — — ς ο ι κ ί ρ υ α Μ U M α τ λ ά Μ T M α ί σ ι α λ α Μ Y M ό κ ι ξ ε Μ X M 1 - Y M α ί σ ι α λ α Μ ) 1 ( α ι π µ µ α Ν ί A N α ί δ ν α λ η Ζ α έ Ν Z N η ά υ ο γ α ρ α Π α ί ν ω λ ο Π L P Y P α ί ν α µ υ ο Ρ O R α ί σ ω Ρ U R η ρ ύ ο π α κ γ ι Σ G S α ί ν ε β ο λ Σ I S α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ ι κ α β ο λ Σ η δ ν ά λ ι ζ α υ ο Σ K S Z S η δ ν ά λ ϊ α Τ H T α ί σ η ν υ Τ N T α ί κ ρ υ ο Τ R T α ί ν α ρ κ υ Ο A U 18. 5. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 117/37 ί ν ω α σ ρ ε χ α τ α µ α τ α τ ό π α ς ό τ κ ε ( , α ρ ό φ η λ π ο ι α κ α λ η χ ό ν ο µ ) ή δ ι ε ο γ α λ α τ ν ώ κ ι τ σ α λ η θ α τ α µ ά ρ η θ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ ( ) ί ο γ α λ - ά ρ η θ α ι ρ γ Ά ά τ ω ρ ε τ π α ι ρ γ Ά ή δ ι ε ο γ α λ α ι ρ γ Ά α λ η χ ό ν ο µ α ι ρ γ Ά ι ο ρ ι ο χ ό ι ρ γ Α α λ η χ ί δ α ι ρ γ Ά α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 α τ α µ ά ρ η θ ν η λ π ( ) ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ι α κ α ι λ έ ν υ ο κ α ν ε µ ό φ ε ρ τ κ ε ή δ ι ε ο γ α λ α τ α µ ά ρ η θ ά τ ω ρ ε τ π α ν ε µ ά κ ι ρ ε λ υ ο π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ ι σ ό κ ι Ο α λ η χ ό ν ο µ — — — — — — — Α ∆ — — — ∆ ∆ Α Α Α Α Α Α Α — — — — — Α — Α — Γ ∆ Γ Γ Β Α — Γ Α Γ Γ Β Α Α Α Α Α Α Α Α ∆ ∆ ∆ ∆ ∆ ∆ Α Α Α Α Α Α Α α λ η χ ί δ α ν ε µ ) ή δ ι ε ο ρ ι ο χ ( α τ α µ ά ρ η θ ι ο ρ ί ο χ - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 Α Β ∆ ∆ ∆ Γ Β α λ η χ ί δ α ν ε µ α τ α µ ά ρ η θ ν ώ δ ι ε ο ρ ι ο χ ν η λ π - ό φ ε ρ τ κ Ε. 2 α τ α β ό ρ π ή δ ι ε ο ο β O S I Α Α ∆ Α ∆ Γ Γ Α Α ∆ Α ∆ Γ Γ α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ α ι δ ν ο π σ ο µ Ο ς α ί β α λ σ ο κ γ υ ο ι Γ ς η τ α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ α ι δ ν ο π σ ο µ Ο 1 - U Y ς α ί β α λ σ ο κ γ υ ο ι Γ ς η τ α ί τ α ρ κ ο µ η ∆ ή κ α ι δ ν ο π σ ο µ Ο 2 - U Y ς α ί β α λ σ ο κ γ υ ο ι Γ ς η τ η ά υ ο γ υ ο ρ υ Ο ς ή κ ι ρ Y U U Y - ε µ Α ς ε ί ε τ ι λ ο Π ς ε ν έ µ ω ν Η S U ) 1 ( ή κ ι ρ φ Α α ι τ ό Ν A Z ) 1 ( ε υ ο π µ ά π µ Ζ ι W Z ι ο τ ι σ ό κ ι Ο. 1 - ο γ ι α α τ ι σ ό κ ι Ο α τ ι σ ό κ ι Ο. 1 ς η τ α µ ή µ τ ή ς ή γ ω γ α τ α κ α ρ ώ Χ ς ό κ ι δ ω Κ. ) g n o t l i b ( ο ι λ ή ν ο τ σ ν ω ν έ µ α ρ ε ξ ς ο τ α έ ρ κ ν ω ί χ α µ ε τ ι α κ ς α έ ρ κ ο τ η σ ά β ε µ ν ω τ ν ό ο ρ π ϊ ν ω ν έ µ ω ι ρ ε τ σ α π ς α ί σ α γ ρ ε ξ ε π ε ς ι ε σ ή τ ι α π α ς ε τ σ ι χ ά λ ε ς ι τ ε µ ά κ ι τ ε χ σ Ι Ι Ι ς ο ρ έ µ ε π έ λ Β ) 1 (


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1203/00 van Bart Staes (Verts/ALE) aan de Raad. Het gebruik van Duitse granaatkoppen bij een chemische aanval van het Turkse leger.

