title: Decisión nº 1031/2000/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de abril de 2000, por la que se establece el programa de acción comunitario «Juventud»

eurovoc_concepts:
action programme
cooperation policy
education policy
voluntary military service
young person
youth exchange scheme

text: 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/1 I (Actos cuya publicación es una condición para su aplicabilidad) DECISIÓN No 1031/2000/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece el programa de acción comunitario «Juventud» de 13 de abril de 2000 EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 149, Vista la propuesta de la Comisión (1), Visto el dictamen del Comité Económico y Social (2), Visto el dictamen del Comité de las Regiones (3), De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (4), a la vista del texto conjunto aprobado el 9 de marzo de 2000 por el Comité de conciliación, Considerando lo siguiente: (1) (2) El Tratado constitutivo de la Comunidad Europea especi- fica que entre las actuaciones de ésta figura su contribu- ción a una enseñanza y a una formación de calidad; este objetivo se ha visto ampliado por el Tratado de Amsterdam firmado el 2 de octubre de 1997, que indica que el la Comunidad también deberá promover desarrollo del nivel de conocimiento más elevado posible para sus pueblos mediante un amplio acceso a la educación y mediante una continua actualización del conocimiento. El Parlamento Europeo y el Consejo, mediante la Deci- sión no 818/95/CE, de 14 de marzo de 1995, por la que se adopta el programa «La juventud con Europa» (tercera fase) (5), establecieron un programa de acción relativo a la política de cooperación en el ámbito de la juventud. Es conveniente proseguir y reforzar la cooperación y las acciones comunitarias en este terreno sobre la base de la experiencia adquirida con dicho programa. (3) El Consejo Europeo extraordinario sobre el empleo cele- brado en Luxemburgo los días 20 y 21 de noviembre de 1997 adoptó una estrategia coordinada para el empleo, (1) DO C 311 de 10. 10. 1998, p. 6. (2) DO C 410 de 30. 12. 1998, p. 11. (3) DO C 51 de 22. 2. 1999, p. 77. (4) Dictamen del Parlamento Europeo de 5 de noviembre de 1998 (DO C 359 de 23. 11. 1998, p. 75), Posición común del Consejo de 28 de junio de 1999 (DO C 210 de 22. 7. 1999, p. 1) y Decisión del Parlamento Europeo de 28 de octubre de 1999 (no publicada aún en el Diario Oficial). Decisión del Consejo de 10 de abril de 2000 y Decisión del Parlamento Europeo de 12 de abril de 2000 (no publi- cadas aún en el Diario Oficial). (5) DO L 87 de 20. 4. 1995, p. 1. en la cual la educación y la formación permanentes tienen un papel fundamental que desempeñar en la apli- cación de las directrices enunciadas en la Resolución del Consejo de 15 de diciembre de 1997 (6) para las polí- ticas de empleo de los Estados miembros con el fin de reforzar en las personas la capacidad de inserción laboral así como la adaptabilidad y el espíritu empresarial y promover la igualdad de oportunidades. (4) (5) (6) (7) La Comisión, en su Comunicación «Por una Europa del conocimiento», definió las orientaciones relativas a la construcción de un espacio educativo europeo abierto y dinámico que haga posible concretar el objetivo de la educación y la formación permanentes. El Libro Blanco de la Comisión «Enseñar y aprender — Hacia la sociedad cognitiva» señala que el advenimiento de la sociedad cognitiva implica que se fomente la adqui- sición de nuevos conocimientos y que conviene desarro- llar todas las formas de incitación al aprendizaje. El Libro Verde de la Comisión «Educación, formación, los obstáculos a la movilidad transna- investigación: cional» pone de relieve los beneficios que la movilidad aporta a las personas y a la competitividad de la Unión Europea. Es preciso promover una ciudadanía activa y reforzar los vínculos entre las medidas llevadas a cabo en el marco la lucha contra las distintas del presente programa, formas de exclusión, incluidos el racismo y la xenofobia, y hay que prestar una atención especial a eliminar la discriminación y a promover la igualdad de oportuni- dades entre mujeres y hombres. Las acciones del presente programa deben llegar a todos los jóvenes y no sólo a los iniciados o a los afiliados a organizaciones juveniles; la Comisión y los Estados miembros deben pues comprometerse a facilitar la infor- mación y divulgación adecuadas de esas acciones. (6) DO C 30 de 28. 1. 1998, p. 1. L 117/2 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) La presente Decisión establece un marco comunitario destinado a contribuir al desarrollo de las actividades transnacionales de voluntariado. Los Estados miembros deben esforzarse por adoptar medidas adecuadas y coor- dinadas para eliminar los obstáculos legales y adminis- trativos y mejorar así el acceso de los jóvenes al programa y facilitar el reconocimiento de la especifi- cidad del voluntariado joven. Los intercambios de jóvenes contribuyen en particular al desarrollo de la confianza recíproca y al refuerzo de la democracia, del espíritu de tolerancia, de la voluntad de cooperación y de la solidaridad entre los jóvenes y por ello son esenciales para la cohesión y continuación del desarrollo de la Unión. La participación de los jóvenes en actividades de servicio voluntario constituye una forma de educación no formal, cuya calidad debería basarse en gran medida en acciones de preparación adecuadas, incluidas las lingüís- ticas y culturales, contribuye a orientarlos en el futuro y a ampliar sus horizontes, favorece el desarrollo de sus competencias sociales, de una ciudadanía activa, de una integración equilibrada en la sociedad desde un punto de vista económico, social y cultural y, por último, permite fomentar la conciencia de una auténtica ciudadanía europea. El Parlamento Europeo, en su Resolución de 14 de mayo de 1998 sobre la política de información y comunica- ción de la Unión Europea (1), opina que, en materia de la selección de los programas de ayuda y acción, proyectos ha de ser más transparente y las razones de su elección estar mejor motivadas de cara a los autores de los proyectos. La Comisión y los Estados miembros deben intentar garantizar la complementariedad entre las actividades del servicio voluntario europeo y las diferentes acciones similares a nivel nacional. El Parlamento Europeo y el Consejo, mediante su Deci- sión no 253/2000/CE sobre la educación, y el Consejo, mediante su Decisión 1999/382/CE de 26 de abril de 1999, sobre la formación, establecieron programas de acción comunitarios en los ámbitos de la educación y la formación, respectivamente, que contribuyen junto con el programa «Juventud» a una Europa del conocimiento. La política de cooperación en el ámbito de la juventud contribuye a la promoción de la educación no formal y, por consiguiente, a la educación permanente, y es nece- sario desarrollarla aún más. La inserción de los jóvenes en el mundo del trabajo es un componente fundamental de su inserción en la sociedad que exige asimismo un reconocimiento y una valorización de todas sus competencias y aptitudes adquiridas en el seno de experiencias de educación no formal. (16) (17) (18) (19) (20) (21) (22) Para reforzar el valor añadido de la acción comunitaria, es preciso que la Comisión en cooperación con los Estados miembros garantice, a todos los niveles, la cohe- rencia y la complementariedad entre las acciones llevadas a cabo en el marco de la presente Decisión y de instrumentos y acciones comunitarias otras políticas, pertinentes. comités responsables de Es importante que el Comité del programa «Juventud» celebre consultas, basándose en acuerdos por definir con los los programas comunitarios de formación profesional y de educación (Leonardo da Vinci y Sócrates). Es importante que el Comité del programa «Juventud» se mantenga regularmente informado sobre las iniciativas comunita- rias que se adopten en los ámbitos de la educación, la formación profesional y la juventud. la aplicación de Los Consejos Europeos de Essen (9 y 10 de diciembre de 1994) y de Cannes (26 y 27 de junio de 1995) subra- yaron la necesidad de emprender nuevas acciones para favorecer la integración socioprofesional de los jóvenes en Europa. Las conclusiones del Consejo Europeo de Florencia (21 y 22 de junio de 1996) subrayaron la importancia de facilitar la inserción de los jóvenes en la vida activa, y el Consejo Europeo de Amsterdam (15 a 17 de junio de 1997) afirmó su compromiso con las actividades de voluntariado; el Parlamento Europeo y el Consejo han adoptado la Decisión no 1686/98/CE, de 20 de julio de 1998, por la que se establece el programa de acción comunitaria «Servicio voluntario europeo para los jóvenes» (2). Las actividades del servicio voluntario europeo no susti- tuyen al servicio militar, ni a las fórmulas de servicios alternativos especialmente previstas para la objeción de conciencia, ni al servicio civil obligatorio que existen en varios Estados miembros, y no deberían tener por efecto la restricción del empleo remunerado potencial o exis- tente ni su sustitución. La concesión del permiso de residencia y, en su caso, del visado es competencia de las autoridades de los Estados miembros, y la figura de residente legal se define con arreglo al Derecho nacional. El Parlamento Europeo adoptó una Resolución el 2 de julio de 1998 sobre el fomento del papel de las asocia- ciones y fundaciones en Europa (3). El sector del volunta- riado debería desempeñar un papel importante haciendo posible la participación en estos programas de los jóvenes, en particular aquéllos con mayores dificultades. La Comisión y los Estados miembros deben velar por favorecer la cooperación con las organizaciones no gubernamentales que actúan en el ámbito de la juventud, así como en el ámbito social, del medio ambiente, de la cultura, del deporte y de la lucha contra las diversas formas de exclusión. (1) DO C 167 de 1. 6. 1998, p. 230. (2) DO L 214 de 31. 7. 1998, p. 1. (3) DO C 226 de 20. 7. 1998, p. 66. 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/3 (23) (24) El Acuerdo relativo al Espacio Económico Europeo (Acuerdo EEE) prevé una mayor cooperación en el ámbito de la educación, la formación y la juventud entre la Comunidad Europea y sus Estados miembros, por una parte, y los países de la Asociación Europea de Libre Comercio (AELC) que participan en el Espacio Econó- mico Europeo, por otra. Dicho Acuerdo establece los procedimientos de participación de los países de la AELC que forman parte del Espacio Económico Europeo en los programas comunitarios en el ámbito de la educación, la formación y la juventud. para el ejercicio de las competencias de ejecución atri- buidas a la Comisión (2). DECIDEN: Artículo 1 Establecimiento del programa Es preciso prever la apertura del presente programa a la participación de los países de Europa Central y Oriental asociados, con arreglo a las condiciones fijadas en los Acuerdos europeos, en sus Protocolos adicionales, y en las decisiones de sus respectivos Consejos de asociación, de Chipre, financiándose mediante créditos suplementa- rios de acuerdo con los procedimientos que se deter- minen con ese país, así como también de Malta y de Turquía, financiándose con créditos suplementarios, con arreglo a las disposiciones del Tratado. 