title: 2003/813/EG: Kommissionens beslut av den 21 mars 2000 om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet (Ärende IV/M.1636 - MMS/DASA/ASTRIUM) [delgivet med nr K(2000) 693] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
economic concentration
launch vehicle
merger control
satellite

formats: html pdf print

text: 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/1 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 21 mars 2000 om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet (Ärende IV/M. 1636 – MMS/DASA/ASTRIUM) [delgivet med nr K(2000) 693] (Endast den engelska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2003/813/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT över Astrium, ett nybildat företag inom rymdsektorn, till vilket all MMS och största delen av DASA:s verksamhet med anknytning till rymdsystem skulle överföras. med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet, särskilt artikel 57 i detta, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (1), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1310/97 (2), och särskilt artikel 8. 2 i denna, (2) I sitt beslut av den 3 december 1999 fann kommissio- nen att den anmälda åtgärden ledde till allvarliga tvivel på dess förenlighet med den gemensamma marknaden. förfarande i detta Därför ärende enligt artikel 6. 1 c i koncentrationsförordningen. inledde kommissionen ett med beaktande av kommissionens beslut av den 3 december 1999 om att inleda ett förfarande i detta ärende, I. PARTERNA OCH ÅTGÄRDEN med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för koncentrationer (3), och av följande skäl: (1) Den 29 oktober 1999 mottog kommissionen en anmä- lan enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 4064/89 (nedan kallad ”koncentrationsförordningen”) av en före- slagen koncentration, genom vilken Marconi Space NV (MMS) och DaimlerChrysler Aerospace AG (DASA), genom sitt dotterföretag Dasa Dornier Raumfahrt Hol- ding GmbH (DDRH), skulle förvärva gemensam kontroll (1) EGT L 395, 30. 12. 1989, s. 1; rättad version i EGT L 257, 21. 9. 1990, s. 13. (2) EGT L 180, 9. 7. 1997, s. 1. (3) EUT C 285, 28. 11. 2003. (3) (4) MMS kontrolleras gemensamt av Matra Hautes Tech- nologies SAS (MHT) och Marconi Electronic Systems Limited (Marconi). MMS huvudverksamheter är tillverk- ning och leverans av rymdsystem, inklusive satelliter och nyttolaster sådana, delsystem till bärraketer och bemannade rymdfarkoster, markstationer samt olika del- system och teknologier. till MHT är en del av Aérospatiale-Matra, ett franskt företag huvudsakligen verksamt inom kommersiell och militär rymdfart, fjärrstyrda vapen samt information och tele- kommunikation. Förutom sin andel i MMS har Aérospa- tiale-Matra inom rymdsektorn kontrollposter i företag med verksamhet på områdena för bärraketer, rymdinfra- struktur och utrustning till rymdfarkoster. Aérospatiale- L 314/2 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 Matra kontrolleras av den franska staten och Lagardère, en fransk koncern som även är verksam inom motorfor- dons- och mediasektorerna. (9) (5) (6) (7) (8) Marconi, som tidigare ägdes av General Electric Com- pany (GEC), har slagits samman med British Aerospace plc, som döpts om till BAe Systems plc (BAe Systems). BAe Systems är en koncern i Förenade kungariket, med verksamhet främst på områdena för kommersiella och militära flygplan, fjärrstyrda vapen, marin maskinteknik och skeppsbyggnad samt försvarselektronik. Inom rymd- sektorn, och utöver sin andel i MMS, har BAe Systems kontrollposter i ett antal företag som tillverkar utrust- ning för rymdfarkoster. DDRH kontrolleras helt av DASA, ett tyskt företag i vil- ket DaimlerChrysler-koncernens avdelning för luftfart och rymdsystem ingår. Inom rymdsektorn, och utöver de verksamheter som skall överföras till Astrium, har i Eurockot Launch Services DASA en kontrollpost GmbH, som är verksamt på området för uppskjutnings- tjänster. DASA ingår i DaimlerChrysler-koncernen, som även har verksamhet inom fordons- och tjänstesektorer- na. Enligt ett aktieägaravtal skall Astrium vara ett konsorti- um, varav MMS och DDRH äger 50 % vardera. Alla MMS verksamheter (leveranser av rymdbaserade system och delsystem) och alla de av DASA:s verksamheter som nu finns i dess dotterföretag Dornier Satellitensysteme GmbH (leveranser av rymdbaserade system och delsys- tem) och dess avdelning Raumfahrt-Infrastruktur (leve- ranser av rymdinfrastruktur och bärraketer) skall över- föras till Astrium. Astrium skall förvaltas som en enda multinationell enhet med gränsöverskridande affärsavdel- i huvudsak att verka ningar, och företaget kommer genom tre juridiska enheter med säte i Frankrike, Tysk- land respektive Förenade kungariket. II. KONCENTRATIONEN MMS och DASA (nedan gemensamt kallade ”parterna”) kommer gemensamt att kontrollera Astrium. Aktie- ägarna utser enhälligt en styrelse med fyra ledamöter, varav vardera parten föreslår två. Alla viktiga beslut rörande Astriums kommersiella policy och strategi, såsom den medellånga planen (motsvarar affärsplanen), årsbudgeten samt utseende och avsättande av rättsliga företrädare för de affärsdrivande företagen, kräver enhäl- ligt godkännande av MMS och DASA. Detta ger MMS och DASA gemensam kontroll över Astrium, eftersom parterna måste uppnå enighet om viktiga beslut rörande Astriums strategiska kommersiella agerande. Astrium skall dessutom permanent ha alla funktioner som tillkommer en autonom ekonomisk enhet, eftersom företaget i sig förenar alla MMS och de flesta av DASA:s rymdverksamheter, och Astrium kommer därför att ha tillgång till alla nödvändiga tillgångar, personal, tillverk- ningsresurser samt kommersiella nätverk och servicenät- verk för att permanent kunna bedriva sin affärsverksam- het. (10) Av det ovanstående framgår att den föreslagna affärs- uppgörelsen är en koncentration i den mening som avses i artikel 3. 1 b i koncentrationsförordningen. III. GEMENSKAPSDIMENSIONEN (11) År 1998 översteg den gemensamma globala omsätt- ningen för parterna i koncentrationen 5 000 miljoner euro (4), och vart och ett av de berörda företagen hade en omsättning i gemenskapen på mer än 250 miljoner euro. De berörda företagen har inte båda haft mer än två tredjedelar av sin samlade omsättning i en och samma medlemsstat. Den anmälda åtgärden har därför en gemenskapsdimension i den mening som avses i arti- kel 1. 