eurovoc_concepts:
Germany
Thuringia
UN convention
application of EU law
application of the law
arms control
chemical weapon
disarmament
military cooperation

text: 13. 2. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 46 E/143 (2001/C 46 E/164) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1196/00 van William Newton Dunn (ELDR) aan de Commissie (12 april 2000) Betreft: Religieuze vervolging in India Uit diverse staten van India komen berichten over aanvallen op christelijke gemeenschappen, gepaard gaande met moorden, groepsverkrachtingen, afstraffingen, bedreigingen en vernieling en ontheiliging van kerken. Intussen zijn er in een aantal Indiase staten initiatieven genomen voor wetgeving waarmee beoogd wordt de godsdienstvrijheid te beperken. In de deelstaat Orissa bij voorbeeld heeft de regering eind 1999 een verordening uitgevaardigd houdende een verbod tot bekering zonder voorafgaande toestemming van de plaatselijke politie en van de districtsmagistraat. In deelstaat Gujurat werd vorig jaar een wets- ontwerp inzake godsdienstvrijheid ingediend waarin zware straffen werden voorgeschreven voor het misdrijf van de bekering van personen van de ene godsdienst naar een andere. Hoewel het wetsontwerp in februari jl. werd ingetrokken wordt het waarschijnlijk geacht dat er gepoogd zal worden om dit later nieuw leven in te blazen. Christenen ter plaatse geloven dat het wetsontwerp een subjectieve interpretatie mogelijk maakt en gebruikt kan worden om hun humanitaire inspanningen onder de armen te dwars- bomen en om openlijke uitingen van geloofsbeleving in te perken. Is de Commissie in het licht van deze gebeurtenissen voornemens de kwestie van de religieuze verdraag- zaamheid en vrijheid op de komende topconferentie EU-India aan de orde te stellen? Antwoord van de heer Patten namens de Commissie (16 mei 2000) De Commissie deelt de bezorgdheid van het geachte parlementslid en wenst erop te wijzen dat de delegatie van de Commissie te New Delhi de toestand met betrekking tot de religieuze minderheden in India, waaronder die van de christenen, nauwlettend blijft volgen en er verslag over uitbrengt. De delegatie van de Commissie doet zulks in nauw overleg met de vertegenwoordigingen van de lidstaten te New Delhi. Sedert in 1998 de aanvallen op christelijke gezinnen en instellingen in frequentie toenamen, hebben de ambassadeurs steeds hun bezorgdheid terzake medegedeeld aan de Indiase regering. De regering van India heeft sedertdien een Nationale Commissie voor minderheden in het leven geroepen. Deze is in het bijzonder belast met de bescherming van de religieuze minderheden in India en de behandeling van klachten. Ofschoon deze Nationale Commissie voor minderheden niet over gerechtelijke bevoegdheden beschikt, wordt gehoopt dat zij een matigende invloed op extremistische groeperingen zal blijven uitoefenen en aldus zal bijdragen aan de bevestiging van het in de grondwet van India neergelegde beginsel van seculier overheidsbestuur en van vrije beoefening van godsdienst. Met betrekking tot de in de vraag bedoelde initiatieven voor wetgeving van een aantal Indiase deelstaten zal de Commissie haar delegatie te New Delhi opdragen nauw samen te werken met de collega(cid:146)s van vertegenwoordigingen van de lidstaten, ten behoeve van analyses van de feitelijke omstandigheden en de gevolgen van discriminerende wetgeving die een belemmering zou kunnen vormen voor de vrijheid van godsdienst van christelijke en andere religieuze groeperingen in India. Uitgaande van hun bevindingen zal de Commissie haar partners raadplegen en beslissen in hoeverre, in welke vorm en in welk forum de Indiase autoriteiten hierover eventueel worden benaderd. (2001/C 46 E/165) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1203/00 van Bart Staes (Verts/ALE) aan de Raad (13 april 2000) Betreft: Het gebruik van Duitse granaatkoppen bij een chemische aanval van het Turkse leger In antwoord op de schriftelijke vraag E-2386/99 (1) deelt de Raad mee dat (cid:132)de door het geachte parlementslid genoemde bronnen niet ter kennis van de Raad zijn gebracht(cid:148). C 46 E/144 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 13. 