1. Por la presente Decisión se establece el programa de acción comunitario «Juventud», denominado en lo sucesivo «el presente programa», relativo a la política de cooperación en el ámbito de la juventud y que incluye el servicio voluntario europeo y los intercambios de jóvenes tanto dentro de la Comunidad como con terceros países. 2. El presente programa se aplicará en el período compren- dido entre el 1 de enero de 2000 y el 31 de diciembre de 2006. (25) Es preciso garantizar, en cooperación entre la Comisión y los Estados miembros, un seguimiento y una evalua- ción continua del presente programa que puede permitir reajustes, en particular, de las prioridades para la aplica- ción de las medidas. (26) De acuerdo con los principios de subsidiariedad y de proporcionalidad tal como se definen en el artículo 5 del Tratado, los objetivos de la acción propuesta relativos al desarrollo y el fortalecimiento de una política de coope- ración en el ámbito de la juventud, incluidos el servicio voluntario europeo y los intercambios de jóvenes tanto dentro de la Comunidad como con terceros países, no pueden ser alcanzados de manera suficiente mediante la actuación de los Estados miembros, dada la complejidad y la diversidad del ámbito de la juventud, y, por consi- guiente, pueden lograrse mejor mediante una actuación de la Comunidad, gracias a la dimensión transnacional de las acciones y medidas comunitarias. La presente Decisión no excede de lo necesario para alcanzar tales objetivos. (27) La presente Decisión establece, para toda la duración del programa, una dotación financiera que, con arreglo al punto 33 del Acuerdo interinstitucional, de 6 de mayo de 1999, entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre la disciplina presupuestaria y la mejora del procedimiento presupuestario (1), constituirá la refe- rencia privilegiada para la autoridad presupuestaria en el marco del procedimiento presupuestario anual. (28) Las medidas necesarias para la ejecución de la presente Decisión deben ser aprobadas con arreglo a lo dispuesto en la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos 3. El presente programa contribuirá a la promoción de la Europa del conocimiento mediante el desarrollo de un espacio europeo de cooperación en el ámbito de la política de la juventud, basado en la educación y la formación no formales. El presente programa promoverá la educación permanente y el desarrollo de los conocimientos, las aptitudes y las competen- cias que pueden favorecer la ciudadanía activa y las posibili- dades de empleo. 4. El presente programa apoyará y completará las acciones realizadas por los Estados miembros y dentro de ellos, respe- tando al mismo tiempo plenamente su diversidad cultural y lingüística. Artículo 2 Objetivos del programa 1. Para que los jóvenes puedan adquirir conocimientos, apti- tudes y competencias que puedan constituir una de las bases de su futuro desarrollo y ejercer una ciudadanía responsable que facilite su integración activa en la sociedad, y teniendo presente la importancia de fomentar la igualdad de oportunidades, los objetivos del presente programa son los siguientes: a) fomentar la contribución activa de los jóvenes a la construc- ción europea a través de su participación en intercambios transnacionales, dentro de la Comunidad o con terceros países, para incrementar la comprensión de la diversidad cultural de Europa y sus valores comunes fundamentales, contribuyendo así a promover el respeto de los derechos humanos y a la lucha contra el racismo, el antisemitismo y la xenofobia; b) reforzar el sentido de la solidaridad, intensificando la partici- pación de los jóvenes en actividades transnacionales de servicio a la colectividad, dentro de la Comunidad o con terceros países, especialmente con aquellos que tienen firmados acuerdos de cooperación con la Comunidad; (1) DO C 172 de 18. 6. 1999, p. 1. (2) DO L 184 de 17. 7. 1999, p. 23. L 117/4 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 c) potenciar el espíritu de iniciativa y de empresa y la creati- vidad de los jóvenes para que puedan desempeñar un papel activo en la sociedad, favoreciendo al mismo tiempo el reconocimiento del valor de una educación no formal adquirida en un contexto europeo; d) intensificar la cooperación en el ámbito de la juventud fomentando el la formación de monitores/dirigentes juveniles y la realización de acciones innovadoras en el plano comunitario. intercambio de las prácticas correctas, 2. El presente programa ayudará asimismo a alcanzar los objetivos de otros ámbitos pertinentes de la política comuni- taria. Artículo 3 Acciones comunitarias 1. Los objetivos del presente programa, enumerados en el artículo 2, se perseguirán mediante las acciones siguientes, cuyo contenido operativo y procedimientos de aplicación se describen en el anexo de la presente Decisión: — La juventud con Europa, — servicio voluntario europeo, — iniciativas relativas a la juventud, — acciones conjuntas, — medidas de acompañamiento. 2. de medidas, Estas acciones se realizarán mediante los siguientes tipos las cuales podrán combinarse cuando proceda: a) apoyo a la movilidad transnacional de los jóvenes; b) apoyo al uso de las tecnologías de la información y de la comunicación (TIC) en el ámbito de la juventud; c) apoyo a la creación de redes de cooperación a escala europea que permitan un intercambio de experiencias y de buenas prácticas; d) apoyo a proyectos transnacionales para promover la ciuda- danía de la Unión y el compromiso de los jóvenes con el desarrollo de la Unión; e) promoción de las comprensión de las distintas culturas; competencias lingüísticas y de la f) apoyo a proyectos piloto basados en asociaciones transna- cionales que persigan el desarrollo de la innovación y la calidad en el ámbito de la juventud; g) establecimiento, a escala europea, de métodos de análisis, seguimiento y difusión de prácticas correctas en las políticas relativas a la juventud y en su evolución (por ejemplo, bases de datos, cifras esenciales, conocimiento mutuo de los sistemas). Artículo 4 Acceso al programa 1. El presente programa está destinado a los jóvenes —en principio, de edades comprendidas entre los 15 y los 25 años—, así como a quienes trabajan en el ámbito de la juventud, que residen legalmente en un Estado miembro. Los límites de edad podrán adaptarse ligeramente cuando lo justifi- quen las condiciones específicas de determinados proyectos. En el marco de las acciones 1. 2, 2. 2 y 5 enunciadas en el anexo, el presente programa podrá destinarse también a los jóvenes —en principio, de edades comprendidas entre los 15 y los 25 años— y a quienes trabajan en el ámbito de la juventud, sin perjuicio de las competencias de los Estados miembros. Se velará muy especialmente por que todos los jóvenes, 2. sin discriminación, tengan acceso a las actividades del presente programa. La Comisión y los Estados miembros velarán por que se 3. haga un esfuerzo particular en beneficio de los jóvenes que, por razones de orden cultural, social, físico, mental, económico o geográfico, encuentran más dificultades para participar en los programas de acción pertinentes, tanto a escala comunitaria como nacional, regional y local así como para ayudar a pequeños grupos de ámbito local. Para ello, la Comisión tomará en consideración las dificultades con las que se enfrentan estos colectivos, contribuyendo así a combatir la exclusión. 4. Los Estados miembros se esforzarán por adoptar las medidas adecuadas para que los participantes en el programa puedan acceder a la asistencia sanitaria de conformidad con las disposiciones del Derecho comunitario. El Estado miembro de origen se esforzará en adoptar las medidas adecuadas para que los participantes en el servicio voluntario europeo puedan conservar sus prestaciones sociales. Artículo 5 Aplicación del programa y cooperación con los Estados miembros 1. La Comisión garantizará la aplicación de las acciones comunitarias objeto del presente programa, según se indica en el anexo. 2. La Comisión, en cooperación con los Estados miembros, adoptará las medidas descritas en el anexo (acción 5) que permitan aprovechar al máximo el acervo de las acciones reali- zadas en el marco de la cooperación comunitaria en el ámbito de la juventud. La Comisión y los Estados miembros tomarán las 3. medidas adecuadas para crear estructuras a escala comunitaria y nacional destinadas a realizar los objetivos del programa, de un modo fácilmente accesible al público, para facilitar a los jóvenes y otros interesados en el plano local el acceso al programa, evaluar y hacer el seguimiento de las acciones previstas por el programa y aplicar mecanismos transparentes de consulta y selección. La Comisión y los Estados miembros velarán por que se tomen medidas para facilitar a los jóvenes la movilidad transnacional mediante medidas encaminadas a informarles y sensibilizarles adecuadamente en la materia. La Comisión y los Estados miem- bros velarán por que las acciones apoyadas por el programa sean objeto de una información y una publicidad adecuadas. 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/5 Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias 4. para garantizar el buen funcionamiento del programa; asimismo, harán todo lo posible para adoptar las medidas que consideren necesarias y convenientes para eliminar todo obstá- culo legal o administrativo de acceso al mismo. La Comisión garantizará, en cooperación con los Estados 5. miembros, la transición entre las acciones realizadas en el marco de los precedentes programas comunitarios en el ámbito de la juventud («La juventud con Europa III» y servicio volun- tario europeo) y las que se realicen en el marco del presente programa. Artículo 6 Acciones conjuntas Como parte de la creación de una Europa del conocimiento, las medidas del presente programa podrán aplicarse en forma de acciones conjuntas, de conformidad con los procedimientos definidos en el artículo 8, con programas y acciones comunita- rios relacionados, en los ámbitos de la juventud, la educación y la formación profesional. Artículo 7 Medidas de ejecución Las medidas necesarias para la ejecución de la presente 1. Decisión en lo que respecta a las materias que se enumeran a continuación serán aprobadas con arreglo al procedimiento de gestión contemplado en el apartado 2 del artículo 8: a) la aplicación práctica del presente programa, incluido el plan de trabajo anual para la realización de las acciones del programa; b) el equilibrio general entre las distintas acciones del programa; c) los criterios que deban aplicarse para establecer el desglose indicativo de los fondos entre los Estados miembros para las acciones que deben administrarse de manera descentrali- zada; d) la aplicación práctica de las acciones conjuntas; e) la manera en que se evaluará el programa; f) la manera en que se acreditará la participación de jóvenes voluntarios. 2. Las medidas necesarias para la ejecución de la presente Decisión en lo que respecta a todas las demás materias serán aprobadas con arreglo al procedimiento consultivo contem- plado en el apartado 3 del artículo 8. Artículo 8 Comité 1. La Comisión estará asistida por un Comité. 2. En los casos en que se haga referencia al presente apar- tado, serán de aplicación los artículos 4 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en el artículo 8 de la misma. El plazo a que hace referencia el apartado 3 del artículo 4 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en dos meses. En los casos en que se haga referencia al presente apar- 3. tado, serán de aplicación los artículos 3 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en el artículo 8 de la misma. 