text: C 378/70 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 29. 12. 2000 Torstai 30. maaliskuuta 2000 3. Vaimennussarjoin varustetut lentokoneet B5-0289/2000 Euroopan parlamentin päätöslauselma vaimennussarjoin varustetuista lentokoneista Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 925/1999, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, sel- laisten tietyntyyppisten siviilikäytössä olevien, ääntä hitaammin lentävien suihkukoneiden rekisteröin- nistä ja käytöstä yhteisössä, joita on muutettu ja jotka on uudelleen hyväksytty kansainvälisen siviili- ilmailun yleissopimuksen (kolmas painos, heinäkuu 1993) liitteessä 16 olevan I niteen II osan 3 luvussa mainitut standardit täyttävinä (1), (cid:1) ottaa huomioon 5. toukokuuta 1999 antamansa päätöslauselman transatlanttisesta talouskumppanuu- desta ja EU:n ja USA:n kauppakiistoista, erityisesti hormoneista, banaaneista ja lentokoneidenäänenvai- mentimista (2), (cid:1) ottaa huomioon ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan työjärjestyksen 42 artiklan mukaisesti esittämän suullisen kysymyksen nro B5-0020/2000 ja komission lausuman, A. ottaa huomioon, että asetus (EY) N:o 925/1999, jota kaikkien jäsenvaltioiden on sovellettava viimeis- tään 4. toukokuuta 2000, hyväksyttiin yksimielisesti neuvostossa ja että parlamentti hyväksyi sen lähes yksimielisesti, B. ottaa huomioon, että asetuksen täytäntöönpanoa on jo siirretty vuodella Yhdysvaltojen hallituksen pyynnöstä, jotta EU ja Yhdysvallat voisivat päästä sopimukseen EU:n esille tuomien melukysymysten ratkaisemisesta, C. ottaa huomioon, että tällä hetkellä näyttää epätodennäköiseltä, että Kansainvälisen siviili-ilmailujärjes- tön (ICAO) puitteissa voitaisiin lähitulevaisuudessa saada aikaan lentokoneiden melunormien tiukenta- mista koskeva maailmanlaajuinen sopimus, D. ottaa huomioon, että ICAOn melunormeja tarkistettiin viimeksi vuonna 1977, E. F. ottaa huomioon, että komissio tekee kaiken voitavansa päästäkseen Yhdysvaltojen kanssa sopimukseen rakentavasta ja hyväksyttävästä ratkaisusta, ottaa huomioon, että siviili-ilmailun kasvu vaatii lentomelun progressiivista ja uskottavaa vähentämistä lentoasemien ympäristössä, katsoo, että Euroopan unionin tavoitteena on oltava se, että ICAOn puitteissa saadaan aikaan kan- 1. sainvälisen sopimus, joka koskee lentokoneiden melunormien tiukentamista, mukaan lukien nykyiseen 3 lukuun sisältyvien meluisimpien lentokoneiden asteittainen käytöstä poistaminen, mukaan lukien vaimen- nussarjoin varustetut lentokoneet ja uudelleen sertifioidut lentokoneet, joiden ohivirtaussuhde on alhainen; tämä on välttämätöntä, koska sen avulla voidaan välttää kilpailun vääristyminen entisestään globalisoitu- villa ilmailumarkkinoilla; korostaa, että jos tällaista maailmanlaajuista sopimusta ei saada aikaan, EU:n tasolla toteutettavat toi- 2. met ovat ainoa keino, jolla estetään EU:n yleisen melutilanteen huonontuminen; katsoo, että EU:n ja Yhdysvaltojen läheinen yhteistyö ja yhteiset ponnistukset ovat ratkaisevassa ase- 3. massa luotaessa maailmanlaajuiseen soveltamiseen sopivia lentokoneiden entistä tiukempia melunormeja; (1) EYVL L 115, 4. 5. 1999, s. 1. (2) EYVL C 279, 1. 10. 1999, s. 215. 29. 12. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 378/71 Torstai 30. maaliskuuta 2000 4. katsoo, että Yhdysvaltojen vaatimuksia, joiden mukaan EU:n asetus on peruutettava määräämättö- mäksi ajaksi, on täysin mahdotonta hyväksyä, ja että nämä vaatimukset merkitsevät sitä, että EU:n kansa- laiset joutuisivat kestämättömään tilanteeseen, jossa melutaso vaarantaisi kansalaisten terveyden ja elämän- laadun; 5. ottaa huomioon, että erityisiä ongelmia syntyy EU:n tiheästi asutuilla alueilla, koska noin 20 % unio- nin väestöstä kärsii melutasosta, jota tiedemiehet ja terveysasiantuntijat pitävät mahdottomana hyväksyä (1), ja että lentomelun merkitys on lisääntymässä; 6. pitää myönteisenä ICAOn alaisen ilmailun ympäristönsuojelukomitean (CAEP) saavuttamaa edistystä kohti uusien melunormien määrittämistä ja meluisimpien lentokoneiden asteittaista käytöstä poistamista, ja kehottaa jäsenvaltioita ja Yhdysvaltoja tehostamaan pyrkimyksiään, joiden tarkoituksena on päästä sopi- mukseen CAEPin viidennessä kokouksessa; 7. aikoo harkita kolmansissa maissa rekisteröityjen lentokoneiden osalta asetuksen (EY) N:o 925/1999 rajoitettua tarkistamista ennen kuin nämä asetukset tulevat voimaan huhtikuussa 2002, vain sillä ehdolla, että Yhdysvaltojen hallitus antaa kirjallisen ja sitovan sitoumuksen, korkeintaan vuoden 2001 loppuun ulottuva aikataulu mukaan lukien, siitä että se todella pyrkii kansainväliseen sopimukseen, jonka melunor- mit vastaavat mainitun asetuksen normeja tai ovat niitä tiukemmat; korostaa olevansa haluton harkitsemaan asetuksen (EY) N:o 925/1999 voimaantulon uutta lykkää- 8. mistä jäsenvaltioissa rekisteröityjen lentokoneiden osalta; 9. pyytää Yhdysvaltoja kansainvälistä sopimusta odotettaessa lopettamaan Chicagon sopimuksen 84 artiklan perusteella käynnistämänsä toimet ja kehottaa Yhdysvaltoja olemaan turvautumatta muihinkaan vastatoimiin ja sen sijaan ryhtymään yhteistyössä EU:n kanssa rakentaviin neuvotteluihin kansainvälisten melunormien tiukentamisesta ICAOn prosessin puitteissa; 10. kehottaa jäsenvaltioita komission tuella koordinoimaan toimensa ICAOn prosessin puitteissa tarkoi- tuksena päästä parhaisiin mahdollisiin tuloksiin lentokoneiden melunormeja koskevien EU:n ympäristöta- voitteiden osalta; kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, 11. hallituksille ja parlamenteille sekä Yhdysvaltojen hallitukselle, senaatille ja edustajainhuoneelle. jäsenvaltioiden (1) Komission vihreä kirja tulevaisuuden melupolitiikasta (KOM(1996) 540). 4. Välimeren-politiikka B5-0297, 0298, 0300, 0303, 0304/2000 Euroopan parlamentin päätöslauselma Välimeren-politiikasta Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17, 18, 21 ja 22 artiklan, (cid:1) ottaa huomioon 11. lokakuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin Välimeren-politii- kasta ja Barcelonan konferenssista (1), (cid:1) ottaa huomioon 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euro(cid:1)Välimeri-konferenssista Bar- celonassa (2), (cid:1) ottaa huomioon 13. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman neuvoston puheenjohtajavaltion ja komission yhteisestä kertomuksesta: Välimeren-politiikka: Barcelonan konferenssin seuranta (3), (1) EYVL C 287, 30. 10. 1995, s. 121. (2) EYVL C 17, 22. 1. 1996, s. 178. (3) EYVL C 115, 14. 4. 1997, s. 159


title: Milieusignalen 2000 : periodiek indicatorenverslag.

eurovoc_concepts:
European Environment Agency
environmental policy
report

formats: pdfx print


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0997/00 von Neil MacCormick (Verts/ALE) an den Rat. Welthandel ‐ Opfer des Bananenkriegs.

