title: WRITTEN QUESTION E-1115/00 by Theresa Villiers (PPE-DE) to the Commission. Protection of animals during transport.

eurovoc_concepts:
competence of the Member States
infringement of EU law
transport of animals

text: 6. 3. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 72 E/19 Pharmaceuticals are administered to the animals during rearing and to prevent disease. Eggs that are laid during that period or immediately thereafter must of course be destroyed. The same also applies if the treatment is suspended. It is absolutely essential for a necessary transition period to be allowed to lapse to enable the substances administered to pass out of the hens(cid:146) systems, a requirement clearly not complied with in these cases. Consumption of eggs contaminated with antibiotics results in certain bacteria becoming more resistant and in human beings adapting to the substances, whereby the effectiveness of antibiotics when used to treat sickness is undermined. Will the Commission state if it is familiar with this problem and if it proposes to take action to guarantee consumer protection in this connection, thereby protecting the health of European Union citizens? Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (9 June 2000) According to Annex II of Council Directive 96/23/EC of 29 April 1996 on measures to monitor certain substances and residues thereof in live animals and products (1), surveillance of antibacterial substances, these including sulfonamides and quinolones, must be done in eggs, regardless of whether or not substances have already been authorised to treat laying hens. The Commission has not received the Italian national report of results for 1999 on the surveillance programme. Following the Honourable Member(cid:146)s question, a request has been addressed to the Italian authorities about this incident and, depending on the reply, appropriate measures will be taken. (1) OJ L 125, 23. 5. 1996. (2001/C 72 E/022) WRITTEN QUESTION E-1115/00 by Theresa Villiers (PPE-DE) to the Commission (11 April 2000) Subject: Protection of animals during transport Five reports published by the Commission during 1999 on veterinary missions to various Member States show widespread breaches of Council Directive 91/628/EEC (1) (as amended by Council Directive 95/29/ EC (2)) on the protection of animals during transport. What steps is the Commission taking to remind Member States that: 1. 2. they should reject route plans which contain no arrangements for sheep and cattle to be unloaded and given food, water and 24 hours rest after travelling for 29 hours; and that (cid:145)basic(cid:146) vehicles which fail to comply with Council Regulation 411/98 (3) should not be used to transport animals on journeys exceeding 8 hours. (1) OJ L 340, 11. 12. 1991, p. 17. (2) OJ L 148, 30. 6. 1995, p. 52. (3) OJ L 52, 21. 2. 1998, p. 8. Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (22 May 2000) The Commission is aware that journeys which are in breach of the provisions of Council Directive 91/ 628/EEC of 19 November 1991 on the protection of animals during transport and amending Directives 90/425/EEC and 91/496/EEC (1) as amended by Council Directive 95/29/EC of 29 June 1995 (2) are still taking place in the Community. C 72 E/20 Official Journal of the European Communities EN 6. 3. 2001 Member States are responsible for the day-to-day enforcement of Community legislation. Commission experts, however, carry out periodic on-the-spot checks to ensure uniform application of the Directive and that the authorities of the Member States are monitoring compliance with the requirements of this Directive. The approval of improper route plans by the authorities and the use of vehicles which fail to comply with Council Regulation (EC) No 411/98 of 16 February 1998 on additional animal protection standards applicable to road vehicles used for the carriage of livestock on journeys exceeding eight hours (3) are infringements which have been reported by inspection missions of the food and veterinary office (FVO) of the Commission. Infringement proceedings in relation to the protection of animals during transport have been opened against Greece and others are being prepared in relation to some other Member States. In the meantime, the Commission has recently taken several additional steps to improve various aspects of the protection of animals during transport. Article 13 of Council Directive 91/628/EEC as amended by Council Directive 95/29/EC provides for the Commission to submit a report to the Council on the experience acquired by the Member States since the implementation of the Directive, possibly accompanied by proposals. The report will be presented to the Council before June 2000 taking into account all available information and in particular the findings of the FVO missions which the Honourable Member mentioned. The Commission will put forward proposals to amend current legislation to ensure better enforcement in the light of the conclusions of the above- mentioned report. (1) OJ L 340, 11. 12. 1991. (2) OJ L 148, 30. 6. 1995. (3) OJ L 52, 21. 2. 1998. (2001/C 72 E/023) WRITTEN QUESTION E-1159/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission (11 April 2000) Subject: White Paper on Food Safety and the European Food Authority The White Paper on Food Safety (COM(1999) 719 final) was published in January 2000. Chapter 4 is concerned with establishing a European Food Authority (EFA). Chapter 5 considers legislation on food safety. Labelling has become a trade policy issue in many different fields including food safety. The Commission is seeking multilateral guidelines on labelling (section 99). It makes sense to use the same labelling rules for imported products as for products produced in the EU. Will the Commission seek to ensure that multilateral labelling guidelines are at least equivalent to EU rules? If so, has any action already been taken on these lines in an international context? If not, why is the labelling guidelines of equivalent value and what alternatives are Commission opposed to multilateral available to the Commission for applying the same labelling rules to imported food as to food produced in the EU? Answer given by Mr Lamy on behalf of the Commission (16 June 2000) The policy of the Commission is that compulsory labelling should be applied equally to both Community products and imports from third countries. Current Community legislation on food labelling already sets general and specific rules applicable to both Community and imported products. To date, these requirements have not been challenged. Nevertheless, there are important factors which should be taken into account in the context of international trade


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/16/EK (2000. gada 10. aprīlis), ar ko groza Padomes Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību un Padomes Direktīvu 96/25/EK par barības sastāvdaļu apriti

eurovoc_concepts:
animal nutrition
health control
marketing standard
product quality
raw material