4. El Comité aprobará su reglamento interno. Artículo 9 Disposiciones financieras 1. La dotación financiera para la ejecución del presente programa, para el período contemplado en el artículo 1, será de 520 millones de euros. La 2. anuales ajustándose a las perspectivas financieras. autoridad presupuestaria autorizará los créditos Artículo 10 Coherencia y complementariedad 1. La Comisión garantizará, en cooperación con los Estados miembros y respetando el carácter propio y la especificidad de cada programa, la coherencia y la complementariedad globales con otras políticas, instrumentos y acciones comunitarias perti- nentes. Se prestará particular atención al fomento de la igualdad de derechos y de la igualdad de oportunidades para hombres y mujeres. La Comisión garantizará, en cooperación con los Estados 2. miembros, la coherencia entre la aplicación del presente programa y las demás actividades comunitarias relacionadas con la juventud, en particular, en el ámbito de la cultura y el sector audiovisual, de la realización del mercado interior, de la sociedad de la información, del medio ambiente, de la protec- ción de los consumidores, de las pequeñas y medianas empresas, de la política social, del empleo y de la salud pública. La Comisión y los Estados miembros velarán por que las 3. medidas del presente programa se ajusten a las directrices para el empleo adoptadas por el Consejo como parte de una estra- tegia coordinada a favor del empleo. La Comisión garantizará una interrelación eficaz entre el 4. presente programa y los programas y las acciones del ámbito de la juventud realizados en el marco de las relaciones exte- riores de la Comunidad. Artículo 11 Participación de los países de la AELC, los países de Europa Central y Oriental asociados, Chipre, Malta y Turquía El presente programa estará abierto a la participación de: — los países de la AELC que participen en el EEE, de confor- midad con las condiciones establecidas en el Acuerdo EEE, — los países de Europa Central y Oriental asociados, en las condiciones establecidas en los Acuerdos europeos, en sus Protocolos adicionales y en las decisiones de sus respectivos Consejos de asociación, — Chipre, financiándose mediante créditos suplementarios de acuerdo con los procedimientos que se determinen con ese país, — Malta y Turquía, financiados mediante las consignaciones adicionales aprobadas con arreglo a las disposiciones del Tratado. L 117/6 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 Artículo 12 Cooperación internacional En el marco del presente programa, y de conformidad con los procedimientos establecidos en el artículo 7, la Comisión refor- zará la cooperación con terceros países y con las organiza- ciones internacionales competentes, en particular, con el Consejo de Europa. Artículo 13 Seguimiento y evaluación 1. El presente programa será objeto de un seguimiento periódico, realizado por la Comisión en cooperación con los Estados miembros. Dicho seguimiento incluirá los informes previstos en el apar- tado 3, así como actividades específicas. 2. El presente programa será objeto de una evaluación periódica, realizada por la Comisión en cooperación con los Estados miembros. Con esta evaluación se pretende hacer más eficaces las acciones llevadas a cabo con respecto a los obje- tivos contemplados en el artículo 2, y garantizar la igualdad de acceso al programa, tal como se contempla en los apartados 2 y 3 del artículo 4. Se evaluará también la complementariedad entre las acciones realizadas en el marco del programa y las de otras políticas, instrumentos y acciones comunitarios pertinentes. Los resultados de las medidas comunitarias se someterán a evaluaciones externas periódicas según criterios establecidos por el procedimiento expuesto en el apartado 2 del artículo 8. 3. Los Estados miembros presentarán a la Comisión, a más tardar el 31 de diciembre de 2004 y el 30 de junio de 2007 respectivamente, informes sobre la aplicación y el impacto del presente programa. 4. La Comisión presentará al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social y al Comité de las Regiones: — con ocasión de la adhesión de nuevos Estados miembros, un informe sobre las consecuencias financieras de dichas adhesiones en el presente programa, seguido, si procede, de propuestas financieras para hacer frente a las consecuencias financieras de dichas adhesiones en el presente programa, de conformidad con las disposiciones del Acuerdo interins- titucional, de 6 de mayo de 1999, entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre la disciplina presu- puestaria y la mejora del procedimiento presupuestario, y con las conclusiones del Consejo Europeo de Berlín de marzo de 1999. El Parlamento Europeo y el Consejo deci- dirán sobre estas propuestas lo antes posible, — a más tardar el 30 de junio del año 2005, un informe intermedio de evaluación de los aspectos cualitativos y cuantitativos de la aplicación del presente programa, — a más tardar el 31 de diciembre del año 2007, un informe final sobre la aplicación del presente programa. Artículo 14 Entrada en vigor La presente Decisión entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Hecho en Luxemburgo, el 13 de abril de 2000. Por el Parlamento Europeo Por el Consejo La Presidenta N. FONTAINE El Presidente A. VARA 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/7 ANEXO La financiación aprobada en virtud del presente programa respetará los principios de cofinanciación y adicionalidad. De conformidad con el apartado 3 del artículo 4 de la Decisión, se realizarán esfuerzos particulares para facilitar el acceso al programa de jóvenes que encuentren dificultades de carácter cultural, social, físico, mental, económico o geográfico, así como de pequeños grupos o de carácter local. El Comité contemplado en el artículo 8 de la Decisión establecerá qué forma concreta adoptarán tales esfuerzos. En la distribución de la financiación comunitaria se tendrá en cuenta la necesidad de garantizar que haya equilibrio en las acciones de movilidad adoptadas y que los jóvenes de todos los Estados miembros tengan las mismas oportunidades de participar; es decir, que se tenga en cuenta lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 4. Se fomentarán y estimularán específicamente las iniciativas en pro de la tolerancia y la aceptación de las diferencias y la lucha contra toda forma de exclusión. La Comunidad estará atenta a las iniciativas que atribuyan a las actividades culturales y deportivas un lugar importante en el contexto de una educación no formal para los jóvenes. Para alcanzar los objetivos del presente programa, se llevarán a cabo cinco categorías de acción, basadas en las medidas descritas en el artículo 3 de la Decisión: — La juventud con Europa, — servicio voluntario europeo, — iniciativas relativas a la juventud, — acciones conjuntas, — medidas de acompañamiento. ACCIÓN 1 — LA JUVENTUD CON EUROPA Acción 1. 1: Intercambios intracomunitarios de jóvenes La Comunidad apoyará actividades de movilidad para los jóvenes siempre que éstas tengan una duración mínima de una semana y se efectúen con arreglo a proyectos conjuntos dentro de la Comunidad en los que participen grupos de jóvenes de edades comprendidas, en principio, entre los 15 y los 25 años que residan legalmente en un Estado miembro. Los límites de edad podrán adaptarse ligeramente cuando lo justifiquen las condiciones específicas de determinados proyectos. Estas actividades, basadas en asociaciones transnacionales entre grupos de jóvenes, requerirán su participación activa y tendrán por objeto permitirles descubrir y conocer realidades sociales y culturales diferentes, así como animarlos a participar en otras actividades a escala europea, o iniciarlas. Se prestará especial atención a la participación de jóvenes para quienes se trata de una primera actividad europea y a la de grupos pequeños o de dimensión local sin experiencia en el ámbito europeo. Con el fin de progresar en la búsqueda de un mayor equilibrio entre actividades bilaterales y actividades multilaterales, el apoyo comunitario se dirigirá progresivamente a las actividades multilaterales de movilidad de grupos. La movilidad de grupos de carácter bilateral será financiada si se justifica por los grupos específicos o por un planteamiento pedagógico específico. Podrán financiarse en esta acción actividades para intensificar la participación activa de los jóvenes en proyectos de movilidad de grupo, especialmente las de preparación lingüística e intercultural de los jóvenes. Acción 1. 2: Intercambios de jóvenes con terceros países La Comunidad apoyará actividades de movilidad de jóvenes siempre que éstas tengan una duración mínima de una semana y se efectúen con arreglo a proyectos conjuntos en los que participen grupos de jóvenes de edades comprendidas, en principio, entre los 15 y los 25 años que residan legalmente en un Estado miembro o en un tercer país. En estas actividades de movilidad participarán al menos dos Estados miembros. Estas actividades, basadas en asociaciones transnacionales entre grupos de jóvenes y que requerirán su participación activa, tienen por objeto permitirles descubrir y conocer realidades sociales y culturales diferentes, así como animarlos a participar en otras actividades a escala europea, o iniciarlas. Además, estos proyectos permitirán a los interlocutores de países terceros experimentar con este tipo de actividad en el ámbito de la educación no formal y contribuir al desarrollo del empleo de los jóvenes y de asociaciones juveniles en dichos países. Podrán financiarse con arreglo a esta acción actividades para intensificar la participación activa de los jóvenes en proyectos de movilidad de grupos, especialmente las de preparación lingüística e intercultural de los jóvenes antes de emprender viaje. ACCIÓN 2 — SERVICIO VOLUNTARIO EUROPEO A efectos del presente programa, se entenderá por «joven voluntario» una persona de edad comprendida, en principio, entre los 18 y los 25 años, que reside legalmente en un Estado miembro. L 117/8 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 Los jóvenes voluntarios se comprometerán, como ciudadanos activos, a ejercer una actividad de solidaridad concreta con vistas a adquirir aptitudes y competencias sociales y personales con las que siente las bases de su futuro desarrollo, al tiempo que aporta una contribución a la sociedad. Para ello, los jóvenes voluntarios participarán, en un Estado miembro distinto de aquél en que residen o en un tercer país, en una actividad no lucrativa y no remunerada que sea de importancia para la colectividad y de duración limitada (máximo de doce meses), en el marco de un proyecto reconocido por el Estado miembro y por la Comunidad cumpliendo los objetivos del presente programa establecidos en el artículo 2. En particular, no deberá utilizarse como sustitución de empleo. Se le ofrecerá alojamiento y pensión completa y la asistencia de un tutor. El proyecto de servicio voluntario garantizará que los jóvenes voluntarios estén cubiertos por un seguro de enfermedad y demás seguros apropiados. Los jóvenes voluntarios recibirán una asignación como dinero de bolsillo. El servicio voluntario europeo está basado en una asociación y una responsabilidad compartida entre los jóvenes voluntarios, la organización que los envía y la organización de acogida. De acuerdo con las disposiciones relativas al Comité del programa contemplado en el artículo 8, la Comisión expedirá un documento en el que se hará constar la participación de los jóvenes voluntarios en el servicio voluntario europeo, así como la experiencia y competencias que hayan adquirido durante el período en cuestión. Acción 2. 