eurovoc_concepts:
United States
common commercial policy
customs duties
import policy
toilet article
trade dispute
tropical fruit

formats: html pdf print

text: 26. 1. 2001 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 26 E/141 (2001/C 26 E/175) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0994/00 von Ioannis Souladakis (PSE) an die Kommission (31. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Verfahren f(cid:252)r die Durchf(cid:252)hrung des Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommens mit der ehe- maligen Jugoslawischen Republik Mazedonien (FYROM) Durch die unl(cid:228)ngst im Europ(cid:228)ischen Parlament erfolgte Annahme des Berichts Swoboda (1) (cid:252)ber die Aushandlung eines Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommens mit der ehemaligen Jugoslawischen Republik Mazedonien werden ein geeigneter Rahmen f(cid:252)r die Sicherheit und die Entwicklung dieses Landes sowie die Voraussetzungen daf(cid:252)r geschaffen, da(cid:223) es sich nach und nach der Europ(cid:228)ischen Union ann(cid:228)hern kann. Kann die Kommission angeben, welche weiteren Schritte beabsichtigt sind, damit alle Ma(cid:223)nahmen durch- gef(cid:252)hrt werden, die im Bericht Swoboda angek(cid:252)ndigt und der FYROM zugesagt wurden? (1) Protokoll der Sitzung vom 17. Februar 2000, S. 81. Antwort von Herrn Patten im Namen der Kommission (23. Mai 2000) Die Kommission hat im Anschlu(cid:223) an den Bericht von Herrn Swoboda (cid:252)ber ein Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommen mit der ehemaligen jugoslawischen Republik Mazedonien unverz(cid:252)glich die erforderlichen Ma(cid:223)nahmen ergriffen. Zun(cid:228)chst einmal wurde rasch mit den Verhandlungen begonnen. Nach der Annahme der Verhandlungs- direktiven durch den Rat (cid:132)Allgemeine Angelegenheiten(cid:147) vom 24. Januar 2000 hat die Kommission am 5. April 2000 in Br(cid:252)ssel die erste offizielle Verhandlungsrunde (bei der die Delegationen der Mitglied- staaten anwesend waren) durchgef(cid:252)hrt. Eine zweite Verhandlungsrunde ist f(cid:252)r Ende der ersten H(cid:228)lfte des Jahres 2000 geplant. Gleichzeitig finden technische Arbeitssitzungen, an denen die Kommission und die zust(cid:228)ndigen Ministerien der ehemaligen jugoslawischen Republik Mazedonien teilnehmen, statt. Gem(cid:228)(cid:223) der Empfehlung des Parlaments enth(cid:228)lt der von der Kommission erarbeitete Entwurf des Textes eine Reihe von Bestimmungen zur regionalen Zusammenarbeit. Das Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommen mit der ehemaligen jugoslawischen Republik Mazedonien wird eine Evolutivklausel enthalten, die die Haltung der Union im Bereich Integration der L(cid:228)nder des Westbalkanraums in die Strukturen der EU, wie auf dem Europ(cid:228)ischen Rat von K(cid:246)ln und dem Europ(cid:228)ischen Rat von Lissabon erkl(cid:228)rt, widerspiegeln wird. Dar(cid:252)ber hinaus werden bei der technischen Hilfe der Gemeinschaft zugunsten der ehemaligen jugoslawi- schen Republik Mazedonien ebenfalls die im Rahmen des Stabilisierungs- und Assoziierungsprozesses definierten Priorit(cid:228)ten wie beispielsweise die Angleichung der Rechtsvorschriften oder die Zusammenarbeit in den Bereichen Justiz und Inneres ber(cid:252)cksichtigt. Die Programmierung der technischen Hilfe der Gemeinschaft f(cid:252)r das Haushaltsjahr 2000 enth(cid:228)lt bereits diese neuen Priorit(cid:228)ten, die ebenfalls im Rahmen des neuen Programms, das in den L(cid:228)ndern des westlichen Balkanraums das PHARE-Programm ersetzen wird, ber(cid:252)cksichtigt werden. Dar(cid:252)ber hinaus profitiert die ehemalige jugoslawische Republik Mazedonien in vollem Umfang von der Europ(cid:228)ischen Initiative zur F(cid:246)rderung der Demokratie und zum Schutz der Menschenrecht (Kapitel B7-70), da mehrere Projekte, die die ehemalige jugoslawische Republik Mazedonien betreffen, in Rahmen dieser Initiative gef(cid:246)rdert werden, insbesondere Projekte in den Bereichen Entwick- lung der Zivilgesellschaft, Medien und Verbesserung der Rechte der nationalen Minderheiten. Die Kommission ist der Forderung des Parlaments nachgekommen und hat ihre Vertretung in Skopje in eine Delegation umgewandelt. (2001/C 26 E/176) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0997/00 von Neil MacCormick (Verts/ALE) an den Rat (30. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Welthandel (cid:129) Opfer des Bananenkriegs Kleinunternehmen in der Union, die Badeartikel und sonstige Toilettenartikel herstellen, stehen infolge von Verz(cid:246)gerungen beim Abschlu(cid:223) des Bananenkriegs und bei der Einstellung amerikanischer Strafeinfuhrz(cid:246)lle nach wie vor unter gro(cid:223)em Druck. Wird der Rat die Kommission auffordern, Sofortma(cid:223)nahmen ein- zuleiten, um diese unbefriedigende Situation zu beenden? C 26 E/142 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 26. 1. 2001 Antwort (8. Juni 2000) Der Rat ist, wie der Herr Abgeordnete, besorgt (cid:252)ber die Schwierigkeiten, die sich aus den von den USA gegen(cid:252)ber der EU-Industrie verh(cid:228)ngten Handelssanktionen ergeben. Nachdem das WTO-Streitbeilegungs- gremium im April 1999 bestimmte Aspekte der Bananenregelung der EU mi(cid:223)billigt hatte, wurden die USA erm(cid:228)chtigt, Zugest(cid:228)ndnisse im Wert von 191,4 Mio. $ bei einem breiten Spektrum von EU-Erzeugnissen auszusetzen. Seitdem hat die Kommission mit den beteiligten Parteien intensive Gespr(cid:228)che mit dem Ziel gef(cid:252)hrt, einen Vorschlag vorzulegen, der allseits als L(cid:246)sung f(cid:252)r den Streit akzeptiert werden k(cid:246)nnte. Im November 1999 hat die Kommission (cid:129) in Ermangelung einer f(cid:252)r alle Seiten annehmbaren L(cid:246)sung (cid:129) dem Rat einen Vorschlag zur ˜nderung der Bananenregelung der EG unterbreitet. Der Vorschlag, zu dem das Europ(cid:228)ische Parlament um Stellungnahme gebeten worden ist, wird gegenw(cid:228)rtig im Rat er(cid:246)rtert. In dieser Vorlage wird festgestellt, da(cid:223) die Beratungen der Kommission mit den beteiligten Seiten w(cid:228)hrend des Zeitraums, in dem der Rat und das Europ(cid:228)ische Parlament den Vorschlag pr(cid:252)fen, fortgesetzt werden. Wenn die Zeit f(cid:252)r eine Beschlu(cid:223)fassung im Rat gekommen ist, d. h. sobald das Europ(cid:228)ische Parlament seine Stellungnahme abgibt, wird die Kommission einen Bericht (cid:252)ber die Ergebnisse der Beratungen mit den beteiligten Seiten vorlegen. Die Kommission hat dem Rat seit November 1999 mehrfach (cid:252)ber den Stand dieser Beratungen berichtet. Der Rat (Landwirtschaft) ist auf seiner Tagung vom 20. M(cid:228)rz 2000 (cid:252)berein- gekommen, die Pr(cid:252)fung des Dossiers fortzusetzen, sobald die Kommission ihren Bericht mit den Ergebnis- sen der Verhandlungen mit den betroffenen Drittl(cid:228)ndern vorgelegt hat. (2001/C 26 E/177) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1009/00 von Cristiana Muscardini (UEN) an die Kommission (31. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Berufliche Bildung oder Unterst(cid:252)tzung Auf dem Wiener Gipfel vom 11. und 12. Dezember 1998 wurde sowohl das Besch(cid:228)ftigungsprogramm Italiens, das als nutzlose Ma(cid:223)nahme mit Unterst(cid:252)tzungscharakter angesehen wurde, als auch die berufliche Bildung, die als solche als nicht existent qualifiziert wurde, mi(cid:223)billigt. 1. Haben die 1999 f(cid:252)r berufliche Bildung bereitgestellten europ(cid:228)ischen Mittel dazu beigetragen, dieses Urteil zu (cid:228)ndern, oder wurden sie nach den (cid:252)blichen Kriterien verwendet, die so scharf verurteilt wurden? Kann die Kommission best(cid:228)tigen, da(cid:223) den Jugendlichen eine unzureichende Bildung vermittelt wird 2. und die einzigen Stellen und Geh(cid:228)lter bestimmten, nach dem System der Vetternwirtschaft beg(cid:252)nstigten Lehrkr(cid:228)ften und B(cid:252)rokraten mit guten Beziehungen garantiert werden, wie aus der Untersuchung einer nationalen Wochenzeitschrift hervorging? Trifft es zu, da(cid:223) die Lehrg(cid:228)nge nicht nach den Erfordernissen des Arbeitsmarktes, sondern nach den 3. zu verwaltenden Mitteln festgelegt werden? 4. Gibt es ein effizientes Kontrollsystem, das in die Lage versetzt, die Ergebnisse der von der Union finanzierten Lehrg(cid:228)nge in bezug auf die vorgesehenen Ziele zu (cid:252)berpr(cid:252)fen und eine Kosten-Nutzen- Analyse zu erstellen? 5. Kann die Kommission mitteilen, welche Betr(cid:228)ge 1998 und 1999 f(cid:252)r die Bildung f(cid:252)r Italien bereitgestellt wurden und welche Betr(cid:228)ge f(cid:252)r 2000 veranschlagt sind, und zwar aufgegliedert nach Regionen? Antwort von Frau Diamantopoulou im Namen der Kommission (26. Mai 2000) Die Schlu(cid:223)folgerungen des Vorsitzes des Europ(cid:228)ischen Rates von Wien am 11. /12. Dezember 1998 gingen in Ziffer 31 auf die Nationalen Aktionspl(cid:228)ne (NAP) ein (1). Die Schlu(cid:223)folgerungen richteten sich an alle Mitgliedstaaten, nicht speziell an Italien


