title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1187/00 esittäjä(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle. Tuvixeddun arkeologinen alue Cagliarissa.

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
European Regional Development Fund
Italy
Sardinia
competence of the Member States
environmental impact
historic site
town planning

text: 20. 3. 2001 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 89 E/13 David Byrnen komission puolesta antama vastaus (15. kes(cid:228)kuuta 2000) Koska yhteis(cid:246) on maailman suurin elintarvikkeiden tuoja ja viej(cid:228), se ei voi pit(cid:228)(cid:228) elintarvikkeiden turvallisuutta yksinomaan sis(cid:228)poliittisena kysymyksen(cid:228). Yhteis(cid:246) odottaa ja edellytt(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) EU:n ulkopuoli- sista maista tuotavat tuotteet ovat sen terveysvaatimusten mukaisia. Vientituotteille olisi my(cid:246)s annettava asianmukainen terveystakuu, mik(cid:228) ilmaistaan elintarvikkeiden turvalli- suutta koskevassa valkoisessa kirjassa. T(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) olisi my(cid:246)s otettava huomioon, ett(cid:228) tuojat asettavat tuontiehdot, eiv(cid:228)t viej(cid:228)t. Viej(cid:228)t voivat kuitenkin asettaa v(cid:228)himm(cid:228)isvaatimukset, joita ne noudattavat. jotka eroaisivat Yhteis(cid:246) ei ole toistaiseksi vahvistanut viemilleen elintarvikkeille turvallisuusvaatimuksia, sis(cid:228)markkinoilla sovellettavista s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksist(cid:228). Sit(cid:228), olisiko hy(cid:246)dyllist(cid:228) vahvistaa erityiset elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t yhteis(cid:246)n viennille, ja kasvinsuojelutoimia koskevia kysymyksi(cid:228) tarkastellaan yhteis(cid:246)n elintarvikelain yhteydess(cid:228). ja muita terveys- T(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) yhteis(cid:246)n tuottajien on noudatettava elintarvikehygieniasta 14 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1993 annetussa neuvoston direktiiviss(cid:228) 93/43/EY asetettuja vaatimuksia (1). Lis(cid:228)ksi virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1989 annetun neuvoston direktii- vin 89/397/EY (2) 3 artiklassa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltiot eiv(cid:228)t saa olla asianmukaisesti tarkastamatta tuotetta sill(cid:228) perusteella, ett(cid:228) tuote on tarkoitettu viet(cid:228)v(cid:228)ksi yhteis(cid:246)n ulkopuolelle. Terveysvaatimusten asettaminen yhteis(cid:246)n viemille elintarvikkeille edellytt(cid:228)(cid:228) yhteis(cid:246)n ulkoisten velvoittei- den, erityisesti Maailman kauppaj(cid:228)rjest(cid:246)n terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan sopimuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten tarkastelemista. N(cid:228)m(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ykset koskevat tuontiehtojen asettamista ja asianmukaista suojelutasoa. Yhteis(cid:246) toimii aktiivisesti Maailman kauppaj(cid:228)rjest(cid:246)ss(cid:228) sen varmistamiseksi, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltioilla on oikeus asettaa ja yll(cid:228)pit(cid:228)(cid:228) korkeita elintarvikkeiden turvallisuutta koskevia kansanterveysstandardeja. Terveysvaatimusten keskin(cid:228)isen tunnustamisen periaatetta k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n kahdenv(cid:228)listen el(cid:228)inl(cid:228)(cid:228)kint(cid:228)- ja kasvinsuojelualan vastaa- vuussopimusten yhteydess(cid:228). T(cid:228)h(cid:228)n menness(cid:228) yhteis(cid:246) on tehnyt kolme t(cid:228)llaista sopimusta. (1) EYVL L 175, 19. 7. 1993. (2) EYVL L 186, 30. 6. 1989. (2001/C 89 E/012) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1187/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle (12. huhtikuuta 2000) Aihe: Tuvixeddun arkeologinen alue Cagliarissa Cagliarin kaupunki julisti 25. 8. 1998 julkisella ilmoituksella tarjouskilpailun alueiden v(cid:228)lisen foinikialaisen kulttuurireitin toteuttamisesta Tuvixeddun hauta-alueelle samannimisen yhteis(cid:246)ohjelman puitteissa, joka puolestaan on osa toimintaohjelman (cid:148)tavoitteen 1 alueiden kest(cid:228)v(cid:228)n matkailun kehitt(cid:228)minen ja hy(cid:246)dynt(cid:228)- minen(cid:148) kauden 1994(cid:129)1999 toimenpidett(cid:228) n:o. 3, joka koskee Tuvixeddun arkeologisen puiston ensim- m(cid:228)isen osan (6,8 hehtaaria) rakentamista. Hankkeen kokonaishinta on 7 miljardia liiraa, ja rahoitus on Euroopan yhteis(cid:246)n ja kaupungin yhteinen (30. huhtikuuta 1998 annettu asetus). Tarjouskilpailu ratkesi jo aikoja sitten, mutta t(cid:246)it(cid:228) ei ole viel(cid:228)k(cid:228)(cid:228)n aloitettu. Tuvixeddu on V(cid:228)limeren alueen t(cid:228)rkein foinikialais- roomalainen ja my(cid:246)h(cid:228)iskeskiaikainen arkeologinen hauta-alue (yli 1100 hautaa) ja sen arkeologisesta ja maisemallisesta suojelusta on annettu asetus 490/1999, mutta vasta paikallisten kulttuuriyhdistysten ja ymp(cid:228)rist(cid:246)nsuojeluj(cid:228)rjest(cid:246)jen (etenkin Amici della Terran ja Gruppo di Intervento Giuridicon) vuosia kest(cid:228)neen painostuksen ja oikeustoimien j(cid:228)lkeen Italian viranomaiset ovat aloittaneet arkeologisen puiston suunnittelun. Kyseinen alue on l(cid:228)hes kokonaan yksityisell(cid:228) maalla ja rakennusyhti(cid:246) Iniziativa Coimpresa aikoo rakentaa t(cid:228)lle geologisesti riskialttiille alueelle uuden laajan asuinalueen (asuntoja, toimistoja, palveluita yhteens(cid:228) 350 000 m3) ja yhteisty(cid:246)ss(cid:228) Cagliarin kaupungin kanssa arkeologisen alueen l(cid:228)pi C 89 E/14 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 20. 3. 2001 kulkevan valtav(cid:228)yl(cid:228)n ilman ett(cid:228) siit(cid:228) on tehty tutkimusta ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutuksista (direktiivit 97/11 (1), liite II, 10 b kohta, ja 85/337 (2) liite II, 10 b kohta) tai arviota sen tarpeellisuudesta ottaen huomioon sen arkeologiselle perinn(cid:246)lle aiheuttaman vaaran. Onko komissio k(cid:228)ynnist(cid:228)nyt tutkimuksen t(cid:228)m(cid:228)n yhteis(cid:246)n rahoitusta saaneen kulttuuri-arkeologisen hank- keen aloittamisen laiminly(cid:246)misest(cid:228)? Aikooko komissio ryhty(cid:228) asian vaatimiin toimenpiteisiin? Katsooko komissio, ett(cid:228) ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutustutkimusdirektiivin velvoitteita on noudatettu ottaen huomioon my(cid:246)s tuomioistuimen tekem(cid:228)t p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset? (1) EYVL L 73, 14. 3. 1997, s. 5. (2) EYVL L 175, 5. 7. 1985, s. 40. Michel Barnier(cid:146)n komission puolesta antama vastaus (9. kes(cid:228)kuuta 2000) Italian viranomaisilta saatujen tietojen mukaan hanke (cid:148)Alueiden v(cid:228)listen kulttuurireittien toteuttamisty(cid:246)t Tuvixeddun hauta-alueella(cid:148) on todellakin saanut Euroopan aluekehitysrahaston mukaista yhteisrahoitusta ohjelman Programme (cid:148)Valorizzazione del turismo sostenibile nelle regioni dell(cid:146)obiettivo 1(cid:148) yhteydess(cid:228). Hankkeen kokonaiskustannukset ovat arviolta 2 000 000 000 ITL ja yhteis(cid:246)n osuus on 50 prosenttia kyseisest(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228). Komissiolle on tiedotettu seurantakomiteassa t(cid:228)m(cid:228)n ohjelman yleisest(cid:228) kulusta, mutta yhteisrahoitettujen hankkeiden yksityiskohtainen seuranta kuuluu ohjelman hallintoviranomaisen, toisin sanoen teollisuus- ministeri(cid:246)n matkailuosaston toimivaltaan. Komissio on siis pyyt(cid:228)nyt Italian viranomaisilta lis(cid:228)tietoja t(cid:246)iden etenemisest(cid:228). Arvoisan parlamentin j(cid:228)senen mainitsema toinen hanke, joka liittyy uuden asuinalueen ja valtav(cid:228)yl(cid:228)n rakentamiseen ((cid:148)Iniziativa Coimpresa(cid:148) -niminen yksityinen yritys), ei ole mainitun ohjelman mukaisesti yhteisrahoitettu hanke. T(cid:228)m(cid:228) toinen hanke saattaa kuulua tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arvioinnista 27 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (1) liitteess(cid:228) II mainit- tuun luokkaan 10 b) (cid:148)Kaupunkialueiden kehitt(cid:228)mishankkeet(cid:148) ja 3 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY (2), liitteess(cid:228) II mainittuun luokkaan 10 b) (cid:148)Kaupunkirakentaminen mukaan lukien ostoskeskusten ja paikoitusalueiden rakentaminen(cid:148). jolla on muutettu direktiivi(cid:228) 85/337/ETY, Direktiivin 85/337/ETY mukaan liitteess(cid:228) II mainittuihin luokkiin kuuluville hankkeille on teht(cid:228)v(cid:228) ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusarviointi, jos j(cid:228)senvaltiot toteavat niiden laadun sit(cid:228) vaativan. J(cid:228)senvaltioilla katsotaan kuitenkin olevan velvollisuus tehd(cid:228) alustava arvio siit(cid:228), onko liitteeseen II kuuluville hankkeille tarpeen tehd(cid:228) ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusarviointi. Direktiivin 97/11/EY mukaan j(cid:228)senvaltioiden on m(cid:228)(cid:228)ritelt(cid:228)v(cid:228) liitteess(cid:228) II mainittujen hankkeiden osalta tapauskohtaisesti selvitt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228), j(cid:228)senvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla, arvioi- daanko t(cid:228)m(cid:228) hanke 5(cid:129)10 artiklan mukaisesti. Koska komissio ei ole tietoinen parlamentin j(cid:228)senen kuvailemasta tilanteesta, se toteuttaa tarvittavat toimenpiteet ker(cid:228)t(cid:228)kseen asiaa koskevat yksityiskohtaiset tiedot ja varmistaakseen yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n noudattamisen. (1) EYVL L 175, 5. 7. 1985. (2) EYVL L 73, 14. 3. 1997


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1176/00 af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen. Liberalisering af posttjenester ‐ tjenestemænd i nøglestillinger og deres nationalitet.