2 i koncentrationsförordningen. Den utgör inte ett samarbetsärende enligt EES-avtalet. IV. FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN (12) Astrium kommer att ha verksamhet på området för till- verkning och leverans av rymdbaserade system samt del- system och utrustning för sådana. Såsom framgår av kommissionens tidigare beslut (5) består rymdbaserade system i allmänhet av två huvudsegment: ett rymdseg- ment (satellit, omloppsplattform, bärraket osv. ) och ett marksegment, som antingen styr och kontrollerar rymd- segmentet (bana, uppdragsparametrar osv. ) eller tillhan- dahåller ett gränssnitt (exempelvis för överföring av röst- och datasignaler) till rymdsegmentet. Rymdsegmentet kan uppdelas ytterligare i satelliter, rymdinfrastruktur och bärraketer. (4) Omsättningen är beräknad enligt artikel 5. 1 i koncentrationsförord- ningen och kommissionens tillkännagivande om beräkning av omsättning (EGT C 66, 23. 3. 1998, s. 25). De uppgifter som gäller omsättningen före den 1 januari 1999 har beräknats på grundval av de genomsnittliga växelkurserna för ecu och omvandlats till euro i förhllandet 1:1. (5) Se t. ex. ärende IV/M. 437 — Matra Marconi Space/British Aerospace Space Systems (EGT C 245, 1. 9. 1994, s. 9) eller ärende IV/M. 1185 — Alcatel/Thomson-CSF-SCS (EGT C 272, 1. 9. 1998, s. 5). 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/3 (13) koncentrationen föranleder inga konkurrensproblem på marknaderna för civila kommunikationssatelliter, mark- segment för satelliter och uppskjutningstjänster. är konstruerad för att utföra de särskilda uppgifter för vilka satelliten skjutits upp. (14) Båda parterna har verksamhet på områdena för forsk- nings och övervakningssatelliter, rymdsonder, rymdinfra- struktur och uppskjutningsutrustning, och kommissio- nen gav i sitt beslut av den 3 december 1999 enligt arti- kel 6. 1 c i koncentrationsförordningen uttryck för allvar- liga tvivel beträffande dessa marknader. I det beslutet uttryckte kommissionen även allvarliga tvivel beträffande marknaderna för uppskjutningssystem och utrustning för sådana. Av de skäl som anges i avsnitten A–C nedan föreligger det dock inga konkurrensproblem beträffande dessa marknader. (18) (15) Slutligen har parterna även verksamhet på områdena för viss satellitutrustning och satelliter för militära ändamål, och det finns tungt vägande belägg för att åtgärden skulle skapa eller förstärka en dominerande ställning på områdena för — mekaniska hjul för satelliter i Europa (6) (avsnitt A), — militära kommunikationssatelliter i Frankrike (avsnitt C). (19) A. SATELLITER RELEVANTA PRODUKTMARKNADER Huvudavtalsnivån (16) Satelliter är komplexa rymdfarkoster som ligger i bana eller kretsar kring en himlakropp. Såsom visats i tidigare beslut av kommissionen (7), kan man särskilja fyra huvudkategorier: kommunikationssatelliter, navigations- satelliter, övervakningssatelliter (fjärranalys) och forsk- ningssatelliter. satelliter kan användas för både civila och militära ändamål. (17) I stort sett består en standardsatellit av två grundläg- gande delar: plattformen och nyttolasten. Plattformen (eller ”bussen”) är den fysiska konstruktion som ser till att satelliten hålls stabil och kontrollerar värmen, medan nyttolasten styr plattformens viktigaste parametrar och (6) I detta beslut avses med ”Europa” EES och Schweiz (vilket inklude- rar alla medlemsstater i Europeiska rymdbyrån). Satellitsektorn kategoriseras ofta i ett kommersiellt seg- ment, bestående av de satelliter (främst kommunika- tionssatelliter) som sålts till kommersiella operatörer, och ett institutionellt segment (främst forsknings- och övervakningssatelliter) som främst säljs till rymdorgani- sationer som NASA, det franska Centre National d'Etu- des Spatiales (CNES) eller Europeiska rymdbyrån (ESA). De kommersiella operatörerna skaffar vanligen satelliter av beprövade modeller och köper dessa satelliter genom globala konkurrensutsatta anbudsförfaranden. Institutio- nella kunder köper tvärtom ofta specifika (ofta skräddar- sydda) satelliter, och konkurrensen är vanligen begrän- sad till inhemska huvudentreprenörer. Närmare bestämt regleras upphandlingen i ESA:s fall av den geografiska principen om juste retour, en princip som kräver balans mellan olika medlemsstaters bidrag till ESA och den andel av de industriella beställningarna som tilldelas till- verkare i dessa medlemsstater. Parterna menar att man bör göra en distinktion mellan kommunikationssatelliter å ena sidan och forsknings- och övervakningssatelliter å den andra, eftersom de krä- ver olika slag av teknisk kompetens och vänder sig till i hög olika slags kunder. Denna uppfattning har utsträckning bekräftats av kommissionens undersökning, och får ytterligare stöd av det faktum att konkurrensför- hållandena skiljer sig mellan de kommersiella och de institutionella kundsegmenten. Det verkar således som om kommunikationssatelliter å ena sidan och forsk- nings- och övervakningssatelliter å den andra hör till olika produktmarknader. (20) För att bedöma detta ärende är det inte nödvändigt att avgränsa den relevanta produktmarknaden för naviga- i Europa fort- tionssatelliter, eftersom detta segment farande befinner sig i ett tidigt utvecklingsstadium och eftersom ingendera parten tillverkar sådana satelliter. (21) är kommunikationssatelliter antingen Kommersiella satelliter i geostationär bana runt jorden (Geosynch- ronous Earth Orbit, GEO), i bana på medelavstånd från jorden (Medium Earth Orbit, MEO) eller i låg bana runt jorden (Low Earth Orbit, LEO). Införandet av multi- mediakommunikationssatelliter, särskilt LEO-satellitkon- stellationer (som Iridium och Globalstar), som finansie- ras och drivs av privata konsortier, är enligt parterna en viktig utvecklingstendens i kommunikationssegmentet. I ett tidigare beslut (8) gjorde kommissionen en distink- (7) Se ärende IV/M. 1185 — Alcatel/Thomson-CSF-SCS, fotnot 5. (8) Se ärende IV/35. 518 – Iridium, EGT L 16, 18. 1. 