1: Servicio voluntario europeo intracomunitario La Comunidad apoyará proyectos transnacionales (de una duración limitada, en principio entre tres semanas y un año) que permitan a los jóvenes participar activa y personalmente en actividades que contribuyan a responder a las necesidades de la sociedad en todo un abanico de sectores (social, sociocultural, medioambiental, cultural, etc. ) y que constituyan, al mismo tiempo, una experiencia de educación no formal destinada a adquirir aptitudes en el terreno social y en el cultural. Con dichos proyectos se pretende que los jóvenes entren en contacto con otras culturas y otros idiomas y experimenten nuevas ideas y proyectos en una sociedad civil multicultural. La Comunidad podrá financiar acciones que tengan, entre otros, un contenido lingüístico o intercultural para preparar a los jóvenes voluntarios antes de emprender viaje y facilitar su integración social durante la realización de las actividades, así como al finalizar el servicio voluntario europeo. Se prestará especial atención al apoyo pedagógico y a la tutoría. Acción 2. 2: Servicio voluntario europeo con terceros países La Comunidad apoyará proyectos transnacionales con terceros países (de una duración limitada, en principio entre tres semanas y un año) que permitan a los jóvenes participar activa y personalmente en actividades que contribuyan a responder a las necesidades de la sociedad en todo un abanico de sectores (social, sociocultural, medioambiental, cultural, etc. ) y que constituyan, al mismo tiempo, una experiencia de educación no formal destinada a adquirir aptitudes en terreno social y en el cultural. Con dichos proyectos se pretende que los jóvenes entren en contacto con otras culturas y otros idiomas y conozcan ideas y proyectos nuevos en de una sociedad civil multicultural. Podrán financiarse acciones que permitan sentar o consolidar las bases necesarias para el desarrollo de proyectos transnacionales de servicio voluntario europeo con terceros países. La Comunidad podrá financiar acciones que tengan, entre otros, un contenido lingüístico o intercultural, para preparar a los jóvenes voluntarios a emprender el viaje y facilitar su integración social durante la realización de las actividades, así como al finalizar el servicio voluntario europeo. Se prestará especial atención al apoyo pedagógico y a la tutoría. ACCIÓN 3 — INICIATIVAS RELATIVAS A LA JUVENTUD Para estimular la iniciativa y la creatividad de los jóvenes, la Comunidad apoyará proyectos en que los jóvenes participen activa y directamente en iniciativas innovadoras y creativas, o que se centren en la solidaridad de los jóvenes a escala local, regional, nacional o europea. Estos proyectos permitirán a los jóvenes desarrollar su espíritu de iniciativa y llevar a cabo actividades que hayan ideado ellos mismos y de las que sean los principales protagonistas. La Comunidad apoyará iniciativas para ayudar a los jóvenes voluntarios a sacar el máximo provecho de la experiencia adquirida en su servicio voluntario, así como a promover su integración activa en la sociedad. Estas iniciativas tomadas por los jóvenes tras terminar su servicio voluntario europeo les permitirán comenzar y potenciar actividades de tipo social, cultural, sociocultural y económico, y tendrán por objetivo su desarrollo personal. Se dará prioridad a los jóvenes más necesitados. El apoyo deberá servir para fomentar la extensión de estos proyectos a iniciativas similares realizadas en otros Estados miembros, con el fin de reforzar su carácter transnacional y de ampliar considerablemente el intercambio de experiencias y la cooperación entre los jóvenes. Dicho apoyo podrá consistir en la organización de encuentros de jóvenes promotores de iniciativas a escala europea. Podrá subvencionarse la creación efectiva de asociaciones estables y transnacionales entre dichos proyectos. ACCIÓN 4 — ACCIONES CONJUNTAS Teniendo en cuenta la necesidad de un planteamiento flexible y creativo como condición previa para la cooperación entre sectores y las acciones contempladas en el artículo 6 de la Decisión, podrá concederse apoyo comunitario a actividades realizadas conjuntamente con otros regímenes comunitarios relacionados con la Europa del conocimiento, en particular, con los programas comunitarios en el área de la educación y la formación profesional. 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/9 La Comisión, en cooperación con los Estados miembros, tratará de crear un dispositivo común de información, observación y difusión de prácticas correctas en el ámbito del conocimiento y de la educación permanente, así como acciones conjuntas sobre los multimedios educativos y de formación. Estos proyectos abarcarán un abanico de acciones de varios sectores, incluida la juventud, y podrán recibir financiación complementaria de distintos programas comunita- rios y aplicarse mediante licitaciones de proyectos conjuntos. Podrán adoptarse medidas apropiadas para fomentar, a escala regional y local, el contacto y la interacción entre los participantes en el presente programa y en los programas de formación profesional y educación. En este contexto, podrán financiarse actividades que den a conocer las oportunidades que brinda la Comunidad a los jóvenes. ACCIÓN 5 — MEDIDAS DE ACOMPAÑAMIENTO Acción 5. 1: Formación y cooperación de los agentes de la política de juventud Se concederá financiación a: 1. Actividades de perfeccionamiento profesional de las personas que trabajan en el ámbito de la juventud (concretamente los instructores del servicio voluntario europeo, los monitores y organizadores juveniles, los responsables de proyectos europeos, los consejeros de las iniciativas jóvenes), en acciones que involucran directamente a los jóvenes, como las previstas en las acciones 1, 2 y 3 del presente programa, para garantizar la calidad del contenido de estas acciones. Se prestará una atención particular a las actividades destinadas a fomentar la participación de los jóvenes que más dificultades encuentran para participar en acciones comunitarias. 2. Actividades para crear módulos europeos que respondan a las exigencias de la cooperación transnacional. 3. Actividades (como visitas de estudios, estudios de viabilidad, seminarios, períodos de prácticas) que dan prioridad al intercambio de experiencias y de buenas prácticas sobre acciones conjuntas o cuestiones de interés común, o destinadas a facilitar y promover la creación de asociaciones transnacionales sostenibles o redes multilaterales entre quienes trabajan en el ámbito de la juventud. 4. Actividades experimentales que supongan una fuente de innovación y de enriquecimiento de la política de la juventud, mediante la aplicación de planteamientos nuevos y nuevas formas de cooperación, así como mediante la colaboración de personas de diversas procedencias. 5. También podrán recibir financiación comunitaria conferencias y coloquios para fomentar la cooperación y el intercambio de buenas prácticas en el ámbito de la juventud, así como otras medidas de promoción y de difusión de los resultados de proyectos y actividades realizadas con apoyo de las acciones comunitarias del ámbito de la juventud. Estas medidas se aplicarán tanto a actividades intracomunitarias como a otras con terceros países. Se prestará especial atención a quienes, trabajando en el ámbito de la juventud en el ámbito regional y local, no tienen gran experiencia o posibilidades de contactos a escala europea, y a las actividades en las que los jóvenes son los principales protagonistas. Acción 5. 2: Información a los jóvenes y estudios sobre la juventud 1. De acuerdo con los objetivos del programa, y especialmente para favorecer el acceso de todos los jóvenes, la promoción de su capacidad de iniciativa y su participación activa en la sociedad, la Comisión fomentará la interven- ción de quienes trabajan en este campo en la información de los jóvenes a escala europea y en la cooperación entre los sistemas de información y de comunicación de los jóvenes creados en los Estados miembros y a escala comunitaria. En este contexto, se hará un esfuerzo especial para que la cooperación pueda abrirse a los ámbitos de la educación y la formación, así como al diálogo entre los jóvenes y con los jóvenes. 2. Con esta perspectiva, se concederá ayuda a actividades que consistan en: — adquirir la experiencia y las competencias necesarias para la realización de proyectos de información a los jóvenes que conlleven una cooperación transnacional, así como proyectos de información, en particular de asesoramiento para jóvenes, — llevar a cabo proyectos de cooperación que hagan posible la difusión de información, la sensibilización de los jóvenes sobre temas relacionados con el campo de acción del programa y el acceso de los jóvenes a toda la información necesaria para alcanzar los objetivos del programa, — crear, dentro de proyectos de cooperación transnacional, mecanismos que permitan el diálogo entre los jóvenes y con los jóvenes, especialmente si se basan en la utilización de medios de comunicación concebidos para jóvenes y de las nuevas tecnologías. 3. Por lo que respecta a los estudios sobre la juventud relacionados con los objetivos del programa, la Comisión apoyará estudios que se centren, entre otros temas, en la repercusión de las medidas que se hayan tomado en favor de los jóvenes, en particular, las que hayan buscado el fomento de la cooperación en este terreno. Estos estudios analizarán la repercusión de otras políticas en el mundo de la juventud y tratarán de ofrecer un panorama más claro y amplio de las necesidades de los jóvenes y de las circunstancias en que se desenvuelve su vida. L 117/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 Se dará prioridad a los estudios relativos a las vías escogidas por los jóvenes desfavorecidos y marginados; dichos estudios analizarán, en particular, los factores que han propiciado u obstaculizado la integración social de los jóvenes, y destacarán las aportaciones procedentes del sector de la educación no formal y del tercer sector en general. Se dará también prioridad a los estudios comparativos sobre medidas destinadas a promover el espíritu de iniciativa, incluyendo sus repercusiones sobre el desarrollo local, especialmente mediante la organización de actividades (creación de puestos de trabajo, creación de empresas sociales o culturales, etc. ). Estos estudios podrían presentarse en forma de estudios de casos concretos, de los que se publicarían los más relevantes. Acción 5. 3: Información y publicidad de las acciones La Comisión tomará las medidas necesarias para, entre otras cosas, obtener a partir de toda una serie de fuentes información sobre las medidas relativas a la juventud, obtener beneficios de los proyectos de la Unión Europea en favor de la juventud y dar mayor publicidad a las medidas destinadas a los jóvenes a escala comunitaria desarrollando medios adecuados para facilitar el diálogo con los jóvenes, entre ellos Internet. Acción 5. 4: Medidas de apoyo 1. Organismos nacionales Podrán preverse ayudas comunitarias para apoyar las actividades de las estructuras establecidas por los Estados miembros de acuerdo con el artículo 5 de la Decisión. 2. Asistencia técnica y apoyo operativo Para la realización del programa, la Comisión podrá recurrir a organismos de asistencia técnica, cuya financiación podrá correr a cargo de la dotación financiera global del programa. En las mismas condiciones podrá recurrir a expertos. Además, la Comisión podrá realizar estudios de evaluación y organizar seminarios, coloquios u otros encuentros de expertos que puedan facilitar la aplicación del programa, incluida la aplicación del artículo 12 de la Decisión. Asimismo podrá la Comisión llevar a cabo acciones de información, de publicación y de difusión