formats: html pdf print

text: 03/29. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 73 32000L0016 L 105/36 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 3. 5. 2000. EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2000/16/EK (2000. gada 10. aprīlis), ar ko groza Padomes Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību un Padomes Direk- tīvu 96/25/EK par barības sastāvdaļu apriti EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 152. panta 4. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzi- numu (2), pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju, saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (3), tā kā: (1) (2) Padomes 1995. gada 22. decembra Direktīva 95/69/EK, kas paredz dažu dzīvnieku barības nozarē strādājošu uzņēmumu un starpnieku apstiprināšanas un reģistr- ēšanas nosacījumus un kārtību un kas groza Direktīvas 70/524/EEK, 74/63/EEK, 79/373/EEK un 82/471/EEK, paredz apstiprinājuma numura piešķiršanas principu dažiem uzņēmumiem vai starpniekiem; caurskatāmības nolūkā, kā arī, lai atvieglotu pārbaudes, attiecīgā gadī- jumā uz etiķetes vai dokumentā, kas pavada barības reģistrācijas vai maisījumus, būtu jāpieprasa uzrādīt apstiprinājuma numuru. tirdzniecību (4) barības maisījumu Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/373/EEK 2. panta par 1. punkts definē barības maisījuma minimālo uzgla- bāšanas ilgumu kā laika periodu, kurā barības maisījums, ja to glabā atbilstīgos apstākļos, saglabā savas raksturīgās īpašības; ietver visas īpašības, kas nosaka barības maisījuma kvalitāti un jo īpaši tajā esošo piedevu efektivitāti; šo efektivitāti rāda garantijas termiņa beigu datums, kas jānorāda saskaņā ar Padomes Direktīvu 70/524/EEK (5); tāpēc visos gadī- jumos, kad piedevas minimālais uzglabāšanas ilgums ir faktors, kas ierobežo barības maisījuma kvalitāti, šo “raksturīgās īpašības” termins (3) (4) (5) lpp. (1) OV C 261, 19. 8. 1998. , 3. (2) OV C 101, 12. 4. 1999. , 89. (3) Eiropas Parlamenta 1998. gada 16. decembra atzinums (OV C 98, lpp. ), kas apstiprināts 1999. gada 16. septembrī, 9. 4. 1999. , 150. Padomes 1999. gada 15. novembra kopējā nostāja (OV C 17, 20. 1. 2000. , 1. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 2000. gada 15. marta lēmums. lpp. uzglabāšanas datumu uzskata par izšķirīgu, nosakot barības maisījuma minimālo tomēr Direktīvas 79/373/EEK 5. d panta 1. punkta otrās daļas attiecīgais noteikums nenodrošina pietiekamu skaidrību un tālab tas būtu jāaizstāj. ilgumu; ir termins izmantots Direktīvas 79/373/EEK vācu redakcijā termina “tirdznie- cība” (Vermarktung) vietā, ko sastop arī citu valodu redak- cijās, tā kā nozīmes atšķiras, valodu redakcijas vajag saskaņot; tā kā jaunākajās direktīvās, kas attiecas uz dzīvnieku barību, parasti izmanto terminus “laišana apritē” vai “aprite”, Direktīva 79/373/EEK būtu atbilstīgi jākoriģē un jāietver termina “aprite” (“laišana apritē”) definīcija. (Verkehr); “aprite” Saskaņā ar Direktīvu 79/373/EEK Komisijas Lēmums 91/516/EEK (6) nosaka to sastāvdaļu sarakstu, kuru izmantošana barības maisījumos ir aizliegta, lai aizsar- gātu cilvēku un dzīvnieku veselību; šis aizliegums tomēr neattiecas uz šādu sastāvdaļu kā barības sastāvdaļu apriti, nedz arī uz šo vielu izmantošanu par barības sastāv- daļām lopkopības saimniecībās. Lai šo stāvokli labotu, pirmkārt, ir jāpaplašina Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/25/EK par barības sastāvdaļu apriti, kas groza Direktīvas 70/524/EEK, 74/63/EEK, 82/471/EEK un 93/74/EEK un atceļ Direk- tīvu 77/101/EEK (7), ietverot sastāvdaļu izmantošanu; otrkārt, lai aizstātu Komisijas Lēmumu 91/516/EEK, būtu jāsastāda to sastāvdaļu saraksts, kuru aprite ir aizliegta vai kurus aizliegts izmantot par barības sastāvdaļām, ierobežojumi būtu vispārēji un attiektos gan uz pašu barības sastāvdaļu izmantošanu, gan uz to izmantošanu barības maisī- jāgroza Direktīva jumos; 79/373/EEK. tā kā tādēļ būtu atbilstīgi lai šie aizliegumi vai arī barības (4) OV L 332, 30. 12. 1995. , 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izda- rīti ar Padomes Direktīvu 1999/29/EK (OV L 115, 4. 5. 1999. , 32. lpp. ). (5) OV L 86, 6. 4. 1979. , 30. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 1999/61/EK (OV L 162, 26. 6. 1999. , 67. lpp. ). (6) OV L 270, 14. 1. 1970. , 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 45/1999 (OV L 6, 12. 1. 1999. , 3. lpp. ). (7) OV L 281, 9. 10. 1991. , 23. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izda- rīti ar Komisijas Lēmumu 1999/420/EK (OV L 162, 26. 6. 1999. , 69. lpp. ). 74 (6) (7) (8) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/29. sēj. Pieredze arī liecina, ka dažos blakusproduktos, kas bijuši pakļauti rūpnieciskiem procesiem, var būt vielas, kuras var nelabvēlīgi ietekmēt vidi, lai gan tās neapdraud dzīv- nieku vai cilvēku veselību; tāpēc arī jāparedz, ka barības sastāvdaļas nekādi nedrīkst apdraudēt vidi. barībā izcelsmes 1990. gada 27. novembra Direktīva Padomes 90/667/EEK, kas nosaka veterināros noteikumus attie- cībā uz dzīvnieku atkritumu utilizāciju un pārstrādi, to laišanu tirgū un patogēnu vielu novēršanu dzīvnieku vai zivju groza Direktīvu un 90/425/EEK, paredz noteikumus attiecībā uz dzīvnieku atkritumu laišanu tirgū lietošanai, kas nav saistīta ar cilvēku uzturu, un Direktīva 96/25/EK paredz notei- kumus par marķēšanu, norādot lietotājiem precīzu infor- māciju par produktu un visus lietošanas ierobežojumus; ir jānodrošina, lai dokumenti, kas attiecas uz veterinā- rijas nozari un dzīvnieku barību, būtu saskaņoti pilnībā. kas veselības Lai lietotājiem un kontroles iestādēm nodrošinātu līdz- ekli, kā pārbaudīt barības sastāvdaļu izcelsmi un atbil- stību vērā Direktīvu garantijām, ņemot 90/667/EEK, norādēm, ko prasa sniegt par šīm barības sastāvdaļām, jāpievieno ražošanas uzņēmuma nosau- apstiprinājuma numurs, partijas kums un adrese, atsauces numurs un cita informācija, kas nodrošina barības sastāvdaļu izcelsmes noteikšanu. reģistrēšanas nosacījumus un kārtību (1), vai attiecīgā gadījumā – reģistrācijas numurs, ko uzņēmumam piešķir saskaņā ar šīs direktīvas 10. pantu. (1) OV L 125, 23. 5. 1996. , 35. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 1999/61/EK (OV L 162, 26. 6. 1999. , 67. lpp. ). ”; 3. Ar šādu tekstu aizstāj 5. d panta 1. punkta otro daļu: “Ja citi Kopienas noteikumi attiecībā uz barības maisījumiem prasa norādīt minimālo uzglabāšanas ilgumu vai garantijas termiņa beigu datumu, pirmajā daļā minētajā norādē sniedz tikai vistuvāko datumu. ”; 4. Svītro c) apakšpunktu 10. pantā. 5. Svītro vārdus “un b) un c) apakšpunktā minētie saraksti” 10. panta e) apakšpunktā. 6. Ar šādu punktu papildina 10. a pantu: “3. Dalībvalstis nosaka to, ka barības sastāvdaļas, kas uzskaitītas Direktīvas 96/25/EK 11. panta b) apakšpunktā sniegtajā sarakstā, nedrīkst izmantot barības maisījumu gata- vošanā kā barības sastāvdaļas saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem. ”; 7. Terminu “tirdzniecība” viscaur direktīvā aizstāj ar terminu “aprite”. (9) Būtu atbilstīgi 96/25/EK. jāgroza Direktīvas 79/373/EEK un 8. (neattiecas uz tekstu angļu valodā) IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. Direktīvu 96/25/EEK groza šādi: 2. pants 1. pants Direktīvu 79/373/EEK groza šādi: 1. Ar šādu apakšpunktu papildina 2. pantu: 1. Nosaukumu aizstāj ar šādu nosaukumu: “Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/25/EK par barības sastāvdaļu apriti un izmantošanu, kas groza Direk- tīvas 70/524/EEK, 74/63/EEK, 82/471/EEK un 93/74/EEK un atceļ Direktīvu 77/101/EEK”. ; 2. Ar šādu tekstu aizstāj 1. panta 1. punktu: Šo direktīvu piemēro barības sastāvdaļu apritei un “1. izmantošanai Kopienā. ”; “m) “laišana apritē” vai “aprite” – pārdošanai paredzētas barības maisījumu turēšana, ieskaitot piedāvāšanu pārdošanai vai kādu citu nodošanas veidu trešajām personām, bez maksas vai par maksu, kā arī pati pārdošana un citi nodošanas veidi. ”; 3. Ar šādu tekstu aizstāj 3. pantu: “3. pants 2. Ar šādu tekstu aizstāj 5. panta 1. punkta k) apakšpunktu: “k) sākot no 2001. gada 1. aprīļa apstiprinājuma numurs, ko uzņēmumam piešķir saskaņā ar 5. pantu Padomes Direktīvā 95/69/EK, kas nosaka dažu dzīvnieku barības sektorā strādājošu uzņēmumu un starpnieku apstiprināšanas un 22. decembra 1995. gada – Neierobežojot pienākumus, ko paredz citi Kopienas notei- kumi, dalībvalstis nosaka, ka barības sastāvdaļas var laist apritē Kopienā tikai tad, ja tie ir nebojāti, ar nevainojamu un tirgus prasībām atbilstošu kvalitāti. Tās paredz, ka apritē laistās vai izmantotās barības sastāvdaļas nedrīkst apdraudēt dzīvnieku vai cilvēku veselību, nedz arī vidi un tos nedrīkst laist apritē maldinošā veidā. ”; 03/29. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 75 4. Ar šādu tekstu aizstāj 5. panta 1. punkta g) apakšpunktu: 3. pants “g) nosaukums vai firmas nosaukums un adrese, vai ražošanas uzņēmuma reģistrētā uzņēmējdarbības vieta, apstiprinājuma numurs, partijas atsauces numurs vai citi dati, kas ļauj noteikt barības sastāvdaļas izcelsmi, ja uzņēmums ir jāapstiprina saskaņā ar: 1. lai Normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, izpildītu šīs direktīvas prasības, dalībvalstis pieņem un publicē līdz 2001. gada 3. maijam. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Apstiprinātos noteikumus piemēro, vēlākais, no 2001. gada 3. novembra. Kad dalībvalstis paredz tādus pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikā- cijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu likumu notei- 2. kumus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva. 4. pants Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. 5. pants Luksemburgā, 2000. gada 10. aprīlī Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs N. FONTAINE priekšsēdētājs J. GAMA — Direktīvu 90/667/EEK, (1) — Kopienas pasākumiem, kas ar 13. pantā izklāstīto procedūru sastādāmajā sarakstā; saskaņā iekļauti h) nosaukums vai firmas nosaukums un tās personas adrese vai reģistrētā uzņēmējdarbības vieta, kas atbild par šajā punktā minētajiem datiem, ja šī persona nav g) apakšpunktā minētais ražotājs. ”; 5. Šādi groza 11. pantu: a) vārdus “14. pants” aizstāj ar “13. pants”; b) ar šādu tekstu aizstāj b) apakšpunktu: “b) sastāda sastāvdaļu sarakstu, kuru aprite vai izman- tošana dzīvnieku ēdināšanas nolūkā ir ierobežota vai aizliegta, lai nodrošinātu to atbilstību 3. pantam; c) grozījumus b) punktā minētajā sarakstā apstiprina, ņemot vērā jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas; d) pielikuma grozījumus jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas. ” apstiprina, ņemot vērā (1) OV L 363, 27. 12. 1990. , 51. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izda- rīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu (OV C 241, 29. 8. 1994. , 155. lpp. )


title: INTERROGAZIONE SCRITTA P-1234/00 di Karin Scheele (PSE) alla Commissione. Plastificante dietilesiladipato nel PVC.

eurovoc_concepts:
Austria
European social policy
food inspection
packaging product
plastics