1997, s. 87. L 314/4 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 (22) (23) tion mellan GEO- och MEO-/LEO-satelliter på grundval av kostnad, funktion och andra faktorer. För bedöm- ningen av detta ärende är det dock inte nödvändigt att ytterligare avgränsa de relevanta produktmarknaderna för kommersiella kommunikationssatelliter, eftersom den effektiva konkurrensen enligt alla prövade alternativa marknadsdefinitioner inte skulle begränsas allvarligt i EES eller någon betydande del därav. institutionella kunder rymdorganisationerna) (främst köper till största delen forsknings- och övervaknings- satelliter och rymdsonder (vetenskapliga rymdfarkoster för utforskning av solsystemet och rymden utanför det- ta). Det är vanligen fråga om skräddarsydda produkter som konstruerats för specifika uppdrag på olika områ- den, astronomi, undersökningar av solvinden etc. inbegripet meteorologi, kartografi, Parterna hävdar att forsknings- och övervakningssatelli- ter och rymdsonder (nedan gemensamt kallade ”institu- tionella satelliter”) kan sammanföras till en enda pro- duktmarknad. Denna uppfattning stöds av det faktum att det på utbudssidan tycks finnas en betydande substi- emedan tuerbarhet mellan dessa produktkategorier, Europabaserade huvudentreprenörer för satelliter van- ligtvis har verksamhet i alla segment, och även av det faktum att konkurrensförhållandena till största delen är likadana på de olika institutionella marknaderna, där alla produkter köps av samma kund och genom liknande upphandlingsprocesser. Omvänt tycks det växa fram en särskild kommersiell marknad för övervakningssatelliter, och av de skäl som beskrivs ovan tycks det inte finnas någon substituerbarhet på efterfrågesidan mellan de olika produktkategorierna. För bedömningen av detta ärende är det dock inte nödvändigt att ytterligare avgränsa de relevanta produktmarknaderna för civila institutionella satelliter, eftersom den effektiva konkur- rensen enligt alla prövade alternativa marknadsdefinitio- ner inte skulle begränsas allvarligt i EES eller någon betydande del därav. (24) Kommunikations- och övervakningssatelliter kan använ- das för civila eller militära tillämpningar. Resultaten av kommissionens undersökning visar att militära satelliter vanligtvis använder samma plattformar som civila, men kräver särskilda anpassningar med avseende på satelli- tens tillförlitlighet, dataskydd osv. Det verkar också som om konkurrensförhållandena skiljer sig mellan militära och civila tillämpningar, framför allt eftersom staterna kan försöka begränsa militärutgifterna till nationella leverantörer. Följaktligen tycks resultaten av kommissio- nens undersökning tala för att det finns skilda produkt- marknader för militära tillämpningar. (25) (26) (27) (28) (29) Utrustningsnivån i Såsom angavs i skäl 17 består en standardsatellit huvudsak av en plattform och en nyttolast. Plattformen är satellitens fysiska struktur, vars uppgift normalt är att kontrollera satellitens stabilitet och värmeutveckling, hålla den i dess bana och leverera elenergi. Nyttolasten styr plattformens viktigaste parametrar och är konstrue- rad för att utföra de särskilda uppgifter för vars skull satelliten skjutits upp. Därför kan samma plattform användas för flera olika tillämpningar, medan nyttolas- ten vanligtvis är specifik för det uppdrag som satelliten skall utföra. Både plattformen och nyttolasten består i sin tur av ett antal delsystem (som framdrivningsenheter, attityd- och bankontrollsystem för plattformen och huvudinstrumen- ten för nyttolasten) och utrustning (som jord- och stjärn- sensorer, solgeneratorer och antenner). Resultaten av kommissionens undersökning tyder på att var och en av dessa produkter kan utgöra en särskild produktmarknad. I synnerhet tycks det finnas en särskild produktmarknad för mekaniska hjul, som används för att stabilisera satel- litens attityd. Det beror på att, trots att det finns andra produkter (nämligen framdrivningssystem och magne- tiska hjul) som kan användas för samma ändamål, tycks ingen av dessa vara substituerbar för mekaniska hjul. första kan framdrivningssystem visserligen För det användas för att kontrollera satellitens attityd, men det innebär att bränslet i satelliten förbrukas. På grund av att satelliten endast har begränsade mängder bränsle och mekaniska och magnetiska hjul drivs med el som gene- reras i tillräckliga mängder av solgeneratorerna, lämpar sig framdrivningssystem i praktiken endast för system med mycket kort livstid (mindre än ett år) och används därför mycket sällan. Framdrivningssystem bygger också på helt annan teknik och know-how än mekaniska och inte av magnetiska hjul, och produceras vanligtvis samma tillverkare. För det andra verkar det, trots att magnetiska och meka- niska hjul bygger på samma grundläggande principer, som om magnetiska hjul har betydligt högre prestanda och kostnader än mekaniska hjul och därför främst används (exempelvis övervaknings- satelliter) som kräver en mycket exakt kontroll av satelli- tens attityd. Magnetiska och mekaniska hjul bygger också på olika tekniker och kunnande, och produceras i Europa sällan av samma tillverkare. tillämpningar för 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/5 (30) Sammanfattningsvis tyder resultaten av kommissionens undersökning på att det finns en särskild produktmark- nad för mekaniska hjul. gan uppgav att de fortfarande ansåg att marknaderna för kommunikationssatelliter och delar till sådana var globa- la. Man kan därför dra slutsatsen att marknaderna för kommunikationssatelliter och delar till sådana är globa- la. RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER (31) (32) (33) Kommersiella kommunikationssatelliter I kommissionens tidigare beslut (9) har marknaderna för kommunikationssatelliter och utrustning för sådana ansetts vara globala, eftersom kommersiella kunder kan köpa dessa produkter utan att ta några geografiska hän- syn. Parterna hävdar att konkurrensförhållandena inom tillräckligt kommunikationssatelliter sektorn för homogena för att den geografiska marknaden skall kunna anses vara världsomspnnande, då kunderna begär offerter från och lägger order hos en mängd olika leve- rantörer i Europa och Förenta staterna. är Såsom angavs i beslutet om Aérospatiale/Matra (10) av den 28 april 1999 är satelliter, rymdkomponenter och delsystem som tillverkas av företag med säte i Förenta staterna underkastade ett exportlicenssystem