title: Yttrande från Regionkommittén om "Nionde och tionde årsrapporten för strukturfonderna 1997 och 1998 ERUF — ESF — EUGFJ — FFU"

eurovoc_concepts:
Structural Funds
activity report
regional policy
report

formats: pdf print

text: C 226/68 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 Yttrande från Regionkommittén om ”Nionde och tionde årsrapporten för strukturfonderna 1997 och 1998 ERUF — ESF — EUGFJ — FFU” (2000/C 226/18) BAKGRUND ”Nionde årsrapporten, strukturfonderna 1997 — ERUF — ESF — EUGFJ — FFU” (KOM(1998) 562 slutlig). ”Tionde årsrapporten för strukturfonderna 1998 — ERUF — ESF — EUGFJ — FFU” (KOM(1999) 467 slutlig). Presidiets beslut av den 2 juni 1999 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande i ärendet och att ge utskott 1 (regionalpolitik, strukturfonder, ekonomisk och social sammanhållning, samarbete över nations- och regiongränser) i uppdrag att förbereda ärendet. Utkastet till yttrande (CdR 220/99 rév. 3) som utskott 1 antog den 2 februari 2000 (föredragande: Willy Burgeon, ordförande i Valloniens kommunförbund, B–PSE). Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 33:e plenarsession den 12–13 april 2000 (sammanträdet den 13 april). 1. Allmän bakgrund 1. 5. Som en följd upprättades Europeiska regionala utveck- lingsfonden ”ERUF” 1975, som i början bara finansierade betalningar avseende nationella regionalpolitiska åtgärder i enlighet med nationella kvoter fastställda av ministerrådet (1). 1. 1. Syftet med detta yttrande är dubbelt: dels att redogöra för huvuddragen i årsrapporten och dels att granska situatio- nen 1997 och 1998. ReK ämnar göra en analytisk genomgång av det 1. 2. strategiska tankesätt som präglat strukturfondernas verksam- het under åren, där året 1997 snarare ses som en brytpunkt mellan tidigare och kommande reformer. 1. 3. Med tanke på detta kan det vara lämpligt att kort redogöra för den politiska vilja som låg till grund för struktur- fondernas upprättande (1975), liksom för dess olika reformer 1984, 1988 och 1993. Historik 1. 6. I samband med utvidgningen 1972 (Storbritannien, Danmark, Irland), 1981 (Grekland) och 1986 (Spanien och Portugal) riktade Europeiska gemenskapen in sig på problemet regional konvergens. Frågan om balans mellan geografiska zoner (nord-syd, perifera länder) med olika industrialiserings- grad blev således viktig. I detta sammanhang beaktade man även effekterna av Tysklands återförening och unionens framti- da östutvidgning (2). 1. 7. Enligt artikel 130c i Maastrichtfördraget är ERUF:s syfte att ”bistå med att avhjälpa de viktigaste regionala obalanserna i gemenskapen genom att delta i utvecklingen och den strukturella anpassningen av regioner som utvecklas långsam- mare samt i omstruktureringen av industriregioner på tillbaka- gång”. 1. 4. Redan i Romfördraget fastställs att Europeiska gemen- skapen är angelägen att ”stärka den ekonomiska gemenskapen mellan sina länder och att trygga en harmonisk utveckling genom att minska klyftan mellan olika regioner samt eftersläp- ningen för mindre gynnade regioner”. (1) Courrier hebdomadaire du CRISP — 1998, nr 1605–1606: ”La réforme des fonds structurels européens” av Luc Vandendorpe, s. 6. (2) Se föregående not, s. 7. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/69 1984 års reform 1993 års reform (3) Kommittén urskiljer följande två betydelsefulla föränd- 1. 8. ringar, varav den ena kan ses som mer teknisk och den andra politisk: 1. 11. Förutom att bekräfta de grundläggande principerna från 1988 utvecklade 1993 års reform två av dem och grundlade ett nytt begrepp: (1) Fastställda nationella kvoter ersätts med tilldelningsramar per land. (2) 20 % av ERUF:s tillgångar går direkt till gemenskaps- program som beslutats på initiativ av Europeiska kommis- sionen (1). (1) K o n c e n t r a t i o n 1. 12. Bevarandet av principen om koncentration av fonder- na till unionens mest eftersatta regioner liksom inriktning av åtgärder på 6 prioriterade mål (1, 2, 3, 4, 5a, 5b). Europeiska rådet ger därmed kommissionen initiativ- 1. 9. rätt för finansiering. Denna förändring utgör grundstenen för upprättandet av principen om partnerskap mellan Europeiska kommissionen och medlemsstaterna. (2) P a r t n e r s k a p 1988 års reform (2) Det är under 1988 som strukturfonderna verkligen 1. 10. förses med effektiva redskap för att bättre uppnå de målsätt- ningar som fastställts: (1) En fördubbling av utgifterna för strukturåtgärder mellan 1987 och 1993, från 15 % av gemenskapsutgifterna 1988 till 31 % 1993. (2) Nödvändiga förändringar för ett bättre utnyttjande av strukturfonderna: — Åtgärderna koncentreras till gemenskapens mest efter- satta regioner. — Inriktning på vissa specifika områden (infrastruktur, utveckling av små och medelstora företag, utbildning). — Nödvändig planering och samordning av vidtagna åtgärder. 1. 13. Denna princip är fortfarande hörnstenen för förvalt- ningen av strukturfonderna. Reformen innebär att det vertikala partnerskapet förstärks så att det formella förfarandet för kommissionens godkännande av program förenklas. Vikten av det horisontella partnerskapet bekräftas, liksom nödvändighe- ten att arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisatio- ner medverkar. (3) U t v ä r d e r i n g (4) Enligt kommittén handlar det här om en betydelsefull 1. 14. förändring. I lagstiftningen rörande strukturfonderna blir det hädanefter obligatoriskt både för medlemsstaterna och för kommissionen att göra en systematisk utvärdering av program- men både före, under och efter genomförandet. 1. 15. Under den europeiska konferensen om utvärdering (Berlin 2–3 december 1996) fastställdes tre grundläggande faktorer som är nödvändiga för att göra en utvärdering med kvalitet: (3) Införandet av prioriterade målsättningar och begreppet stödområden. — Utvärderingen skall göras före, under och efter genomfö- randet av strukturåtgärden. (4) Införandet av begreppen horisontellt och vertikalt partner- skap och programplanering. — Utvärderingen skall grundas på kvantitativ och kvalitativ information från förvaltarna men även på intervjuer med stödmottagare. (5) Bekräftandet av begreppet additionalitet (den nationella finansieringen måste vara minst lika stor som den som fanns före tilldelningen av stöd från strukturfonderna). — Utvärderingen måste i tekniskt och metodologiskt hän- seende utformas på ett sådant sätt att slutsatserna kan godkännas av expertgruppen. (1) Se föregående not, s. 8. (2) Uppgifterna hämtade från Courrier hebdomadaire du CRISP — 1998, nr 1605–1606: ”La réforme des fonds structurels euro- péens” av Luc Vandendorpe, s. 9–14. (3) Se föregående not, s. 14–19. (4) Se föregående not, s. 18–19. C 226/70 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 2. Agenda 2000 Efter att kort ha gått igenom historiken kring struktur- 2. 1. fonderna i syfte att urskilja betydelsen av 1997 års åtgärder, måste dessa sättas in i ett framtidsperspektiv inom ramen för strategierna för den nya reformen 2000–2006. 2. 2. Reformen som infördes inom ramen för Agenda 2000 publicerades av Europeiska kommissionen den 16 juli 1997. Reformen kan ses i ett ekonomiskt och ett politiskt ljus, det termer av budgetrestriktioner (ett resultat av vill säga i budgetåtstramningen i och med Ekonomiska och monetära unionens genomförande) och utvidgningen av Europeiska unionen (1). Den nya reformen kommer att kretsa kring fyra huvud- teman (2). — GI 1: gränsöverskridande samarbete och samarbete inom regioner som syftar till en harmonisk och balanserad fysisk planering. — GI 2: landsbygdsutveckling — GI 3: mänskliga resurser inom ramen för lika möjligheter. (3) Utveckling av partnerskapet 2. 6. En ny vinkling av partnerskapet mellan kommissionen och medlemsstaterna kommer att göra verksamheten inom ramen för strukturfonderna effektivare. Förvaltningen av pro- grammen kommer således att decentraliseras till medlemsstats- och regionnivå, men kommissionen kommer i gengäld att bli mer selektiv och strikt när man i förväg fastställer priorite- ringar. (1) Bevarandet av strukturfonderna och Sammanhållningsfonden (4) Effektivare utvärderingssystem Bevarandet av strukturfonderna ligger i linje med en 2. 3. strävan efter regional konvergens inom EU. Enligt kommittén syftar Sammanhållningsfondens bevarande till att främja social sammanhållning och hjälpa sammanhållningsländerna att ge- nomföra nationella program för att uppfylla konvergenskrite- rierna för EMU:s tredje etapp. (2) En förstärkt koncentration 2. 4. Denna princip är fortfarande en av strukturfondernas grundläggande komponenter. Strukturåtgärderna bör därför koncentreras ännu mer till de mest eftersatta målgrupperna och begränsas till tre vägledande inriktningar: — Mål 1: avser regioner med eftersatt utveckling som fastställs i förhållande till BNP/capita. — Mål 2: avser ekonomisk och social omvandling av regioner med strukturella problem. Målet omfattar alltså industrire- gioner under omstrukturering, stadsområden och lands- bygdsområden. Kriterierna är mer omfattande än de för tidigare mål 2. — Mål 3: Helt omdefinierat, målet syftar numera till att genomföra specifika åtgärder för att utveckla mänskliga resurser i alla regioner som inte omfattas av mål 1 och 2. I samma anda av förenkling har gemenskapsinitiativen 2. 5. begränsats till tre, vilka kommer att vara följande: (1) Se föregående not, s. 20. (2) Se föregående not, s. 22–26. För att förstärka uppföljnings- och utvärderingssyste- 2. 7. men och kontrollerna har kommissionen inom ramen för Agenda 2000 lagt fram förslag till förordningar som täcker verksamheten inom strukturfonderna och Sammanhållnings- fonden under perioden 2000–2006. Dessa förslag innefattar — en grundförordning om strukturfonderna, — en förordning för varje fond, — en omprövning av Sammanhållningsfonden och — en förordning om ett nytt instrument inför anslutningen. 3. Strukturfonderna 1997 3. 0. Uppgifterna i detta kapitel har hämtats från Europeiska kommissionens nionde årsrapport för strukturfonderna 1997 (ERUF — ESF — EUGFJ — FFU). A. Situationen 1997 3. 1. Inom ramen för den ekonomiska och sociala samman- hållningspolitiken och strukturfonderna föreslog man under 1997 — i anslutning till den framtida reformen av strukturfon- derna (2000–2006) — en minskning av antalet mål, en förenkling av förfarandena, en ökad koncentration av stödet och en minskning av antalet genomförandeprogram, framför allt i fråga om gemenskapsinitiativen. Man påpekade även behovet av att följa upp resultaten av gemenskapsstödet. Det var också i detta sammanhang som man inledde diskussionerna om hur viktigt det är att fastställa objektiva kriterier för att mäta utgifternas effektivitet. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/71 3. 