2. 2001 De informatiebronnen over (cid:129) de Duitse hulp bij de bouw van een laboratorium voor chemische wapens in Turkije, (cid:129) het gebruik van chemische wapens door het Turkse leger tegen de Koerdische PKK-beweging en (cid:129) de Duitse herkomst (Buck en Depyfag) van door het Turkse leger gebruikte chemische granaatkoppen werden nochtans vermeld in de inleiding van de betrokken vraag. Het betreft met name: (cid:129) het Duitse Ministerie van Defensie, (cid:129) het ZDF-programma Kennzeichen D en (cid:129) een onderzoek van de Universiteit van M(cid:252)nchen. Bovendien wordt in punt 3 en punt 5 van de schriftelijke vraag E-2386/99 letterlijk gesteld dat de Raad door middel van de vraag (cid:132)op de hoogte is gebracht van dit feit(cid:148) (i. c. de bouw van een laboratorium voor chemische wapens en het gebruik van chemische wapens). Zal de Raad alsnog informatie inwinnen bij de Universiteit van M(cid:252)nchen over de Duitse herkomst (Buck en Depyfag) van de door het Turkse leger gebruikte granaatkoppen bij een chemische aanval tegen de Koerdische PKK-beweging op 11 mei 1999? Zo neen, waarom weigert de Raad informatie in te winnen over de Duitse herkomst (Buck en Depyfag) van de door het Turkse leger gebruikte granaatkoppen bij een chemische aanval tegen de Koerdische PKK- beweging op 11 mei 1999, gezien de strijdigheid ervan met het CWC-verdrag? Zo ja, zal de Raad zijn onvrede over deze inbreuk op het CWC-verdrag alsnog kenbaar maken aan de Duitse en de Turkse regering? (1) PB C 280 E van 3. 10. 2000, blz. 38. (2001/C 46 E/166) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1204/00 van Bart Staes (Verts/ALE) aan de Raad (13 april 2000) Betreft: Het gebruik van Duitse granaatkoppen bij een chemische aanval van het Turkse leger In antwoord op de schriftelijke vraag E-2386/99 (1) deelt de Raad mee dat (cid:132)de door het geachte parlementslid genoemde bronnen niet ter kennis van de Raad zijn gebracht(cid:148). De informatiebronnen over (cid:129) de Duitse hulp bij de bouw van een laboratorium voor chemische wapens in Turkije, (cid:129) het gebruik van chemische wapens door het Turkse leger tegen de Koerdische PKK-beweging en (cid:129) de Duitse herkomst (Buck en Depyfag) van door het Turkse leger gebruikte chemische granaatkoppen werden nochtans vermeld in de inleiding van de betrokken vraag. Het betreft met name: (cid:129) het Duitse Ministerie van Defensie, (cid:129) het ZDF-programma Kennzeichen D en (cid:129) een onderzoek van de Universiteit van M(cid:252)nchen. Bovendien wordt in punt 3 en punt 5 van de schriftelijke vraag E-2386/99 letterlijk gesteld dat de Raad door middel van de vraag (cid:132)op de hoogte is gebracht van dit feit(cid:148) (i. c. de bouw van een laboratorium voor chemische wapens en het gebruik van chemische wapens)


eurovoc_concepts:
Türkiye
human rights
prisoner
rule of law
the EU's international role

text: C 40/422 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 7. 2. 2001 Torsdag, den 13. april 2000 H. der påpeger, at den måde Iran behandler dette spørgsmål på, ikke stemmer overens med dets erklæ- rede mål om at ville skabe et samfund baseret på menneskerettigheder, lov og ret og søge stærkere bånd til Vesten, I. der anser Amnesty Internationals rapport om de generelle fængselsforhold i Iran for at være meget belastende, opfordrer Irans myndigheder til at sørge for, at de anklagede får en retfærdig retssag, herunder at 1. internationale observatører kan få adgang til retssagen; 2. 3. anmoder om, at de anklagede øjeblikkeligt bliver løsladt, hvis disse betingelser ikke bliver opfyldt; opfordrer Rådet til at udsende en officiel delegation, som skal besøge fangerne; 4. opfordrer Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen til fuldt ud at tilslutte sig Parlamentets holdning, til nøje at følge, hvorledes retssagen bliver gennemført og til at tage behørig hensyn til udfaldet af den, når de overvejer at etablere mere normale og gensidigt fordelagtige forbindelser med Iran på grundlag af respekt for de grundlæggende menneskerettigheder; opfordrer de iranske myndigheder til at indføre et stop for dødsstraf og til at overholde menneske- 5. rettighederne for fanger og for religiøse mindretal og de grundlæggende principper for lov og ret; 6. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, Irans regering og myndigheder, De Forenede Staters regering, Israels regering og formanden for FN’s Menneskerettigheds- kommission. 11. Menneskerettigheder: Akin Birdal B5-0352, 0358, 0368, 0379 og 0385/2000 Europa-Parlamentets beslutning om fængslingen af Akin Birdal Europa-Parlamentet, 1 der henviser til sine tidligere beslutninger om menneskerettighedssituationen i Tyrkiet og navnlig sin beslutning af 14. maj 1998 (1) og 19. november 1998 (2) om Akin Birdal, A. der henviser til, at Tyrkiet for nylig fik status som EU-ansøgerland på Det Europæiske Råds møde i Helsinki i december 1999, B. der henviser til, at Tyrkiet har ratificeret den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettig- heder og grundlæggende frihedsrettigheder, C. der minder om, at statssikkerhedsdomstolen den 1. september 1998 idømte Akin Birdal, formand for den tyrkiske menneskerettighedsorganisation (IHD), ét års fængsel og betaling af en bøde på 420 000 TL med den begrundelse, at en tale af Birdal på verdensfredsdagen udgjorde en anstiftelse til had, samt at den overordnede ledelse for de strafferetlige afdelinger under appeldomstolen stadfæstede statssik- kerhedsdomstolens dom, og bemærker, at der ikke findes nogen højere national domstol, som Birdal kan appellere til, og at Kommissionen allerede i 1998 i sin rapport om Tyrkiets fremskridt hen imod tiltrædelse erklærede, at selve karakteren af disse domstole (statssikkerhedsdomstolen) ikke giver de tiltalte mulighed for en retfærdig retssag, D. der henviser til, at Birdal blev alvorligt såret under et mordforsøg i 1998, og til, at det i en lægerapport fra Ankaras statslige hospital, udstedt den 22. marts i år, konstateredes, at de fortsatte virkninger af disse skader var til fare for hans liv, en rapport som imidlertid to dage senere blev mod- sagt af det retsmedicinske institut i Istanbul, (1) EFT C 167 af 1. 6. 1998, s. 220. (2) EFT C 379 af 7. 12. 1998, s. 266. 7. 2. 2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 40/423 Torsdag, den 13. april 2000 E. F. der henviser til, at Birdal var blevet løsladt den 25. september 1999 af helbredsmæssige grunde, men at det tyrkiske retsvæsen den 30. marts 2000 besluttede, at han skulle afsone resten af sin straf i fængsel, der henviser til, at den tyrkiske straffelov og især artikel 312, som begrænser udtryksfriheden i Tyrkiet, ligeledes har medført, at Necmettin Erbakan, den tidligere premierminister, Erdogan, tidligere borgme- ster i Istanbul, såvel som journalister, forfattere og politiske personligheder ligeledes er blevet dømt, G. der bemærker, at Ecevit, premierminister, dagen før Birdal blev fængslet, forsikrede besøgende med- lemmer af Europa-Parlamentet om, at straffeloven, herunder artikel 312, skulle ændres i den nærmeste fremtid, er yderst skuffet over, at Birdal er blevet fængslet igen, ikke kun på grund af sympati for personen 1. selv, men også fordi Tyrkiet herved viser manglende god vilje i sine forbindelser med EU, fordømmer fængslingen af ham og insisterer på, at de tyrkiske myndigheder øjeblikkeligt sætter ham og alle de øvrige politiske fanger på fri fod; ser denne hændelse som et klart tegn på, at de tyrkiske myndigheder langt fra forstår, hvad et 2. fremtidigt EU-medlemskab betyder; understreger og minder om, at det går ind for konklusionerne fra topmødet i Helsinki og nøje over- 3. holdelse af københavnskriterierne vedrørende respekten for menneskerettighederne i ansøgerlandene; 4. opfordrer indtrængende den tyrkiske regering til at genskabe den gryende reform- og demokratise- ringsproces, der syntes at være fremherskende, netop inden Tyrkiet officielt blev anerkendt som et EU- ansøgerland; 5. opfordrer Tyrkiets regering og de politiske partier til at udnytte den igangværende proces med revision af forfatningen til i Helsinki-aftalernes ånd at iværksætte hastende reformer, der gør det muligt for den tyrkiske stat at garantere væsentlige demokratiske rettigheder, som udtryks- og talefrihed, i over- ensstemmelse med dets forpligtelser som ansøgerland, og opfordrer til yderligere reformer, som kan gøre det tyrkiske retsvæsen virkeligt uafhængigt; pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, den tyrkiske regering og 6. den tyrkiske nationalforsamling. 