eurovoc_concepts:
Netherlands
institutional structure
postal service
privatisation

formats: html pdf print

text: C 374 E/208 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 28. 12. 2000 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (17. maj 2000) I R(cid:229)dets rammedirektiv 89/391/E(cid:216)F af 12. juni 1989 om iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (1) er der i artikel 10 og 11 fastsat regler for information og hłring af arbejdstagerne og/eller deres repr(cid:230)sentanter samt deres medbestemmelsesret i spłrgsm(cid:229)l vedrłrende sikkerhed og sundhed p(cid:229) arbejdspladsen i overensstemmelse med national lov- givning og/eller praksis. I henhold til artikel 4 i ovenn(cid:230)vnte direktiv skal medlemsstaterne p(cid:229)se, at der sikres fyldestgłrende kontrol og tilsyn med de nationale gennemfłrelsesforanstaltninger for dette direktiv. Derfor skal enhver eventuel overtr(cid:230)delse af de nationale gennemfłrelsesbestemmelser for det n(cid:230)vnte direktiv bringes til de behłrige spanske myndigheders kendskab, dvs. Arbejds- og Socialsikringstilsynet, som tager initiativ til og udfłrer de nłdvendige tilsyn og kontroller for den korrekte anvendelse af disse foranstaltninger. Kommissionen vil ikke tłve med at tr(cid:230)ffe de foranstaltninger, der m(cid:229)tte v(cid:230)re p(cid:229)kr(cid:230)vet i tilf(cid:230)lde af, at den modtager konkrete oplysninger om, at de spanske myndigheder ikke har słrget for at kontrollere anvendelsen af de nationale gennemfłrelsesbestemmelser for direktiv 89/391/E(cid:216)F. (1) EFT L 183 af 29. 6. 1989. (2000/C 374 E/246) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1176/00 af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen (12. april 2000) Om: Liberalisering af posttjenester (cid:129) tjenestem(cid:230)nd i nłglestillinger og deres nationalitet Kan Kommissionen bekr(cid:230)fte: (cid:129) at den nye direktłr for posttjenester i det indre marked er nederlandsk; (cid:129) at kommiss(cid:230)rens s(cid:230)rlige r(cid:229)dgiver for spłrgsm(cid:229)l vedrłrende posttjenester er nederlandsk; (cid:129) at kabinetchefen under kommiss(cid:230)ren med ansvar for liberaliseringen af posttjenester er nederlandsk; (cid:129) at den ansvarlige kommiss(cid:230)r er nederlandsk; (cid:129) at det nederlandske postv(cid:230)sen er det postv(cid:230)sen i Europa, der mest aktivt stłtter en fuldst(cid:230)ndig liberalisering? Kan Kommissionen tilslutte sig, at dette forhold kunne skade offentlighedens tiltro til Kommissionens interne reform og is(cid:230)r afnationaliseringen af stillinger og politiske sektorer? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (15. maj 2000) Svaret p(cid:229) det (cid:230)rede medlems spłrgsm(cid:229)l er ja. Det skal n(cid:230)vnes, at ud af det team p(cid:229) seks, der arbejder med postrelevante spłrgsm(cid:229)l i generaldirektoratet for det indre marked, er to franskm(cid:230)nd, en er tysker, en er brite, en er portugiser og kontorchefen er spanier. Desuden er vicegeneraldirektłren for generaldirektoratet for det indre marked łstriger og generaldirektłren brite. Endvidere skal det bem(cid:230)rkes, at Kommissionen er i kontakt med alle nationale reguleringsinstanser og med postvirksomhederne i de forskellige medlems- stater. 28. 12. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 374 E/209 Hvad ang(cid:229)r politikken vedrłrende afnationalisering af stillinger, s(cid:229) viser det svar, der er givet ovenfor, at der faktisk ikke er noget s(cid:230)rligt problem i den henseende. (2000/C 374 E/247) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-1190/00 af Timothy Kirkhope (PPE-DE) til Kommissionen (10. april 2000) Om: Den Europ(cid:230)iske Socialfond Ifłlge den nuv(cid:230)rende ordning for udbetaling af midler fra Den Europ(cid:230)iske Socialfond (ESF) modtager frivillige og f(cid:230)llesskabsprojekter et forskud p(cid:229) 50 % efterfulgt af et yderligere forskud p(cid:229) 30 % (n(cid:229)r halvdelen af det fłrste forskud er brugt). De resterende 20 % betales efter indgivelse af den endelige ansłgning om udbetaling. Den nye ordning, som er foresl(cid:229)et af det britiske ministerium for uddannelse og besk(cid:230)ftigelse, omfatter en forskudsbetaling p(cid:229) kun 10 %, s(cid:229)ledes at der for projekterne skal indgives ansłgninger bagud (formodentlig kvartalsvis) for at f(cid:229) udbetalt yderligere belłb. En rest p(cid:229) 20 % vil blive tilbageholdt med henblik p(cid:229) udbetaling efter indgivelse af den endelige ansłgning om udbetaling. Vil Kommissionen klarl(cid:230)gge, om den har ret og myndighed til at gribe ind i forbindelse med udbetaling af ESF-midler p(cid:229) nationalt plan, hvis den mener, at midlerne ikke tildeles p(cid:229) den mest effektive m(cid:229)de, til gavn for de organisationer, der fortjener og har behov for disse midler for at overleve? Det ansl(cid:229)s, at mindst 90- 95 % af de organisationer, som i łjeblikket modtager midler fra ESF, vil blive lukket inden for den nye ordning for udbetaling af midler som fłlge af mangel p(cid:229) midler til at stłtte deres programmer. Kunne Kommissionen stłtte den alternative udbetalingsordning, som er blevet foresl(cid:229)et af de involverede organisationer? De foresl(cid:229)r den »skotske model«, i henhold til hvilken udbetalingerne foreg(cid:229)r p(cid:229) fłlgende m(cid:229)de: (cid:129) 1. kvartal: 30 % i forskud (cid:129) 2. kvartal: 25 % i forskud under foruds(cid:230)tning af tilfredsstillende afkast i 1. kvartal (cid:129) 3. kvartal: 25 % i forskud under foruds(cid:230)tning af tilfredsstillende afkast i 2. kvartal (cid:129) 4. kvartal: 20 % (betaling af slutraten bagud) under foruds(cid:230)tning af tilfredsstillende revisionsresultater i alle kvartaler. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (3. maj 2000) Ansvaret for at fastl(cid:230)gge de n(cid:230)rmere regler for gennemfłrelsen af Den Europ(cid:230)iske Socialfond (ESF) i et medlemsland ligger hos programmets forvaltningsmyndighed. De programmeringsdokumenter, som Kom- missionen har vedtaget, indeholder ikke oplysninger om f. eks. de belłb, som skal udbetales som forskud til de ansvarlige for projektet. P(cid:229) denne baggrund kan Kommissionen ikke gribe ind i denne sag. Det britiske ministerium for uddannelse og besk(cid:230)ftigelse har dog for nylig efter drłftelser i Det Forenede Kongerige besluttet at łge forskuddet fra 10 % til 30 % af det fłrste (cid:229)rs projektomkostninger for alle organisationer. Kommissionen hilste denne beslutning velkommen


title: Yttrande från Regionkommittén om "Sjätte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen i Europeiska unionens regioner"

eurovoc_concepts:
European Union
economic and social cohesion
economic development
regional policy
social development