som hand- has av Förenta staternas försvarsdepartement. Genom en nyligen genomförd förändring av Förenta staternas lag om vapenexport, International Traffic in Arms Regula- tion (ITAR), har exporten av kommersiella kommunika- tionssatelliter och utrustning för sådana förts tillbaka från handelsdepartementets till utrikesministeriets behö- righetsområde. Det är nödvändigt att undersöka om denna förändring kan påverka konkurrensförhållandena för kommersiella satelliter. En del av dem som svarat på kommissionens förfrågan har uttryckt viss oro över att detta skulle innebära ett mer restriktivt exportlicenssystem, som kan medföra för- dröjningar av leveranserna av satellitdelar från Förenta staterna och därför göra det mer riskabelt och svårare för huvudentreprenörer utanför Förenta staterna att använda sådana delar. Andra menade att ett mer restrik- tivt exportlicenssystem även kunde göra det svårare för europeiska leverantörer att erbjuda kunder i Förenta sta- terna vissa komponenter, eftersom det kunde bli svårt för leverantörer av utrustning som inte är baserade i Förenta staterna att få tillgång till specifikationerna för produkter som skall förvärvas av huvudentreprenörer i Förenta staterna. Civila institutionella satelliter (35) (36) Såsom förklarades i skäl 22 köps forsknings- och över- vakningssatelliter och rymdsonder främst av rymdorga- nisationer, och konkurrensen är vanligtvis begränsad till inhemska huvudentreprenörer. I synnerhet i ESA:s fall är upphandlingen av satelliter och satellitutrustning reglerad av den geografiska princi- pen om juste retour, som är inskriven i ESA-konventio- nen och enligt vilken ESA skall i) ”i så hög grad som möjligt ge företräde åt industrin i alla medlemsstater [i ESA]”, och ii) ”se till att alla medlemsstater [i ESA] deltar i skälig utsträckning med beaktande av deras ekono- miska bidrag”. Följaktligen tycks det finnas en europeisk marknad för forsknings- och övervakningssatelliter och rymdsonder, liksom för tillhörande utrustning (inklusive mekaniska hjul). (37) Det kan även finnas nationella marknader för forsk- nings- och övervakningssatelliter och rymdsonder i de medlemsstater där de nationella rymdorganisationerna tillämpar liknande upphandlingsförfaranden på huvud- entreprenörsnivån. Och det kan även finnas en global marknad för övervakningssatelliter som säljs till kom- mersiella operatörer eller till institutionella kunder i län- der där det inte finns någon inhemsk tillverkare (exem- pelvis i Asien), eftersom dessa kunder tycks förvärva sådana system genom global och konkurrensutsatt upp- handling. För bedömningen av detta ärende är det dock inte nödvändigt att ytterligare avgränsa de geografiska marknaderna eller marknaderna för satellitutrustning, eftersom den effektiva konkurrensen i fall av nationella eller globala marknader inte skulle begränsas allvarligt i EES eller någon betydande del därav. Militära satelliter (34) På det hela taget verkar det dock i nuläget som om en sådan förändring inte kan anses utgöra något effektivt hinder för handel mellan Europa och Förenta staterna (förutom för viss känslig teknik) och de flesta av de utomstående parter som besvarat kommissionens förfrå- (9) Se ärende IV/M. 437 – Matra Marconi Space/British Aerospace Space Systems, fotnot 5. (10) Se ärende IV/M. 1309 – Matra/Aérospatiale. (38) Slutligen hävdar parterna att de geografiska mark- naderna för militära satelliter åtminstone omfattar hela EES, framför allt på grund av utvecklingen av europeiska bilaterala och multilaterala program (exempelvis den militära spaningssatelliten Helios 1, som Frankrike, Ita- lien och Spanien samarbetar om). På liknande sätt tycks vissa medlemsstater köpa militära satelliter genom öpp- na, konkurrensutsatta förfaranden i vilka huvudentrepre- nörer från Europa och Förenta staterna deltar. Exempel- vis beträffande kommunikationssatelliter tycks Hughes ha deltagit i alla anbudsförfaranden rörande de spanska L 314/6 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 Hispasat I-satelliterna, medan Lockheed Martin deltar i budgivningen för leverans av Skynet 5B-satelliten till för- enade kungariket. (39) Vissa medlemsstater tycks å andra sidan fortsättningsvis förvärva militära satelliter från inhemska tillverkare. Framför allt har franska MOD uppgett att förvärven av militära satelliter sker genom fri konkurrens mellan MMS och Alcatel Space Industries (Alcatel Space). Då konkurrensen är begränsad till inhemska huvudentrepre- nörer, tycks det fortfarande finnas en nationell geogra- fisk marknad i Frankrike för leveranser av militära satel- liter. (40) Vad beträffar utrustning för militära satelliter, tycks det inte finnas någon strikt regel om juste retour (utom för en del specifika och viktiga produkter). militära satelliter använder vanligtvis samma plattform som civila satelli- ter, och huvudentreprenören kan köpa plattformspro- dukter från samma leverantörer som för civila tillämp- ningar. Beroende på vilken utrustning det gäller, tycks därför de geografiska marknaderna för utrustning till militära satelliter vara antingen nationella eller globala. För bedömningen av detta ärende är det dock inte nöd- vändigt att ytterligare avgränsa de geografiska mark- naderna, eftersom den effektiva konkurrensen enligt alla prövade alternativa definitioner av de geografiska mark- naderna inte skulle begränsas allvarligt i EES eller någon betydande del därav. (43) Av det ovanstående framgår att den anmälda åtgärden varken skapar eller förstärker någon dominerande ställ- ning på marknaderna för kommunikationssatelliter och utrustning till sådana, som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. KONKURRENSBEDÖMNING MED AVSEENDE PÅ INSTITUTIONELLA SATELLITER (44) Både MMS och DASA verkar som huvudentreprenörer för forsknings- och övervakningssatelliter och rymdson- der som säljs till nationella rymdorganisationer och ESA i Europa. Aérospatiale-Matra, MMS och DASA tillverkar även viss utrustning till dessa system, bl. a. kemiska driv- raketer (som används i kemiska framdrivningssystem), solcellspaneler (som används i solgeneratorer), meka- niska hjul samt jord- och solsensorer. (45) Åtgärden kommer därför att leda till en horisontell integration på huvudentreprenörsnivån och