text: 28. 12. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 374 E/211 esperienza professionale presso una scuola francese Ł subordinata all(cid:146)ottenimento a pieni voti di un diploma di lingua tedesca, il cosiddetto «Gro(cid:223)es Deutsches Sprachdiplom». Se sono poi accertate ulteriori differenze rispetto alle vigenti norme che disciplinano l(cid:146)accesso alla professione di insegnante, la stessa persona deve inoltre sottoporsi ad ulteriori prove attitudinali ovvero effettuare tirocini di adattamento. Come giudica la Commissione l(cid:146)obbligo di produrre detti certificati (diploma di lingua tedesca, prove 1. attitudinali, tirocini di adattamento) visti il divieto di discriminazione dei cittadini dell(cid:146)Unione europea e il principio della «libera circolazione delle persone»? Considerando che, il settore dell(cid:146)istruzione rientra nelle 2. competenze degli Stati membri e delle regioni, detti principi non vengono elusi subordinando il riconoscimento a requisiti tali da rendere praticamente impossibile il libero esercizio della professione di insegnante in un altro Stato membro? in virtø del principio di sussidiariet(cid:224), Risposta del sig. Bolkestein a nome della Commissione (18 maggio 2000) Il riconoscimento delle qualifiche di insegnante Ł disciplinato dalla direttiva 89/48/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1988, relativa ad un sistema generale di riconoscimento dei diplomi di istruzione superiore che sanzionano formazioni professionali di una durata minima di tre anni (1). Tale direttiva stabilisce che i cittadini di uno Stato membro hanno il diritto di esercitare in un altro Stato membro una professione per la quale sono pienamente qualificati nel proprio Stato membro d(cid:146)origine. La direttiva non armonizza i diversi corsi di formazione richiesti in ogni Stato membro per l(cid:146)accesso alle varie professioni. Per questa ragione, l(cid:146)articolo 4 della direttiva stabilisce che lo Stato membro ospitante possa imporre all(cid:146)immigrante una misura compensativa (cioŁ, a scelta del richedente, una prova attitudinale o un tirocinio d(cid:146)adattamento) qualora vi siano differenze sostanziali tra l(cid:146)istruzione e la formazione dell(cid:146)immigrante ed i requisiti prescritti dallo Stato membro ospitante. Le autorit(cid:224) bavaresi, di conseguenza, hanno il diritto di imporre al possessore di un titolo di insegnante conseguito in un altro Stato membro un tirocinio d(cid:146)adattamento o una prova attitudinale allo scopo di colmare le lacune che vengano riscontrate nella sua istruzione e formazione professionale rispetto a quanto si richiede in Baviera. I requisiti linguistici, secondo l(cid:146)articolo 3, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 1612/68 del Consiglio, del lavoratori all(cid:146)interno della Comunit(cid:224) (2), sono 15 ottobre 1968, relativo alla libera circolazione dei compatibili con il diritto comunitario quando sono giustificati dalla natura dell(cid:146)impiego. La Corte di giustizia ha stabilito che il posto di insegnante in istituti d(cid:146)istruzione professionale Ł di natura tale da giustificare il requisito della conoscenza linguistica ai sensi dell(cid:146)articolo 3, paragrafo 1 del citato regolamento, a patto che tale requisito sia imposto in modo proporzionato e non discriminatorio (sentenza del 28 novembre 1989, causa C-379/87). La Commissione reputa che la legislazione bavarese non contravvenga a tali princ(cid:236)pi, dal momento che prevede che l(cid:146)autorit(cid:224) competente possa accettare altre prove, oltre al «Gro(cid:223)es Deutsches Sprachdiplom», della conoscenza linguistica del richiedente. A quanto consta alla Commissione, le autorit(cid:224) bavaresi richiedono il «Gro(cid:223)es Deutsches Sprachdiplom» solo quando l(cid:146)immigrante non pu(cid:242) fornire altre prove della conoscenza linguistica necessaria per insegnare le materie specifiche che rientrano nell(cid:146)autorizzazione richiesta. (1) GU L 19 del 24. 1. 1989. (2) GU L 257 del 19. 10. 1968. (2000/C 374 E/250) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1234/00 di Karin Scheele (PSE) alla Commissione (10 aprile 2000) Oggetto: Plastificante dietilesiladipato nel PVC Nei supermercati austriaci Ł normale che alcuni prodotti alimentari, come ad esempio il formaggio gi(cid:224) tagliato in porzioni, vengano impacchettati in pellicole per alimenti (ad esempio PVC). Questi imballaggi C 374 E/212 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 28. 12. 2000 estensibili in PVC contengono tra l(cid:146)altro il plastificante dietilesiladipato, sospettato di essere nocivo alla salute. A contatto con gli alimenti, soprattutto se grassi, parte di questo plastificato passa agli alimenti stessi. Nella direttiva della Commissione 89/109/CEE (1) del 21. 12. 1989 (nella versione della direttiva 95/3/CE) (2) relativa ai materiali e oggetti di materia plastica destinati a venire a contatto con i prodotti alimentari, si fissa un limite massimo generale di 60 mg/kg. Un(cid:146)indagine condotta dall(cid:146)Istituto per l(cid:146)igiene alimentare di Salisburgo (Austria) ha dimostrato tuttavia che nel 73 % dei casi questo valore viene superato, cos(cid:236) come talvolta viene superata di addirittura quattro volte la dose giornaliera tollerabile. 1. La Commissione ha di recente effettuato o commissionato studi sui possibili effetti nocivi sulla salute del dietilesiladipato, o prevede di farlo nel prossimo futuro? Qualora studi del genere siano gi(cid:224) stati realizzati, quali sono i loro risultati? Ha essa gi(cid:224) preso in considerazione la possibilit(cid:224) di vietare l(cid:146)uso delle pellicole in PVC (soprattutto 2. quelle contenenti dietilesiladipato) come materiale d(cid:146)imballaggio per i prodotti alimentari? Prevede essa d(cid:146)introdurre un valore limite specifico per il dietilesiladipato? In tal caso, che valore 3. intende proporre? (1) GU L 40 dell(cid:146)11. 2. 1989, pag. 38. (2) GU L 41 del 23. 2. 1995, pag. 44. Risposta del Commissario Byrne A nome della Commissione (10 maggio 2000) La Commissione Ł consapevole dei problemi causati dalla migrazione dei plastificanti nei prodotti 1. alimentari grassi e pertanto ha richiesto i parere del Comitato scientifico dell(cid:146)alimentazione (CSA) circa la tossicit(cid:224) del dietilesladipato (DEHA). Il Comitato scientifico dell(cid:146)alimentazione s(cid:146)interessa delle questioni relative alle sostanze che entrano in contatto con gli alimenti. Il CSA, nella riunione del 16 dicembre 1994, ha definito la dose giornaliera tollerabile (DGT) per questa sostanza, fissandola a 0,3 mg per kg di peso corporeo (mg/kg pc). Ci(cid:242) significa che una persona del peso di 60 kg pu(cid:242) tollerare giornalmente nel corso della vita un(cid:146)esposizione pari a 18 mg di DEHA. Il Ministero dell(cid:146)agricoltura britannico ha eseguito due studi per stimare quale sia l(cid:146)esposizione reale dei consumatori, prendendo in considerazione il livello di DEHA nell(cid:146)alimentazione quotidiana dei cittadini del Regno Unito. Il risultato di entrambi gli studi Ł stato che l(cid:146)esposizione stimata dei consumatori era inferiore (nel caso del secondo studio, notevolemente inferiore) alla soglia di tolleranza definita dal Comitato scientifico. 2. No. Un divieto di utilizzazione delle pellicole in PVC (in particolare quelle contenenti dietilesiladi- pato) non si giustifica sulla base della documentazione scientifica disponibile. Tuttavia, la Commissione continuer(cid:224) a controllare gli sviluppi in questo settore. S(cid:236). La Commissione sta preparando un nuovo emendamento della direttiva della Commissione 3. 98/128/CEE del 23 febbraio 1990 relativa ai materiali e oggetti di materia plastica destinati a venire in contatto con i prodotti alimentari (1), per regolamentare la migrazione specifica di DEHA. In questa fase Ł prematuro indicare la soglia massima prevista per la migrazione specifica. In effetti non sono ancora state completate le consultazioni delle parti interessate (Stati membri, laboratori, ecc. ) e si aspetta di ricevere altri dati statistici che potrebbero influenzare la stima dell(cid:146)esposizione reale e la posizione della Commissione in proposito. (1) GU L 75 del 21. 3. 1990


title: Komission asetus (EY) N:o 746/2000, annettu 10 päivänä huhtikuuta 2000, tuontilupien antamisesta korkealaatuiselle tuoreelle, jäähdytetylle tai jäädytetylle naudanlihalle

eurovoc_concepts:
Canada
United States
beef
import licence
product quality

formats: pdf print

text: 11. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 89/5 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 746/2000, annettu 10 päivänä huhtikuuta 2000, tuontilupien antamisesta korkealaatuiselle tuoreelle, jäähdytetylle tai jäädytetylle naudanlihalle EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon korkealaatuista tuoretta, jäähdytettyä tai jäädy- tettyä naudanlihaa ja jäädytettyä puhvelinlihaa koskevien tariffi- kiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 27 päivänä touko- kuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 936/97 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 134/1999 (2), sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) Asetuksen (EY) N:o 936/97 4 ja 5 artiklassa säädetään saman asetuksen 2 artiklan f alakohdan tarkoittamien lihojen tuontilupahakemusten ja niiden myöntämisen ehdot. Asetuksen (EY) N:o 936/97 2 artiklan f alakohdassa vahvistetaan sellaisen Amerikan yhdysvalloista ja Kana- lähtöisin olevan korkealaatuisen dasta peräisin ja tuoreen, jota jäädytetyn naudanlihan, voidaan 1 päivästä heinäkuuta 1999 30 päivään kesä- erityisin edellytyksin, määräksi kuuta 2000 tuoda 11 500 tonnia. jäähdytetyn tai (3) On otettava huomioon, että tässä asetuksessa säädettyjä tuontilupia voidaan käyttää niiden koko voimassa- oloajan vain, jollei olemassa olevista eläinlääkinnällisistä järjestelyistä muuta johdu, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Jokainen 1—5 päivänä 1. huhtikuuta 2000 esitetty asetuksen (EY) N:o 936/97 2 artiklan f alakohdassa tarkoitettua jäädytettyä naudan- korkealaatuista tuoretta, lihaa koskeva tuontilupahakemus hyväksytään kokonaisuudes- saan. jäähdytettyä tai 2. Asetuksen (EY) N:o 936/97 5 artiklan mukaisesti saa 9 567,157 tonnista jättää lupahakemuksia toukokuun 2000 viiden ensimmäisen päivän ajan. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 11 päivänä huhtikuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 10 päivänä huhtikuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 137, 28. 5. 1997, s. 10. (2) EYVL L 17, 22. 1. 1999, s. 22


title: Verordnung (EG) Nr. 1335/2000 des Rates vom 10. April 2000 über die Ausfuhr bestimmter EGKS-Stahlerzeugnisse aus Bulgarien in die Gemeinschaft für den Zeitraum 1. Januar bis 31. Dezember 2000 (Verlängerung des Systems der doppelten Kontrolle)

eurovoc_concepts:
Bulgaria
European Community
export
import policy
iron and steel product
transport document