formats: pdf print

text: C 226/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 Yttrande från Regionkommittén om ”Sjätte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen i Europeiska unionens regioner” (2000/C 226/10) BAKGRUND ”Sjätte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen i Europeiska unionens regioner” (SEK(1999) 66 slutlig). Kommissionens beslut av den 1 september 1999 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG- fördraget rådfråga Regionkommittén i ärendet. Presidiets beslut av den 2 juni 1999 att ge utskott 1 (regionalpolitik, strukturfonder, ekonomisk och social sammanhållning, samarbete över nations- och regiongränser) i uppdrag att förbereda ärendet. Utkastet till yttrande (CdR 388/99 rév. 2) som utskott 1 antog den 1 december 1999 (föredragande: Jean- François Bazin, ledamot av regionfullmäktige i Bourgogne, F–PPE). Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 33:e plenarsession den 12–13 april 2000 (sammanträdet den 12 april). 1. Inledning 1. 1. I den sjätte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen i Europeiska unionens regioner analyseras och kommenteras effekterna av regionalpolitiken i Europeiska unionen liksom resultaten av sammanhållnings- processen. Man behandlar även utvecklingen i tio länder i Central- och O¨ steuropa och på Cypern. 1. 2. Rapporten publicerades av Europeiska kommissionen den 28 juli 1999 och är den sista i en serie dokument som kommissionen publicerat vart tredje år. I enlighet med artikel 130b i Maastrichtfördraget (1) kommer kommissionen hädanefter att vart tredje år upprätta en rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Denna rapport kommer att innehålla de analyser som tidigare ingick i den periodiska rapporten. Den första sammanhållningsrapporten lades fram och antogs 1996. 1. 3. Det krävs exakta och detaljerade, regelbundet uppdate- rade uppgifter om ekonomiska och sociala fakta för hela Europeiska unionen. Den rapport som ligger till grund för detta yttrande utgör ett påtagligt framsteg i jämförelse med de föregående; förutom att den innehåller uppdaterad information öppnar den nya och intressanta perspektiv i fråga om ekono- mins globalisering, IT-samhällets utveckling, övergången till euro, EU:s utvidgning till länderna i O¨ steuropa, den regionala ekonomin och arbetsmarknaden. 1. 4. Det är således möjligt att göra sig en så objektiv bild som möjligt av huvudtendenserna i regionerna under 1900- talets sista decennium vad gäller ekonomi, arbetsmarknad och demografiska förändringar samt att analysera regionernas konkurrensförmåga, att uppskatta den utveckling som skett i de regioner som erhållit respektive inte erhållit stöd från strukturfonderna, liksom att få kunskap om och kunna jämföra situationerna i de tio länderna i Central- och O¨ steuropa och på Cypern. 1. 5. Regionkommittén är alltså generellt sett nöjd med arbetet bakom denna sjätte periodiska rapport om den sociala och ekonomiska situationen i Europeiska unionens regioner. Rapporten markerar överskridandet av en viktig gräns i analysen av regionala data och visar vilken positiv utveckling som skett på området sedan den femte periodiska rapporten utkom 1995. Det återstår mycket arbete för att fördjupa kunskaperna, men vägen verkar i dag vara utstakad om man fortsätter att göra det europeiska statistiksystemet alltmer enhetligt och om de studier som åtföljer arbetet med ESDP (utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv) håller vad de lovar. En annan viktig aspekt som välkomnas är det synsättet på konkurrenskraft (rapportens andra del), som ger nya infallsvinklar när det gäller att förstå och minska utvecklings- skillnaderna mellan Europas regioner. 2. Analysramens relevans (1) Artikel 159. 2 i Amsterdamfördraget. 2. 1. Rapporten tar sin utgångspunkt i regionerna. Denna analys förefaller vara den enda som gör det möjligt att samla 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/31 in uppgifter och jämföra dessa, men det är tydligt att regionerna inbördes uppvisar stora skillnader av allehanda sort. Somliga har uppstått av historiska orsaker, medan andra är ett resultat av en senare sammanslagning av mindre områden, vid helt olika tidpunkter och med mycket olika geografiska förutsätt- ningar, och deras kompetens och inflytande — i synnerhet på det ekonomiska området — skiljer sig också åt. Man kan jämföra enheter som konstatera att det ofta är svårt att knappast är jämförbara ur historisk, kulturell, administrativ, politisk eller ekonomisk synvinkel. 2. 2. Analysens begränsningar framgår i synnerhet mot bakgrund av den ekonomiska teori som gör skillnad mellan polariserade regioner (som har ett aktivt centrum som drar till sig aktiviteten från kringliggande områden) och homogena regioner (som består av underregioner som i stort liknar varandra). Vissa av NUTS 2-regionerna är till exempel polarise- rade, medan andra är homogena. Denna distinktion framgår endast indirekt i rapporten när man tar upp urbana tjänste- centrum, industriregioner med mellanstora städer och lands- bygdsregioner. Det är emellertid svårt att jämföra polariserade och homogena regioner. Fallet städer/regioner är dessutom inte representativt. En oundviklig men något snedvriden statistisk effekt 2. 3. förvanskar ibland analyserna avseende skillnaderna mellan regionerna. Ju större och ju mer tätbefolkade regionerna är, desto större är risken att indikatorerna baseras på ett genom- snitt som i själva verket kan dölja stora inre skillnader. En region som betraktas som rik har ofta inslag av fattigdom. Det är förvisso varje medlemsstats uppgift att upprätta rättvisereg- ler, men EU kan inte bortse från denna situation som ofta får den lokala opinionen att tvivla på Europatanken, eftersom man håller EU som ansvarig. Det bör påpekas att uppdelningen i NUTS 2-regioner är ett resultat av beslut som varje enskilt land fattar, och att det fall kan påstås svara mot de kriterier som gemenskapens myndigheter fastställt. Regionkommittén vill framföra en önskan om att nödvändiga medel skall avsättas för att efter hand utarbeta mer detaljerade statistiska uppgifter som bättre redogör för skillnaderna inom regionerna i Europa. Regionkommittén är beredd att delta i detta arbete. inte i något som helst Uppgifterna om de tio länderna i Central- och O¨ steuro- 2. 4. pa och Cypern förblir ofta — trots de statistiska framsteg som gjorts den senaste tiden — kortfattade och ibland inte tillräckligt tillförlitliga. Det vore lämpligt att genom ett eventuellt partnerskap öka kvaliteten på dessa uppgifter som kommer att vara nödvändiga med hänsyn till EU:s utvidgning och den framtida regionalpolitikens trovärdighet. 2. 5. instrument för att mäta skillnaderna mellan regionerna. Regionkommittén förordar finare och mer tillförlitliga I rapporten utvärderas de i huvudsak mot bakgrund av regionens BNP per capita i förhållande till genomsnittet av samtliga regioners BNP per capita. Det är en relativt enkel metod i jämförelse med de mer sofistikerade mätinstrument som dagens ekonomiska vetenskap erbjuder. Man kan ifrågasätta relevansen hos kriterier som i huvudsak är ekonomiskt kvanti- fierbara, eftersom samhället kan gå mot en annan utveckling och prioritera andra värden — under det 21:a århundradet kan man tänka sig att utvecklingen går mot en individuell eller samhällelig ”efterfrågan” som är mer inriktad på andliga önskningar, solidaritetsrelaterade ideal, ekologiska målsätt- ningar, ökat intresse för livsmedelskvaliteten, behov som rör den psykiska hälsan, livskvalitet etc. Regionkommittén föreslår att man i framtiden elimine- 2. 6. rar effekterna av ett varierande invånarantal i regionerna. BNP per capita har fördelen att göra det möjligt att utvärdera situationen i regionerna ur invånarnas synvinkel, men har nackdelen att en regions helhetsutveckling utjämnas av en ökning av invånarantalet. En region som blivit rikare och samtidigt dragit till sig fler arbetssökande förefaller därför ha gjort färre framsteg mätt i BNP per capita än uttryckt i regional BNP. Kvoten BNP/befolkning kan därför tendera att undervärdera skillnaderna. Denna svaghet i analysen av BNP per capita kompenseras dock av den detaljerade studien i den andra delen av rapporten av vilka faktorer som bidrar till BNP och till regionernas konkurrenskraft. 3. Fortsatt hög arbetslöshet och hur den kan bekämpas 3. 1. Arbetslösheten och undersysselsättningen är Region- kommitténs allvarligaste bekymmer. Därför är det lämpligt att i första hand granska denna del av rapporten. A¨ ven om situationen här och där förbättrats, är arbetslösheten i EU fortfarande hög och drabbar ungefär 16,5 miljoner personer. Den förorsakar stort mänskligt lidande och allvarliga samhälls- problem samt ekonomisk obalans i den geografiska fördelning- en av produktionen av varor och tjänster. Det framhålls i rapporten att arbetslösheten står kvar 3. 2. på samma nivå, och att en eventuell sänkning inte kompenserar ökningarna. Geografiskt betingade arbetslöshetshärdar bör även fortsättningsvis ges prioriterad uppmärksamhet. Arbets- lösheten förefaller vara mycket ojämlikt fördelad i EU. De tjugofem regioner för vilka situationen är mest gynnsam i detta avseende är desamma tio år senare. I de regioner där tillgången till arbete och sysselsättning är lägst ökade arbetslösheten under samma period från 20 % till 24 %, i jämförelse med 4 % för de föregående. Långtidsarbetslösheten breder ut sig, liksom arbetslösheten bland ungdomar som söker sitt första arbete. C 226/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 3. 3. I rapporten anger man att arbetslösheten i ungefär hälften av fallen beror på en strukturell situation som åstad- kommits av en obalans mellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden. Regionkommittén stöder denna analys men anser att man i rapporten borde ha dragit mer konkreta slutsatser i fråga om följande: — Den nödvändiga utvecklingen av grundutbildning och fortbildning, som är nyckeln till en anpassning till arbets- marknadens behov och de stora förändringar som pågår. — Förmedlingen av arbetsmarknadsinformation — såväl när det gäller företag som arbetssökande, i synnerhet inom ramen för Europeiska unionen. — De åtgärder som bör vidtas för att säkerställa rörligheten på arbetsmarknaden. 3. 4. Inställningen till sysselsättningen bland kvinnor är inte särskilt välvillig i rapporten. Man konstaterar att kvinnor som ofta har familjeansvar bör ges möjlighet till deltidsarbete och flextid. Detta gör det svårare för kvinnor med familjeansvar att nå ansvarsfulla poster. Regionkommittén anser att denna fråga kräver mer målmedvetna insatser för att skapa lika möjligheter för män och kvinnor i fråga om arbete och ekonomiskt och socialt ansvar, samt att man bör överväga de negativa och positiva effekter som den positiva diskriminering som införts i familjepolitiken i vissa länder kan innebära för kvinnorna. Parallellt med detta framhålls det i rapporten att det finns en koppling mellan låg arbetslöshet och hög sysselsättning bland kvinnorna. Deltidsarbete eller anpassad arbetstid bland kvinnor förklarar delvis detta, i synnerhet som rapporten anger att 80 % av de kvinnor som arbetar deltid har valt det för att det i en högpresterande ekonomi finns behov av deltids- och flextidsarbete samt arbete med anpassad arbetstid, och efter- som detta i högre grad intresserar kvinnor än män är deras sysselsättningsnivå högre. I fråga om obalansen mellan regionerna anger rappor- 3. 5. ten att det i vissa regioner finns en stor efterfrågan på arbetskraft, medan det omvända förhållandet gäller i andra. Dessa problem bör minskas genom åtgärder som främjar den geografiska rörligheten (inlärning av ett nytt främmande språk, större rörlighet på bostadsmarknaden, distansarbete osv. ). 3. 7. Det anges på flera ställen i rapporten att regioner med hög sysselsättning inom jordbruket och liknande verksamhet ofta har arbetslöshetsproblem, och man rekommenderar att dessa regioner diversifierar sin verksamhet i riktning mot industri- och tjänstesektorn. Detta påstående är emellertid inte relevant, eftersom man bör undvika att nedvärdera jordbruksverksamheten, att förringa dess betydelse för ekono- mi och samhälle samt att generalisera en alltför produktionsin- riktad modell. Utvecklingen mot ett mindre intensivt jordbruk, som tar större miljöhänsyn — vilket svarar mot konsumenter- nas efterfrågan på naturprodukter — skulle kunna göra det möjligt att bevara och skapa arbetstillfällen i Europa. Möjligheterna att producera matvaror är inte desamma i alla regioner, men om man lyckas att göra nödvändiga omläggningar av produktionssätten och vidta förberedelser inför framtiden kan vissa regioner specialisera sig, vilket skulle ge ekonomiska och sociala vinster. 3. 8. I rapporten anges det med rätta att de minst gynnade regionernas ekonomiska bas måste stärkas, det vill säga att man måste bygga ut regionernas utåtriktade verksamhet. Om detta koncept kan accepteras av den regionala mikroekonomin, med hänsyn till begränsningarna i regionens ekonomiska modell, beror EU:s övergripande fördel främst på exporten till marknader utanför gemenskapen. 4. De demografiska tendenserna når en alarmerande nivå 4. 