till en verti- kal integration mellan huvudentreprenörsnivån och par- ternas och Aérospatiale-Matras verksamheter på utrust- ningsnivån. KONKURRENSBEDÖMNING MED AVSEENDE PÅ KOMMERSIELLA KOMMUNIKATIONSSATELLITER Marknadskännetecken (41) Det finns inga överlappningar mellan parternas (och deras moderföretags) verksamheter på området för kom- munikationssatelliter, varken på huvudentreprenörsnivån (där endast MMS verkar) eller på utrustningsnivån (där Aérospatiale-Matra, MMS och DASA alla är verksamma, men säljer olika slags utrustning). Åtgärden kommer dock att resultera i en vertikal integration mellan MMS verksamheter på huvudentreprenörsnivån och DASA:s verksamheter på utrustningsnivån. (42) En del utomstående leverantörer har påpekat att de ver- tikala aspekterna på åtgärden skulle kunna leda till att konkurrerande utrustningsleverantörer eller huvudentre- prenörer stängs ute från marknaden. Men MMS (vär- demässiga) marknadsandelar på huvudentreprenörsnivån översteg under åren 1994–1998 inte [10–15 %] (*) och Astrium kommer fortsättningsvis att möta konkurrens från andra stora tillverkare, särskilt de Förenta staterna- baserade företagen Hughes, Loral och Lockheed Martin, och på utrustningsnivån översteg DASA:s globala mark- nadsandelar under åren 1995–1997 inte [20–30 %]* på någon marknad för satellitutrustning. (*) Texten har delvis redigerats för att inte avslöja konfidentiell infor- mation. Dessa partier är markerade med hakparenteser och en aste- risk. (46) Vanligtvis sker konstruktion, utveckling, produktion och uppskjutning av forsknings- och övervakningssatelliter och rymdsonder inom ramen för projekt i flera faser, där konkurrens råder i vissa av dessa. Marknaderna för institutionella satelliter är följaktligen anbudsmarknader, och konkurrensen på dessa marknader bestäms av före- komsten av anbudsgivare som kan erbjuda trovärdiga alternativ till parternas produkter. (47) (48) Ett annat viktigt kännetecken på dessa marknader är, såsom påpekades i skäl 36, att en geografisk princip om juste retour gäller för ESA:s upphandling. Kort uttryckt krävs enligt denna princip att ESA skall i) företrädesvis upphandla av företag i ESA:s medlemsstater, och ii) balansera medlemsstaternas ekonomiska bidrag till ESA mot den andel av de industriella beställ- ningarna som placeras hos tillverkare i dessa medlems- stater. respektive En viss flexibilitet tillåts i de enskilda programmen. I fråga om forskningssatelliter och rymdsonder exempel- vis, tillämpas principen om juste retour på treårsperioder. Detta innebär att inte alla satelliter eller uppdrag under denna period i sin helhet måste balanseras geografiskt så länge ett minimiresultat uppnås till utgången av varje treårsperiod. På liknande sätt kan i fråga om övervak- 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/7 ningssatelliter det faktiska resultatet, trots att mål base- rade på juste retour-principen sätts för varje uppdrag, avvika upp till 20 % från de ursprungliga målen. Åtgärdens effekter på huvudentreprenörsnivån i Europa (49) Totalt sett är dock denna flexibilitet begränsad i den meningen att varje obalans måste kompenseras, och att de genomsnittliga industriella andelarna under en viss tidsperiod måste överensstämma med de berörda med- lemsstaternas bidrag på grundval av juste retour-princi- pen. (54) På grund av att endast ett litet antal forsknings- och övervakningssatelliter och rymdsonder skjuts upp i Europa varje år, motsvarar beräkningar av marknads- andelar under en kort tid eventuellt inte de verkliga för- hållandena på marknaden för de konkurrerande huvud- entreprenörerna. Av denna anledning har marknads- andelarna (mätt i värde) beräknats för åren 1994–1998. Marknadsaktörer (50) Det är allmänt känt att endast fyra företag i Europa kan konkurrera om huvudkontrakt för stora eller komplexa satelliter: MMS, DASA, Alcatel Space Industries (Alcatel Space, ett franskt företag som ägs till hälften av Alcatel, en teleutrustningskoncern, och Thomson-CSF, en för- svars- och elektronikkoncern) och Alenia Aerospazio (Alenia, ett italienskt företag i Finmeccanica-koncernen). För mindre projekt finns andra tänkbara huvudentrepre- nörer, såsom Kayser-Threde, OHB Systems och SSTL. På global nivå finns ett antal stora konkurrenter, exempelvis de Förenta staterna baserade företagen TRW, Lockheed och Ball Aerospace. Åtgärdens effekter på potentiella nationella eller globala marknader (51) Om det skulle finnas nationella marknader på huvud- entreprenörs- och/eller utrustningsnivån för forsknings- och övervakningssatelliter i de medlemsstater där natio- nella rymdorganisationer upphandlar satelliter på natio- nell bas, skulle åtgärden inte leda till några överlapp- ningar, eftersom DASA och MMS inte verkar i samma medlemsstater. Av samma skäl skulle inte heller den ver- tikala integration som åtgärden medför föranleda några konkurrensproblem. (52) På motsvarande sätt skulle parternas marknadsandelar (mätt som ordervolym), om det fanns globala marknader för leveranser av övervakningssatelliter till kommersiella operatörer eller institutionella kunder där det inte finns någon inhemsk tillverkare, inte överstiga [25–35 %]*, och de skulle vara utsatta för konkurrens från andra stora huvudentreprenörer för satelliter, däribland TRW [60–70 %]*. (53) Av det ovanstående framgår det att den anmälda åtgär- den varken skapar eller förstärker någon dominerande ställning på de nationella eller globala marknaderna för institutionella satelliter, som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. (55) Utgående från detta framträder Astrium som den klart ledande huvudentreprenören för institutionella satelliter. Värdemässigt stod medlemmarna i Astrium under åren 1994–1998 för [45–55 %]* av försäljningen av institu- tionella och DASA [15–25 %]*). De följande största konkurrenterna var Alcatel [30–35 %]* och Alenia Aerospazio [5–10 %]*. [25–35 %]* satelliter (MMS Space Alenia kommer att vara en effektiv konkurrent, om än endast för ett begränsat antal projekt (56) Av kommissionens undersökning framgår att det finns en gräns för det antal ESA-projekt där Alenia kan vara med som huvudentreprenör. Det beror på att det genomsnittliga italienska bidraget (12 %) till ESA:s pro- gram för institutionella