text: 27. 6. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 154/1 I (Veröffentlichungsbedürftige Rechtsakte) VERORDNUNG (EG) Nr. 1335/2000 DES RATES vom 10. April 2000 über die Ausfuhr bestimmter EGKS-Stahlerzeugnisse aus Bulgarien in die Gemeinschaft für den Zeitraum 1. Januar bis 31. Dezember 2000 (Verlängerung des Systems der doppelten Kontrolle) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen insbesondere auf Artikel 133, Gemeinschaft, (3) Die mit der Verordnung (EG) Nr. 86/98 (4) erlassenen Durchführungsvorschriften der Gemeinschaft müssen daher verlängert werden — auf Vorschlag der Kommission, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Das Europa-Abkommen zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Bulgarien andererseits (1) ist am 1. Februar 1995 in Kraft getreten. Mit Beschluß Nr. 2/2000 des Assoziationsrates EU- Bulgarien vom 23. Mai 2000 (2) haben die Vertragspar- teien das mit dem Beschluß Nr. 3/97 des Assoziations- rates (3) eingeführte System der doppelten Kontrolle für den Zeitraum vom 1. Januar bis 31. Dezember 2000 verlängert. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Verordnung (EG) Nr. 86/98 findet gemäß den Bestim- mungen des Beschlusses Nr. 2/2000 im Zeitraum vom 1. Januar bis 31. Dezember 2000 weiterhin Anwendung. Im Titel, in der Präambel und in Artikel 1 Absätze 1 und 4 der genannten Verordnung wird die Zeitangabe „1. Januar bis 31. Dezember 1999“ durch den „1. Januar bis 31. Dezember 2000“ ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amts- blatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt mit Wirkung vom 1. Januar 2000. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Geschehen zu Luxemburg am 10. April 2000. Im Namen des Rates Der Präsident J. GAMA (1) ABl. L 358 vom 31. 12. 1994, S. 3. (2) Siehe Seite 22 dieses Amtsblatts. (3) ABl. L 13 vom 19. 1. 1998, S. 85. (4) ABl. L 13 vom 19. 1. 1998, S. 29. Verordnung geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1002/98 (ABl. L 123 vom 13. 5. 1999, S. 18)


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1191/00 von Timothy Kirkhope (PPE-DE) an die Kommission. Alteinbezugspflicht für Bier.

eurovoc_concepts:
EU law - national law
catering industry
exclusive distribution agreement
jurisdiction

text: C 53 E/96 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 20. 2. 2001 zur ˜nderung des Anhangs der Richtlinie 75/318/EWG des Rates zur Angleichung der Rechts- und Verwaltungsvorschriften der Mitgliedstaaten (cid:252)ber die analytischen, toxikologisch-pharmakologischen und (cid:228)rztlichen oder klinischen Vorschriften und Nachweise (cid:252)ber Versuche mit Arzneimittel (2) regelt ausf(cid:252)hrlich die praktische Anwendung dieser Bestimmung und kann f(cid:252)r die Zulassung etablierter pflanzlicher Arznei- mittel besonders hilfreich sein. Es obliegt den Aufsichtsbeh(cid:246)rden der Mitgliedstaaten, die obigen Grunds(cid:228)tze des Arzneimittelrechts der Gemeinschaft anzuwenden und konkrete Entscheidungen (cid:252)ber Zulassungen und Einschr(cid:228)nkungen (z. B. (cid:132)nur nach (cid:228)rztlicher Vorschrift(cid:147)) f(cid:252)r spezielle pflanzliche Produkte zu treffen. Die Kommission plant keinen Vorschlag zur ˜nderung dieser Vorgehensweise. Die praktische Anwendung der vorgenannten Bestimmungen f(cid:228)llt in erster Linie in die Zust(cid:228)ndigkeit der Mitgliedstaaten. Die Kommission verweist den Herrn Abgeordneten jedoch auf die T(cid:228)tigkeit der Arbeits- gruppe f(cid:252)r pflanzliche Arzneimittel der Agentur f(cid:252)r die Beurteilung von Arzneimitteln (EMEA) in London, die zu dem Zweck eingesetzt wurde, die allm(cid:228)hliche Harmonisierung der Bewertung der Unbedenklichkeit und Wirksamkeit pflanzlicher Arzneimittel in der Gemeinschaft zu f(cid:246)rdern. Berichte (cid:252)ber die T(cid:228)tigkeit dieser Arbeitsgruppe k(cid:246)nnen von der EMEA-Website http://www. eudra. org/emea. html abgerufen werden. (1) ABl. 22 vom 9. 2. 1965. (2) ABl. L 243 vom 15. 9. 1999. (2001/C 53 E/126) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1191/00 von Timothy Kirkhope (PPE-DE) an die Kommission (10. April 2000) Betrifft: Alteinbezugspflicht f(cid:252)r Bier Nahezu 700 Klagen wurden gegen die Inntrepreneur Pub Company im Zusammenhang mit der G(cid:252)ltigkeit der Verpflichtung eingereicht, wonach ihre Pub-P(cid:228)chter Bier von einem von ihr benannten Hersteller kaufen m(cid:252)ssen ((cid:132)die Biermarkenbezugspflicht(cid:147)). Viele P(cid:228)chter glauben, da(cid:223) diese Bezugspflicht gegen die EG-Wettbewerbsregel gem(cid:228)(cid:223) Artikel 81 (ex Artikel 85) des EG-Vertrags verst(cid:246)(cid:223)t. Der Fall Crehan vs. Courage wurde vom britischen Berufungsgericht vor den Europ(cid:228)ischen Gerichtshof gebracht, doch lie(cid:223) das Oberhaus in zwei weiteren F(cid:228)llen keine Berufung zu. Kann die Kommission best(cid:228)tigen, ob Artikel 234 (ex 177) des EG-Vertrags Bestimmungen enth(cid:228)lt, wonach eine Frage, (cid:252)ber die ein nationales Gericht entscheiden soll, gegen dessen Spruch es nach nationalem Recht kein Rechtsmittel gibt, dem Europ(cid:228)ischen Gerichtshof vorgelegt werden kann? Antwort von Herrn Prodi im Namen der Kommission (23. Mai 2000) Zun(cid:228)chst ist darauf hinzuweisen, da(cid:223) der Gerichtshof nach Artikel 234 (ex 177) EG-Vertrag im Wege der Vorabentscheidung (cid:252)ber die Auslegung des Gemeinschaftsrechts und die G(cid:252)ltigkeit der Handlungen der Organe der Gemeinschaft entscheidet. In Absatz 2 von Artikel 234 ist klar festgelegt, da(cid:223) nur die Gerichte eines Mitgliedstaats dem Gerichtshof Fragen zur Entscheidung vorlegen k(cid:246)nnen. Dies bedeutet, da(cid:223) die Parteien eines einzelstaatlichen Verfahrens dem Gerichtshof nicht (wie die Frage des Herrn Abgeordneten zu implizieren scheint) selber Fragen zur Entscheidung vorlegen k(cid:246)nnen, sondern das betreffende einzel- staatliche Gericht von der Notwendigkeit (cid:252)berzeugen m(cid:252)ssen, die Frage dem Gerichtshof vorzulegen. Handelt es sich bei dem betreffenden innerstaatlichen Gericht um ein Gericht, dessen Entscheidungen selbst nicht mehr mit Rechtsmitteln des innerstaatlichen Rechts angefochten werden k(cid:246)nnen, so ist dieses Gericht nach Artikel 234 Absatz 3 EG-Vertrag zur Anrufung des Gerichtshofes verpflichtet. Sowohl aus dem Aufbau als auch aus der Formulierung von Artikel 234 folgt, da(cid:223) ein innerstaatliches Gericht den Gerichtshof nur anrufen kann, solange es mit der betreffenden Rechtssache befa(cid:223)t ist. Sobald das innerstaatliche Gericht nicht mehr mit der Rechtssache befa(cid:223)t ist (cid:129) beispielsweise, weil es zu einem Vergleich gekommen ist oder weil ein Gericht letzter Instanz ein endg(cid:252)ltiges Urteil erlassen hat (cid:129), ist der Gerichtshof nicht mehr befugt, eine Entscheidung in der betreffenden Rechtssache zu erlassen, und die Parteien k(cid:246)nnen ihm auch keine Frage zur Entscheidung vorlegen. 20. 2. 2001 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 53 E/97 Nach englischem Recht k(cid:246)nnen gegen Urteile des h(cid:246)chsten Gerichts des Vereinigten K(cid:246)nigreichs (House of Lords) keine Rechtsmittel eingelegt werden. Nach Paragraph 1 des Administration of Justice (Appeals) Act von 1934 (1) k(cid:246)nnen beim House of Lords nur Rechtsmittel eingelegt werden, wenn zuvor die Erlaubnis des Berufungsgerichts (Court of Appeal) oder des House of Lords hierf(cid:252)r eingeholt wurde. In der Praxis ist es daher m(cid:246)glich, da(cid:223) sowohl das Berufungsgericht als auch das House of Lords keine Berufungseinlegung zulassen. Das Urteil des Berufungsgerichts, bei dem die Erlaubnis zur Einlegung von Rechtsmitteln beantragt wurde, wird dadurch endg(cid:252)ltig, und kein weiteres Gericht kann mehr mit dieser Rechtssache befa(cid:223)t werden. Wie dem Herrn Abgeordneten vielleicht bekannt ist, ist die Lage in Finnland (cid:228)hnlich (2). Bei der Kommission sind bereits mehrere Beschwerden eingegangen, denenzufolge Paragraph 1 des Administration of Justice (Appeals) Act von 1934 gegen Artikel 234 EG-Vertrag verst(cid:246)(cid:223)t. S(cid:228)mtliche Beschwerden beziehen sich auf die Biermarkenbezugspflicht. Sie werden gegenw(cid:228)rtig gepr(cid:252)ft. (1) 24 & 25 Geo 5 c 40. (2) Sechzehnter Jahresbericht (cid:252)ber die Kontrolle der Anwendung des Gemeinschaftsrechts (1998), vorgelegt von der Kommission am 9. Juli 1999 (ABl. C 354 vom 7. 12. 1999, S. 1 (cid:129) 185). (2001/C 53 E/127) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1193/00 von Christel Fiebiger (GUE/NGL) an die Kommission (12. April 2000) Betrifft: Wettbewerbsverzerrung durch unterschiedliche Preise f(cid:252)r Agrardiesel Die Preise f(cid:252)r Dieseltreibstoff in der Landwirtschaft sind in der EU sehr unterschiedlich. In Frankreich betr(cid:228)gt der Preis beispielsweise 0,40 €, in D(cid:228)nemark 0,31 €, und in Deutschland sollen die Landwirte ab 1. Januar 2000 0,61 € bezahlen. in den Niederlanden 0,35 €, Sieht die Kommission die M(cid:246)glichkeit, eine Chancengleichheit in diesem Bereich der gemeinschaftlichen Landwirtschaft herzustellen? Auf welche Weise k(cid:246)nnte die Wettbewerbsverzerrung in diesem Bereich beseitigt werden? Antwort von Herrn Bolkestein im Namen der Kommission (29. Mai 2000) Die Preise f(cid:252)r Dieselkraftstoff, der in der Landwirtschaft f(cid:252)r Fahrzeuge wie Traktoren und ortsfeste Maschinen eingesetzt wird, schwanken von Mitgliedstaat zu Mitgliedstaat erheblich. Diese Unterschiede sind in gewissem Umfang auf die Besteuerung, insbesondere auf die Umsetzung der geltenden Steuervor- schriften der Gemeinschaft in den einzelnen Mitgliedstaaten zur(cid:252)ckzuf(cid:252)hren. Gem(cid:228)(cid:223) den Rechtsvorschriften der Gemeinschaft, insbesondere Artikel 8 Absatz 2 Buchstabe f) der Richtlinie 92/81/EWG des Rates vom 19. Oktober 1992 zur Harmonisierung der Struktur der Verbrauch- steuern auf Mineral(cid:246)le (1), k(cid:246)nnen die Mitgliedstaaten uneingeschr(cid:228)nkte oder eingeschr(cid:228)nkte Steuerbefrei- ungen oder Steuererm(cid:228)(cid:223)igungen f(cid:252)r Mineral(cid:246)le gew(cid:228)hren, die unter Steueraufsicht ausschlie(cid:223)lich bei Arbeiten in der Landwirtschaft und im Gartenbau, in der Forstwirtschaft sowie bei der Inlandsfischerei verwendet werden. Daher ist es den Mitgliedstaaten gestattet, abweichend von dem vorgeschriebenen Mindestniveau auf als Kraftstoff verwendetes Gas(cid:246)l in H(cid:246)he von 245 € pro 1000 Liter (Artikel 5 Absatz 1 der Richtlinie 92/82/EWG des Rates vom 19. Oktober 1992 zur Ann(cid:228)herung der Verbrauchsteuers(cid:228)tze f(cid:252)r Mineral(cid:246)le (1)) eine Verbrauchsteuer zwischen 0 € und 245 € zur erheben. Die Kommission legte im M(cid:228)rz 1997 einen Vorschlag f(cid:252)r eine Richtlinie des Rates zur Restrukturierung der gemeinschaftlichen Rahmenvorschriften zur Besteuerung von Energieerzeugnissen (2) vor, mit der vorrangig die erforderliche Modernisierung des gemeinschaftlichen Systems zur Besteuerung von Mineral- (cid:246)len eingeleitet, die Anwendung der einschl(cid:228)gigen Vorschriften auf alle Energieerzeugnisse ausgeweitet und der Gemeinschaft die M(cid:246)glichkeit gegeben werden soll, alle Vorteile des Binnenmarktes zu nutzen und ihre umweltpolitischen Ziele zu erreichen