title: Gemensam ståndpunkt (EG) nr 25/2000 av den 30 mars 2000, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
EU programme
environmental impact
environmental protection
project evaluation

text: 16. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 137/11 GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 25/2000 antagen av rådet den 30 mars 2000 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/. /EG av den. om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (2000/C 137/02) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175. 1 i detta, (3) Miljökonsekvensbedömningar är viktiga för att integrera miljööverväganden vid utarbetande och antagande av vissa planer och program som kan antas medföra bety- dande miljöpåverkan i medlemsstaterna, eftersom det därigenom säkerställs att sådan påverkan till följd av genomförandet av planer och program beaktas när dessa förbereds och innan de antas. med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande (2), med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (4), och av följande skäl: (1) (2) Enligt artikel 174 i fördraget skall gemenskapens miljö- politik bidra bl. a. till att bevara, skydda och förbättra miljön, skydda människors hälsa och till att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt samt bygga på försiktighetsprincipen. Enligt artikel 6 i fördraget skall miljöskyddskraven integreras i utformningen av gemen- skapens politik och verksamhet, särskilt i syfte att främja en hållbar utveckling. I det femte miljöåtgärdsprogrammet: Mot en hållbar utveckling – Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling (5), vilket komplette- ras av beslut nr 2179/98/EG (6) om en översyn av pro- grammet, bekräftas vikten av att bedöma vad olika planer och program kan antas medföra för miljöpåverkan. (4) Antagandet av förfaranden för miljökonsekvensbedöm- ning på planerings- och programplaneringsstadiet bör gynna företagen genom att dessa får mer konsekventa ramar att verka inom genom att relevant miljöinforma- tion införs i beslutsfattandet. Införandet av en bredare uppsättning faktorer i beslutsfattandet bör bidra till hållbarare och effektivare lösningar. (5) De olika system för miljökonsekvensbedömning som tillämpas i medlemsstaterna bör innehålla en uppsättning gemensamma minimikrav för förfaranden som är nöd- vändiga för att bidra till en hög miljöskyddsnivå. (6) De system för miljökonsekvensbedömning av planer och program som tillämpas i gemenskapen bör säkerställa att det förekommer lämpligt gränsöverskridande samråd när det genomförande av en plan eller ett program som förbereds i en medlemsstat kan antas medföra betydande miljöpåverkan i en annan medlemsstat. (7) Det krävs därför åtgärder på gemenskapsnivå för att fastställa minimiramar för miljökonsekvensbedömning- en, vari anges de övergripande principerna för miljökon- sekvensbedömningssystemet och som med beaktande av subsidiaritetsprincipen överlåter detaljerna åt medlems- staterna; gemenskapens åtgärder bör inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå fördragets mål i fråga om miljön. (1) EGT C 129, 25. 4. 1997, s. 14 och EGT C 83, 25. 3. 1999, s. 13. (2) EGT C 287, 22. 9. 1997, s. 101. (3) EGT C 64, 27. 2. 1998, s. 63 och EGT C 374, 23. 12. 1999, s. 9. (4) Europaparlamentets yttrande av den 20 oktober 1998 (EGT C 341, 9. 11. 1998, s. 18), rådets gemensamma ståndpunkt av den 30 mars 2000 och Europaparlamentets beslut av den. (ännu ej offentliggjort i EGT). (5) EGT C 138, 17. 5. 1993, s. 5. (6) EGT L 275, 10. 10. 1998, s. 1. (8) Detta direktiv avser förfaranden, och kraven i direktivet bör antingen integreras i befintliga förfaranden i med- lemsstaterna eller införas i särskilt inrättade förfaranden. För att undvika att bedömningen görs två gånger bör ta hänsyn till att tillämpliga fall medlemsstaterna i bedömningar kommer att göras på olika nivåer i en hierarki av planer och program. C 137/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 5. 2000 (9) Samtliga planer och program som utarbetas för ett antal sektorer och i vilka ramen fastställs för kommande tillstånd för de projekt som anges i bilagorna I och II till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1) och samtliga planer och program som har ansetts kräva en bedömning i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2) kan antas medföra betydande miljöpåverkan och bör i regel undergå en systematisk miljökonsekvensbedömning. När det i dessa fastställs hur små områden skall användas på lokal nivå eller när de utgör mindre ändringar till ovan nämnda planer eller program, bör de bedömas endast när medlemsstaterna finner att de kan antas medföra betydande miljöpåverkan. (10) Andra planer och program vari fastställs ramen för kommande tillstånd för projekt kanske inte medför betydande miljöpåverkan i samtliga fall och bör bedömas endast när medlemsstaterna finner att de kan antas medföra sådan påverkan. (11) När medlemsstaterna gör sådana avgöranden, bör de ta hänsyn till de relevanta kriterier som anges i detta direktiv. (12) På grund av sina speciella särdrag bör vissa planer och program inte omfattas av detta direktiv. (13) När det i enlighet med detta direktiv krävs en bedömning, bör det utarbetas en miljörapport som innehåller relevant information i enlighet med detta direktiv, varvid den betydande miljöpåverkan som genomförandet av planen eller programmet kommer att medföra samt vettiga alternativ identifieras, beskrivs och utvärderas varvid hänsyn skall tas till planens eller programmets mål och geografiska räckvidd. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen om alla åtgärder som de vidtar angående miljörapporternas kvalitet. (14) För att bidra till en öppnare beslutsprocess och i syfte att säkerställa att de uppgifter som lämnas för bedömningen är uttömmande och tillförlitliga är det nödvändigt att föreskriva att myndigheter med relevant miljöansvar och allmänheten skall höras under bedömningen av planer och program, samt att lämpliga tidsramar fastställs som ger tillräckligt med tid för samråd, inbegripet avgivande av yttranden. (15) Om genomförandet av en plan eller ett program som utarbetats i en medlemsstat kan antas medföra betydande miljöpåverkan i en annan medlemsstat, bör det föreskri- vas att de berörda medlemsstaterna skall samråda med varandra, och att de behöriga myndigheterna och allmän- heten skall informeras och ges tillfälle att yttra sig. (16) Miljörapporten, de yttranden som avgivits av de behöriga myndigheterna och allmänheten samt resultaten av ett eventuellt gränsöverskridande samråd bör beaktas när planen eller programmet utarbetas och innan de antas eller innan de genomgår lagstiftningsförfarandet. (17) Medlemsstaterna bör se till att de behöriga myndigheterna och allmänheten informeras när en plan eller ett program antas samt att relevant information görs tillgänglig för dem. (18) Om skyldigheten att göra miljökonsekvensbedömningar samtidigt följer av detta direktiv och annan gemenskaps- lagstiftning, såsom rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (3), direktiv 92/43/EEG (eller direktiv. /. /EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område(*)) kan medlemsstaterna för att undvika att bedömningen görs två gånger föreskriva samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i den relevanta gemenskapslagstiftningen. (19) Kommissionen bör utarbeta en första rapport om direkti- vets tillämpning och effektivitet fem år efter det att direktivet trätt i kraft och därefter vart sjunde år. För att integrera miljöskyddskraven ytterligare samt för att ta hänsyn till de erfarenheter som gjorts bör den första rapporten, om lämpligt, åtföljas av förslag till ändring av detta direktiv, särskilt när det gäller möjligheten att utvidga dess räckvidd till att omfatta andra områden eller sektorer samt andra typer av planer och program. (1) EGT L 175, 5. 7. 1985, s. 40. Direktivet ändrat genom direktiv 97/11/EG (EGT L 73, 14. 3. 1997, s. 5). (3) EGT L 103, 25. 4. 1979, s. 1. Direktivet senast ändrat genom (2) EGT L 206, 22. 7. 1992, s. 7. Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/49/EG (EGT L 223, 13. 8. 1997, s. 9). direktiv 97/62/EG (EGT L 305, 8. 11. 1997, s. 42). (*) Skall införas om det direktivet antas före det här direktivet. 16. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 137/13 HA¨ RIGENOM FO¨ RESKRIVS FO¨ LJANDE. Artikel 1 Syfte Syftet med detta direktiv är att sörja för en hög nivå på skyddet av miljön och bidra till att integrera miljöaspekter i utarbetandet och antagandet av planer och program för att främja en hållbar utveckling, genom att säkerställa att en miljökonsekvensbedömning genomförs i enlighet med detta direktiv för vissa planer och program som kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydel- ser som här anges: a) planer och program: planer och program samt ändringar av dessa — som utarbetas och/eller antas av en myndighet på nationell, regional eller lokal nivå eller som utarbetas av en myndighet för att antas av parlamentet eller regeringen genom ett lagstiftningsförfarande och — som krävs i lagar och andra författningar. b) miljokonsekvensbedömning: utarbetande av en miljörapport, genomförande av samråd, beaktande av miljörapporten och resultaten av samrådet i beslutsprocessen samt bestäm- melsen om information om beslutet i enlighet med artik- larna 4–9. c) miljörapport: den del av plan- eller programdokumentatio- nen som innehåller de uppgifter som krävs i artikel 5 och i bilaga I. d) allmänheten: fysiska eller juridiska personer och deras sammanslutningar, organisationer eller grupper. Artikel 3 Räckvidd En miljökonsekvensbedömning, i enlighet med artiklar- 1. na 4–9 i detta direktiv skall utföras för planer och program som avses i punkterna 2 till 4 och som kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Om inte annat följer av punkt 3 skall en miljökonsek- 2. vensbedömning utföras för alla planer och program markanvändning och i vilka förutsättningarna anges för kommande tillstånd för projekt enligt bilagorna I och II till direktiv 85/337/EEG eller b) som med tanke på att de kan antas påverka områden kräver en bedömning enligt artiklarna 6 eller 7 i direktiv 92/43/EEG. 3. Planer och program som avses i punkt 2 och i vilka användningen av små områden på lokal nivå fastställs och mindre ändringar i planer och program som avses i punkt 2 skall kräva en miljökonsekvensbedömning endast om med- lemsstaten finner att de kan antas medföra betydande miljöpå- verkan. 4. Medlemsstaterna skal avgöra om andra planer och program än de som avses i punkt 2 och i vilka ramen fastställs för kommande tillstånd för projekt kan antas medföra betydande miljöpåverkan. 5. Medlemsstaterna skall avgöra om planer eller program som avses i punkterna 3 och 4 ovan kan antas medföra betydande miljöpåverkan antingen genom att undersöka varje enskilt fall eller genom att specificera typer av olika slags planer och program eller genom att kombinera båda dessa tillvägagångssätt och i samtliga fall med hänsyn till relevanta kriterier i bilaga II. 6. När det görs en undersökning av varje enskilt fall och när olika slags planer och program i enlighet med punkt 5 specificeras skall samråd äga rum med de myndigheter som avses i artikel 6. 3. 7. Medlemsstaterna skall se till att de slutsatser som följer av punkt 5 ovan görs tillgängliga för allmänheten. Följande planer och program skall inte omfattas av detta 8. direktiv: — Planer och program som endast syftar till att tjäna nationellt försvar eller civil beredskap. — Finansiella planer eller budgetplaner. — Planer och program som omfattas av programperioden 2000–2006 enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1) programperioderna 2000–2006 och 2000–2007 enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar (2). eller av a) fiske, energi, som utarbetas för jord- och skogsbruk, industri, transporter, avfallshantering, vattenförvaltning, telekommunikationer, turism samt fysisk planering eller (1) EGT L 161, 26. 6. 1999, s. 1. (2) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 80. C 137/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 5. 2000 Artikel 4 Allmänna skyldigheter Artikel 6 Samråd Den miljökonsekvensbedömning som avses i artikel 3 1. skall utföras under utarbetandet och innan en plan eller ett program antas eller genomgår lagstiftningsförfarandet. 2. Kraven i detta direktiv skall antingen integreras i med- lemsstaternas befintliga förfaranden för antagande av planer och program eller införas i förfaranden som har inrättats för att följa detta direktiv. 1. Utkastet till plan eller program och den miljörapport som utarbetats enligt artikel 5 skall göras tillgänglig för de myndigheter som avses i punkt 3 nedan och för allmänheten. De myndigheter som avses i punkt 3 nedan och den 2. allmänhet som avses i punkt 4 skall ges möjlighet att på ett tidigt stadium och inom rimlig tid yttra sig om utkastet till plan eller program och den bifogade miljörapporten innan planen eller programmet antas eller genomgår lagstiftningsför- farandet. 3. Om planer och program ingår i ett hierarkiskt system skall medlemsstaterna för att undvika att bedömningen görs två gånger ta hänsyn till att bedömningen i enlighet med detta direktiv kommer att utföras på olika nivåer i systemet. 3. Medlemsstaterna skall utse de myndigheter med vilka samråd skall äga rum och som på grund av sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av miljöpåverkan av genom- förandet av planer och program. Artikel 5 Miljörapport Om en miljökonsekvensbedömning krävs enligt arti- 1. kel 3. 1 skall det utarbetas en miljörapport där den miljöpåver- kan som planens eller programmets genomförande kan antas medföra och rimliga alternativ med hänsyn till planens eller programmets mål och geografiska räckvidd identifieras, be- skrivs och utvärderas. De uppgifter som skall lämnas för detta ändamål anges i bilaga I. 4. Medlemsstaterna skall definiera allmänheten med avseen- de på punkt 2 och därvid inbegripa relevanta icke-statliga organisationer t. ex. sådana som främjar miljöskydd och andra berörda organisationer. 5. De närmare bestämmelserna om information till och samråd med myndigheterna och allmänheten skall beslutas av medlemsstaterna. Artikel 7 Gränsöverskridande samråd 2. Den miljörapport som utarbetas enligt punkt 1 skall inbegripa den information som rimligtvis kan krävas med hänsyn till aktuella kunskaper och bedömningsmetoder, pla- nens eller programmets innehåll och detaljrikedom, var i beslutsprocessen planen eller programmet befinner sig och i vilken omfattning vissa frågor bedöms bättre på olika nivåer i beslutsprocessen för att undvika att bedömningen görs två gånger. 1. Om en medlemsstat anser att genomförandet av en plan eller ett program som utarbetas för dess territorium kan antas medföra betydande miljöpåverkan i annan medlemsstat eller om en medlemsstat som kan antas komma att påverkas betydligt begär det, skall den medlemsstat på vars territorium planen eller programmet utarbetas översända en kopia av utkastet till plan eller program och miljörapporten till den andra medlemsstaten innan planen eller programmet antas eller genomgår lagstiftningsförfarandet. 3. Relevanta uppgifter som är tillgängliga om planernas och programmens miljöpåverkan och som erhållits på andra beslutsnivåer eller genom annan gemenskapslagstiftning kan användas för att tillhandahålla de uppgifter som avses i bilaga I. Samråd skall äga rum med de myndigheder som avses i 4. artikel 6. 3 när beslut fattas om omfattningen av och graden av detaljrikedom i de uppgifter som måste ingå i miljörapporten. 2. Om en medlemsstat får en kopia av ett utkast till plan eller program och en miljörapport enligt punkt 1 skall den meddela den andra medlemsstaten om den önskar samråda innan planen eller programmet antas eller genomgår lagstift- ningsförfarandet, och om detta är fallet skall den berörda medlemsstaten inleda samråd om den gränsöverskridande miljöpåverkan som genomförandet av planen eller program- met kan antas medföra och om de planerade åtgärderna för att minska eller eliminera sådana effekter. 16. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 137/15 Om sådana samråd äger rum skall de berörda medlemsstaterna komma överens om de närmare arrangemangen för att säkerställa att de myndigheter som avses i artikel 6. 3 och den allmänhet som avses i artikel 6. 4 i den medlemsstat som kan antas komma att påverkas betydligt informeras och ges möjlighet att yttra sig inom en rimlig tidsram. 2. För planer och program för vilka skyldigheten att utföra miljökonsekvensbedömningar följer samtidigt både av detta direktiv och annan gemenskapslagstiftning kan medlemsstater- na föreskriva samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i den relevanta gemenskapslagstiftningen, bland annat för att undvika att bedömningen görs två gånger. 