satelliter är mycket lägre än den andel av en beställning som vanligtvis ankommer på huvudentreprenören (20–25 %), och på att principen om juste retour kräver att det nationella industriella utby- tet skall stå i proportion till bidraget till det ifrågava- rande programmet. Även om det faktiska utbytet (och följaktligen även Alenias möjligheter att konkurrera på huvudentreprenörsnivån) kan variera från ett uppdrag till ett annat och avvika från riktmärkena för utbytet, är dock den huvudsakliga slutsatsen att Alenia kommer att ha endast begränsad förmåga att konkurrera på huvud- entreprenörsnivå om ESA:s institutionella satellitupp- drag. (57) Det framgår emellertid också att Alenia fortfarande kommer att kunna konkurrera framgångsrikt om en del europeiska institutionella satelliter. Det beror på att Ale- nia fortfarande kommer att kunna genomföra större uppgifter (som integration av nyttolaster eller plattfor- mar) för ESA:s program för institutionella satelliter, och även kommer att kunna vara huvudentreprenör för itali- enska program (under den italienska rymdorganisatio- nens ledning). Dessa verksamheter tycks räcka för att Alenia skall kunna upprätthålla sin konkurrenskraft och bli kvar på marknaden, vilket även bekräftas av att Ale- forskningssatellit nia fick huvudkontraktet Integral (som skall skjutas upp under år 2001). för ESA:s L 314/8 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 För de flesta projekt kommer Alcatel Space att vara en effektiv konkurrent till Astrium sådana fall skulle Astrium följaktligen vara mer beroende av Alenia än Alenia av Astrium, och Astrium skulle där- för inte kunna höja Alenias kostnader. (58) Enligt det ovanstående kommer konkurrensen väsentli- gen att stå mellan Alcatel Space och Astrium, men Ale- nia kommer fortfarande att kunna konkurrera som huvudentreprenör i vissa ESA-program. (62) (59) Det verkar även som om Alcatel Space har möjlighet att bli en effektiv konkurrent till Astrium: för det första för- fogar Alcatel Space i dag över den kärnkompetens som krävs för att stå som huvudentreprenör för alla slag av satelliter, och för det andra kommer denna förmåga inte att begränsas av juste retour-principen, eftersom det franska bidraget till ESA:s program för institutionella satelliter (omkring 23 %) ligger nära den genomsnittliga andel av ett uppdrag som huvudentreprenören står för. Det finns ingen möjlighet att öka rivalernas kostnader genom principen om juste retour (60) Det har hävdats att Astrium väsentligt skulle kunna öka sina rivalers kostnader för ESA:s institutionella program. Detta resonemang grundar sig på i) att en viss andel av varje kontraktsvärde enligt principen om juste retour måste tillfalla företag i Tyskland och Förenade kungari- ket (tillsammans ungefär 29 %), ii) att Astriums ställning i dessa medlemsstater skulle bli sådan att andra huvud- entreprenörer från Astrium för dessa industriella utbyten i Tyskland och Förenade kungariket, och iii) att Astrium kunde höja priserna för dessa insatser och på så sätt antingen göra eller konkurrenternas pressa ned rivalernas marginaler i så hög grad att deras anbud skulle bli olönsamma. skulle bli beroende av insatser anbud icke-konkurrenskraftiga uppdraget som tilldelas (61) Det finns ingenting som tyder på att Astrium genom denna mekanism i praktiken skulle kunna höja Alenias kostnader. Det beror för det första på att i de fall där Alenia skulle konkurrera på huvudentreprenörsnivån, skulle dess andel (och därmed det italienska industriella utbytet) motsvara eller till och med överstiga den andel av en huvudentreprenör (20–25 %). I sådana fall skulle därför den italienska insatsen överstiga det medelvärde på 12 % som skall uppnås totalt sett. Eftersom parterna inte har verksam- het i Italien skulle de vara beroende av Alenia för största delen av det italienska industriella utbytet, som alltså skulle uppgå till 20–25 %. Å andra sidan skulle Alenia kunna överta det franska industriella utbytet från Alcatel Space, och Alenia skulle även kunna överta en viss andel av insatserna i förenade kungariket och Tyskland från vissa utomstående leverantörer i dessa medlemsstater. Sammantaget skulle Alenia därför inte vara beroende av Astrium för mer än 20 % av det totala kontraktsvärdet. I industriella utbytet Situationen kan vara annorlunda för Alcatel Space. Det beror på att Alcatel Space måste anskaffa en viss andel det för Tyskland och Förenade kungariket av Astrium, medan Astrium i mycket lägre grad är utsatt för detta villkor, eftersom företaget kan anskaffa det för Frankrike internt (genom det tidigare MMS-France). Sammanfattningsvis måste dock argumentet att Astrium skulle kunna åstad- komma en betydande höjning av Alcatel Spaces kost- nader förkastas i det föreliggande fallet. industriella utbytet (63) (64) (65) För det första bör det noteras att även Astrium enligt principen om juste retour och på grund av Alcatel Spaces starka närvaro i vissa av ESA:s medlemsstater (exempel- vis Belgien, Spanien, Danmark och Norge) måste skaffa insatser från Alcatel Space. Detta kommer även att göra Astrium beroende av Alcatel Space för en viss andel av sina kontrakt, och kommer därför att minska Astriums möjligheter att höja sina rivalers kostnader (liksom Alca- tel Space kunde höja Astriums kostnader, om än i mindre utsträckning). För det andra verkar det, fastän institutionella satelliter ofta innebär skräddarsydda kontrakt där totalpriserna är svåra att bedöma, som om ESA har tillräcklig erfarenhet och kontroll över prisernas sammansättning samt kost- nadsberäkningsmodeller för att kunna upptäcka alla större prisökningar. Denna förmåga ökar ytterligare av att ESA-uppdrag, såsom nämndes i skäl 46, genomförs som projekt i flera faser, där priskalkyler görs vartefter projektet framskrider. I ett sådant fall skulle ESA även ha tillräcklig motverkande köpkraft för att kunna pressa ned priserna. Det skulle ytterligare begränsa Astriums möjligheter att höja sina priser på insatserna från Tysk- land och förenade kungariket och på så sätt öka Alcatel Spaces kostnader. Sammanfattningsvis framgår det av beräkningar på grundval av de uppgifter som lämnats under loppet av kommissionens undersökning att om Astrium skulle kunna öka Alcatel Spaces kostnader, så skulle en eventu- ell ökning ha begränsade effekter (omkring 2–3 % av hela kontraktssumman). Det är osannolikt att detta skulle undergräva Alcatel Spaces konkurrenskraft i någon betydande utsträckning, och med tanke på att huvudentreprenörernas marginaler vanligtvis uppgår till […]* av hela kontraktssumman, skulle Alcatel Space kunna kompensera en prishöjning av detta slag. Följakt- ligen verkar det som om Astrium inte kommer att ha förmåga att öka Alcatel Spaces kostnader i någon bety- dande utsträckning. 