title: A Tanács 764/2000/EK rendelete (2000. április 10.) az EK és Törökország közötti vámunió elmélyítésére vonatkozó intézkedések végrehajtásáról

eurovoc_concepts:
European Communities
Türkiye
cooperation policy
customs union
financing

text: 384 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 02/9. kötet 32000R0764 2000. 4. 14. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 94/6 A TANÁCS 764/2000/EK RENDELETE (2000. április 10. ) az EK és Törökország közötti vámunió elmélyítésére vonatkozó intézkedések végrehajtásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 308. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel az Európai Parlament véleményére (2), mivel: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Az Európai Tanács 1997. december 12-13-i luxembourgi ülése megerősítette, hogy a Török Köztársaság csatlakoz- hat az Európai Unióhoz. A Bizottság Törökországnak a csatlakozásra való felkészí- tése előzetes munkaprogramjaként 1998. március 4-én közleményt nyújtott be a Tanácsnak „A Törökországra vonatkozó európai stratégia” címmel. Az Európai Tanács 1998. június 15-16-i cardiffi ülésén üdvözölte a Törökországra vonatkozó európai stratégiát, mint az Európai Unió és Törökország közötti kapcsolatok szilárd és előre mutató fejlesztésének platformját. Az Európai Tanács cardiffi ülésén felkérte a Bizottságot, hogy terjessze elő azokat a javaslatokat, amelyek szüksé- gesek az európai stratégia végrehajtásához. Az Európai Tanács cardiffi ülésén rámutatott, hogy az európai stratégia pénzügyi támogatást igényel. Az 1999. szeptember 13-i tanácsi következtetések említést tesznek a Törökországnak nyújtandó pénzügyi segítség- nyújtásról. Az EK és Törökország közötti vámunió 1995. december 31-i hatálybalépése óta Törökország előrehaladt a gazda- sági reformokkal. Az Európai Tanács 1999. december 10–11-i helsinki ülé- sén úgy döntött, hogy Törökország olyan jelölt ország, amely kiérdemelte, hogy a többi jelölt országgal azonos fel- tételek mellett csatlakozhasson az Európai Unióhoz. E rendelet rendelkezései a demokratikus elvek, a jogállami- ság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint a nemzetközi jog tiszteletben tartásán alapulnak, amelyek az Európai Közösség és a tagállamok politikáinak alapjául szolgálnak. (10) A Közösség nagy fontosságot tulajdonít annak, hogy a demokratikus és Törökország javítsa támogassa (1) HL C 408. , 1998. 12. 29. , 14. o. (2) Az 1999. december 4-én kinyilvánított vélemény (a Hivatalos Lap- ban még nem tették közzé). gyakorlatot, és tiszteletben tartsa az alapvető emberi jogo- kat, valamint a civil társadalmat szorosabban vonja be ebbe a folyamatba. (11) Az Európai Parlament számos állásfoglalást fogadott el az emberi jogok Törökországban való tiszteletben tartásának fontosságával kapcsolatban, ez utóbbi és az Európai Unió közötti szoros kapcsolatok fejlesztése érdekében, így külö- nösen az 1995. december 13-i állásfoglalást a törökországi emberi jogok helyzetéről (3), az 1998. szeptember 17-i állásfoglalást a Törökországgal való kapcsolatoknak a vámunió hatálybalépése óta való fejlődéséről szóló bizott- sági jelentésről (4), az 1998. december 3-i állásfoglalást a Törökországgal való kapcsolatok további fejlődéséről szóló a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez benyújtott bizottsági közleményről, valamint a Törökországra vonat- kozó európai stratégiáról a Tanácshoz és az Európai Parla- menthez benyújtott bizottsági közleményről (5), illetve az 1999. október 6-i állásfoglalást a Törökország és az Euró- pai Unió közötti állami kapcsolatokról. (12) Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti 1999. május 6-i intézményközi megállapodás (6) szerinti pénzügyi referenciaösszeget ez a rendelet tartalmazza a program teljes időtartamára nézve, a mediterrán pénzügyi elosztás többéves pénzügyi keretén belül, nem érintve azonban a költségvetési szerv Szerződésben meghatározott hatásköreit. (13) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999/468/EK tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell elfogadni. (14) A Szerződés nem rendelkezik a 308. cikkben meghatáro- zott hatáskörön kívül hatáskörrel e rendelet elfogadására, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk A Közösség segítséget nyújt Törökországnak a csatlakozásra való felkészülésben a vámunió elmélyítésével összefüggő területeken az Európai Unióval való szorosabb kapcsolatok kialakítása által. 2. cikk Az e rendelet végrehajtásához szükséges, a 2000–2002 időszakra vonatkozó pénzügyi referenciaösszeg 15 millió EUR. (3) HL C 17. , 1996. 1. 22. , 46. o. (4) HL C 313. , 1998. 10. 12. , 176. o. (5) HL C 398. , 1998. 12. 21. , 57. o. (6) HL C 172. , 1999. 6. 18. , 1. o. (7) HL L 184. , 1999. 7. 17. , 23. o. 02/9. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 385 Az éves előirányzatokat a költségvetési szerv engedélyezi a pénzügyi terv keretein belül. 5. cikk 3. cikk (1) A projektek és a műveletek kedvezményezettjei nem csak a török állam és a régiók, hanem helyi önkormányzatok, regionális szervezetek, közigazgatási szervek, helyi és tradicionális közössé- gek, vállalkozást támogató szervezetek, szövetkezetek, valamint a civil társadalom, különösen egyesületek, alapítványok és nem kor- mányzati szervezetek is lehetnek. (2) Amennyiben Törökország valamely, a segítségnyújtáshoz szükséges alapvető feltételt nem teljesíti, különösen a demokrati- kus elvet, a jogállamiság, az emberi jogok és alapvető szabadsá- gok, valamint a nemzetközi jog megsértése esetében, a Tanács a Bizottság javaslatára, minősített többséggel meghozhatja a meg- felelő intézkedéseket. (3) A Bizottságnak tájékoztatnia kell indikatív programjáról a 7. cikkben említett bizottságot (MED-bizottság), valamint az EK-török gazdasági és szociális vegyesbizottságot. 4. cikk Együttműködési projektek és műveletek különösen a következő területeken részesülhetnek finanszírozásban: a) a török jognak a közösségi joghoz való közelítése és az e tevé- kenységgel összefüggő intézményfejlesztés támogatása; b) a belső piachoz való hozzáférés, ideértve a szükséges tanúsí- tás és minőségi eszközök fejlesztését; (1) Az e rendelet szerinti pénzügyi támogatást vissza nem térí- tendő támogatás formájában kell nyújtani. (2) A rendelet hatálya alá tartozó műveletek során alkalmazott eszközök, a költségvetési szerv által az éves költségvetési eljárás során meghatározott kereteken belül, magukban foglalják a tech- nikai segítségnyújtást, a képzést vagy egyéb szolgáltatásokat, áru- beszerzéseket és építési munkálatokat, pénzügyi ellenőrzéssel, valamint értékelési és figyelemmel kísérő látogatásokkal együtt. (3) A közösségi finanszírozás – épületek vásárlása és a felmerülő (igazgatási, fenntartási és működési) költségek kivételével – vonat- kozhat beruházásokra is, figyelembe véve, hogy a projektnek arra kell irányulnia, hogy a felmerülő költségeket a kedvezménye- zettek viseljék. (4) A 3. cikkben meghatározott partnerek pénzügyi hozzájárulá- sát valamennyi projekt esetében külön kell meghatározni. Az igé- nyelt hozzájárulásnak igazodnia kell a partnerek lehetőségeihez és a művelet jellegéhez. Kivételes esetekben, amikor a partner nem kormányzati szervezet vagy közösségi alapú szervezet, a hozzá- járulás természetbeni is lehet. (5) Egyéb pénzügyi eszközöket rendelkezésre bocsátókkal, így különösen tagállamokkal való társfinanszírozás lehetőségét is keresni kell. (6) Meg kell hozni a szükséges