1. De demografiska tendenserna är mycket oroväckande och har nått en alarmerande nivå. Rapportens prognoser sträcker sig fram till mitten av 2020-talet, och bygger på den aktuella utvecklingen som betraktas som hållbar. Följande anses därmed sannolikt: — De låga födelsetalen leder till en åldrande befolkning och därmed sammanhängande sociala och ekonomiska följder. — Den aktiva befolkningen kommer också att åldras, vilket ger upphov till allvarliga problem i fråga om konkurrens- kraften och befolkningens anpassning till en värld i förändring. — Arbetskraftsutbudet och minskningen av den aktiva befolk- ningen kommer att sjunka från och med år 2005/2010, fördelningen blir förmodligen ojämn och kommer att bero på medlemsstaternas och EU:s invandrarpolitik. 3. 6. Kommissionens inställning till förhållandet mellan de arbetslösas sociala skydd och orsakerna till arbetslöshet kunde klargöras tydligare i rapporten. Den behandlar endast kortfattat minimilöner, arbetslöshetsunderstöd och skydd och stöd till arbetstagarna i allmänhet. I denna fråga ges det varken i teori eller praktik något entydigt svar. Sammanhållningen riskerar att inom kort bli en fråga som kräver en annan infallsvinkel när det gäller befolkningen och dess föryngrande samt jämvikten mellan de olika generatio- nerna. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/33 4. 2. I rapporten påpekas de effekter som en åldrande aktiv befolkning får i form av arbetstagarnas bristande anpassning till ny teknik. Studier av åtgärder för att främja fortbildning, större tillgång till ny teknik samt införandet av management- teknik som är anpassad till en äldre aktiv befolkning bör prioriteras om man skall lyckas bevara arbetskraftens dynamik. 5. 3. Regionkommittén ser positivt på de framsteg som gjorts av ett antal av de mindre gynnade regionerna under de senaste åren. Utvecklingen mellan 1991 och 1996 verkar ha varit stark och snabb, men den beror till stor del på utveckling- en i Tysklands nya förbundsstater, samtidigt som den tillväxt- minskning som noterades mellan 1986 och 1991 hade samma ursprung men motsatt riktning. Bortsett från dessa nya förbundsstater har tillväxten varit mer eller mindre stabil. 4. 3. I rapporten framhåller man framför allt den åldrande befolkningens beroende, som naturligtvis i stor omfattning kommer att inverka på medlemsstaternas sociala kostnader under de kommande åren. 4. 4. Det behövs ungdomar, en dynamisk generationsför- nyelse och en familjepolitik som främjar nativiteten om inte EU skall åldras och förlora den uthållighet som endast är möjlig genom en föryngring av dess arbetskraft. 5. Mot större konvergens, men förseningar kvarstår 5. 1. I rapporten redogör man för en ökad konvergens, och noterar att under det senaste årtiondet som mätningar gjorts har BNP i de tio regioner med lägst BNP gått från 41 % av EU- genomsnittet till 50 %. Under samma tid har BNP i de tjugofem fattigaste regionerna stigit från 52 % till 59 % av samma genomsnitt. BNP i de fyra s. k. sammanhållningsländerna har stigit från 65 % till 76,5 % av genomsnittet (prognosen för 1999 är 78 %). Man konstaterar också att handeln mellan nämnda fyra länder och de andra medlemsstaterna har för- dubblats under de sista tio år som mätningar gjorts. 5. 2. Det finns dock fortfarande regioner som släpar efter och det är tydligt att — till och med i sammanhållningsländer- na, där man borde kunna skönja en ny politik med tanke på de resultat som konstaterats — BNP:n är koncentrerad till städer/huvudstäder, till nackdel för landsbygden. Denna ojäm- lika koncentration står att finna överallt i Europa där den ger upphov till sociala spänningar, vilket medför att EU anslår och kommer att anslå avsevärda medel för att utjämna den. Därför är det viktigt att den fria företagsamheten som är så värdefull för EU inte skapar överdrivna tillväxtskillnader mellan de europeiska regionerna. EU:s regionalpolitik bör inte enbart bekämpa obalanser som orsakas av att detta tidsskede bland annat domineras av företagskoncentrationer, globalisering och omlokaliseringar, utan tvärtom bidra till att undvika dem. Generellt noterar vi tre viktiga fenomen: en fortsatt 5. 4. stark tillväxt längs den stads- och industriaxel som skär diagonalt genom EU och en ytterligare förstärkning av dessa tillväxtpunkter, ojämna framsteg när det gäller mål 1-regioner- nas återhämtning samt en svag tillväxt i flera så kallade perifera regioner som inte är stödberättigade under mål 1. 5. 5. Kommittén är tveksam till om man bör använda genomsnitt i analyserna av ländernas konvergens. Genom att slå samman siffrorna för de fyra sammanhållningsländerna för att visa konvergensen missar man — vilket framgår av tabell 1 i rapportens statistikbilaga — att Grekland och Spanien under perioden 1991–1996 upplevt en lägre tillväxttakt än EU i genomsnitt (den årliga tillväxttakten var + 1 % respektive + 1,3 % jämfört med EU-genomsnittet + 1,5 %). Det är uppen- bart att man genom att inkludera den starka irländska tillväxten (+ 7,1 % i årsgenomsnitt) kunnat påvisa en genomsnittlig tillväxt för de fyra sammanhållningsländerna som är högre än EU:s (+ 1,7 % jämfört med + 1,5 %). Användningen av genomsnitt är i detta fall mycket diskutabel. 6. Konkurrenskraften 6. 1. I rapporten mäter man regionernas konkurrenskraft med nyckeltalet BNP per capita, som redan använts för att uppskatta regionernas utvecklingsnivå. Detta visar sig ligga tämligen långt ifrån de två definitioner som läggs fram i konkurrenskraftsrapporten: ”förmågan hos företag, branscher, regioner, länder och övernationella regioner att skapa relativt höga inkomst- och sysselsättningsnivåer samtidigt som de utsätts för internationell konkurrens”, och i synnerhet ”förmå- gan att producera varor och tjänster som klarar av konkurren- sen på internationella marknader samtidigt som höga och hållbara inkomstnivåer upprätthålls”. Valet av BNP per capita ger emellertid knappast något svar på denna fråga. Konkurrens- kraft innebär i själva verket att man producerar till priser som ligger under eller i höjd med världsmarknadspriserna och sysselsättningen blir en naturlig konsekvens härav. I rapporten analyserar man uppspaltningen av skillnaderna per invånare i högre grad än konkurrenskraften. Analysen är intressant men kräver ett par påpekanden. C 226/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 6. 2. I rapporten görs följande analys: BNP/Befolkning = (BNP/sysselsättning) x (sysselsättning/befolkning i arbetsför ålder) x (befolkning i arbetsför ålder/total befolkning). Den sista komponenten, andelen av befolkningen som är i arbetsför ålder, försummas då den anses bidra relativt lite till helhetsva- riationerna och inte i någon högre grad påverkas av den aktuella politiken. Tidigare i rapporten anges det emellertid att detta nyckeltal minskar med tiden. 6. 7. Utländska direktinvesteringar omtalas i konkreta och neutrala ordlag, men man kan konstatera att de spelar en viktig roll för utvecklingen i alla regioner. De bidrar till att höja produktionskapaciteten och konkurrenskraften. Genom att erbjuda stabila anställningsförhållanden och god internutbild- ning inom företagen kan de utländska direktinvesteringarna också bidra till att förbättra de sociala förhållandena. Det är emellertid viktigt att i förekommande fall förhindra att de utländska direktinvesteringarna inverkar negativt på den euro- peiska ekonomin och sysselsättningskulturen. 6. 3. När man förklarar konkurrenskraften fokuserar man i stället på de två andra komponenterna: BNP per sysselsatt, det vill säga arbetsproduktiviteten, och det totala antalet sysselsatta i förhållande till befolkningen, det vill säga sysselsättningsgra- den. I rapportens tredje del tillämpas dock ett motsatt synsätt. Där betraktas inte sysselsättningsgraden som beroende av yttre orsaker utan som beroende av produktiviteten. Det hävdas i själva verket att om konkurrenskraften är beroende av produktiviteten, är en ökad produktivitet ett nödvändigt villkor för ökad sysselsättning. Arbetsproduktiviteten är en konkurrensfaktor eftersom den leder till ökad produktion och sysselsättning, men samtidigt leder produktivitetsvinsterna till att det krävs färre arbetare för samma produktion. När det gäller produktiviteten och sysselsättningsnivån 6. 4. framgår det att endast produktivitetsnivån är tillfredsställande, vilket är uppmuntrande, men att full sysselsättning, som är varje samhälles mål, är svårt att uppnå. Bland de faktorer som studerats nämns bland annat den ekonomiska verksamhetens struktur, innovationsnivån, arbetskraftens kompetens och till- gång till utbildning. Den ekonomiska verksamhetens struktur utvecklas sakta men en förbättring av innovationsnivån kan däremot påskyndas genom gemenskapsåtgärder som till exem- pel ett förbättrat patentsystem eller andra åtgärder som främjar omvandlingen av innovationer till produkter och tjänster som tas i bruk på marknaden. 6. 5. I rapporten framhåller man att spridningen av innova- tioner är otillräcklig i Europa, i synnerhet i jämförelse med USA. Regionkommittén anser att man bör satsa på forskning, innovation och teknologisk utveckling eftersom de är nödvän- diga för samtliga regioner i EU. 6. 6. Rapporten visar tydligt att även om de små och medelstora företagen har rykte om sig att spela en avgörande roll när det gäller att skapa sysselsättning är det svårt att exakt mäta deras bidrag, bland annat på grund av den statistiska förvirring som råder vad gäller beslutscentrum och produk- tionsenheter. EU som helhet släpar efter i fråga om riskkapital och ekonomiskt stöd till högteknologiska små och medelstora företag. 6. 8. Transport- och kommunikationsinfrastrukturerna är nödvändiga för att få till stånd ett EU som omfattar hela kontinenten. Prioriteringarna avseende transportsätt och geo- grafiskt läge måste fastställas. Kontakterna mellan personer och handeln med varor och tjänster är en del av den europeiska civilisationshistorien, och att underlätta detta utbyte innebär ett konkret byggande av Europa. 6. 9. På det geografiska planet bör EU främja moderna transport- och kommunikationsmöjligheter i hela Europa. Sådana möjligheter är oumbärliga i relationerna mellan öst och väst, eftersom de är en förutsättning för den sammanhåll- ning som skall skapas mellan unionen och kandidatländerna i Central- och O¨ steuropa. EU bör även stödja en utbyggnad av förbindelserna på den nord-sydliga axeln i kontinentens västra delar, utan att för den skull försumma unionens yttersta randområden, särskilt öarna, där det är viktigt med väl fungerande transport- och kommunikationsförbindelser. 6. 10. I fråga om direkta och kombinerade transporter gäller det att EU får till stånd en transport- och kommunikationsrevo- lution i likhet med den som ägde rum på artonhundratalet, men baserad på dagens avancerade teknologi. Till förmån för en strategi för hela Europa bör man i mindre utsträckning inrikta sig på enskilda projekt, och varje projekt bör stödjas mot bakgrund av huruvida det stämmer överens med denna strategi. Vägar, järnvägar, sjö- och framför allt kusttrafik, inre vattenvägar och luftfart bör hädanefter spela sin roll ur ett intermodalt perspektiv. Man bör ta hänsyn till naturen men samtidigt ha i åtanke att transporter och kommunikationer bidrar till livskvaliteten och utgör en del av civilisationen. Det är helt tydligt att man i mycket större utsträckning än förr måste göra en åtskillnad mellan passagerartransporter och varutransporter. Detta är en utmaning för EU. Regionkom- mittén kommer att bidra med stöd. 6. 11. I rapporten förhåller man sig ganska objektiv när det gäller energin som för närvarande är en av de känsligaste 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/35 frågorna. Man bortser från frågan om energikällor, med undantag för förnybara källor. Framför allt behandlas inte den besvärliga kärnkraftsfrågan. En intressant idé framförs om energiintensitet (energikonsumtion per enhet BNP) vilken är högre i de minst gynnade regionerna. Detta pekar på att energisparande åtgärder bör åtfölja de åtgärder som föreslagits för att utveckla energiinfrastrukturen och bryta energiberoen- det. De minst gynnade regionerna förbrukar mindre energi per invånare och förorenar mindre, men de använder mer fossilt bränsle. I rapporten föreslår man att de skall använda förnybara energikällor. Detta förslag är realistiskt endast vad gäller mycket solrika regioner i söder, regioner där det blåser mycket eller i vilket fall som helst där tillgången till obrukad areal är stor, eftersom sol- och vindkraftanläggningar kräver stora ytor, åtminstone om man vill utnyttja dem för stora energimängder. 6. 12. Rapporten ger intressant information om telekom- munikationer, utrustningsnivå (antal linjer per invånare) och kvaliteten på servicen (digitaliseringsnivån). Men man tar inte upp det nya fenomenet mobiltelefoner eller satellittelefoner, fastän det innebär en möjlighet för den ekonomiska infrastruk- turen i zoner som släpar efter och där de specialiserade företagen ofta är få. De regioner som är otillräckligt utrustade med ny kommunikationsteknologi, porten till den moderna världen, är även de som mest försummas av marknaden och det fria företagandet. 6. 13. Vattenproblemet är en av EU:s största framtidsutma- ningar, med tanke på att det geografiska läget i mycket stor utsträckning styr vattentillgången. I rapporten presenteras indikatorer på vattenresurser per invånare i de olika länderna, och det framgår att de mest utvecklade länderna är de minst gynnade och de som måste investera mest. I rapporten påpekar man med rätta att återvinning av hushållsavfall säkert är det bästa ur miljösynpunkt även om återvinningen är dyr. I rapporten lyfter man fram skillnaderna mellan 6. 