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/9 Ingen möjlighet att utestänga andra huvudentreprenörer från marknaderna (66) Det har även hävdats att Astrium skulle bli en huvud- entreprenör för viss utrustning (exempelvis solcellspane- ler, mekaniska hjul, kemiska drivraketer, kryostater). I den mån andra huvudentreprenörer är tvungna att skaffa utrustning på den öppna marknaden, måste man därför undersöka om Astrium efter åtgärden skulle vara i stånd att utesluta dessa konkurrenter. (67) Det bör noteras att Astrium inte kommer att kunna begränsa leveranserna till konkurrerande huvudentrepre- nörer: valet av leverantörer görs ofta efter valet av huvudentreprenör, och då tycks inte Astrium ha något intresse av att begränsa leveranserna, eftersom det inte skulle påverka valet av huvudentreprenör och dessutom skulle minska Astriums försäljning. Och i vilket fall som helst skulle ESA förmodligen upptäcka och vidta åtgär- der mot eventuella försök från Astriums sida att begränsa leveranserna. Den viktigaste potentiella effekten av uppgörelsen gäller följaktligen Astriums möjligheter att höja kostnaderna för sina rivaler genom höjda priser på utrustning. (68) Men för det första verkar det som om största delen av den berörda utrustningen (exempelvis solcellspaneler, kemiska drivraketer, kryostater och mekaniska hjul (11)) endast produceras inom Astrium, av DASA, MMS och Aérospatiale-Matra. Eftersom både MMS och DASA redan är verksamma på huvudentreprenörsnivån, kom- mer åtgärden inte att få någon väsentlig effekt på kon- kurrensvillkoren för denna typ av utrustning. (69) (70) För det andra är en del av de ifrågavarande produkterna (exempelvis kryostater) standardutrustning som inte monteras i alla satelliter, utan tvärtom noggrant specifi- cerade produkter ur ESA:s teknologiska forsknings- och utvecklingsprogram. I fråga om dessa produkter tycks Astrium inte ha någon möjlighet att utestänga konkurre- rande huvudentreprenörer, då ESA antingen kan kräva att resultaten av dessa teknologiska forsknings- och utvecklingsprogram görs tillgängliga för alla anbuds- givare eller besluta att köpa den berörda produkten direkt och leverera den till den valda huvudentreprenö- ren. andra kunna utestänga Slutligen finns det ingenting som tyder på att Astrium skulle huvudentreprenörer genom någon produkt, för vilken det i Europa inte finns någon annan, med Astrium konkurrerande leverantör. Det beror på att dessa produkter tillhör standardutrust- ningen där det redan råder normala prisförhållanden och där parterna inte kan genomföra några större pris- höjningar utan att ESA upptäcker och vidtar åtgärder mot ett sådant beteende. Och det beror även på att dessa produkter i vilket fall som helst står för endast en liten del av värdet av en satellit. (11) Se diskussionen i skälen 78–83. (71) Av det ovanstående framgår det att den anmälda åtgär- den varken skapar eller förstärker någon dominerande ställning på marknaderna för institutionella satelliter på huvudentreprenörsnivån, som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. Åtgärdens effekter på utrustningsnivån i Europa (72) (exempelvis Såsom nämndes i skäl 44 tillverkar MMS, DASA och Aérospatiale-Matra en del utrustning för institutionella satelliter solcellspaneler, mekaniska hjul, kemiska drivkrafter och kryostater). Åtgärden leder inte till några överlappningar på utrustningsnivån, eftersom parterna och Aérospatiale-Matra inte tillverkar och leve- rerar samma produkter. Åtgärden kommer dock att leda till en vertikal integration mellan parternas verksamheter högre upp i produktionskedjan på marknaderna för satellitutrustning och längre ned i produktionskedjan på marknaderna för institutionella satelliter. (73) Det är därför nödvändigt att undersöka effekterna på utrustningsnivån av den anmälda affärsuppgörelsen. framför allt har en del utomstående leverantörer uttryckt sin oro över att den sammanslagna enheten (både som stor kund och som konkurrent till dem) skulle kunna försvaga deras konkurrensposition, exempelvis genom att gynna sina egna leverantörer i de kontrakt där Astrium är huvudentreprenör och/eller genom att före- skriva hårdare kontraktsvillkor för utomstående leveran- törer. Annan utrustning än mekaniska hjul (74) (75) Problemen på detta område gäller potentiellt all utrust- ning som någon av parterna eller något av deras moder- företag för närvarande tillverkar och som den andra par- ten (eller båda parterna) också köper från oberoende leverantörer. Sådan utrustning inbegriper mekaniska hjul, solgeneratorer, jord- och solceller, kemisk framdriv- ningsutrustning (apogeummotorer, bränsletankar, drivra- keter) m. m. Förutom vad gäller mekaniska hjul finns det dock ingenting som tyder på att åtgärden skulle ge par- terna en dominerande ställning. För det första skulle alla försök från Astriums sida att gynna sina egna leverantörer allvarligt hämmas av att valet av leverantörer, enligt ESA:s upphandlingsregler, vanligtvis sker i öppen konkurrens som övervakas av ESA. Ett eventuellt gynnande av egna leverantörer skulle vara desto svårare, eftersom rätten att välja leverantör i det fall att huvudentreprenören skulle vilja lämna anbud L 314/10 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 på någon utrustning vanligtvis fråntas denne och i stället överförs till en av ESA utsedd utvärderingspanel. (82) (76) (77) För det andra levereras de flesta produkterna även av företag utanför Frankrike, Tyskland och Förenade kunga- riket (där Astrium har verksamhet). Tillämpningen av juste retour-principen som styr ESA:s upphandling och enligt vilken leverantörer i alla deltagande länder skall tilldelas en viss andel av kontraktsvärdet, skulle allvarligt begränsa Astriums möjligheter att med avseende