intézkedéseket a rendelet alapján nyújtott támogatás közösségi jellegének hangsúlyozására. (7) A Bizottság, a tagállamokkal együtt, kezdeményezésekkel élhet az egyéb pénzügyi eszközöket rendelkezésre bocsátókkal való jó együttműködésre vonatkozólag. c) a Közösség és Törökország közötti tőkemozgások liberalizá- lásában nyújtott segítség; 6. cikk d) az Európai Közösség és Törökország közötti vámunió fejlesz- tésében való együttműködés, különösen Törökország integrá- lása a származási rendszer páneurópai szabályaihoz, valamint az árutovábbításra és az egységes vámokmányra vonatkozó egyezményekben való részvételének támogatása; (1) A Bizottság az e rendelet hatálya alá tartozó műveleteket a hatályos költségvetési eljárásnak, és különösen az 1977. decem- ber 21-i, az Európai Közösségek általános költségvetésére vonat- kozó pénzügyi rendeletnek (1) megfelelően méri fel, hagyja jóvá és igazgatja. e) Törökország segítése agrárpolitikájának átalakításában a mezőgazdasági termékek szabad mozgása megvalósításához szükséges KAP intézkedések átvételéhez; (2) A programok és a projektek felmérése során a következő tényezőkre kell figyelemmel lenni: a) a műveletek hatásossága és működőképessége; f) állat- és növény-egészségügyi kérdésekben való együttműkö- b) kulturális, társadalmi, nemi és környezeti vonatkozások; dés; g) Törökország részvétele környezetvédelemmel, kutatással, oktatással, képzéssel és ifjúsággal foglalkozó közösségi progra- mokban és ügynökségekben; h) együttműködés a versenypolitika, fogyasztóvédelmi politika, új technológiák és az információs társadalom területén; i) együttműködés a bel- és igazságügyek területén; j) minden olyan együttműködés, amely a demokrácia, a jogálla- miság, az emberi jogok és kisebbségek védelmének előmozdí- tására vagy védelmére irányul. c) a környezet megőrzése és védelme a fenntartható fejlődés elvé- nek jegyében; d) a projekt céljai eléréséhez szükséges intézményi fejlesztés; e) hasonló projektek során szerzett tapasztalatok. (3) Az e rendelet alapján finanszírozott egyes műveletek 2 millió EUR feletti támogatására vonatkozó határozatokat a 7. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően kell meg- hozni. (1) HL L 356. , 1977. 12. 31. , 1. o. A legutóbb a 2673/1999/EK rendelet- tel (HL L 326. , 1999. 12. 18. , 1. o. ) módosított rendelet. 386 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 02/9. kötet A Bizottság röviden tájékoztatja a MED-bizottságot valamennyi olyan finanszírozási határozata előtt, amelyben a projektek és programok tekintetében 2 millió EUR összegnél kisebb összegről kíván rendelkezni. Az információnak a határozat meghozatala előtt legalább egy héttel korábban elérhetőnek kell lennie. 8. cikk Évente egy alkalommal a MED-bizottság ülésén, a Bizottság egy képviselőjének előterjesztése alapján meg kell vitatni a következő évi műveletekre vonatkozó előzetes programot. A Bizottságnak minden szükséges lépést meg kell tennie, hogy a kis, nem kormányzati nonprofit szervezetek támogatásban része- süljenek. Az Európai Parlamentet tájékoztatni kell az előterjesztésekről és a megbeszélés eredményéről. (4) Amennyiben a túllépés vagy a pótlólagos igény a finanszíro- zási határozatban rögzített eredeti kötelezettségvállalást nem haladja meg több mint 20 %-kal, a Bizottság a MED-bizottság véleménye hiányában is jóváhagyhat minden pótlólagos kötele- zettségvállalást, amelyek a várható fedezethez vagy a műveletek- kel kapcsolatban felmerült tényleges költség túllépés fedezetéhez szükséges. Amennyiben az előző albekezdésben említett pótlólagos igény kevesebb, mint 4 millió EUR, a MED-bizottságot tájékoztatják a Bizottság határozatáról. Ha a pótlólagos igény több, mint 4 mil- lió EUR, de kevesebb, mint 20 %-a az eredeti kötelezettségválla- lásnak, a MED-bizottság véleménye szükséges. (5) Minden, az e rendelet szerint megkötött finanszírozási meg- állapodásnak vagy szerződésnek rendelkeznie kell arról, hogy a Bizottság és a Számvevőszék helyszíni szemlét tartson a Bizottság által a hatályos szabályoknak, különösen a pénzügyi rendeletnek megfelelően megállapított szokásos eljárások szerint. (6) Amennyiben egyes műveletek tekintetében finanszírozási megállapodást kell kötni a Közösség és Törökország között, ezek- nek a megállapodásoknak rendelkezniük kell arról, hogy az adó- kat, vámokat és egyéb illetékeket nem a Közösség fedezi. (7) A tagállamok és Törökország természetes és jogi személyei azonos feltételek mellett jelentkezhetnek a beszerzési ajánlati fel- hívásokra és ugyanolyan feltételek mellett köthetnek ezen eljárá- sok alapján szerződést. (8) A beszerzéseknek a tagállamokból vagy Törökországból kell származniuk. 7. cikk (1) A Bizottságot az 1488/96/EK rendelet (1) által felállított bizottság („MED-bizottság”) segíti. 9. cikk Minden év első negyedévében a Bizottság beterjeszt egy éves jelentést az Európai Parlament és a Tanács elé. Ennek a jelentés- nek legalább a következőket kell tartalmaznia: a) az előző évben finanszírozott műveletek részletes összefogla- lása; b) a folyó pénzügyi évre vonatkozó tervezett indikatív program és az ebbe foglalt műveletek tekintetében történt előrelépés állása; c) a következő pénzügyi év alatt tervezett programok és műve- letek előrejelzése; d) az elvégzett értékelések következtetéseinek összefoglalása, ahol szükséges az egyes műveletek vonatkozásában is; e) tájékoztatás azokról a szervekről, amelyekkel a megállapodá- sokat vagy szerződéseket meg kell kötni. 10. cikk A Bizottságnak rendszeresen értékelnie kell a Közösség által finanszírozott műveleteket, hogy megállapítsa, sikerült-e a műveletek által kitűzött célokat elérni, és hogy útmutatásokat adjon a jövőbeli műveletek hatásosságának javításához. A Bizottságnak értékeléseinek összefoglalását be kell nyújtania a MED-bizottság számára, amely szükség esetén megvizsgálhatja azt. értékelési Az rendelkezésére kell bocsátani. jelentést bármely, ezt igénylő tagállam (2) Az erre a bekezdésre való hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell érteni. 11. cikk Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében megál- lapított időtartamot három hónapban kell meghatározni. (3) A bizottságnak el kell fogadnia eljárási szabályzatát. (1) A Tanács 1488/96/EK rendelete az Euro-Mediterrán partnerség (ME- DA) keretében végrehajtott gazdasági és társadalmi szerkezeti refor- mokat kísérő pénzügyi és műszaki intézkedésekről (HL L 189. , 1997. 7. 30. , 1. o. ). A rendeletet a 780/98/EK rendelet (HL L 113. , 1998. 4. 15. , 3. o. ) módosította. Legkésőbb 2002. június 30-án a Bizottságnak be kell nyújtania egy átfogó értékelést az Európai Parlament és a Tanács részére az e rendelet szerint a Közösség által finanszírozott műveletekről, az e rendelet jövőjére és amennyiben szükséges, módosítására vonatkozó javaslatokkal együtt. 12. cikk Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba. 02/9. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 387 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 2000. április 10-én. a Tanács részéről az elnök J. GAMA


title: European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions : Programme of work for 2000.

eurovoc_concepts:
Eurofound
action programme
economic and social cohesion
employment policy
equal treatment
labour relations
occupational health
sustainable development
working conditions


title: KIRJALLINEN KYSYMYS P-1170/00 esittäjä(t): Arlindo Cunha (PPE-DE) komissiolle. Portugalin maitokiintiö.