14. länderna i fråga om humankapital, som ett område där utvecklingen nödvändigtvis går långsamt. Informationen om förhållandet mellan humankapital och ekonomisk prestanda är knapphändig fastän man vet att humankapital kan ge växande avkastning. Detta kan emellertid störa konvergenspro- cessen, enligt den ”endogena” tillväxtteorin. När det gäller institutionerna och det sociala kapitalet 6. 15. ”den europeiska i rapporten att påstår man optimistiskt integrationen är en nyckelkraft i detta, eftersom den utsätter regionerna för institutionella modeller och konkurrens från hela unionen”. I själva verket är regionerna beroende av länderna när det gäller deras offentliga institutionella struktu- rer, och deras handlingsutrymme är ofta relativt begränsat. Företagens institutionella struktur är sådan att mycket få beslut kan fattas lokalt, med undantag för de små och medelstora företagen vars ledning finns i regionen. Det är inte bevisat att decentralisering alltid är den mest effektiva lösningen. I vilket fall som helst kräver det konkurrensförhållanden (insyn, exakt information, ett stort antal aktörer) som inte alltid är etablerade. Utförandestyrning av de offentliga administratio- nen är inte någon nyhet, och som det påpekas i rapporten skiljer den sig föga från ”centralplanering”; den är med andra ord inte alltid effektiv. I rapporten är man även optimistisk när man förordar privata partnerskap på olika regeringsnivåer som en effektivare form av offentlig förvaltning. Detta kan emellertid ofta få negativa effekter som till exempel påtryck- ningsgrupper, tendenser till korruption, det faktum att det är de stora företagen och inte de små och medelstora företagen som har störst inflytande, med alla de monopolistiska problem som detta innebär, utan att nämna påtryckningarna från bank- och finanssektorn. Ett sådant horisontellt nätverk riskerar att bli ohanterligt i rapporten, vilket understryks i rapporten. Ofta tenderar denna sorts institution att kompromissa, det vill säga att inte genomföra några förändringar. 6. 16. Slutligen måste vi berömma kvaliteten på den perio- diska rapportens andra del. Den erbjuder intressanta perspektiv i riktning mot en verklig plan för en balanserad utveckling av det europeiska området. Avsnittet ”Att förklara konkurrens- kraft: gemensamma drag i framgångsrika regioner” kommer tveklöst att föranleda kompletterande studier under komman- de månader. Sammanfattningen av de fyra faktorer som bidrar mest till ökningen av BNP är trots allt övertygande: a) Den ekonomiska verksamhetens struktur är en viktig faktor som kräver en särskild politisk ansträngning för att omfördela den europeiska produktionsapparaten och finna sätt att uppnå större balans. b) Innovationsverksamhetens omfattning är definitivt en annan viktig faktor. Ur politisk synvinkel kräver den en bättre samordning mellan dels forsknings- och utvecklings- politiken, dels den ekonomiska, sociala och regionala sammanhållningen. Detta understryks särskilt i avsnittet om FoTU. c) Regionkommittén ser positivt på att man inkluderar tillgängligheten bland dessa faktorer. Dess stora korrelation med BNP är knappast överraskande men behöver ändå bekräftas. Man kan bara hoppas att den ytterligare forsk- ning som är på gång kommer att göra det möjligt att ta hänsyn till denna avgörande faktor i genomförandet av regionalpolitiken, de transeuropeiska transportnäten (revidering av TEN-T) och hela transportpolitiken. d) Arbetskraftens kompetens är slutligen en annan relevant faktor som kräver en bättre samordning mellan politiken i fråga om ERUF och ESF. Kommissionen har ofta föresprå- kat en sådan samordning utan att det därför har beaktats i tillräckligt hög grad i de samlade programplaneringsdoku- menten och gemenskapens stödramar. Det finns definitivt utrymme för innovation på detta område. C 226/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 Avslutningsvis vill Regionkommittén påpeka att karta nr 29 i rapporten ger en anmärkningsvärt tydlig sammanfattning av förhållandet mellan de centrala och perifera regionerna inom EU. Det finns få mer övertygande argument för att införliva en indikator av detta slag i strukturpolitiken. Utvecklingen av dessa fyra nyckelfaktorer i relation till BNP-utvecklingen utgör dessutom en god grundval för utvärderingen av hur förhållandet mellan de centrala och perifera regionerna inom EU utvecklas. 7. Sammanhållningspolitikens effektivitet 7. 1. Detta yttrande kan inte behandla varje enskild regions specifika situation i EU. Det skulle kräva att samtliga regioner gav uttryck för sina synpunkter, önskemål och krav, och skulle inte svara mot Regionkommitténs uppgift att utarbeta ett sammanhängande yttrande. 7. 2. Trots stora framsteg den senaste tiden döljer inte rapporten att effekterna av den regionala sammanhållningspo- litiken fortfarande är otillräckliga. Skillnaderna är emellanåt stora, såväl mellan regionerna i de enskilda länderna som mellan samtliga regioner. Det bör understrykas att målsättning- en är mycket ambitiös och den första i sitt slag i Europas historia, och det är omöjligt att utvärdera resultaten på så kort tid. Strukturfonderna har till synes positivt bidragit till att minska skillnaderna inom EU, i synnerhet till förmån för Grekland, Irland, Portugal och Spanien ur ett helhetsperspektiv. I rapporten hävdas det med rätta att det är svårt att utvärdera strukturfondernas effektivitet, eftersom så många andra fakto- rer spelar in som är svåra att ta hänsyn till i utvärderingen. 7. 3. I mål 1- och mål 6-regionerna är arbetslösheten trots de insatser som gjorts fortfarande hög, men BNP per capita närmar sig genomsnittet. I rapporten behandlas främst den låga sysselsättningen som är kopplad till arbetslösheten, men det rör sig snarare om ett konstaterande än ett försök att finna orsakerna. Vissa regioner har dragit stor nytta av utvecklingsstöden. Som det föreslås i rapporten borde det göras en objektiv utvärdering av effekterna av ekonomiskt stöd för att ge samtliga eftersläpande regioner samma möjlighet att komma ikapp. 7. 5. De studier som presenteras visar att strukturfonderna haft en gynnsam effekt i de regioner som mottagit stöd, och att de regionala skillnaderna har jämnats ut. Regionkommittén ser positivt på denna utveckling. Konvergensen föranleder en viktig ekonomisk fråga 7. 6. avseende balansen mellan — att eftersträva största möjliga tillväxt globalt sett å ena sidan, — att ge regionerna lika möjlighet till tillväxt och utveckling å andra sidan. I rättvisans namn vill man ge så mycket som möjligt till de minst gynnade regionerna samtidigt som effektiviteten bevaras, det vill säga att man säkerställer största möjliga övergripande utveckling. Men jämlikhet innebär inte alltid effektivitet, och det är inte alltid när man försöker att få till stånd en lika stor utveckling i samtliga regioner som man uppnår största möjliga övergripande utveckling. Detta innebär inte att man skall eftersträva jämlikhet mellan regionerna, men att man måste ha i åtanke att regional jämlikhet kan få konsekvenser för den övergripande utvecklingen. Som indikator på resultaten vore en utvärdering av 7. 7. strukturfondernas effekter på den globala tillväxten välkom- men, inte för att ifrågasätta dem men för att det vore naturligt att ha tillgång till en indikator, eftersom strukturfondernas målsättning är att skapa en jämlik utveckling. 7. 8. Likaledes vore det intressant att ha tillgång till en utvärdering av multiplikatoreffekten av de tillförda beloppen (det vill säga förhållandet mellan den BNP-tillväxt i regionen som kan tillskrivas stödet från strukturfonderna och det belopp som regionen har mottagit från strukturfonderna). A¨ ven om en sådan indikator bara ger en ytlig utvärdering av resultaten, skulle den vid sidan av de upplysningar om BNP och sjunkande arbetslöshet som rapporten ger komma till nytta i samband med utarbetandet av riktlinjer för strukturfonderna. 7. 9. Målsättningen att skapa en jämlik utveckling i regioner- na är mer krävande än målsättningen om lika tillväxt, eftersom den första förutsätter konvergens, vilket innebär att de minst gynnade regionerna måste utvecklas fortare än de ledande regionerna. 8. Utvidgningen I mål 2-regionerna har situationen som helhet förbätt- 7. 4. rats, även om de fortfarande är sårbara (produktionsenheter läggs ned eller utlokaliseras). I mål 5b-regionerna har en ökning av den aktiva befolkningen inneburit att arbetslösheten trots en ökad sysselsättning. Orsaken är en inte sjunkit verksamhetsspridning i en ekonomisk struktur som i huvudsak baseras på jordbruk. 8. 1. I rapporten anser man i huvudsak att länderna i Central- och O¨ steuropa samt Cypern är kandidatländer vars ansökan motiveras av deras politiska val, deras utveckling mot marknadsekonomi och de framsteg som de har gjort under det senaste decenniet. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/37 Regionkommittén har ingen beslutanderätt i denna 8. 2. fråga men vill påpeka följande: — Nämnda länder är inte de enda som kan tänkas ansöka om medlemskap i Europeiska unionen. — Man kan inte bortse från ett antal politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och ideologiska faktorer som hänger samman med dessa länders aktuella situation, liksom med deras historia och framtid, och som inte kommer till uttryck i regionernas BNP, utan i nationella målsättningar som är svåra att definiera. — Europeiska unionen måste lära sig att handskas med de hopp som man framkallar för att senare kunna förverkliga dem; därför bör man utvärdera de inrikes- och utrikespoli- tiska konsekvenser som dessa länders anslutning oundvikli- gen kommer att få, och kunna utvärdera både EU:s och dessa kandidatländers verkliga förmåga att skapa ett framtida solidariskt Europa. — EU skall kunna föra en utvecklande och ansvarsfull dialog med dessa länder utan att glömma att grunden — det vill säga ett enat Europa — endast är politisk och moralisk och bygger på fria och solidariska samhällen: EU skall först och främst svara mot en idé om ett samhälle med gemensamma framtidsmål och kan endast lyckas om denna idé förverk- ligas. — Vi är inte skeptiska till utvidgningen, men den måste absolut lyckas för att inte skapa stora problem i EU och i dessa kandidatländer. Den förberedande fasen skulle gyn- nas av att Regionkommittén engageras i större utsträck- ning, eftersom vi som representanter för lokala och regionala myndigheter kan skapa och utveckla de grundläg- gande kontakter med dessa länder som behövs för att utvidgningen skall bli en framgång. Det faktum att ett land ansöker om medlemskap skall inte skapa ett alltför stort tryck på dess befolkning i form av ekonomisk anpassning och livsstil, eftersom detta kan skapa en motreaktion. 8. 3. Enligt rapporten råder det med några få undantag stora skillnader mellan EU:s regioner och regionerna i ovannämnda Bryssel den 12 april 2000. kandidatländer. Deras tillträde till EU avgörs inte bara av ekonomiska kriterier, och i synnerhet inte av en harmonisk utveckling mellan dessa länders regioner. Den återhämtning som måste ske i kandidatländerna är avsevärd: i samband med deras tillträde till EU måste de regionala aspekterna stå tillbaka för de nationella, även om en harmonisk regional utveckling i dessa länder naturligtvis är önskvärd. 8. 4. Man återkommer här till den oundvikliga diskussionen om tillväxt och en jämlik utveckling i regionerna. Bör dessa länder utvecklas så snabbt som möjligt för att nå den nivå som krävs för tillträde till EU? Eller bör de eftersträva en balanserad tillväxt, vilket nödvändigtvis tar längre tid (med regional vetskap om, som det nämns i rapporten, att man långt ifrån kommit över chocken av övergången från föregående till nuvarande period med en sjunkande BNP och BNP per capita)? 8. 5. I rapporten framhåller man att länderna i Central- och O¨ steuropa drar nytta av stora utländska direktinvesteringar men att de endast koncentreras till ett par länder och bara kommer från vissa EU-länder. Denna fråga är och förblir känslig, och flera århundradens europeiska historia har lärt oss att vara försiktiga på denna punkt. 8. 6. I rapporten tas det för givet att utvecklingen i dessa länder går mot en samhällsmodell som liknar EU:s, men i själva verket utvecklas de mot en modell som ännu inte är färdigutvecklad. Regionkommittén har i detta sammanhang en viktig roll, eftersom det Europa som vi eftersträvar grundar sig på både decentralisering och sammanhållning och baseras på gemensamma värderingar. 8. 7. Regionkommittén ser gärna att kandidatländerna eta- blerar regionala politiska och administrativa strukturer, som gör det möjligt att avhandla samma frågor inom samma institutionella ramar. Regionkommittén deltar gärna i ett partnerskap för att bidra till att genomföra regionala strategier i dessa länder. 8. 8. Cypern är helt klart ett fall för sig. De ekonomiska kriterierna talar för ett tillträde till EU. Cyperns BNP är 75 % av EU-genomsnittet. Arbetslösheten är låg, sysselsättningen hög, men produktiviteten är också låg och det är på detta område som insatser krävs. Regionkommitténs ordförande Jos CHABERT