3. Om det krävs av medlemsstater enligt denna artikel att de skall samråda, skall de i början av ett sådant samråd enas om en rimlig tidsram för hur länge samrådet skall pågå. Artikel 11 Information, rapportering och översyn Artikel 8 Beslutsfattande Den miljörapport som utarbetats enligt artikel 5, yttranden enligt artikel 6 och resultaten av alla gränsöverskridande samråd som inletts enligt artikel 7 skall beaktas under utarbe- tandet och innan planen eller programmet antas eller genom- går lagstiftningsförfarandet. Artikel 9 Information om beslutet 1. När en plan eller ett program antas skall medlemsstaterna se till att de myndigheter som avses i artikel 6. 3, allmänheten och alla medlemsstater med vilka samråd har ägt rum enligt artikel 7 informeras och att de som har informerats på detta sätt får tillgång till a) planen eller programmet såsom de antagits och b) ett utlåtande med en sammanfattning av hur miljöaspekter- na har integrerats i planen eller programmet och hur den miljörapport som utarbetats enligt artikel 5, yttranden enligt artikel 6 och resultaten av samråd enligt artikel 7 har beaktats i enlighet med artikel 8 och skälen till att den plan eller det program som antagits valts mot bakgrund av andra rimliga alternativ som diskuterats. De närmare bestämmelserna om den information som 2. avses i punkt 1 skall beslutas av medlemsstaterna. Artikel 10 Förhållandet till annan gemenskapslagstiftning 1. Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta infor- mation om sina erfarenheter av tillämpningen av detta direktiv. 2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla åtgärder som de vidtar beträffande miljörapporternas kvalitet. Senast den. (*) skall kommissionen överlämna en första 3. rapport om direktivets tillämpning och verkan till Europaparla- mentet och rådet. För att ytterligare integrera miljöskyddskraven i enlighet med artikel 6 i fördraget och med beaktande av de erfarenheter som vinns vid tillämpningen av detta direktiv i medlemsstaterna skall en sådan rapport om det är lämpligt åtföljas av förslag till ändringar av detta direktiv. Kommissionen kommer särskilt att överväga möjligheten att utvidga detta direktivs räckvidd till att omfatta andra områden/sektorer och andra slags planer och program. Därefter skall en ny utvärderingsrapport läggas fram vart sjunde år. 4. Kommissionen skall rapportera om förhållandet mellan detta direktiv och förordningarna (EG) nr 1260/1999 och (EG) nr 1257/1999 i god tid innan de programperioder som fastställs i de förordningarna löper ut. Artikel 12 Genomförande av direktivet 1. Medlemsstaterna skall anta de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den. (**). Medlemsstaterna skall genast under- rätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits. 2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 1. Miljökonsekvensbedömningar som utförs enligt detta direktiv påverkar inte tillämpningen av kraven i rådets direktiv 85/337/EEG eller kraven i annan gemenskapslagstiftning. (*) Fem år efter detta direktivs ikraftträdande. (**) Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft. C 137/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 5. 2000 3. Den skyldighet som avses i artikel 4. 1 skall endast gälla de planer och program som formellt började förberedas först efter den dag som avses i punkt 1. 4. Senast den. (*) skall medlemsstaterna utöver att under- rätta kommissionen om de åtgärder som avses i punkt 1, dessutom lämna kommissionen separat information om de olika slags planer eller program som i enlighet med artikel 3 kommer att bli föremål för en miljökonsekvensbedömning i enlighet med detta direktiv. Kommissionen skall göra denna information tillgänglig för medlemsstaterna. Informationen skall uppdateras regelbundet. Artikel 14 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den. Artikel 13 Ikraftträdande På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. (*) Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft. 16. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 137/17 BILAGA I Uppgifter som avses i artikel 5. 1 Följande uppgifter skall lämnas enligt artikel 5. 1 om inte annat följer av artikel 5. 2 och 5. 3: a) En sammanfattning av planens eller programmets innehåll, huvudsakliga mål och förhållandet till andra relevanta planer och program. b) Väsentliga förhållanden i tillståndet hos miljön och dess sannolika utveckling om planen eller programmet inte genomförs. c) De kännetecknande miljöförhållandena i områden som kan antas komma att påverkas betydligt. d) Alla befintliga miljöproblem som är relevanta för planen eller programmet, däribland i synnerhet sådana som berör något område av särskild betydelse för miljön, såsom områden som anges enligt direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG. e) De mål för skydd av miljön som uppställts på internationell nivå och på gemenskaps- eller medlemsstatsnivå och som är relevanta för planen eller programmet och det sätt på vilket dessa mål och varje form av miljöhänsyn har beaktats under utarbetandet av planen eller programmet. f) Den betydande miljöpåverkan som kan antas uppkomma(*). g) De åtgärder som planeras för att förhindra, minska och så långt som möjligt uppväga varje betydande negativ miljöpåverkan som följer av att planen eller programmet genomförs. h) En sammanfattning av skälen till att valet av de alternativ som behandlats och en beskrivning av hur bedömningen gjorts och vilka problem som uppstått (t. ex. tekniska brister eller brist på know-how) när de begärda uppgifterna sammanställdes. i) j) En beskrivning av de åtgärder som planeras för övervakning av genomförandet av planen eller programmet. En icke-teknisk sammanfattning av de uppgifter som ges under ovanstående rubriker. (*) Denna påverkan bör inbegripa sekundära, kumulativa, samverkande, permanenta och tillfälliga, positiva och negativa effekter på kort, medellång och lång sikt. C 137/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 5. 2000 BILAGA II Kriterier för att avgöra den sannolika betydelsen av de effekter som avses i artikel 3. 5 1) Särdragen i planer och program, särskilt med hänsyn till — i vilken utsträckning planen eller programmet anger förutsättningarna för projekt och andra verksamheter när det gäller plats, art, storlek och driftsförhållanden eller genom att fördela resurser, — i vilken utsträckning planen eller programmet påverkar andra planer eller program, inklusive sådana som ingår i ett hierarkiskt system, — planens eller programmets betydelse för integreringen av miljöaspekter särskilt för att främja en hållbar utveckling, — miljöproblem som är relevanta för planen eller programmet, — planens eller programmets betydelse för genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning (t. ex. planer och program som har samband med avfallshantering eller skydd av vatten). 2) Särdragen hos påverkan och hos det område som kan antas komma att påverkas, särskilt med hänsyn till — sannolikhet, varaktighet och frekvens av påverkan och möjligheten att åtgärda den, — påverkans ackumulerade art, — påverkans gränsöverskridande art, — riskerna för människors hälsa eller för miljön (t. ex. på grund av olyckor), — påverkans storlek och fysiska omfattning (geografiskt område och antalet personer som kan antas komma att beröras), — betydelsen av och sårbarheten hos det område som kan antas komma att beröras på grund av — kulturarvet eller speciella särdrag i naturen, — överskridna miljökvalitetsstandarder eller gränsvärden, — intensiv markanvändning, — påverkan av områden eller natur som har erkänd nationell, gemenskaps- eller internationell skyddsstatus. 16. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 137/19 RÅDETS MOTIVERING I. INLEDNING 1) Den 3 april 1997 sände kommissionen rådet ett förslag till rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs inverkan på miljön, grundat på artikel 130s. 1 (nuvarande artikel 175. 1) i fördraget (1). 2) Europaparlamentet yttrade sig den 20 oktober 1998 (2). Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig om förslaget den 29 maj 1997 (3), medan Regionkommittén avgav sitt yttrande den 20 november 1997(4). 3) Efter dessa yttranden förelade kommissionen rådet ett ändrat förslag den 19 februari 1999 (5). Regionkommittén avgav sitt yttrande om det ändrade förslaget den 24 september 1999 (6). 4) Den 30 mars 2000 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251. 