2. Man kom likaledes fram till att i strävan efter en bättre europeisk ekonomisk och social sammanhållning måste regionerna kunna diversifiera sina ekonomiska strukturer och öka sin innovationsförmåga. Det är mycket viktigt att strukturfonderna ger ett mer kraftfullt stöd till det livslånga lärandet och att de med alla medel stimulerar sysselsättning och konkurrenskraft. oumbärligt. Dess målsättning är att förbättra förvaltningen och kontrollen av strukturfonderna, och i detta syfte fattade man under 1997 tre beslut som gav följande resultat: 1. Förteckning över stödberättigade utgifter. Av denna anledning används ovan nyckelbegrepp innovationsförmåga, sysselsättning och 3. 3. som diversifiering, konkurrenskraft. 2. Förordning (EG) nr 2064/97 om fastställande av närmare bestämmelser för medlemsstaternas finansiella kontroll av verksamhet som finansieras av strukturfonderna. 3. 4. Verksamheten under 1997 har gjort det möjligt att fastställa sex prioriteringar för anpassningen av strukturfonder- na fram till slutet av 1999: 1. Grundläggande infrastruktur. 2. Produktionsmiljön. 3. FoTU och informationssamhället. 4. Miljö och hållbar utveckling. 5. Mänskliga resurser och utbildning. 6. Jämställdhet mellan män och kvinnor. 3. 5. Dessa sex prioriteringar syftar även till att uppmuntra de nationella och regionala parterna att säkerställa program- mens kvalitet och effektivitet. 3. 6. År 1997 antog kommissionen 88 nya program. De fördelade sig på olika mål, men majoriteten av dem gällde mål 2 för perioden 1997–1999. Det står därför klart att en av de absolut viktigaste prioriteringarna i samband med framtida insatser är att värna om och främja sysselsättningen. I fråga om de territoriella sysselsättningspakterna upprepar kommis- sionen sin vilja att vid lämpligt tillfälle och med lämpliga medel sammanfatta deras innehåll och dra lärdom av dessa erfarenheter när det gäller att skapa nya arbetstillfällen. Dessutom antogs 33 nya program för gemenskapsini- 3. 7. tiativ. Det rörde sig dels om de sista programmen under den ursprungliga tilldelningen och fem program för tekniskt stöd, dels de första program som finansierats genom den fördelning av reserverade medel som kommissionen beslutade om 1996. För första gången kan man säkert säga att alla gemenskapsini- tiativ som planerades för perioden 1994–1999 faktiskt var under genomförande, i varierande omfattning, under 1997. 3. 8. Med hänsyn till de omfattande mål som Europeiska kommissionen ställt upp framstår initiativet ”SEM 2000” som 3. Kommissionens interna riktlinjer för tillämpningen av finansiella nettokorrigeringar. 3. 9. I fråga om de tematiska prioriteringarna för samman- hållningen har diskussionen koncentrerats till fem huvud- frågor: (1) I fråga om Informationssamhället — en utmaning har man uppmärksammat att regionernas förmåga att utnyttja informationssamhället är en allt viktigare faktor som avgör deras konkurrensförmåga på den europeiska och internationella marknaden. (2) Inom ramen för Mot ett program för städer är den huvudsakliga uppgiften att utarbeta en samordnad och sammanhållen strategi ta itu med de ökande för att problemen i städerna. Det är viktigt att på ett mer strategiskt sätt införliva stadsdimensionen i unionens fram- tida politik. Städerna är motorn bakom den ekonomiska tillväxten, konkurrensförmågan och sysselsättningen. (3) Det finns behov av ett nytt gemenskapsinitiativ för lands- bygdsutveckling efter 1999, som uppmuntrar privata initiativ samtidigt som det bevarar de regionala särdragen. (4) Regionalpolitiken och konkurrenspolitiken. Det råder skill- nad mellan de områden som omfattas av det nationella regionalstödet och dem som omfattas av strukturfondernas regionala mål. Befolkningen i de områden som är berättiga- de till stöd från strukturfonderna är större än befolkningen i de områden som får direkt nationellt stöd. (5) Sammanhållningen och konkurrenskraften måste främjas genom forskning, teknisk utveckling och innovation. Där- för är det viktigt att insatserna inriktas på regionernas produktionsstruktur. 3. 10. Under 1997 skedde ett fullständigt genomförande av programmen. År 1997 markerade inträdet i den andra delen av den aktuella programperioden och var för strukturfonderna det tredje räkenskapsåret med full verksamhet, med undantag för Spanien inom mål 2 och Italien inom mål 1. C 226/72 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 3. 11. Det är tydligt att en mycket stor plats ges åt små och medelstora företag som tilldelas 15–20 % av strukturfondernas totala medel. I fråga om små och medelstora företag kan diskussionerna och de politiska besluten sammanfattas enligt följande: Eftersom strukturfondernas finansiering är koncentre- rad till mål 1-regionerna blir stödet till utvecklingen av små och medelstora företag avsevärt större i dessa regioner än i de andra stödberättigade områdena. De små och medelstora företagen är de mest sårbara i samband med industriella förändringar, samtidigt som de spelar en viktig roll när det gäller att skapa nya arbetstillfällen. I princip angår därför strukturfondernas målsättning inom ramen för mål 4 samtliga arbetstagare och i synnerhet dem som riskerar att förlora sitt arbete. Det är med andra ord fråga om en förebyggande åtgärd i en ekonomisk struktur som främst består av små och medelstora företag. Innovation har sålunda även fortsättnings- vis en pådrivande och väsentliga roll för de små och medelstora företagens utveckling. 3. 12. Avslutandet av programmen inom mål 2 för perioden 1994–1996 ledde till en överföring av icke utnyttjade anslag på 848 miljoner ecu till perioden 1997–1999. I slutet av 1997 uppgick antalet program till 580 inom ramen för de olika målen och till 446 inom ramen för gemenskapsinitiativen. År 1997 kännetecknas också av en intensiv finansieringsverksam- het, vilket främst inneburit en inhämtning av förseningarna i utnyttjandet av anslagen. Åtaganden: — 62 % av gemenskapsstödet för perioden 1994–1999 (46 % betalda). — 100 % av programmen för nationella initiativ beträffande alla mål under 1997 (för första gången under perioden 1994–1999), med undantag för mål 5a (36 % av åtagande- na under rubriken fiske). Genomförda betalningar: — 100 % av de tillgängliga betalningsbemyndigandena för alla mål i slutet av 1997 (en klar förbättring jämfört med 1996 då endast två mål uppvisade 100 % genomförda betalningar). 3. 14. Mer än en miljard ecu utgjorde åtaganden som gjorts före 1994, dvs. 5 % av de genomförda betalningarna under året, varav 40 % gick till insatser i Italien. 3. 15. Var och en av strukturfonderna kan finansiera innova- tionsstrategier och tekniskt stöd, det vill säga åtgärder inriktade på utbildning, pilotprojekt eller tekniköverföring. Under 1997 lanserades 49 nya pilotprojekt eller nyskapande åtgärder för totalt 100 miljoner ecu under artikel 10 i ERUF-förordningen. Det rörde sig om tre typer av åtgärder: pilotprojekt i städer, för pilotåtgärder för fysisk planering och TERRA-projekt interregionalt samarbete rörande fysisk planering inom vissa områden. Dessutom genomfördes 200 andra nyskapande pro- 3. 16. jekt med finansiellt stöd enligt ERUF-förordningen inom följande områden: nya sysselsättningsmöjligheter, kultur och kulturarv, regionala innovationsstrategier (RIS), tekniköverfö- ring (RTT), informationssamhället (RISI) samt externt (Ecos- Ouverture) och internt (Recite II) samarbete mellan regioner. Stödet till små och medelstora företag (SMF) är 3. 17. huvudtemat i rapporten om strukturfonderna 1997. Dessa företag svarar för 66 % av den privata sysselsättningen och står för 60 % av de europeiska företagens omsättning. Deras utveckling är därför avgörande för att öka sysselsättningen och uppnå en större ekonomisk och social sammanhållning inom unionen. Under den aktuella programperioden (1994–1999) 3. 18. har 15–20 % av strukturfondernas totala medel särskilt avsatts till stöd för SMF, vilket sammanlagt motsvarar mellan 23 och 30 miljarder ecu. Denna finansiering sker genom en mängd olika åtgärder. De viktigaste är: — Stöd till kapitalinvesteringar i form av direkt stöd eller finansieringslösningar (riskkapitalfonder). — Samfinansiering av företagsområden. — Utbildningsinsatser (mål 4 och gemenskapsinitiativet Adapt). — 46 % av stödet för perioden när det gäller de kumulerade utbetalningarna i slutet av 1997. — Rådgivning och information. 3. 13. När det gäller gemenskapsinitiativen har åtaganden avseende 56 % av det totala stödet för perioden 1994–1999 gjorts och 31 % utbetalats. Under 1997 genomfördes dessutom bara 61 % av de tillgängliga åtagandena och 90 % (jämfört med 80 % 1996) av de tillgängliga betalningsbemyndigandena. Med anledning av förseningarna inom vissa gemenskapsinitia- tiv har en dialog med medlemsstaterna inletts för att undersöka möjligheterna till en omfördelning av medlen mellan initia- tiven. — Åtgärder för att utveckla forskningen och den tekniska utvecklingen samt integrationen i informationssamhället. — Stöd till internationalisering. När det gäller programmens tillämpning i medlems- 3. 19. staterna hänvisas till bilaga I (Inforegio — sammanfattning av årsrapporten / 17 december 1998 ”Strukturfonderna 1997”). 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/73 B. Utvärdering och analys av strukturfondernas effekter 4. 2. Vid sidan om det centrala temat sammanfattas verk- samheten 1998 i fyra huvudpunkter vad gäller politik för ekonomisk och social sammanhållning och strukturfonderna. 3. 20. och tydligt fastställts: Kommittén kan konstatera att följande två mål klart 1. Granska effektiviteten i utnyttjandet av strukturfonderna. 2. Förbereda den framtida programplaneringen av strukturs- tödet. 3. 21. Ser man den andra målsättningen som ett resultat av gemensamma överväganden, är det mycket relevant att här behandla den första målsättningen om effektiviteten i utnytt- jandet av fonderna. Det bör påpekas att EU:s strukturpolitik ofta beskrivs 3. 22. som en viktig källa till innovation i det politiska och admini- strativa förfarandet. Analysen av de regionala skillnaderna kommer att möjliggöra stora teoretiska framsteg i frågan. 3. 23. Från att ha varit inriktad på den regionala tillväxten har man alltså övergått till att koncentrera sig på hur man kan omfördela regionernas inkomster i syfte att minska skillnaderna mellan regionerna. En analys av regionerna på gemenskapsnivå bör därför beakta det nära förhållandet mellan positiva och normativa mål (till exempel BNP per capita och arbetslöshetsnivån). Samtidigt som strukturfonderna utgör en mycket viktig faktor när det gäller den regionala balansen inom EU, förblir direktinvesteringarna, entreprenörinitiativen, den tekniska utvecklingen och den vetenskapliga forskningen avgörande för de minst välmående regionernas inhämtning av eftersläpningen. 4. Strukturfonderna 1998 4. 0. Uppgifterna i detta kapitel har hämtats från Europeiska kommissionens tionde årsrapport för strukturfonderna 1998 (ERUF — ESF — EUGFJ — FFU). Hela stycken från rapporten 1998 som enligt Regionkommittén är särskilt intressanta har tagits med i detta yttrande. A. Situationen 1998 4. 