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1301/00 van Ursula Stenzel (PPE-DE) aan de Commissie. Sapard- en ISPA-kredieten voor Polen.

eurovoc_concepts:
Poland
accession to the European Union
agricultural policy
pre-accession aid
rural development

text: C 89 E/24 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 20. 3. 2001 (2001/C 89 E/021) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1292/00 van Olle Schmidt (ELDR) aan de Raad (27 april 2000) Betreft: ICBE (instellingen voor collectieve beleggingen in effecten) De markt voor diverse soorten financiºle dienstverlening heeft zich de afgelopen jaren krachtig ontwikkeld. Het is dan ook dringend noodzakelijk de wetgeving in hetzelfde tempo te moderniseren. Er is nog veel te doen voordat op dit gebied sprake is van een fungerende interne markt. In februari heeft het Europees Parlement gestemd over het door mij opgestelde ICBE-verslag. Wat heeft het Portugese voorzitterschap gedaan om het thema verder te ontwikkelen? In welke mate is het probleem behandeld en wat zijn volgens de Raad de belangrijkste knelpunten? Kan de Raad aangeven wanneer hij naar verwachting komt met een gemeenschappelijk standpunt? Antwoord (23 oktober 2000) De Raad heeft momenteel twee (cid:129) door de Commissie op 30 mei 2000 gewijzigde (cid:129) voorstellen in behandeling voor richtlijnen tot wijziging van Richtlijn 85/611/EEG tot co(cid:246)rdinatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen betreffende bepaalde instellingen voor collectieve belegging in effecten (ICBE(cid:146)s), alsook de amendementen daarop die het Europees Parlement in februari 2000 heeft voorgesteld. Er zijn bij de Raad verscheidene vergaderingen gehouden om de amendementen van het Europees Parlement en de gewijzigde voorstellen van de Commissie te analyseren. Op 17 juli heeft de Raad een oriºnterend debat over de voorstellen gehouden. Ingevolge dit debat heeft de Raad geconcludeerd dat in oktober een politiek akkoord bereikt moet worden over de eerste richtlijn en heeft hij verzocht vaart te zetten achter de werkzaamheden inzake de tweede richtlijn met het oog op een politiek akkoord over deze tekst v(cid:243)(cid:243)r 1 maart 2001. Dan moet ook de balans opgemaakt worden van de aanneming van de eerste richtlijn. (2001/C 89 E/022) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1301/00 van Ursula Stenzel (PPE-DE) aan de Commissie (12 april 2000) Betreft: Sapard- en ISPA-kredieten voor Polen Tussen Polen en de EU is er in de afgelopen week wrijving geweest. Daarachter gaan waarschijnlijk concrete problemen schuil, vooral op het punt van de beschikbaarstelling van Sapard- en ISPA-kredieten. Van Poolse kant wordt erop gewezen dat er in de Poolse begroting posten voor de ontwikkeling van het platteland en de infrastructuur geblokkeerd zijn, omdat de Europese Unie het tot dusver verzuimd heeft regels voor het gebruik van deze kredieten te geven: De Commissie wordt laksheid verweten. 1. Waaraan ligt het werkelijk dat Sapard- en ISPA-kredieten nog steeds in de pipeline zitten? 2. Welke maatregelen zouden met name van Poolse kant genomen moeten worden om over deze bedragen te kunnen beschikken? 20. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 89 E/25 Antwoord van de heer Verheugen namens de Commissie (15 mei 2000) De middelen van Sapard (steunverlening door de Gemeenschap voor pretoetredingsmaatregelen op het gebied van landbouw en plattelandsontwikkeling) kunnen niet worden vrijgegeven zolang niet tenminste het plan voor plattelandsontwikkeling is goedgekeurd. Gezien het voorgenomen gedecentraliseerde implementatiesysteem voor Sapard moeten de verplichtingen voor zowel Polen als de Gemeenschap echter ook in bilaterale overeenkomsten worden vastgelegd. Ook moet de instantie die belast wordt met de implementatie van het Sapard-programma en de uitbetaling van de Sapard-middelen door de Commissie worden erkend en goedgekeurd. Het ontwerp voor het plan voor plattelandsontwikkeling, dat de basis vormt voor het programma, is op 6 april 2000 aan de Commissie voorgelegd. Volgens de verordening van de Raad heeft de Commissie zes maanden de tijd om het plan goed te keuren. Het plan moet eerst worden onderzocht voor het kan worden aanvaard. Bovendien moeten, niet alleen om technische en juridische redenen, maar ook om de begrotingsmiddelen van de Gemeenschap te bewaken, de overeenkomsten worden gesloten en moet de implementatie- en betalingsinstantie worden goedgekeurd. Middelen van ISPA (het Pretoetredingsinstrument voor structuurbeleid) kunnen uitsluitend worden gecom- mitteerd voor afzonderlijke door Polen ingediende projecten die door de Commissie in overleg met het comitØ van beheer van ISPA zijn goedgekeurd. Elf milieuprojecten zijn aan de Commissie voorgelegd op 2 maart 2000 en een vervoersproject op 24 maart 2000. Zodra door de Commissie is vastgesteld dat de projecten aan alle vereisten van de verordening voldoen, worden ze ter goedkeuring voorgelegd aan het comitØ van beheer van ISPA. Voor de beoordeling en goedkeuring van projecten zijn vier vergaderingen van het comitØ gepland. Er wordt naar gestreefd voor het einde van het jaar alle voor Polen beschikbare ISPA-middelen (348 miljoen €) te committeren. De eerste van deze vergaderingen is gepland voor 6 juni 2000. De volgende drie zijn gepland voor juli, augustus en november 2000. De financiºle voorschriften en procedures voor ISPA werden (met enkele kleine uitzonderingen) door het comitØ van beheer van ISPA goedgekeurd op 16 februari 2000 en onmiddellijk daarna aan de Poolse autoriteiten ter kennis gebracht. Prioriteit voor de onmiddellijke termijn heeft momenteel de afronding en voorbereiding van projecten om deze bij de Commissie in te dienen. Hiervoor is geen gedetailleerde kennis van de financiºle voorschriften en procedures vereist, grotendeels wordt zulks pas relevant wanneer de eerste projecten zijn goedgekeurd. Wat de Sapard-middelen betreft zullen de Poolse autoriteiten antwoord moeten geven op alle vragen die rijzen bij de beoordeling van het plan voor plattelandsontwikkeling, voordat dit als programma kan worden aanvaard. Ook moeten de bilaterale overeenkomsten worden bekrachtigd en de werkzaamheden voor de oprichting van de implementatie- en betalingsinstantie worden afgerond. De ontwerpverordening van de Commissie betreffende gedetailleerde financiºle bepalingen voor het gedecentraliseerde beheer van Sapard wordt momenteel aan de lidstaten ter goedkeuring voorgelegd in het comitØ van beheer van het Europees Oriºntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw. De Commissie is echter reeds begonnen de Poolse autoriteiten systematisch te informeren over de nog te verrichten werkzaamheden en heeft hun sinds begin 1999 bijstand verleend in het kader van het Phare-programma. Om de productiviteit van de ISPA-middelen te waarborgen moet Polen zijn implementatiecapaciteit versterken om in staat te zijn met goed voorbereide projecten te komen, die aan de voornaamste strategische prioriteiten in de sectoren vervoer en milieu voldoen. De capaciteit voor het beheer van door ISPA gefinancierde projecten moet eveneens worden versterkt. De ervaring die de Commissie het afgelopen jaar heeft opgedaan lijkt er bovendien op te wijzen dat betere co(cid:246)rdinatie nodig is tussen de verschillende onderdelen van de Poolse overheid die zich met het milieu bezighouden, vooral tussen het Ministerie van Milieubeheer en het Nationaal Fonds voor Milieubescherming. (2001/C 89 E/023) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1307/00 van Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) aan de Commissie (27 april 2000) Betreft: Slachting van zeehonden Weet de Commissie dat Canada dit jaar toestemming heeft gegeven 275 000 zadelrobben en 10 000 klap- mutsen te doden?


title: Risoluzione del Comitato delle regioni sul tema "Il principio di partenariato e la sua applicazione nell'ambito della riforma dei Fondi strutturali 2000-2006"

eurovoc_concepts:
Structural Funds
development aid
regional aid
social situation

text: C 226/20 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 8. 8. 2000 Risoluzione del Comitato delle regioni sul tema «Il principio di partenariato e la sua applicazione nell’ambito della riforma dei Fondi strutturali 2000-2006» (2000/C 226/08) IL COMITATO DELLE REGIONI, vista la decisione dell’Ufficio di presidenza del 17 novembre 1999 di affidare alla Commissione 1 l’incarico di elaborare una risoluzione sul principio di partenariato e sulla sua applicazione nell’ambito della riforma dei Fondi strutturali; visto il progetto di risoluzione (CdR 434/99 riv. 1, relatore Tindemans, NL/PSE) adottato dalla Commissione 1 il 1° dicembre 1999; considerati il parere «Il ruolo degli enti locali e regionali nell’ambito dell’applicazione del principio di partnership dei fondi strutturali» (CdR 234/95) (1) adottato nella sessione plenaria del luglio 1995; il parere «Opinioni delle regioni e dei comuni sulla definizione di una politica strutturale europea dopo il 1999» (CdR 131/97 fin) (2) adottato nella sessione plenaria del novembre 1997; il parere in merito alla «Proposta di regolamento (CE) del Consiglio recante disposizioni generali sui Fondi strutturali» (CdR 167/98 fin) (3) adottato nella sessione plenaria del settembre 1998; la risoluzione su «La riforma dei Fondi strutturali e di coesione nel quadro del dibattito politico sul pacchetto di misure dell’Agenda 2000» (CdR 1/99 fin) (4) e il parere «Verso una nuova cultura della sussidiarietà! Un appello del Comitato delle regioni» (CdR 302/98 fin) (5) adottati entrambi nel corso della sessione plenaria del marzo 1999; considerato il Regolamento (CE) n. 1260/99 recante disposizioni generali sui fondi strutturali, adottato dal Consiglio il 21 giugno 1999; considerata la relazione pubblicata dal Tavistock Institute sul tema «La valutazione tematica del principio di partenariato» (Londra, febbraio 1999); considerato che il Comitato delle regioni ha già espresso il proprio punto di vista sull’argomento nella dichiarazione sul principio di partenariato presentata al convegno conclusivo del ciclo di seminari sul tema «L’attuazione della riforma dei Fondi strutturali 2000-2006 — Il contributo degli enti locali e regionali» organizzati dallo stesso CdR il 10 gennaio 2000 su invito della regione autonoma di Madera, ha adottato il 12 aprile, nel corso della 33a sessione plenaria, la seguente risoluzione. Il Comitato delle regioni: di tale principio basta inserire poche disposizioni generali nei regolamenti; 1. sottolinea l’importanza del principio di partenariato ai fini di un’efficace applicazione dei fondi strutturali; 2. afferma che il partenariato, come definito nei propri pareri, deve avere essenzialmente un’ampia composizione, deve partecipare a tutte le fasi della procedura di attribuzione degli aiuti e deve assegnare un ruolo chiave agli enti locali e regionali. Fa altresı` osservare che per l’attuazione pratica (1) GU C 100 del 2. 4. 1996, pag. 72. (2) GU C 64 del 27. 2. 1998, pag. 5. (3) GU C 373 del 2. 12. 1998, pag. 1. (4) GU C 198 del 14. 7. 1999, pag. 1. (5) GU C 198 del 14. 7. 1999, pag. 73. 3. 4. fa riferimento al Regolamento (CE) n. 1260/99 che stabili- sce le disposizioni generali per l’applicazione del principio di partenariato e sembra assicurare la piena partecipazione degli enti locali e regionali; sottolinea che il Regolamento (CE) n. 1260/99 del Consi- glio raccomanda, all’articolo 8, paragrafo 1, un ampio ricorso al principio di partenariato e, all’articolo 8, paragra- fo 2, auspica l’applicazione dello stesso principio in tutte le fasi della programmazione, fermo restando che spetta agli Stati membri decidere le modalità della sua attuazione pratica ed il ruolo da attribuire agli enti locali e regionali; 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 226/21 5. evidenzia che nel nuovo Regolamento (CE) n. 1260/99 le disposizioni relative all’applicazione del principio di partenariato non hanno subito modifiche sostanziali rispet- to al Regolamento (CEE) n. 2081/93. Si puo` tuttavia evincere l’intenzione di conferire agli enti locali e regionali un ruolo di primo piano, nonostante il fatto che la responsabilità dell’applicazione del partenariato e dell’assi- livello territoriale appropriato stenza comunitaria al incomba esplicitamente agli Stati membri; 6. osserva che i piani che gli Stati membri devono presentare devono necessariamente includere un resoconto delle disposizioni messe in atto per la consultazione delle parti, ma che cio` nonostante non si sa se e come la questione venga esaminata, in quanto non sembra esserci una responsabilità chiara e trasparente da parte comunitaria; 7. condivide in linea di massima le conclusioni della relazione Tavistock «L’evoluzione tematica del principio di partena- riato», in particolare per quanto riguarda la constatazione dell’efficacia del principio stesso, ma riconosce che l’inter- pretazione di tale principio varia da uno Stato membro all’altro e da un programma all’altro, il che lascia spazio per sostanziali miglioramenti in numerosi paesi; 8. richiama l’attenzione della Commissione europea e degli Stati membri sui seguenti aspetti importanti: — il partenariato verticale all’interno dell’Unione europea tra la Commissione europea e gli Stati membri dovreb- be essere esteso di conseguenza agli enti locali e regionali, onde consentire una più ampia ed equa divisione dei poteri; Bruxelles, 12 aprile 2000. — la volontà di assegnare un ruolo chiave agli enti locali e regionali nella programmazione regionale e di coinvolgerli nella programmazione orizzontale; — il carattere globale del partenariato territoriale orizzon- tale e una più chiara divisione dei poteri decisionali tra le parti finanziatrici e non finanziatrici; — l’integrazione, o almeno il coordinamento, dei partena- riati orizzontale e verticale; — migliori opportunità per gli enti locali e regionali in quanto autorità preposte alla gestione e al pagamento; — l’esistenza, in linea di principio, di un unico documento di programmazione e di un solo partenariato per territorio al fine di semplificare la gestione e il controllo e di limitare la burocrazia; — un sostegno tecnico adeguato al partenariato per consentire la piena partecipazione di tutte le parti; — la necessità di ufficializzare la creazione del partenaria- to, senza che vi siano scappatoie e assicurando la trasparenza in materia di ruoli e responsabilità, di meccanismi operativi, di poteri delegati e di risorse di gestione; 9. chiede alla Commissione europea, alla luce del principio di sussidiarietà, di aiutare gli Stati membri e gli enti locali e regionali a migliorare l’applicazione del principio di partenariato elaborando, in collaborazione con il Comitato delle regioni, un documento di lavoro che fornisca esempi di buone prassi e chiari modelli di partenariato e in seguito di mettere a disposizione anche la necessaria informazione sulle partecipazioni finanziarie dei diversi partner. Il Presidente del Comitato delle regioni Jos CHABERT