2 i fördraget (f. d. artikel 189b). II. SYFTE Syftet med detta direktiv är att sörja för att en miljökonsekvensbedömning genomförs och att resultaten beaktas under förberedelserna och före antagandet av vissa planer och program som sannolikt får betydande miljöeffekter. Det är avsett som ett komplement till miljökonsekvensbedöm- ningen av projekt enligt MKB-direktivet (7), vilken äger rum i ett senare skede av beslutsprocessen. III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN (8) Det visade sig att direktivet, såsom det förelåg i kommissionens förslag, vållade stora svårigheter, främst beroende på de helt olika system och förfaranden som gäller för planering och programplanering i medlemsstaterna. Det visade sig i synnerhet att vissa delar av förslaget, och framför allt dess räckvidd, behövde preciseras ytterligare för att undvika att de ger upphov till problem vid genomförandet. Rådet försökte därför införa ett så stort mått av rättssäkerhet som möjligt genom att klarare definiera direktivets räckvidd och medlemsstaternas förpliktelser. Förpliktelsen att genomföra en bedömning kopplades särskilt till krav som finns i gemenskapslagstiftningen, medan medlemsstaterna däremot skulle vara tvungna att på grundval av överenskomna kriterier utvärdera behovet av en bedömning, då en sådan uttrycklig koppling saknas. Denna metod dvs. åtskillnad mellan obligatorisk bedömning och bedömning som medlemsstaterna skall besluta om, liknar den metod som antogs för MKB- direktivet. (1) EGT C 129, 25. 4. 1997, s. 14. (2) EGT C 341, 9. 11. 1998, s. 18. (3) EGT C 287, 22. 9. 1997, s. 101. (4) EGT C 64, 27. 2. 1998, s. 63. (5) EGT C 83, 25. 3. 1999, s. 13. (6) EGT C 374, 23. 12. 1999, s. 9. (7) Direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom direktiv 97/11/EG. (8) Numreringen av skäl, artiklar och bilagor följer den som finns i den gemensamma ståndpunkten. C 137/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 5. 2000 Inspirationskälla för rådets senare arbete med förslaget har också varit den förnyade betoningen av idén med att integrera miljöhänsyn vid fastställande och genomförande av andra aktiviteter samt information och allmänhetens erkännandet av Århuskonventionens principer om tillgång till deltagande i beslutsfattandet. Som en följd av detta reviderade tillvägagångssätt blev förslaget föremål för en ganska omfattande omformulering och omstrukturering. A. DET A¨ NDRADE KOMMISSIONSFO¨ RSLAGET Rådet följde, helt eller till andemeningen, Europaparlamentets ändringsförslag som hade godtagits av kommissionen i dess ändrade förslag samt delar av de ändringsförslag som föreslagits av parlamentet men inte behållits av kommissionen (en utförligare och uttömmande förteckning över sektorer som direktivet skulle gälla för – jämför ändringsförslag 18, den uttryckliga bestämmelsen om information och samråd med myndigheter och allmänhet i den medlemsstat som sannolikt kommer att påverkas av en plan eller ett program som förberetts i en annan medlemsstat – jämför ändringsförslag 28, samt införande av en hänvisning till krav på övervakning i miljöutlåtandet – jämför ändringsförslag 33). Den omformulering och omstrukturering av texten som tidigare nämndes innebär att ändringsförslagen sällan har kunnat återges ordagrant och att de kan återfinnas på andra ställen i texten än i det ursprungliga förslaget. B. DE VIKTIGASTE FO¨ RA¨ NDRINGARNA SOM RÅDET INFO¨ RT Ingress De förändringar som införts i ingressen återspeglar förändringarna i artiklarna. Artikel 1 (Syfte) Rådet införde idén med att integrera miljöhänsyn i utarbetandet och antagandet av planer och program som ett viktigt syfte, vid sidan av hänvisningen till en hållbar utveckling såsom parlamentet hade begärt. I linje med MKB-modellen samtyckte rådet till att begränsa räckvidden till planer och program som sannolikt får betydande miljöeffekter. Artikel 2 (Definitioner) I syfte att komma fram till en tydligare åtskillnad mellan definitioner och räckvidd än som var fallet i kommissionens förslag har artikeln förenklats så att den endast innehåller definitioner. Definitionen av ”planer och program” ändrades genom att det klargjordes att endast de planer och program omfattas som krävs i lagar och andra författningar och som utarbetas eller antas av en myndighet, eller som utarbetas av en myndighet för ett lagstiftningsförfarande, och som avser medlemsstaternas olika förfaranden och föreskrifter. Definitionen av ”behörig myndighet”, som tycktes ha olika betydelser i olika situationer alltefter medlemsstat, utgick. ”Miljöutlåtande” ersattes av det mer exakta ”miljörapport”. 16. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 137/21 Slutligen infördes en allmän definition av ”allmänheten” med definitionen i Århuskonventionen som förebild. Artikel 3 (Räckvidd) Denna artikel är helt ny och återspeglar det ändrade arbetssätt som rådet beslutat om. Redan i kommissionens förslag vilket ändrats i enlighet med Europaparlamentets yttrande omnämndes planer och program som fastställer ramen för kommande exploateringstillstånd och rådet samtycker till och arbetar vidare utifrån denna metod. I artikeln framförs principen att en miljökonsekvensbedömning som regel måste utföras för vissa planer och program som i samtliga fall sannolikt får betydande miljöeffekter. Dessa definieras som de planer och program som fastställer ramen för kommande exploateringstillstånd för projekt enligt bilagorna I och II till MKB-direktivet för en uttömmande förteckning över sektorer, eller som påverkar skyddsområden enligt direktivet om bevarande av livsmiljöer. För andra planer och program som fastställer ramen för kommande exploateringstillstånd för projekt skall medlemsstaterna avgöra om de kan förväntas få betydande miljöeffekter och därvid ta hänsyn till relevanta kriterier enligt en ny bilaga II. Samma förfarande gäller för planer och program där användningen av mindre områden på lokal nivå fastställs eller för mindre ändringar i planer och program, såsom i princip redan föreskrevs i artikel 4. 3 och 4. 4 i kommissionens förslag. Det föreskrivs också om skyldighet att samråda med berörda myndigheter. En bestämmelse om offentliggörande flyttades från artikel 4 i kommissionens förslag. Vissa planer och program av speciell art (som tjänar nationellt försvar eller civil beredskap, finansiella planer eller budgetplaner och budgetprogram) undantas. Det gäller även planer och program som faller under programperio- den 2000–2006/2007 i strukturfonderna (jämför i detta sammanhang datum för genomförande enligt artikel 12 samt kommentarerna till artikel 11). Artikel 4 (Allmänna skyldigheter) Denna artikel är resultatet av en sammanslagning mellan artiklarna 3 och 4 i kommissionens förslag. En bestämmelse har lagts till för att göra det möjligt att undvika dubbelarbete när planer och program ingår i ett hierarkiskt system och bedömningen utförs på olika nivåer inom detta hierarkiska system. Artikel 5 (Miljörapport) Artikeln omformulerades genom att man behöll de viktigaste kraven, däribland när det gäller bedömningen av rimliga alternativ, medan en detaljerad beskrivning av rapportens innehåll placerades in i bilaga I tillsammans med ytterligare faktorer. Artikel 6 (Samråd) Rådet ville i enlighet med Århuskonventionen specificera att i den allmänhet med vilken samråd skall ske ingår berörda icke-statliga organisationer, t. ex. de som främjar miljöskydd och andra. Artikel 9 (Information om beslutet) I linje med den ändring som infördes i artikel 5 föreskrivs i denna artikel om information om planen när det gäller rimliga alternativ. En hänvisning till integrationsfaktorn infördes också. C 137/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 5. 2000 Artikel 10 (Förhållandet till annan gemenskapslagstiftning) I syfte att rationalisera enades rådet om att det kan föreskrivas om samordnade eller gemensamma förfaranden när skyldighet att utföra en bedömning följer av olika rättsakter i lagstiftningen. Artikel 11 (Information, rapport och översyn) Bestämmelsen om översyn gjordes tydligare, särskilt när det gäller möjligheten att utvidga direktivets räckvidd till att omfatta andra sektorer och andra typer av planer och program. För att skingra varje tvivel till följd av uteslutandet av planer och program i samband med förordningarna om strukturfonderna för perioden 2000–2006/2007, uppmanades kommissionen vidare att rapportera om förhållandet mellan detta direktiv och dessa förordningar i god tid före nästa programperiod. Artikel 12 (Genomförande) Rådet enades om en treårsperiod för att genomföra detta direktiv på grund av dess förfarandemäs- sigt komplexa natur. Bilaga I (Uppgifter som skall lämnas – rapporten) Denna bilaga har gjorts mer koncis och samtidigt mer komplett. Bilaga II (Kriterier för att avgöra den sannolika betydelsen av miljöeffekterna) Denna bilaga är ny och bygger delvis på motsvarande bilaga i MKB-direktivet