1. Det centrala tema som tas upp i årsrapporten 1998 gäller åtgärder till förmån för den lokala utvecklingen. Koncep- tet med ett centralt tema infördes för några år sedan och dess uppenbara fördelar uppfattas mer och mer på alla politiska nivåer. (1) A n t a g a n d e a v d e s i s t a p r o g r a m m e n Eftersom 1998 var det näst sista året i den aktuella programpe- rioden, fanns det anledning att i rapporten betrakta det som en etapp för programplaneringens konsolidering i och med att de sista programmen ännu inte hade godkänts. (2) S n a b b a r e f i n a n s i e l l t g e n o m f ö r a n d e I kommissionens rapport fastställs att inhämtningen, som inleddes 1997, av de förseningar som noterades i början av perioden fortsatte under 1998. (3) E n f ö r d j u p n i n g a v v i s s a p r i o r i t e r a d e ä m n e n Sysselsättningen är och förblir en prioriterad fråga som man ständigt måste värna om och främja. Det är därför som kommissionen, i likhet med 1997, på nytt har förbundit sig att förstärka sina åtgärder och prioriteringar. Det är dessutom viktigt att framhålla att man i rapporten klargör att strukturfon- derna gradvis kommer att ta allt större hänsyn till de nationella handlingsplanerna för sysselsättning i sina verksamheter och därmed skapa en övergripande ram för åtgärder till förmån för mänskliga resurser. Dessutom framhåller kommittén de utvärderingar som genom- fördes under 1998 efter halva tiden för mål 1 och 6 för att få bättre kunskaper om strukturfondernas faktiska effektivitet och verkan i de mottagande regionerna. Följande andra tematiska prioriteringar fördjupades också under 1998: — Strukturfondsstödet till forskning och teknisk utveckling samt innovation. — Samordningen mellan sammanhållningspolitiken och kon- kurrenspolitiken. — Samverkan mellan sammanhållningspolitiken och trans- portpolitiken. — Hållbar utveckling av stadsområden. — Gemenskapens regionalpolitik genom ESDP (Regional ut- vecklingsplanering i europeiskt perspektiv). C 226/74 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 (4) F ö r b e r e d e l s e r i n f ö r p e r i o d e n 2 0 0 0 - 2 0 0 6 Efter Agenda 2000 som antogs i juli 1997 står det klart att år 1998 var det år under vilket de konkreta förberedelserna för perioden 2000–2006 gjordes. Förslagen till förordningar om fonderna för den kommande perioden antogs sålunda av kommissionen den 18 mars 1998. I enlighet med vad som specificeras i årsrapporten 1998 bekräftas och infogas de principer som fastställdes i Agenda 2000 i förordningen om allmänna bestämmelser för struktur- fonderna, det vill säga: — En minskning av antalet huvudmål till tre. — Koncentration till en mindre folkmängd och samtidigt införande av stöd under en övergångsperiod till de regioner som inte längre blir stödberättigade. — Minskning av antalet gemenskapsinitiativ till tre (ökat till fyra) varvid varje initiativ finansieras genom en enda fond (ERUF, ESF eller EUGFJ). — Förenkling av programplaneringen och utnyttjandet av stöden. — Förtydligande av ansvarsområden i fråga om övervakning och utvärdering. — Förenkling av den finansiella förvaltningen av stöden genom införande av ett system för årliga förskott och betalningar som ersättning för faktiska utgifter. — Förstärkning av bestämmelserna för finansiell kontroll och inrättande av en resultatreserv. B. Preliminärt förslag till riktlinjer för fonderna under perioden 2000–2006 4. 3. Kommittén påpekar att den sjätte periodiska rapporten om regionernas socioekonomiska situation och utveckling utgjorde en viktig grund för det preliminära förslaget till riktlinjer för fonderna med avseende på perioden 2000–2006. 4. 4. Rapporten visar att de fattigaste regionerna förvånans- värt snabbt håller på att hämta in sin ekonomiska eftersläpning i jämförelse med unionen i övrigt. Den viktigaste förklaringen är visserligen en allt större ekonomisk integration, men i rapporten understryks även vikten av strukturfondernas roll i denna process. I årsrapporten anges det att enligt de fyra makroekonomiska modeller som har tillämpats beror en tredjedel av konvergensresultaten på stödet från strukturfon- derna. 4. 5. Mycket återstår dock att göra särskilt i fråga om sysselsättningen. I årsrapporten anges att trots den ekonomiska återhämtningen uppgick arbetslösheten för hela unionen i slutet av 1998 fortfarande till cirka 10 %. Därtill kommer att arbetslösheten är mycket ojämnt fördelad mellan de olika regionerna; från 3–4 % i vissa regioner till 20–24 % i andra. 4. 6. När man talar om sysselsättningsproblematiken tänker man omedelbart på arbetslösheten. Man måste dock framhålla följande intressanta reflektion som ges i rapporten: Hög regional arbetslöshet leder till social utslagning, vilket gör att arbetslösheten blir mer resistent mot ekonomiska förbätt- ringar. Därför krävs det en integrerad strategi för att lösa detta problem, där åtgärder för att stärka regionens ekonomiska grundvalar kombineras med åtgärder för att förbättra tillträdet till arbetsmarknaden (bland annat genom utbildning). I övrigt noteras en minskning av skillnaderna när det 4. 7. gäller grundläggande infrastrukturer och mänskliga resurser. Man kan även konstatera framgångar i fråga om nyskapande verksamhet och förvaltningsapparatens effektivitet. 4. 8. Likaså kan man notera en snabb utveckling sedan 1993 eller 1994 när det gäller de central- och östeuropeiska ländernas situation. I de flesta av dessa länder noterar man åter ökad tillväxt. Man måste dock vara medveten om att länderna i Central- och O¨ steuropa dras med en svag produktion och en otillräcklig produktivitet. Dessutom ligger kvaliteten på infrastrukturerna i dessa länder generellt sett klart under kvalitetsnivån på infrastrukturerna i gemenskapen. 4. 9. Mot bakgrund av detta betonas att strukturfonderna kommer att ha en mycket viktig roll efter utvidgningen när det gäller att ta itu med dessa problem. I årsrapporten 1998 nämns dock att det är nödvändigt med särskilda insatser för att bygga upp de strukturer som behövs för att förvalta fondmedlen, det vill säga innan länderna i Central- och O¨ steuropa är färdiga att delta i unionens strukturpolitik. 4. 10. Med tanke på att förberedelserna inför nästa program- period kommer att påbörjas i medlemsstaterna under 1999 har kommissionen ansett det lämpligt att under 1998 utarbeta ett preliminärt förslag till riktlinjer. Förslaget skall hjälpa de nationella och regionala myndigheterna att utarbeta strategier för programplanering inom strukturfondernas mål 1, 2 och 3 och för kopplingen till Sammanhållningsfonden. 4. 11. jande tre huvudlinjer: De preliminära riktlinjerna sammanfattas kring föl- (1) A t t f ö r b ä t t r a d e n r e g i o n a l a k o n k u r r e n s - k r a f t e n Enligt rapporten för 1998 skall detta ske genom att bygga ut infrastrukturerna för transport, energi, informationssamhället, forskning och miljö, främja utvecklingen av integrerade strate- gier för FoTU och innovation på regional nivå, förbättra företagsklimatet, särskilt för små och medelstora företag, bland införande av tekniska nyheter och annat genom stöd till forskning, industriellt samarbete och nätuppbyggnad, utveck- ling av mänskliga resurser, riskkapital och företagstjänster. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/75 (2) A t t f r ä m j a s y s s e l s ä t t n i n g e n — g e m e n - (2) F o r s k n i n g , t e k n i s k u t v e c k l i n g o c h i n n o - s k a p e n s h ö g s t p r i o r i t e r a d e f r å g a v a t i o n Enligt exemplet skall detta ske särskilt inom mål 3 (genom åtgärder på arbetsmarknaden, insatser mot utslagning, utveck- ling av yrkesanpassad utbildning, sysselsättningsfrämjande åtgärder för kvinnor), men även inom de nya målen 1 och 2 genom en gemensam referensram för mänskliga resurser. Slutsatserna från utvärderingarna har också kastat ljus över ett antal andra viktiga aspekter, till exempel nödvändigheten att bättre utnyttja befintlig forskningskapacitet, behovet av bättre målanpassning av åtgärderna och av tydligare urvalskriterier samt nödvändigheten att införa en mer systematisk utvärde- ringspraxis för att bedöma resultat och effekter. (3) A t t i n t e g r e r a s t a d s - o c h l a n d s b y g d s u t - v e c k l i n g e n i e n b a l a n s e r a d p l a n f ö r f y - s i s k p l a n e r i n g i n o m u n i o n e n På ett mer generellt plan förordar rapporten att åtgärderna på ett tydligare sätt skall omorienteras i riktning mot innovation, högre kvalifikationsnivå för det mänskliga kapitalet och upp- byggnad av nät mellan aktörerna, särskilt när det gäller små och medelstora företag, både över regions- och landsgränserna. C. Halvtidsutvärderingar (3) M i l j ö Under de följande punkterna tar kommittén upp 4. 12. de viktigaste faktorerna som rör halvtidsutvärderingarna. I rapporten anges det att syftet med halvtidsutvärderingarna är att bedöma genomförandegraden av programmen jämfört med den ursprungliga målsättningen och, om nödvändigt, att föreslå mindre eller större korrigeringar beroende på hur effektivt utnyttjandet av strukturfonderna varit. 4. 13. Under 1998 avslutades fyra tematiska utvärderingar som inletts under 1997 (små och medelstora företag, FoTU, miljö och jämställdhet inom ESF) samt en övergripande utvärdering (partnerskapet). I det följande redogörs för de viktigaste slutsatserna av dessa utvärderingar. (1) U t v ä r d e r i n g a v s m å o c h m e d e l s t o r a f ö - r e t a g Under programperioden 1994–1999 beräknas det direkta stödet till denna sektor uppgå till ungefär 21 miljarder ecu inom mål 1, 2, 5b och 6. I utvärderingen dras slutsatsen att strukturstödet har haft en positiv effekt inom detta område. Det framhålls i rapporten att enligt materialet från fallstudierna har de olika mer avancerade finansiella lösningar som använts visat sig vara effektiva och hållbara stödformer, även om sådana lösningar inte kan bli aktuella i vissa regioner förrän vid en senare tidpunkt på grund av en otillräckligt utvecklad finansiell tjänstesektor. I rapporten anges att inom ramen för undersökningen utveck- lades en metod för att bedöma miljöeffekterna av strukturfon- dernas program och programmens bidrag till en hållbar utveckling. I utvärderingsrapportens slutsatser rekommenderas att för- handsbedömningar av program i framtiden även bör omfatta en analys av regionens svaga och starka punkter, möjligheter och risker, både miljömässigt och ekonomiskt. (4) L i k a m ö j l i g h e t e r o c h E S F : s s t ö d å t g ä r d e r Jämfört med föregående period kan man konstatera att könsuppdelningen har blivit bättre både i bakgrundsstatistiken och i uppgifterna om programplanering eller genomförande, givetvis med variationer beroende på vilken medlemsstat eller vilket mål det gäller. Vidare konstateras en allmän tendens till underrepresentation av kvinnor i ESF-åtgärderna. Till slut kan man också konstatera att gemenskapsåtgärderna, liksom under föregående programperiod, fortsätter att vara en drivkraft. (5) P a r t n e r s k a p e t Utvärderingen visar att det finns ett behov att förbättra stödets målanpassning, men den framhåller också värdet av vertikala och övergripande nät av små och medelstora företag, liksom de fördelar som finns i att låta samarbetspartner från den privata sektorn delta i programförvaltningen. Kommittén vill även framhålla att det rent allmänt är lämpligt att anta ett mer kommersiellt synsätt när det gäller stödet till de små och medelstora företagen, men betonar samtidigt att man också skall vara lyhörd för de särskilda förhållanden som råder på lokal eller regional nivå. Kommittén noterar att partnerskapets bidrag också har varit ett viktigt inslag i förvaltnings- och genomförandefasen, efter- som det har medfört att åtgärderna blivit mer öppna för insyn och mer kända, förbättrat den organisatoriska samordningen och även bidragit med en viss innovationsförmåga och flexibi- litet. Det betonas dock att partnerskapet borde spela en större roll när det gäller att sprida goda lösningar, system för uppföljning och utvärdering och effektiva metoder för programförvaltning. C 226/76 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 Sammanfattningsvis konstateras det i rapporten att många olika partnerskapsformer och partnerskapsstrukturer kan med- föra komplikationer ur förvaltningssynpunkt. Det specificeras dock att situationen kan lösas genom att det införs en enhetlig partnerskapsstruktur för varje program, samtidigt som en åtskillnad görs mellan olika samarbetspartners roll och kapaci- tet att påverka besluten under de olika programplaneringsfa- serna. D. Finansiell kontroll — ESF, ERUF och EUGFJ-utveckling 4. 