title: WRITTEN QUESTION E-1172/00 by Marialiese Flemming (PPE-DE) to the Commission. Age discrimination in health care.

eurovoc_concepts:
European social policy
age discrimination
competence of the Member States
right to health

text: C 46 E/138 Official Journal of the European Communities EN 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/158) WRITTEN QUESTION E-1172/00 by Marialiese Flemming (PPE-DE) to the Commission (12 April 2000) Subject: Age discrimination in health care A prohibition on discrimination based on age was, for the first time, incorporated into the Amsterdam Treaty (EC Treaty, Article 13). Yet there are some Member States in which certain, usually costly, treatments or operations are no longer covered for patients above a certain age. Has the Commission accurate data on practical arrangements applied in the different Member States as regards age discrimination in health care? Is the Commission prepared to forward such data to the European Parliament? Does the Commission consider that guarantees must be given in every Member State that everyone, independently of age, must be entitled to all medical treatments, and that the costs must be covered by the social insurance schemes concerned? If so, what action will the Commission take to prevent age discrimination from being applied to health care, and how will this be implemented in practical ways in Member States? Answer given by Mrs Diamantopoulou on behalf of the Commission (8 June 2000) It is for each Member State to organise its own social security system, including health systems, and to determine the conditions for entitlement to benefits under those systems. The Commission has proposed a concerted strategy for modernising social protection (1) based around four key objectives, one of which is to ensure high quality and sustainable health care, and this has been endorsed by the Council (2). Regarding data, the Commission would refer the Honourable Member to its report on social protection in Europe 1999, which provides an update on recent developments in Member States(cid:146) health care systems (3), and to the mutual information system on social protection in the Member States (MISSOC) (4). However, the Commission has no more precise data on the benefits or treatments provided to elderly people or other specific groups within Member States(cid:146) health care systems. in its communication (cid:145)Towards a Europe for all ages (cid:129) promoting prosperity and Nevertheless, the Commission underlines the need for improving access to health intergenerational Solidarity(cid:146) (5), treatment for all ages and for older persons, as well as the need for providing an adequate supply of quality care for the very old and frail. In addition, the Commission has highlighted the question of discrimination in access to public services, including health care, in its proposal for an action programme to combat discrimination on grounds of racial or eithnic origin, religion or belief, disability, age of sexual orientation (6). (1) COM(1999) 347 final. (2) OJ C 8, 12. 1. 2000. (3) COM(2000) 163 final. (4) Website: http://europa. eu. int/comm/employment_social/soc-prot/missoc98/english/f_main. htm. (5) COM(1999) 221 final. (6) COM(1999) 567 final


title: Commission Regulation (EC) No 754/2000 of 12 April 2000 fixing the representative prices and the additional import duties for molasses in the sugar sector

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: L 92/4 EN Official Journal of the European Communities 13. 4. 2000 COMMISSION REGULATION (EC) No 754/2000 of 12 April 2000 fixing the representative prices and the additional import duties for molasses in the sugar sector THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2038/1999 of 13 September 1999 on the common organization of the market in sugar (1), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1422/95 of 23 June 1995 laying down detailed rules of application for imports of molasses in the sugar sector and amending Regula- tion (EEC) No 785/68 (2), and in particular Articles 1(2) and 3(1) thereof, Whereas: (1) (2) Regulation (EC) No 1422/95 stipulates that the cif import price for molasses, hereinafter referred to as the ‘representative price’, should be set in accordance with Commission Regulation (EEC) No 785/68 (3). That price should be fixed for the standard quality defined in Article 1 of the above Regulation. The representative price for molasses is calculated at the frontier crossing point into the Community, in this case Amsterdam; that price must be based on the most favourable purchasing opportunities on the world market established on the basis of the quotations or prices on that market adjusted for any deviations from the standard quality. The standard quality for molasses is defined in Regulation (EEC) No 785/68. (3) When the most favourable purchasing opportunities on the world market are being established, account must be taken of all available information on offers on the world market, on the prices recorded on important third- country markets and on sales concluded in international trade of which the Commission is aware, either directly or through the Member States. Under Article 7 of Regu- lation (EEC) No 785/68, the Commission may for this purpose take an average of several prices as a basis, provided that this average is representative of actual market trends. (4) The information must be disregarded if the goods concerned are not of sound and fair marketable quality or if the price quoted in the offer relates only to a small (1) OJ L 252, 25. 9. 1999, p. 1. (2) OJ L 141, 24. 6. 1995, p. 12. (3) OJ L 145, 27. 6. 1968, p. 12. (5) (6) quantity that is not representative of the market. Offer prices which can be regarded as not representative of actual market trends must also be disregarded. If information on molasses of the standard quality is to be comparable, prices must, depending on the quality of the molasses offered, be increased or reduced in the light of the results achieved by applying Article 6 of Regula- tion (EEC) No 785/68. A representative price may be left unchanged by way of exception for a limited period if the offer price which served as a basis for the previous calculation of the representative price is not available to the Commission and if the offer prices which are available and which appear not to be sufficiently representative of actual market trends would entail sudden and considerable changes in the representative price. (7) Where there is a difference between the trigger price for the product in question and the representative price, additional import duties should be fixed under the conditions set out in Article 3 of Regulation (EC) No 1422/95. Should the import duties be suspended pursuant to Article 5 of Regulation (EC) No 1422/95, specific amounts for these duties should be fixed. (8) (9) Application of these provisions will have the effect of fixing the representative prices and the additional import duties for the products in question as set out in the Annex to this Regulation. The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Sugar, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The representative prices and the additional duties applying to imports of the products referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1422/95 are fixed in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 13 April 2000. 13. 4. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 92/5 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 April 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission fixing the representative prices and additional import duties applying to imports of molasses in the sugar sector ANNEX CN code Amount of the representative price in 100 kg net of the product in question Amount of the additional duty in 100 kg net of the product in question (in EUR) Amount of the duty to be applied to imports in 100 kg net of the product in question because of suspension as referred to in Article 5 of Regulation (EC) No 1422/95 (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 8,03 8,23 — — 0,18 0,00 (1) For the standard quality as defined in Article 1 of amended Regulation (EEC) No 785/68. (2) This amount replaces, in accordance with Article 5 of Regulation (EC) No 1422/95, the rate of the Common Customs Tariff duty fixed for these products


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1200/00 von Adriana Poli Bortone (UEN) an die Kommission. Gemeinde Casarano.

eurovoc_concepts:
Apulia
EU sponsorship
Mafia
commemoration

text: C 53 E/98 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 20. 2. 2001 in der Landwirtschaft Gem(cid:228)(cid:223) Artikel 7 des Richtlinienvorschlags wird f(cid:252)r Diesel, der als Kraftstoff eingesetzt wird, gemeinschaftsweit ein erm(cid:228)(cid:223)igtes Mindeststeuerniveau von zun(cid:228)chst 32 € pro 1000 Liter festgelegt. Dieser Vorschlag d(cid:252)rfte, wenn er angenommen wird, die Ann(cid:228)herung der Steuers(cid:228)tze, die in den einzelnen Mitgliedstaaten f(cid:252)r den in der Landwirtschaft verwendeten Dieselkraftstoff erhoben werden, beschleunigen. Die Annahme des Vorschlags durch den Rat steht noch aus. Die Kommission hat erhebliche Anstrengun- gen unternommen, um seine Annahme zu erm(cid:246)glichen und hat sich zur Pr(cid:252)fung von Kompromi(cid:223)vor- schl(cid:228)gen bereit erkl(cid:228)rt, durch die die wirtschaftlichen Auswirkungen in einzelnen Mitgliedstaaten gemildert werden sollen. Darin k(cid:246)nnen erm(cid:228)(cid:223)igte Mindeststeuers(cid:228)tze f(cid:252)r bestimmte Energieerzeugnisse, (cid:220)bergangs- fristen oder Steuerbefreiungen bzw. Steuererm(cid:228)(cid:223)igungen f(cid:252)r energieintensive Industriezweige vereinbart werden. Abschlie(cid:223)end ist zum Thema Mehrwertsteuer anzumerken, da(cid:223) unter den gegebenen Umst(cid:228)nden (keine Ann(cid:228)herung der Steuers(cid:228)tze, zahlreiche Sonderregelungen, Optionen und Ausnahmen) in naher Zukunft kaum deutliche Fortschritte im Hinblick auf die Einf(cid:252)hrung eines einheitlichen, gemeinschaftsweit gel- tenden Steuersatzes erzielt werden d(cid:252)rften. Die Mehrwertsteuers(cid:228)tze, die derzeit auf in der Landwirtschaft eingesetzten Dieselkraftstoff angewendet werden, schwanken zwischen 12 und 25 %. (1) ABl. L 316 vom 31. 10. 1992. (2) ABl. C 139 vom 6. 5. 1997. (2001/C 53 E/128) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1200/00 von Adriana Poli Bortone (UEN) an die Kommission (12. April 2000) Betrifft: Gemeinde Casarano Am 21. M(cid:228)rz 2000 fand in der Gemeinde Casarano (Provinz Lecce) eine Demonstration unter dem Motto 5. Jahresgedenktag f(cid:252)r die Mafiaopfer) statt, die vor allem von der Kommission gesponsert wurde. Kann die Kommission angeben, wie und in welchem Umfang sie diese Aktion unterst(cid:252)tzt hat? Antwort von Herrn Prodi im Namen der Kommission (27. Juni 2000) Die Kommission hat die angesprochene Demonstration weder moralisch, noch finanziell oder logistisch unterst(cid:252)tzt. Der Pr(cid:228)sident der Kommission hat jedoch als Privatperson die Schirmherrschaft f(cid:252)r diese Initiative (cid:252)bernommen. (2001/C 53 E/129) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1201/00 von Alexander de Roo (Verts/ALE) an die Kommission (12. April 2000) Betrifft: Bau von Wohnt(cid:252)rmen im IJmeer Im Almere sind Luxus-Wohnt(cid:252)rme im Deichvorland entlang dem IJmeer im Bau. F(cid:252)r das IJmeer gelten die Vogelschutzrichtlinie und die Habitatrichtlinie; au(cid:223)erdem ist es Teil des Europ(cid:228)ischen Netzes gesch(cid:252)tzter Gebiete. Ist die Kommission nicht auch der Auffassung, da(cid:223) ein solches Bauvorhaben bei Fehlen schwerwiegender Belange (sofern dies jedenfalls nicht nachgewiesen wird) nicht durchgef(cid:252)hrt werden darf?