eurovoc_concepts:
Azores
Portugal
agricultural quota
common agricultural policy

text: C 72 E/22 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 6. 3. 2001 Nykyisen yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan geneettisesti muunnellun aineen siementen tai niit(cid:228) sis(cid:228)lt(cid:228)vien tuotteiden, joille ei ole annettu lupaa yhteis(cid:246)ss(cid:228) neuvoston direktiivin 90/220/ETY tai muun vastaavan n(cid:228)it(cid:228) tuotteita nimenomaan koskevien yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten mukaisesti, markkinoille saattaminen, tuonti mukaan lukien, on kielletty. T(cid:228)m(cid:228) koskee my(cid:246)s perinteisten lajikkeiden siemeneri(cid:228), jotka sis(cid:228)lt(cid:228)v(cid:228)t kiellettyjen geneettisesti muunneltujen aineiden ep(cid:228)puhtauksia. Kuten komission valkoisen kirjan elintarvikkeiden turvallisuudesta (1) liitteen kohdassa 77 sanotaan, komissio aikoo vahvistaa voimassa olevan siemeni(cid:228) koskevan yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisesti puhtaus- vaatimukset geneettisesti muunnettujen siementen satunnaisen esiintymisen varalta sek(cid:228) siementen p(cid:228)(cid:228)llys- merkint(cid:246)j(cid:228) koskevia erityisi(cid:228) vaatimuksia geneettisesti muunnetun aineen osalta. T(cid:228)ll(cid:228) varmistetaan, ett(cid:228) n(cid:228)m(cid:228) vaatimukset ja p(cid:228)(cid:228)llysmerkint(cid:246)j(cid:228) koskevat vaatimukset sis(cid:228)llytet(cid:228)(cid:228)n siementen viralliseen varmen- nusmenettelyyn, joka on vahvistettu yhteis(cid:246)ss(cid:228) tuotetuille siemenille puuvillan osalta direktiiviss(cid:228) 69/208/ ETY. Samat toimenpiteet lis(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n my(cid:246)s siementen vastaavuusj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n, joka kattaa yhteis(cid:246)(cid:246)n tuotujen siementen vaatimukset, jotka on vahvistettu mainitun puuvillaa koskevan direktiivin perusteella. J(cid:228)senvaltioiden viranomaisten on sill(cid:228) v(cid:228)lin yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n noudattamisen valvontaa koskevan yleisen velvoitteen mukaisesti arvioitava vaaraa geneettisesti muunnetun aineen luvattomasta esiintymisest(cid:228), ja ja jos on aihetta ep(cid:228)ilyyn, suoritettava asianmukaiset kokeet tartunnan saaneiden erien torjumiseksi niiden kaupan pit(cid:228)misen ja k(cid:228)yt(cid:246)n est(cid:228)miseksi. T(cid:228)ss(cid:228) tilanteessa komissio ei ehdota toistaiseksi siementen tuonnin kielt(cid:228)mist(cid:228) pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n sill(cid:228) perusteella, ett(cid:228) viej(cid:228)maa ei ole virallisesti varmentanut, ett(cid:228) siemenet eiv(cid:228)t sis(cid:228)ll(cid:228) geneettisesti muunnettua ainetta. 2. J(cid:228)senvaltiot voivat asiaankuuluvien yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten mukaisesti vaadittujen vapaaehtoisten tarkas- lis(cid:228)t(cid:228) yksipuolisesti mink(cid:228) tahansa muun yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisen tarkastuksen tusten lis(cid:228)ksi kolmansista maista tapahtuvaan tuontiin sovellettavaan menettelyyn ja ryhty(cid:228) tarvittaviin toimiin yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n soveltumattomien havaintojen osalta. J(cid:228)senvaltioiden yksipuoliselle siementen tuontikiellolle ei ole kuitenkaan perusteita pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n siit(cid:228) syyst(cid:228), ett(cid:228) viej(cid:228)maalla ei ole arvoisan parlamentin j(cid:228)senen ensimm(cid:228)isess(cid:228) kysymyksess(cid:228) tarkoittamaa virallista varmennusta siemenille. (1) KOM(1999) 719 lopullinen. (2001/C 72 E/025) KIRJALLINEN KYSYMYS P-1170/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Arlindo Cunha (PPE-DE) komissiolle (10. huhtikuuta 2000) Aihe: Portugalin maitokiinti(cid:246) 1. Lehm(cid:228)nmaidontuotanto Portugalissa on lis(cid:228)(cid:228)ntynyt huomattavasti, etenkin vuonna 1999 ja tuotan- non kasvu on erityisen merkitt(cid:228)v(cid:228) tietyill(cid:228) maidon tuotantoon keskittyneill(cid:228) alueilla, kuten Azorien itsehallintoalueella. 2. Markkinointivuonna 1999(cid:129)2000 on n(cid:228)kynyt merkkej(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) lehm(cid:228)nmaidon tuotanto saattaa ylitt(cid:228)(cid:228) Portugalille varatun kiinti(cid:246)n, tiettyjen arvioiden mukaan jopa yli 100 000 tonnilla. 3. On kummallista, ett(cid:228) Portugalin hallitus ei yritt(cid:228)nyt ratkaista t(cid:228)t(cid:228) ongelmaa Agenda 2000:een liittyv(cid:228)st(cid:228) YMP:n uudistuksesta k(cid:228)ytyjen neuvottelujen yhteydess(cid:228), kuten muut j(cid:228)senvaltiot tekiv(cid:228)t, ottaen huomioon, ett(cid:228) jo tuolloin oli n(cid:228)ht(cid:228)viss(cid:228) riitt(cid:228)v(cid:228)sti merkkej(cid:228) Portugalin maitokiinti(cid:246)t(cid:228) koskevasta suuresta ongelmasta. 6. 3. 2001 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 72 E/23 4. Maatalousmarkkinoista ja elintarvikkeiden laadusta vastaavan valtiosihteerin kabinetin 13. 3. 2000 antaman tiedonannon mukaan Portugalin hallitus on EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen syrj(cid:228)isimpien alueiden erityiskohtelua koskevien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten perusteella pyyt(cid:228)nyt komissiolta Azorien itsehallintoalueelle my(cid:246)nnett(cid:228)v(cid:228)n maitokiinti(cid:246)n korottamista 125 000 tonnilla, kuitenkin niin, ettei se vaikuta nykyiseen Portugalin kansalliseen kiinti(cid:246)(cid:246)n. Onko Portugalin hallitus ottanut yhteytt(cid:228) komission asiasta vastaaviin yksikk(cid:246)ihin (cid:129) esimerkiksi Teid(cid:228)n toimivaltaanne kuuluviin yksikk(cid:246)ihin (cid:129) neuvotellakseen Portugalin maitokiinti(cid:246)n korottamisesta? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (4. toukokuuta 2000) Komission tietoon ovat kantautuneet huhut Portugalin maitokiinti(cid:246)n ylittymisest(cid:228) markkinointivuonna 1999/2000, jonka syyn(cid:228) on muun muassa tuotannon lis(cid:228)(cid:228)ntyminen Azoreilla. Mink(cid:228)(cid:228)nlaisia tarkkoja lukuja ei kuitenkaan ole todenn(cid:228)k(cid:246)isesti saatavilla ennen j(cid:228)senvaltioiden s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksell(cid:228) vahvistamaa p(cid:228)iv(cid:228)- m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) markkinointivuoden 1999/2000 lopullisten tulosten toimittamiseksi komissiolle, eli viimeist(cid:228)(cid:228)n 31. elokuuta 2000. jolla on T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi Azorien tilanne on erikoislaatuinen: se on ainoa kaikista syrj(cid:228)isist(cid:228) alueista, ylituotantoa paljon yli oman sis(cid:228)isen kulutuksensa, jossa vaara yhteis(cid:246)n talousarvion varoin toteutettavista interventio-ostoista on todellinen. Kaikki muut erityisen syrj(cid:228)iset alueet ovat nettotuojia ja niiden kokonaistuotanto ei ole edes kahdeskymmenesosaa Azorien tuotannosta. ja jota vied(cid:228)(cid:228)n mantereelle, Portugalin hallitus on toimittanut komissiolle marraskuulta 1999 ja maaliskuulta 2000 olevat asiakirjat Poseima-j(cid:228)rjestelm(cid:228)n tarkistamisesta ja EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan (entinen 227 artikla) 2 kohdan soveltamisesta, mutta niiss(cid:228) ei k(cid:228)sitell(cid:228) maitokiinti(cid:246)kysymyst(cid:228). Viime kuukausina t(cid:228)m(cid:228) ongelma on otettu esille ainoastaan yhteyksiss(cid:228) parlamentin j(cid:228)senten kanssa. Komissio vastaanotti kuitenkin huhtikuun alussa Portugalin viranomaisilta virallisen pyynn(cid:246)n Azorien maitokiinti(cid:246)n nostamisesta. T(cid:228)t(cid:228) pyynt(cid:246)(cid:228) tarkastellaan parhaillaan. (2001/C 72 E/026) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1171/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Hiltrud Breyer (Verts/ALE) komissiolle (12. huhtikuuta 2000) Aihe: Tuki ydinenergialle ja uusiutuville energiamuodoille Voiko komissio vastata esitettyyn kysymykseen (kysymys E-2635/99) (1)? Komissiota pyydet(cid:228)(cid:228)n erityisesti esitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n taulukkomuodossa yhteis(cid:246)n perustamisen j(cid:228)lkeen vuosittain my(cid:246)nnetty rahallinen tuki. Kysymyksen alkuper(cid:228)inen sanamuoto oli seuraava: 1. Voiko komissio esitt(cid:228)(cid:228) luettelon, josta ilmenee, miten paljon tukea on maksettu Euroopan yhteis(cid:246)jen talousarvion vastaavista budjettikohdista toisaalta ydinenergialle (fuusio mukaan lukien) ja toisaalta uusiutuville energiamuodoille (aurinko ja tuuli) yhteis(cid:246)jen perustamisen j(cid:228)lkeen? 2. Jos ei, miksi ei? (1) EYVL C 225 E, 8. 8. 2000, s. 187


title: Commission Regulation (EC) No 746/2000 of 10 April 2000 on the issue of import licences for high-quality fresh, chilled or frozen beef and veal

text: 11. 4. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 89/5 COMMISSION REGULATION (EC) No 746/2000 of 10 April 2000 on the issue of import licences for high-quality fresh, chilled or frozen beef and veal THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, (3) Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Commission Regulation (EC) No 936/97 of 27 May 1997 opening and providing for the administration of tariff quotas for high-quality fresh, chilled and frozen beef and for frozen buffalo meat (1), as last amended by Regulation (EC) No 134/1999 (2), Whereas: (1) (2) Regulation (EC) No 936/97 provides in Articles 4 and 5 the conditions for applications and for the issue of import licences for meat referred to in Article 2(f). Article 2(f) of Regulation (EC) No 936/97 fixes the amount of high-quality fresh, chilled or frozen beef and veal originating in and imported from the United States of America and Canada which may be imported on special terms for the period 1 July 1999 to 30 June 2000 at 11 500 t. It should be recalled that licences issued pursuant to this Regulation will, throughout the period of validity, be open for use only in so far as provisions on health protection in force permit, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 1. All applications for import licences from 1 to 5 April 2000 for high-quality fresh, chilled or frozen beef and veal as referred to in Article 2(f) of Regulation (EC) No 936/97 shall be granted in full. 2. Applications for licences may be submitted, in accord- ance with Article 5 of Regulation (EC) No 936/97, during the first five days of May 2000 for 9 567,157 t. This Regulation shall enter into force on 11 April 2000. Article 2 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 10 April 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 137, 28. 5. 1997, p. 10. (2) OJ L 17, 22. 1. 1999, p. 22


title: PERGUNTA ESCRITA P-1233/00 apresentada por Rosemarie Müller (PSE) à Comissão. Número de urgência na União Europeia.