12. Menneskerettigheder: Tibet B5-0343, 0353, 0361, 0369, 0373 og 0377/2000 Europa-Parlamentets beslutning om Tibet Europa-Parlamentet, 1 der henviser til sine tidligere beslutninger om besættelsen af Tibet og de kinesiske myndigheders undertrykkelse af det tibetanske folk, A. der henviser til, at respekten for menneskerettighederne indtager en fremtrædende plads som prioritet i EU’s politikker og er et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper, B. der henviser til, at regeringen i Beijing nægter at give FN’s højkommissær for menneskerettigheder, Mary Robinson, indrejsetilladelse til Tibet, C. der understreger, at de igangværende uformelle drøftelser mellem den kinesiske regering og de religiøse ledere i Tibet ikke har ført til en forbedring af menneskerettighedssituationen i landet, navnlig hvad angår ytringsfriheden, D. der henviser til, at Dalai Lama har rettet en appel til det internationale samfund om en indsats for en fredelig løsning af det tibetanske problem,


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 766/2000 af 13. april 2000 om ansøgninger om importlicenser for havrekerner, bearbejdet på anden måde, der nyder godt af de i forordning (EF) nr. 2369/96 fastsatte betingelser

eurovoc_concepts:
import licence
import policy
oats
quantitative restriction
tariff quota

text: L 94/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 4. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 766/2000 af 13. april 2000 om ansøgninger om importlicenser for havrekerner, bearbejdet på anden måde, der nyder godt af de i forordning (EF) nr. 2369/96 fastsatte betingelser KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1095/96 af 18. juni 1996 om iværksættelse af indrømmelserne i liste CXL, der i blev udarbejdet forbindelse med artikel XXIV, stk. 6, i GATT (1), særlig artikel 1, og afslutningen af forhandlingerne efter april 2000, omfatter den 10. en mængde på 1 700,024 t havrekerner, bearbejdet på anden måde, og den maksimale mængde, der kan indgås forpligtelse om, er på 329,68 t. Procentsatsen for nedsættelse af mæng- derne i de importlicensansøgninger, der blev indgivet den 10. april 2000, som opfylder betingelserne, i forord- ning (EF) nr. 2369/96, bør derfor fastsættes — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: (1) (2) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2369/96 af 12. december 1996 om åbning og forvaltning af et toldkon- for 10 000 tons havrekerner, bearbejdet på tingent anden måde, i KN-kode 1104 22 98 (2), ændret ved forordning (EF) nr. 630/97 (3), er der fastsat særlige indførslerne i for bestemmelser forbindelse med det kontingent. tilrettelæggelsen af Efter artikel 3, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2369/96 fastsætter Kommissionen en procentsats for nedsættelse importlicensansøgningerne af mængderne, hvis de i anførte mængder overstiger de mængder, der kan indgås forpligtelse om. De licensansøgninger, der blev indgivet Artikel 1 Ansøgninger om importlicenser for havrekerner, bearbejdet på anden måde, der opfylder betingelserne i forordning (EF) nr. 2369/96, blev indgivet den 10. april 2000 og er meddelt Kommissionen, antages for de deri anførte mængder multipli- ceret med en koefficient på 0,194. Ansøgninger, der ikke er meddelt Kommissionen, afvises. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 14. april 2000. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 13. april 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 146 af 20. 6. 1996, s. 1. (2) EFT L 323 af 13. 12. 1996, s. 8. (3) EFT L 96 af 11. 4. 1997, s. 5