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1166/00 från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen. Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten.

eurovoc_concepts:
extra-EU trade
food safety

text: C 89 E/12 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 20. 3. 2001 (2001/C 89 E/010) SKRIFTLIG FR¯GA E-1111/00 fr(cid:229)n Pernille Frahm (GUE/NGL) till kommissionen (11 april 2000) ˜mne: Reklamkampanj f(cid:246)r spanska apelsiner Mot bakgrund av en unders(cid:246)kning som den danska organisationen (cid:148)Grłn Information(cid:148) offentliggjort i vilken det framg(cid:229)r att spanska apelsiner inneh(cid:229)ller en alarmerande h(cid:246)g halt av rester av besprutningsgifter uppmanas kommissionen att ange varf(cid:246)r den beviljat EU-medel f(cid:246)r en reklamkampanj f(cid:246)r dessa apelsiner, och om den, om de uppgifter fr(cid:229)n (cid:148)Grłn Information(cid:148) som n(cid:228)mnts (cid:228)r korrekta, kommer att dra tillbaka sitt st(cid:246)d till reklamkampanjen? Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (16 juni 2000) Kommissionen p(cid:229)minner parlamentsledamoten om att reklamkampanjen till f(cid:246)rm(cid:229)n f(cid:246)r citrusfrukter med ursprung inom gemenskapen styrs av r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 1201/90 av den 7 maj 1990 om (cid:229)tg(cid:228)rder avsedda att (cid:246)ka konsumtionen av citrusfrukt (1) och vari s(cid:228)rskilt framh(cid:229)lls att frukt och gr(cid:246)nsaker (cid:228)r sunda produkter vilkas konsumtion l(cid:228)mpligen stimuleras inom ramen f(cid:246)r en h(cid:228)lsosam och balanserad kosth(cid:229)ll- ning. Enligt f(cid:246)rordningens artikel 2 skall reklam(cid:229)tg(cid:228)rderna inte vara inriktade p(cid:229) en medlemsstat. Som en konsekvens h(cid:228)rav (cid:228)r syftet med den citerade kampanjen att fr(cid:228)mja konsumtionen av citrusfrukter som sk(cid:246)rdats inom gemenskapen. Kommissionen har inte k(cid:228)nnedom om unders(cid:246)kningar som avsl(cid:246)jar att apelsiner som h(cid:228)rstammar fr(cid:229)n en av dess regioner inneh(cid:229)ller en h(cid:246)g halt av bek(cid:228)mpningsmedel. Den ber d(cid:228)rf(cid:246)r parlamentsledamoten att till kommissionen (cid:246)verl(cid:228)mna all trov(cid:228)rdig information i detta (cid:228)rende. Vidare understryker kommissionen att de apelsiner som marknadsf(cid:246)rs inom gemenskapen m(cid:229)ste respektera gemenskapsr(cid:228)tten n(cid:228)r det g(cid:228)ller rester av bek(cid:228)mpningsmedel. Det (cid:229)ligger de danska myndigheterna att verifiera efterlevnaden av denna lagstiftning p(cid:229) danskt territorium. Gemenskapens system f(cid:246)r snabbvarning p(cid:229) livsmedelsomr(cid:229)det m(cid:246)jligg(cid:246)r ett snabbt utbyte av information mellan kommissionen och medlems- staterna n(cid:228)r f(cid:246)rh(cid:246)jda halter av bek(cid:228)mpningsmedel eller andra f(cid:246)roreningar uppt(cid:228)cks i livsmedlen. Under loppet av de senaste sex m(cid:229)naderna har kommissionen inte mottagit n(cid:229)got danskt meddelande om bek(cid:228)mpningsmedel i spanska apelsiner. (1) EGT L 119, 11. 5. 1990. (2001/C 89 E/011) SKRIFTLIG FR¯GA E-1166/00 fr(cid:229)n Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen (12 april 2000) ˜mne: Vitboken om livsmedelss(cid:228)kerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelss(cid:228)kerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inr(cid:228)ttandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. I kapitel 5 behandlas lagstiftningen betr(cid:228)ffande livsmedelss(cid:228)kerhet. EU:s krav n(cid:228)r det g(cid:228)ller livsmedelss(cid:228)kerhet skall (cid:228)ven till(cid:228)mpas p(cid:229) produkter som exporteras till tredje land (punkt 112). Kommissionen skall utreda om det beh(cid:246)vs certifieringsbest(cid:228)mmelser f(cid:246)r export. Kommer kommissionen att utnyttja denna utg(cid:229)ngspunkt inom den (cid:246)vergripande gemenskapliga livs- medelslagstiftningen? Om inte, varf(cid:246)r inte det, med h(cid:228)nsyn till dess betydande inverkan p(cid:229) produktionen och exporten av livsmedel? Om detta (cid:228)r fallet, p(cid:229) vilket s(cid:228)tt skall d(cid:229) f(cid:246)rpliktelsen till (cid:246)msesidighet tas med och g(cid:246)ras bindande gentemot tredje l(cid:228)nder? 20. 3. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 89 E/13 Svar fr(cid:229)n David Byrne p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (15 juni 2000) I sin egenskap som v(cid:228)rldens st(cid:246)rsta livsmedelsimport(cid:246)r m(cid:229)ste gemenskapen betrakta livsmedels(cid:228)kerhet som en fr(cid:229)ga som g(cid:229)r ut(cid:246)ver intern policy. Gemenskapen f(cid:246)rv(cid:228)ntar sig och kr(cid:228)ver att produkter fr(cid:229)n tredje l(cid:228)nder uppfyller gemenskapens h(cid:228)lsobest(cid:228)mmelser. P(cid:229) motsvarande s(cid:228)tt b(cid:246)r l(cid:228)mpliga h(cid:228)lsogarantier ges vid export, s(cid:229)som anges i vitboken om livsmedels- (cid:228)kerhet. I detta sammanhang b(cid:246)r det ocks(cid:229) tas med i ber(cid:228)kningen att det (cid:228)r import(cid:246)rerna som st(cid:228)ller upp importvillkoren och inte export(cid:246)rerna. Export(cid:246)rerna kan dock st(cid:228)lla upp vissa minimikrav som de uppfyller. Gemenskapen har hittills inte lagt fast exportkrav betr(cid:228)ffande livsmedels(cid:228)kerhet, som skiljer sig fr(cid:229)n de best(cid:228)mmelser som g(cid:228)ller den inre marknaden. De m(cid:246)jliga f(cid:246)rdelarna med att fastst(cid:228)lla s(cid:228)rskilda regler f(cid:246)r gemenskapens export betr(cid:228)ffande livsmedels(cid:228)kerhet och andra best(cid:228)mmelser p(cid:229) hygien- och v(cid:228)xtskydds- omr(cid:229)det (SPS) (cid:228)r fr(cid:229)gor som kommer att behandlas i samband med gemenskapens livsmedelslag. F(cid:246)r tillf(cid:228)llet kr(cid:228)vs av gemenskapens producenter att de skall uppfylla kraven i r(cid:229)dets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien (1). D(cid:228)rut(cid:246)ver kr(cid:228)vs i artikel 3 i r(cid:229)dets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel (2) att medlemsstater inte f(cid:229)r undanta en produkt fr(cid:229)n l(cid:228)mplig kontroll p(cid:229) grund av att den (cid:228)r avsedd f(cid:246)r export utanf(cid:246)r gemenskapen. Betr(cid:228)ffande fastst(cid:228)llandet av h(cid:228)lsokrav p(cid:229) livsmedelsexport m(cid:229)ste h(cid:228)nsyn tas till gemenskapens externa f(cid:246)rpliktelser, i synnerhet n(cid:228)r det g(cid:228)ller best(cid:228)mmelserna i v(cid:228)rldshandelsorganisationens (WTO) SPS-avtal som styr fastst(cid:228)llandet av importbest(cid:228)mmelser och begreppet l(cid:228)mplig skyddsniv(cid:229). Gemenskapen spelar en aktiv roll inom WTO:s ram f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla medlemsstaternas r(cid:228)ttigheter och f(cid:246)r att uppr(cid:228)ttah(cid:229)lla en h(cid:246)g allm(cid:228)n h(cid:228)lsostandard vad g(cid:228)ller livsmedelss(cid:228)kerhet. Principen f(cid:246)r ett (cid:246)msesidigt godk(cid:228)nnade av h(cid:228)lsokrav behandlas inom ramen f(cid:246)r de bilaterala (cid:246)verenskommelserna betr(cid:228)ffande veterin(cid:228)rmedicinsk (cid:246)verens- st(cid:228)mmelse. Gemenskapen har hittills slutit tre s(cid:229)dana (cid:246)verenskommelser. (1) EGT L 175, 19. 7. 1993. (2) EGT L 186, 30. 6. 1989. (2001/C 89 E/012) SKRIFTLIG FR¯GA E-1187/00 fr(cid:229)n Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen ˜mne: Det arkeologiska omr(cid:229)det i Tuvixeddu (Cagliari, Italien) (12 april 2000) Den 25 augusti 1998 offentliggjorde kommunen Cagliari en anbudsinfordran f(cid:246)r (cid:148)organisering av tv(cid:228)r- regionala feniciska kulturled i nekropolen i Tuvixeddu(cid:148). Arbetet skall utf(cid:246)ras inom ramen f(cid:246)r gemenskaps- programmet med samma namn, som i sin tur ing(cid:229)r i det operativa programmet f(cid:246)r utveckling och uppv(cid:228)rdering av en h(cid:229)llbar turism i m(cid:229)l 1-omr(cid:229)dena (cid:129) (cid:229)tg(cid:228)rd 3 (cid:129) under perioden 1994(cid:129)1999. Projektet omfattar genomf(cid:246)randet av det f(cid:246)rsta delomr(cid:229)det (6,8 hektar) i arkeologiparken i Tuvixeddu f(cid:246)r ett totalbelopp p(cid:229) 7 miljarder ITL som dels best(cid:229)r av gemenskapsmedel, dels kommunala medel (turist- och statsministerns dekret av den 30 april 1998). Kontraktet har uppenbart tilldelats f(cid:246)r ett tag sedan, men arbetena har inte (cid:228)nnu inletts. Tuvixeddu (cid:228)r Medelhavsomr(cid:229)dets viktigaste nekropol fr(cid:229)n punisk-romersk tid och tidig medeltid ((cid:246)ver 1 110 gravar). Omr(cid:229)dets arkeologiska och landskapsm(cid:228)ssiga kvaliteter skyddas enligt lagdekret nr 490/1999, men det har kr(cid:228)vts (cid:229)ratal av p(cid:229)tryckningar och r(cid:228)ttsliga (cid:229)tg(cid:228)rder fr(cid:229)n de lokala kultur- och milj(cid:246)organisationernas sida (fr(cid:228)mst organisationerna Amici della Terra och Gruppo d(cid:146)Intervento Giuridico) f(cid:246)r att f(cid:229) de italienska myndigheterna att b(cid:246)rja utarbeta planer f(cid:246)r arkeologiparken. Omr(cid:229)det (cid:228)r n(cid:228)stan helt i privat (cid:228)go, och byggf(cid:246)retaget Iniziativa Coimpresa har f(cid:246)r avsikt att uppf(cid:246)ra ett nytt bostadsomr(cid:229)de (med privata bost(cid:228)der, kontor och tj(cid:228)nster, omfattande totalt 350 000 kubikmeter) i ett