eurovoc_concepts:
European social policy
first aid
telephone

text: C 46 E/150 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 13. 2. 2001 Resposta (10 de Julho de 2000) Nos termos do artigo 203o do Tratado CE, o Conselho Ø composto por um representante de cada Estado- -membro a n(cid:237)vel ministerial, com poderes para vincular o Governo desse Estado-membro. Por conseguinte, cabe a cada Estado-membro determinar como e por quem Ø representado nas reuniıes do Conselho «Pescas». (2001/C 46 E/173) PERGUNTA ESCRITA P-1233/00 apresentada por Rosemarie M(cid:252)ller (PSE) (cid:224) Comissªo (10 de Abril de 2000) Objecto: Nœmero de urgŒncia na Uniªo Europeia Nos diferentes Estados-membros da Uniªo Europeia existem diferentes nœmeros de telefone de urgŒncia, pelo que certamente s(cid:243) poucas pessoas saberªo os nœmeros de urgŒncia quando se encontram nos diferentes Estados-membros. O exemplo dos EUA demonstra como um œnico nœmero de urgŒncia pode simplificar os pedidos de socorro. Neste contexto, pergunto (cid:224) Comissªo: 1. Como encara a Comissªo o facto de existirem distintos nœmeros de urgŒncia nos diferentes Estados- -membros? 2. Partilha a Comissªo do ponto de vista segundo o qual um œnico nœmero de urgŒncia favoreceria a presta(cid:231)ªo de assistŒncia em caso de emergŒncia? 3. Tem a Comissªo algum projecto no sentido de introduzir um œnico nœmero de urgŒncia em toda a Uniªo Europeia? Resposta dada pelo ComissÆrio Erkki Liikanen em nome da Comissªo (3 de Maio de 2000) A Decisªo 91/396/CEE do Conselho, de 29 de Julho de 1991, relativa (cid:224) cria(cid:231)ªo de um nœmero de telefone de emergŒncia œnico europeu (1) obriga os Estados-membros a garantir a introdu(cid:231)ªo do nœmero «112» nas respectivas redes pœblicas de telefones, redes RDIS e servi(cid:231)os pœblicos de telefones m(cid:243)veis. Esta decisªo nªo impıe, contudo, a utiliza(cid:231)ªo exclusiva deste nœmero e permite a utiliza(cid:231)ªo, em paralelo, de nœmeros de telefone de emergŒncia preexistentes. Acresce que a Directiva 98/10/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 26 de Fevereiro de 1998, relativa (cid:224) aplica(cid:231)ªo da oferta de rede aberta (ORA) (cid:224) telefonia vocal e ao servi(cid:231)o universal de telecomunica(cid:231)ıes num ambiente concorrencial (2) (Directiva «Telefonia Vocal») garante aos utilizadores de telefones fixos e m(cid:243)veis, incluindo de telefones pœblicos, o acesso gratuito ao servi(cid:231)o de emergŒncia, atravØs do nœmero «112». Embora a decisªo tenha fixado o dia 31 de Dezembro 1992 como data de entrada em servi(cid:231)o deste nœmero, a mesma permitia a aplica(cid:231)ªo de derroga(cid:231)ıes atØ 31 de Dezembro 1996, em caso de dificuldades tØcnicas, financeiras, geogrÆficas ou organizativas. Entretanto, o «112» encontra-se dispon(cid:237)vel, gratuita- mente, a partir dos telefones m(cid:243)veis e fixos e dos telefones pœblicos, em todos os Estados-membros, com excep(cid:231)ªo da GrØcia, contra a qual foram levantados processos por infrac(cid:231)ªo. Alguns Estados-membros adoptaram jÆ o «112» como nœmero nacional œnico de emergŒncia, tendo sido financiadas vÆrias grandes campanhas de informa(cid:231)ªo com o objectivo de promover a sua utiliza(cid:231)ªo, tanto a n(cid:237)vel interno como nas desloca(cid:231)ıes na Comunidade. Para alØm disso, embora tal nªo seja exigido pela decisªo, em vÆrios Estados-membros, quando necessÆrio, as chamadas sªo atendidas em vÆrias l(cid:237)nguas. Para mais informa(cid:231)ıes consultar o relat(cid:243)rio datado de Janeiro de 1999, publicado pela Comissªo, dispon(cid:237)vel na Internet no seguinte endere(cid:231)o: http://www. ispo. cec. be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en. htm. 13. 2. 2001 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 46 E/151 No contexto da integra(cid:231)ªo europeia, com o aumento das viagens de lazer ou em conjun(cid:231)ªo com as actividades econ(cid:243)micas transfronteiri(cid:231)as, esta questªo assume grande import(cid:226)ncia do ponto de vista da sociedade em geral e institui-se como um bom exemplo de uma medida comunitÆria que beneficia directamente os cidadªos da Europa. A Comissªo partilha do ponto de vista de que o nœmero comum de emergŒncia ajuda a aumentar a eficÆcia da assistŒncia de emergŒncia na Comunidade. Para refor(cid:231)ar o actual enquadramento, a Comissªo prop(cid:244)s, em 1999, aquando da sua comunica(cid:231)ªo (3) de revisªo, que os dados relativos (cid:224) localiza(cid:231)ªo dos pedidos de socorro pudessem ser facultados (cid:224)s autoridades dos servi(cid:231)os de emergŒncia tanto no caso das redes fixas como m(cid:243)veis. Trata-se de um aspecto importante da pr(cid:243)xima revisªo da pol(cid:237)tica comunitÆria de telecomunica(cid:231)ıes. O nœmero comum de emergŒncia oferece aos 380 milhıes de cidadªos comunitÆrios e cidadªos estrangeiros deslocados a garantia de que podem pedir assistŒncia sempre que se encontrem em situa(cid:231)ıes de emergŒncia ou de perigo de vida. A garantia do acesso, na Comunidade, atravØs das redes fixas e m(cid:243)veis, a possibilidade de fazer chamadas de emergŒncia gratuitas e de, em caso de emergŒncia, obter dados sobre a localiza(cid:231)ªo das chamadas, sªo questıes-chave. (1) JO L 217 de 6. 8. 1991. (2) JO L 101 de 1. 4. 1998. (3) COM(1999) 539 final. (2001/C 46 E/174) PERGUNTA ESCRITA E-1238/00 apresentada por Karin Scheele (PSE) (cid:224) Comissªo (14 de Abril de 2000) Objecto: Base jur(cid:237)dica para a utiliza(cid:231)ªo das tintas de tatuagem Nos œltimos anos tem aumentado o nœmero de cidadªos e cidadªs europeus que se tatuam. Neste processo sªo utilizados, entre outros, corantes az(cid:243)icos. Na proposta da Comissªo referente (cid:224) altera(cid:231)ªo no 19 da Directiva 76/769/CEE (1) do Conselho relativa (cid:224) limita(cid:231)ªo da coloca(cid:231)ªo no mercado e da utiliza(cid:231)ªo de algumas subst(cid:226)ncias e prepara(cid:231)ıes perigosas (corantes az(cid:243)icos), abrangendo tŒxteis e couro, o ComitØ Cient(cid:237)fico da Toxicologia, Ecotoxicologia e Ambiente manifesta a sua apreensªo face ao fen(cid:243)meno de a degrada(cid:231)ªo dos corantes az(cid:243)icos provocar a liberta(cid:231)ªo de aminas classificadas como cancer(cid:237)genas. Em virtude deste poss(cid:237)vel perigo para a saœde, Ø importante estabelecer uma base jur(cid:237)dica para a utiliza(cid:231)ªo dos corantes az(cid:243)icos utilizados nas tatuagens. JÆ se realizaram estudos sobre os riscos das tintas de tatuagem para a saœde, ou existe alguma 1. inten(cid:231)ªo nesse sentido? PoderÆ a Comissªo indicar bases jur(cid:237)dicas em cujo (cid:226)mbito de aplica(cid:231)ªo se insiram as tintas de 2. tatuagem? Se nªo for o caso, estarÆ a Comissªo a tomar medidas com vista a garantir uma futura base jur(cid:237)dica 3. para a utiliza(cid:231)ªo das tintas de tatuagem? Serªo os corantes az(cid:243)icos tidos em conta? (1) JO L 262 de 27. 9. 1976, p. 201. Resposta dada por David Byrne em nome da Comissªo (13 de Junho de 2000) A Comissªo nªo tem conhecimento de estudos toxicol(cid:243)gicos ou epidemiol(cid:243)gicos para a avalia(cid:231)ªo 1. espec(cid:237)fica dos riscos para a saœde da utiliza(cid:231)ªo de certas tintas em tatuagens. Os efeitos adversos das tatuagens sªo bem conhecidos. Contudo, existem provas mais concludentes quanto aos efeitos decorrentes dos pr(cid:243)prios procedimentos de tatuagem (por exemplo, transmissªo de doen(cid:231)as infecciosas a partir de equipamento nªo-estØril, forma(cid:231)ªo de cicatrizes) do que no que se refere aos poss(cid:237)veis efeitos adversos decorrentes das tintas de tatuagem