14. vid kontrollerna är följande: De viktigaste bristerna beträffande ESF som avslöjats — Underlåtelse att tillämpa gemenskapens regler om offent- liggörande. — För få eller inga kontroller av medfinansierade åtgärder. — Brist på klara urvalskriterier för programmen. — Underlåtenhet att betala förskott och andra utbetalningar till stödmottagare inom de föreskrivna tidsfristerna. 4. 15. följande: De vanligaste iakttagelserna i fråga om ERUF gäller — Svårigheter vid avstämningen mellan deklarerade utgifter och slutmottagarens bokföring. — Underlåtenhet att iaktta gemenskapens regler för offentlig upphandling. 4. 18. I årsrapporten anges det också att kommittén uttalar sitt stöd för kommissionens strategiska inriktning på regioner som utvecklas långsammare och välkomnar den integrerade strategi som föreslås för mål 2, men gör vissa förbehåll för kriterierna för stödberättigande. 4. 19. Man kan likaså notera i rapporten att kommittén önskar att partnerskapet skall stärkas till förmån för regioner och kommuner. 4. 20. Å andra sidan framhålls det i rapporten att kommittén är positivt inställd till kommissionens meddelande om städer- nas problem och uppmanar kommissionen att utarbeta en politik för städer som utgör ett komplement till den som förs i medlemsstaterna. När det gäller jordbruksfrågor anges det i rapporten 4. 21. om strukturfonderna 1998 att Regionkommittén har utarbetat ett yttrande om förslaget till förordning om EUGFJ:s stöd till landsbygdsutveckling. Yttrandet antogs den 14 januari 1999. I yttrandet understryker kommittén vikten av de mål som eftersträvas med förslaget och uttalar sitt stöd för förslagets principer. Kommittén gör dock ett fråga om möjligheten att uppnå de mål för landsbygdspolitiken som fastställdes vid konferensen i Cork och understryker därvid framför allt bristen på finansiella medel, avsaknaden av kriterier för ekonomisk bärkraft, ett otillräckligt integrerat tillvägagångssätt och otydligheter vad gäller de regionala och lokala myndigheternas roll i partnerskapet. förbehåll i — Brister i verifikationskedjan som försvårar uppföljningen av finansiella flöden från gemenskapsbudget till slutmotta- gare. 5. Sammanfattning 4. 16. följande brister upptäckts: Beträffande EUGFJ-U har kontrollerna lett till att — Svagheter i förvaltnings- och kontrollsystemen. — Medfinansiering av icke stödberättigande utgifter. — Ej godkända avdrag. — Administrativa felaktigheter på grund av att de utgifter som redovisats till kommissionen har överskattats. 5. 1. Åren 1997 och 1998 kännetecknades bland annat av en inhämtning av den eftersläpning i anslagsutnyttjandet som registrerades i början av perioden. Totalt sett förefaller utnyttjandet av programmen vara tillfredsställande. 5. 2. Såväl för 1997 som för 1998 bör det noteras att de medlemsstater som har det bästa anslagsutnyttjandet i allmänhet är EU:s minst välmående regioner, vilka även är fondernas främsta förmånstagare, särskilt när det gäller mål 1; dvs. Spanien, Portugal och Irland. E. Dialogen med Regionkommittén 4. 17. När det gäller strukturfondernas framtid noteras det att Regionkommittén i sina yttranden betonar ekonomisk och social sammanhållning som en hörnsten för europeisk integration och solidaritet. 5. 3. Situationen för gemenskapsinitiativen varierar stort beträffande anslagsutnyttjandet på grund av vissa förseningar som ofta beror på antingen ett försenat antagande av program- men (många program antogs under 1996 och 1997 till följd av fördelningen av de reserverade medlen), eller genomföran- det av specifika delar av vissa gemenskapsinitiativ, som partnerskapet inom Urban och Interreg II, eller mycket speciel- la och nyskapande åtgärder inom gemenskapsinitiativet SMF. 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 226/77 5. 4. Strukturfondsinsatserna vidtas med diversifiering, ny- skapande, sysselsättning och konkurrenskraft i åtanke. Då den absoluta prioriteringen är att bevara och skapa arbetstillfällen utvecklas regionernas, städernas och kommunernas partner- skap inom ramen för en lokal ekonomi som kan skapa en lokal hållbar sysselsättning och i bästa fall skapa mervärde. Regionkommittén har i sin rapport 1997 velat illustre- 5. 5. ra åtgärder till förmån för SMF under strukturfonderna. Strukturfondernas anslag har främjat SMF genom en mängd olika åtgärder, av vilka de viktigaste är: — Stöd till kapitalinvesteringar i form av direkt stöd eller finansieringslösningar. — Samfinansiering av företagsområden. — Utbildningsinsatser, inbegripet ledningsutbildning. — Rådgivning och information. — Åtgärder för att utveckla forskningen och den tekniska utvecklingen. — Insatser rörande informationssamhället. — Stöd till internationalisering genom innovativa åtgärder som Europartenariat eller Recite II som går ut på att utveckla det internationella affärssamarbetet mellan SMF eller inom ramen för gemenskapsinitiativet SMF. 5. 6. SMF framstår allt tydligare som en prioriterad fråga inom strukturpolitiken, vilket visar sig i de nyaste programpla- neringsdokumenten genom ett ökat finansiellt åtagande. 5. 7. Årsrapporten 1998 ägnas nästan helt åt att framhålla och förstärka begreppet lokal utveckling. Detta begrepp har på några år blivit en verklig politisk filosofi. A¨ ven om lokal utveckling som sådan i själva verket inte är en prioritering på gemenskapsnivå anges det i rapporten att ett stort antal beslut på senare tid beaktar den geografiska dimensionen i större utsträckning i strukturpolitiken. 5. 8. Kommittén vill framhålla att den lokala utvecklingen ständigt betonas i strukturfondernas olika delar. Detta är en inriktning som verkar ha valts för den framtida verksamheten och kommittén stöder detta. A¨ ven om det är svårt att bedöma de lokala utvecklingsåtgärdernas del i de totala programmen framhåller kommittén att om man beaktar alla typer av åtgärder utgör dessa åtgärder ca 10 % av fondåtgärderna under den aktuella perioden. Detta gäller i ännu större utsträckning i de stödberättigade områdena enligt mål 2 där man uppskattar att cirka 15 % av gemenskapsstödet är avsett för lokala utvecklingsåtgärder. Kommittén framhåller att dessa åtgärder vidtas på följande områden inom mål 1–6 och presenteras enligt följande i årsrapporten: — Utveckling av infrastrukturer i nära anslutning till eller avsedda för företagen. — Stöd till inrättande och skydd av små och medelstora företag som integrerats i det lokala nätverket. — Främjande av forskning och innovation inom små och medelstora företag och inrättande av nätverk för små och medelstora företag. — Utbildningsåtgärder för såväl företagsledare som löntagare. — Utveckling av resurser inom turistsektorn med hänsyn till den lokala potentialen. — Utnyttjande av jordbruksresurser och marina tillgångar på lokal nivå. 5. 9. Vid sidan om det centrala temat — lokal utveckling — vill vi också framhålla de fyra huvudpunkterna som sammanfattar verksamheten under 1998. Genomförandet av dessa hänger direkt samman med den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken och strukturfonderna. Dessa hu- vudpunkter är följande: — Antagande av de sista programmen. — Snabbare finansiellt genomförande. — En fördjupning av vissa prioriterade ämnen. — Förberedelser inför perioden 2000–2006. 5. 10. Kommittén välkomnar att ett effektivare utnyttjande av fonderna eftersträvas, i synnerhet att ett bredare utnyttjande av finansiella instrument (till exempel garantier, kapitaltillskott eller återbetalningsbart stöd) kommer att främjas genom att den maximala stödandelen varieras. Detta kommer att leda till en förstärkning av strukturfondernas effekter på de ekonomi- ska och sociala strukturerna och av konkurrenskraften i regionerna och i företagen inom EU, särskilt i de små och medelstora företagen. 5. 11. Kommittén vill även uppmärksamma uppgifterna i rapporten för 1998 beträffande sysselsättningen, och att man 1998 konstaterade att den genomsnittliga arbetslösheten i unionen fortfarande låg på cirka 10 % trots den ekonomiska återhämtningen. Dessutom skiljer sig fördelningen av arbets- lösheten från region till region. Man bör vara medveten om att hög regional arbetslöshet medför social utslagning, vilket gör arbetslösheten mer resistent mot ekonomiska förbättringar. Således krävs en integrerad strategi för att lösa detta problem, där åtgärder för att stärka regionens ekonomiska grundvalar kombineras med åtgärder för att förbättra tillträdet till arbets- marknaden. Kommittén vill fästa uppmärksamhet på resultaten 5. 12. från halvtidsutvärderingarna under 1998. Följande fem viktiga kommentarer tas upp direkt i årsrapporten 1998: — När det gäller de små och medelstora företagen visar utvärderingarna att stödets målanpassning måste förbätt- ras, vilket kräver att det inrättas specialiserade förmedlings- C 226/78 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 8. 2000 organ, företrädesvis i form av decentraliserade så kallade ”one-stop shops”. olika partnerskapsformer och partnerskapsstrukturer kan medföra komplikationer ur förvaltningssynpunkt. — Inom ramen för FoTU visar utvärderingarna att det är nödvändigt att ge ny och klar inriktning åt innovationsåt- gärderna, höja kvalitetsnivån för de mänskliga resurserna och inrätta nät mellan aktörerna, särskilt för små och medelstora företag, både över regions- och landsgränserna. — Vad gäller miljön bör förhandsbedömningarna av pro- grammen i framtiden omfatta en analys av starka och svaga sidor samt av regionala fördelar och risker såväl när det gäller miljö som ekonomiska frågor. — Man kan konstatera en allmän tendens av underrepresenta- tion av kvinnor i ESF-åtgärder. — Partnerskapets roll måste förstärkas ytterligare när det gäller att överföra bästa praxis, system för uppföljning och utvärdering samt effektiva metoder för programförvalt- ning. Dessutom får man inte bortse ifrån att många 5. 13. Regionkommittén vill dessutom: — Att partnerskapet skall stärkas till förmån för regioner och kommuner. — Att det skall utarbetas en stadspolitik som utgör ett komplement till den som förs i medlemsstaterna. — Göra förbehåll i fråga om möjligheten att uppnå de mål för landsbygdspolitiken som fastställdes vid konferensen i Cork och i detta sammanhang framför allt understryka bristen på finansiella medel, avsaknaden av kriterier för ekonomisk bärkraft, ett otillräckligt integrerat tillväga- gångssätt och otydligheter vad gäller de regionala och lokala myndigheternas roll i partnerskapet. 5. 14. Slutligen vill kommittén avsluta sitt yttrande om den ”Nionde och tionde årsrapporten för strukturfonderna 1997 och 1998 — ERUF — ESF — EUGFJ — FFU” med att uttrycka sitt helhjärtade stöd till alla initiativ som betonar behovet av en fortsatt lokal utveckling. Bryssel den 13 april 2000. Regionkommitténs ordförande Jozef CHABERT