title: Regulamento (CE) n.° 666/2000 da Comissão, de 30 de Março de 2000, que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos cereais, das farinhas, dos grumos e das sêmolas de trigo ou de centeio

eurovoc_concepts:
cereal product
cereals
export refund

formats: pdf print

text: L 80/26 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 31. 3. 2000 REGULAMENTO (CE) N. o 666/2000 DA COMISSÃO de 30 de Março de 2000 que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos cereais, das farinhas, dos grumos e das sêmolas de trigo ou de centeio A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum dos mercados no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), e, nomeadamente, o n. o 2 do seu artigo 13. o, Considerando o seguinte: (1) (2) (3) Nos termos do artigo 13. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, a diferença entre as cotações ou os preços referidos no artigo 1. o deste regulamento e os preços desses produtos na Comunidade pode ser coberta por uma restituição à exportação. fixadas restituições devem ser atendendo aos As elementos referidos no artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95 da Comissão, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, no que diz respeito à concessão de restituições à exportação, bem como as medidas a tomar em caso de perturbação, no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2513/98 (4). No que respeita às farinhas, às sêmolas de trigo ou de centeio, a restituição aplicável a esses produtos deve ser calculada tendo em conta a quantidade de cereais neces- sária ao fabrico dos produtos considerados; que essas quantidades foram fixadas no Regulamento (CE) n. o 1501/95. (4) (5) (6) (7) A situação do mercado mundial ou as exigências especí- ficas de certos mercados podem tornar necessária a dife- renciação da restituição para certos produtos, conforme o seu destino. A restituição deve ser fixada uma vez por mês; que ela pode ser alterada. A aplicação dessas modalidades à situação actual do mercado no sector dos cereais e, nomeadamente, as cotações ou preços desses produtos na Comunidade e mercado mundial, implica a fixação da restituição ao nível dos montantes constantes do anexo. As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o As restituições à exportação dos produtos referidos nas alíneas a), b) e c) do artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, com excepção do malte, são fixadas no nível dos montantes constantes do anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 31 de Março de 2000. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 30 de Março de 2000. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. 31. 3. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 80/27 ANEXO do regulamento da Comissão, de 30 de Março de 2000, que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos cereais, das farinhas, dos grumos e das sêmolas de trigo ou de centeio Código do produto Destino (1) (Em EUR/t) Montante das restituições Código do produto Destino (1) (Em EUR/t) Montante das restituições 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — (1) Os destinos são identificados do seguinte modo: 01 todos os países terceiros, 02 outros países terceiros, 03 Suíça, Liechtenstein. — 0 — 24,00 0 55,00 0 — 18,00 0 — — — 27,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 01 — 01 01 — 01 — — 46,50 43,50 40,00 37,00 34,75 — — 87,00 68,50 — 0 (2) 0 (2) — 0 (2) — (2) Se este produto contiver sêmolas aglomeradas, não será concedida nenhuma restituição. NB: As zonas são delimitadas pelo Regulamento (CEE) n. o 2145/92 da Comissão (JO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), alterado


title: Regulamento (CE) n.° 661/2000 da Comissão, de 30 de Março de 2000, que fixa as taxas das restituições aplicáveis a certos produtos dos sectores dos cereais e do arroz exportados sob a forma de mercadorias não abrangidas pelo anexo I do Tratado

eurovoc_concepts:
cereals
export refund
rice
sorghum

text: 31. 3. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 80/15 REGULAMENTO (CE) N. o 661/2000 DA COMISSÃO de 30 de Março de 2000 que fixa as taxas das restituições aplicáveis a certos produtos dos sectores dos cereais e do arroz exportados sob a forma de mercadorias não abrangidas pelo anexo I do Tratado A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo à organização comum dos mercados no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/ /1999 (2), e, nomeadamente, o n. o 3, terceiro parágrafo, do seu artigo 13. o, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 3072/95 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à organização comum do mercado do arroz (3), alterado pelo Regulamento (CE) n. o 2072/98 (4) e, nomeadamente, o n. o 3, quarto parágrafo, primeira frase, do seu artigo 13. o, Considerando o seguinte: (1) (2) (3) (4) Em conformidade com o n. o 1 do artigo 13. o do Regula- mento (CEE) n. o 1766/92 e com o n. o 1 do artigo 13. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95, a diferença entre as cotações ou os preços no mercado mundial dos produtos referidos no artigo 1. o de cada um destes dois regulamentos e os preços na Comunidade pode ser coberta por uma restituição à exportação. O Regulamento (CE) n. o 1222/94 da Comissão, de 30 de Maio de 1994, que estabelece para certos produtos agrí- colas exportados sob a forma de mercadorias não abran- gidas pelo anexo I do Tratado, as normas comuns de aplicação de regime relativas à concessão das restituições à exportação e os critérios de seus montantes (5), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 238/2000 (6), especificou os produtos para os quais se pode fixar uma taxa da restitu- ição aplicável por ocasião da sua exportação sob a forma de mercadorias abrangidas, conforme o caso, pelo anexo B do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 ou pelo anexo B do Regulamento (CE) n. o 3072/95. fixação dos Em conformidade com o n. o 1, primeiro parágrafo, do artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 1222/94, a taxa da restituição por 100 quilogramas de cada um dos produtos de base considerados deve ser fixada mensal- mente. Os compromissos assumidos em matéria de restituições que podem ser concedidas à exportação de produtos agrícolas incorporados em mercadorias não abrangidas pelo anexo I do Tratado podem ser postas em causa pela (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (4) JO L 265 de 30. 9. 1998, p. 4. (5) JO L 136 de 31. 5. 1994, p. 5. (6) JO L 24 de 29. 1. 2000, p. 45. fixação prévia de taxas de restituição elevadas; por consequência, é conveniente tomar medidas para salva- guardar essas situações, sem prejuízo da conclusão de contratos a longo prazo; a fixação de uma taxa de restituição específica para a fixação prévia das restitui- ções é uma medida que permite ir ao encontro destes diferentes objectivos. Na sequência do acordo entre a Comunidade Europeia e os Estados Unidos da América relativo às exportações de massas alimentícias da Comunidade para os Estados aprovado pela Decisão 87/482/CEE do Unidos Conselho (7), é necessário diferenciar a restituição em relação às mercadorias dos códigos NC 1902 11 00 e 1902 19 em função do seu destino. e Nos termos do n. o 5, alínea b), do artigo 4. o do Regula- mento (CE) n. o 1222/94, quando o comprovativo refe- rido no n. o 5, alínea a), do artigo 4. o deste regulamento não é entregue, deve fixar-se uma taxa de restituição reduzida tendo em conta o montante da restituição à produção aplicado ao produto de base utilizado, nos termos da Comissão (8), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 87/1999 (9), válido no período considerado de fabricação destas mercadorias. do Regulamento 1722/93 (CE) n. o É necessário continuar a garantir uma gestão rigorosa que tenha em conta, por um lado, as previsões de despesas e, por outro, as disponibilidades orçamentais. O Comité de Gestão dos Cereais não emitiu qualquer parecer no prazo limite estabelecido pelo seu presidente, (5) (6) (7) (8) ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o As taxas das restituições aplicáveis aos produtos de base do anexo A do Regulamento (CE) n. o 1222/94 e referidos no artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 ou n. o 1 do artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95, alterado, exportados sob a forma de mercadorias indicadas respectivamente no anexo B do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 ou no anexo B do Regula- mento (CE) n. o 3072/95, são fixadas como indicado no anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 31 de Março de 2000. (7) JO L 275 de 29. 9. 1987, p. 36. (8) JO L 159 de 1. 7. 1993, p. 112. (9) JO L 9 de 15. 1. 1999, p. 8. L 80/16 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 31. 3. 2000 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 30 de Março de 2000. Pela Comissão Erkki LIIKANEN Membro da Comissão 31. 3. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 80/17 do regulamento da Comissão, de 30 de Março de 2000, que fixa as taxas das restituições aplicáveis a certos produtos dos sectores dos cereais e do arroz exportados sob a forma de mercadorias não abrangidas pelo anexo I do Tratado ANEXO Código NC Designação das mercadorias (1) 1001 10 00 Trigo duro: – No caso de exportação para os Estados Unidos da América de mercadorias dos códigos NC 1902 11 e 1902 19 – Outros casos (em EUR/100 kg) Taxas das restituições em EUR/100 kg em caso de fixação prévia das restituições — — outros — — 1001 90 99 Trigo mole e mistura de trigo com centeio: – No caso de exportação para os Estados Unidos da América de mercadorias dos códigos NC 1902 11 e 1902 19 2,163 2,163 aplicação do n. o 5 do artigo 4. o do Regulamento (CE) – Outros casos: – – Em caso de n. o 1222/94 (2) – – Outros casos 1002 00 00 Centeio 1003 00 90 Cevada 1004 00 00 Aveia 1005 90 00 Milho utilizado sob a forma de: – Amido: – – Em caso de n. o 1222/94 (2) aplicação do n. o 5 do artigo 4. o do Regulamento (CE) – – Outros casos – Glicose, xarope de glicose, maltodextrina, xarope de maltadextrina dos códigos NC 1720 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90, 1702 90 50, 1702 90 75, 1702 90 79, 2106 90 55 (3): – – Em caso de n. o 1222/94 (2) aplicação do n. o 5 do artigo 4. o do Regulamento (CE) – – Outros casos – Outras formas (incluindo em natureza) Fécule de batata do código NC 1108 13 00 assimilada a um produto resultante da transformação de milho: – Em caso de n. o 1222/94 (2) aplicação do n. o 5 do artigo 4. o do Regulamento (CE) ex 1006 30 – Outros casos Arroz branqueado: – de grãos redondos – de grãos médios – de grãos longos 1006 40 00 Trincas de arroz 1007 00 90 Sorgo 2,205 3,327 4,402 2,559 4,153 2,529 3,932 2,378 3,781 3,932 2,529 3,932 14,421 14,421 14,421 3,343 2,559 2,205 3,327 4,402 2,559 4,153 2,529 3,932 2,378 3,781 3,932 2,529 3,932 14,421 14,421 14,421 3,343 2,559 (1) No que se refere aos produtos agrícolas resultantes da transformação de produtos de base e/ou assimilados é necessário aplicar os coeficientes que figuram no anexo E do Regulamento (CE) n. o 1222/94 da Comissão (JO L 136 de 31. 5. 1994, p. 5), alterado. (2) As mercadorias abrangidas são as referidas no anexo I do Regulamento (CEE) n. o 1722/93 da Comissão (JO L 159 de 1. 7. 1993, p. 112) alterado. (3) Para os xaropes dos códigos NC 1702 30 99, 1702 40 90 e 1702 60 90, obtidos a partir da mistura de xaropes de glucose e de frutose, apenas o xarope de glucose tem direito à restituição à exportação


eurovoc_concepts:
Community certification
aircraft
noise
noise protection

text: C 378/70 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 12. 2000 Torsdag, den 30. marts 2000 3. Støjdæmpede fly B5-0289/2000 Europa-Parlamentet, Europa-Parlamentets beslutning om støjdæmpede fly (cid:1) der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 925/1999 af 29. april 1999 om registrering og anvendelse i Fællesskabet af visse typer civile subsoniske jetflyvemaskiner, som er blevet ombygget og omcertifice- ret for at opfylde normerne i bind I, del II, kapitel 3, i bilag 16 til konventionen angående internatio- nal civil luftfart, tredje udgave ( juli 1993) (1), (cid:1) der henviser til sin beslutning af 5. maj 1999 om det transatlantiske økonomiske partnerskab og han- delskonflikten mellem EU og USA vedrørende hormoner, bananer og hushkits (2), (cid:1) der henviser til mundtlig forespørgsel nr. B5-0020/2000 fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsan- liggender og Forbrugerpolitik, jf. forretningsordenens artikel 42, og til Kommissionens redegørelse, A. der henviser til, at forordning (EF) nr. 925/1999, der er vedtaget enstemmigt i Rådet og godkendt næsten enstemmigt i Europa-Parlamentet, skal anvendes i alle medlemsstater pr. 4. maj 2000, B. der henviser til, at tidspunktet for anvendelse af denne forordning allerede er udsat et år efter anmod- ning fra de amerikanske myndigheder for at opnå enighed mellem EU og USA om afhjælpning af de støjproblemer, EU påpeget, C. der henviser til, at det i øjeblikket ikke virker sandsynligt, at der inden for en overskuelig fremtid i ICAO’s kompetente organer vil kunne opnås en enighed, der kan føre til en samlet aftale på interna- tionalt plan om strengere krav til støjdæmpning af fly, D. der henviser til, at ICAO’s støjcertificeringsstandarder ikke er blevet ajourført siden 1997, E. F. der henviser til, at Kommissionen gør alt, hvad den kan, for at opnå en konstruktiv og acceptabel løsning med USA, der henviser til, at væksten i den civile luftfart skal være forbundet med en progressiv og reel nedsæt- telse af støjforureningen omkring lufthavnene, 1. mener, at Den Europæiske Unions strategi bør gå ud på at opnå en global aftale på internationalt plan (inden for ICAO) om skærpede støjcertificeringsstandarder for fly, herunder en udfasningsplan for de mest støjende fly under det nuværende kapitel 3, støjdæmpede fly og omcertificerede fly med lave bypass- faktorer; dette er også nødvendigt, da der ellers vil opstå konkurrenceforvridning på et luftfartsmarked, som bliver stadig mere globalt; 2. understreger, at foranstaltninger på EU-plan, såfremt der eventuelt ikke indgås en sådan global aftale, vil vise sig at være den eneste måde, hvorpå en forværring af den generelle støjsituation i EU kan forhin- dres; 3. mener, at et nært samarbejde mellem EU og USA samt deres fælles bestræbelser er helt afgørende for indførelsen af skærpede flystøjstandarder, som vil kunne komme til at gælde over hele verden; (1) EFT L 115 af 4. 5. 1999, s. 1. (2) EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 215. 29. 12. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 378/71 Torsdag, den 30. marts 2000 4. mener, at USA’s krav om udskydelse af EU-forordningen på ubestemt tid er helt uacceptable og vil skabe en helt uholdbar situation i EU, hvor befolkningerne vil blive udsat for støjniveauer, der truer deres helbred og livskvalitet; 5. mener, at EU’s tætbefolkede områder volder særlige problemer, idet ca. 20 % af Unionens befolkning belastes af støjniveauer, som videnskabsmænd og sundhedseksperter betragter som uacceptable (1), og luft- trafikstøjen bidrager stadig mere hertil; glæder sig over de fremskridt, der sker i CAEP (Udvalget om Luftfartsmiljøbeskyttelse) under ICAO 6. med henblik på en ny støjstandard og en strategi for udfasning af de mest støjende fly, og opfordrer medlemsstaterne og USA til at fremskynde udviklingen hen imod en positiv aftale på CAEP’s femte møde; vil kun overveje en begrænset revision af forordning (EF) nr. 925/1999 vedrørende bestemmelserne 7. for fly registreret i tredjelande, inden disse bestemmelser træder i kraft i april 2002, såfremt USA’s myndig- heder indgår en skriftlig, bindende forpligtelse (cid:1) med en tidsplan, der ikke rækker ud over udgangen af 2001 (cid:1) til at arbejde på at opnå standarder i hele verden, der svarer til eller er strengere end dem, der er fastlagt i den anførte forordning; understreger, at det ikke er rede til at acceptere en yderligere udskydelse af forordning (EF) nr. 925/ 8. 1999, for så vidt angår bestemmelserne om fly, der er registreret i medlemsstaterne; anmoder USA om at trække aktiviteterne under artikel 84 i Chicago-konventionen om international 9. civil luftfart tilbage og afvente en global aftale og opfordrer indtrængende USA til ikke at gribe til andre gengældelsesaktioner, men i stedet indtage en konstruktiv holdning og søge at forhandle sig frem til høje globale standarder i ICAO-regi sammen med EU; 10. opfordrer medlemsstaterne til med Kommissionens assistance at samordne deres bestræbelser i ICAO for at sikre, at EU’s miljømålsætninger, for så vidt angår standarder for flystøj, gennemføres i så høj grad som muligt; pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes 11. regeringer og parlamenter samt til De Forenede Staters regering, Senat og Kongres. (1) Grønbogen om fremtidens støjpolitik (KOM(1996) 540). 4. Middelhavspolitikken B5-0297, 0298, 0300, 0303 og 0304/2000 Europa-Parlamentets beslutning om Middelhavspolitikken Europa-Parlamentet, (cid:1) der henviser til artikel 17, 18, 21, og 22 i traktaten om Den Europæiske Union, (cid:1) der henviser til sin beslutning af 11. oktober 1995 om Den Europæiske Unions Middelhavspolitik med henblik på konferencen i Barcelona (1), (cid:1) der henviser til sin beslutning af 14. december 1995 om Euro-Middelhavskonferencen i Barcelona (2), (cid:1) der henviser til sin beslutning af 13. marts 1997 om den fælles beretning fra Rådets formandskab og Kommissionen om Middelhavspolitikken, opfølgning af Barcelona-konferencen (3), (1) EFT C 287 af 30. 10. 1995, s. 121. (2) EFT C 17 af 22. 1. 1996, s. 178. (3) EFT C 115 af 14. 4. 1997, s. 159