på den ifrågavarande utrustningen gynna sina egna leverantörer eller pålägga oberättigade kontraktsvillkor. Slutligen synes det att vissa leverantörer för närvarande inte i första hand säljer de berörda produkterna till MMS eller DASA. Dessa leverantörer skulle därför förbli kon- kurrenskraftiga även om Astrium lyckades gynna sina egna leverantörer. Det är till och med troligt att konkur- rensläget för leverantörerna skulle bli ännu bättre efter åtgärden, eftersom konkurrerande huvudentreprenörer (som Alcatel Space och Alenia) förmodligen föredrar att köpa från oberoende leverantörer. (78) Mot bakgrund av ovanstående och med beaktande av den kombinerade effekten av de tre elementen såsom de beskrivs ovan, verkar det som om den anmälda åtgär- den, utom för mekaniska hjul, varken skapar eller för- stärker någon dominerande ställning på marknaderna för satellitutrustning som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. Mekaniska hjul (79) (80) På europeisk nivå finns det endast två tillverkare av mekaniska hjul: MMS, som inte säljer mekaniska hjul utan använder dem för egna ändamål, och Teldix, ett tyskt företag som säljer till de flesta europeiska huvud- entreprenör (liksom till kunder utanför Europa). En betydande del av Teldix försäljning sker genom par- terna, och företaget uppger att skalekonomi är av vikt för produktionen av mekaniska hjul. följaktligen verkar det som om Teldix konkurrenskraft skulle undergrävas på ett allvarligt sätt om den sammanslagna enheten skulle besluta att begränsa köpen från Teldix och i stället köpa av MMS. (81) Det verkar även som om Teldix inte i någon högre grad skulle skyddas av ESA:s upphandlingsregler (eftersom största delen av Teldix försäljning gäller kommunika- tionssatelliter, som inte omfattas av ESA:s regler), och inte heller av principen om juste retour (eftersom Teldix är ett tyskt företag). Följaktligen har kommissionen påvisat allvarliga risker för att parterna, efter åtgärden, skulle kunna allvarligt försvaga konkurrenskraften för deras enda konkurrent på området för mekaniska hjul. Detta skulle leda till ska- pande av en dominerande ställning inom försäljningen skulle av mekaniska hjul begränsa den effektiva konkurrensen i EES. i Europa, vilket allvarligt (83) Då parterna underrättades om dessa farhågor, erbjöd de sig att genomföra en motåtgärd som beskrivs utförligt i bilagan. Motåtgärden innebär att MMS säljer ut sin verk- samhet på området för mekaniska hjul (inklusive materi- ella tillgångar, leverans- och försäljningskontrakt, imma- teriella äganderätter och personal). (84) Denna motåtgärd innebär att MMS verksamhet på områ- det för mekaniska hjul upphör. Åtagandet kommer följ- aktligen, om det uppfylls, att undanröja kommissionens farhågor för att den föreslagna koncentrationen skulle skapa en dominerande ställning på marknaden för mekaniska hjul i Europa. KONKURRENSBEDÖMNING MED AVSEENDE PÅ SATELLITER OCH SATELLITUTRUSTNING FÖR MILITÄRA ÄNDAMÅL (85) Militära satelliter har vanligtvis liknande uppdrag som kommersiella och institutionella satelliter. De använder sig vanligtvis av samma plattformar som civila satelliter, men kräver särskilda anpassningar i fråga satellitens till- förlitlighet, dataskydd o. d. på grund av denna tekniska likhet, de låga försäljningsvolymerna av militära satelliter och förekomsten av betydande skalekonomiska effekter i rymdsektorn, tycks det som om konkurrenskraft på huvudentreprenörsnivån för militära satelliter vanligtvis förutsätter en betydande verksamhet på motsvarande civila tillämpningsområden. Det gäller särskilt militära kommunikationssatelliter, som vanligtvis bygger på samma plattformar som civila produkter, och där skal- ekonomiska effekter genom ”standardiserade” lösningar är av särskild vikt. (86) Av samma skäl som anfördes ovan, finns det ingenting som tyder på att åtgärden skulle kunna få negativa följ- der för konkurrensen beträffande militära forsknings och övervakningssatelliter eller på den öppna marknaden för militära kommunikationssatelliter. Det finns heller ing- enting som tyder på att åtgärden skulle skapa eller för- stärka någon dominerande ställning på utrustningsnivån. För det första, eftersom MMS och DASA inte verkar i samma medlemsstater, kommer åtgärden inte att väsent- ligt påverka konkurrensförhållandena för produkter (framför allt viktiga utrustningsprodukter) med en natio- nell geografisk marknad. För det andra överstiger parter- 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/11 (87) (88) (89) (90) nas marknadsandelar för utrustning med en global geo- grafisk marknad inte [20–30 %]*. Kommissionen har dock påvisat allvarliga risker för att åtgärden skulle kunna skapa eller förstärka en domine- rande ställning för MMS på den franska marknaden för militära kommunikationssatelliter, där upphandlingen sker genom öppen konkurrens mellan MMS och Alcatel Space på huvudentreprenörsnivån. På den marknaden grundar sig Alcatel Spaces nuvarande modeller på en standardplattform, Spacebus 3000. DASA levererar ett antal delsystem och utrustning för denna plattform, och verkar framför allt vara den enda styrsystem (12), leverantören ombordmonterade enhetliga framdrivningssystem (13) och kemiska drivra- keter (14). av (93) (94) Kommissionens undersökning visar att det skulle kunna bli svårt och/eller medföra betydande extra kostnader och dröjsmål för Alcatel Space att finna en alternativ leverantör av de ovannämnda produkterna (särskilt vad gäller ombordmonterade styrsystem, som vanligtvis inte säljs på den öppna marknaden, utan konstrueras direkt av huvudentreprenören som en del av systemverksamhe- ten). På kort sikt är Alcatel Space därför beroende av leveranser från DASA för sin affärsverksamhet på områ- det för militära kommunikationssatelliter. Efter åtgärden skulle den sammanslagna enheten således vara både leverantör och konkurrent till Alcatel Space. Detta skulle ge DASA incitament att begränsa, höja pri- serna på eller sänka kvaliteten på sina leveranser till Alcatel Space och på så sätt försvaga dess konkurrens- läge och möjligtvis utestänga Alcatel Space från huvud- entreprenörsnivån. eftersom Alcatel Space är MMS enda konkurrent på huvudentreprenörsnivån i Frankrike, skulle det efter åtgärden inte finnas något alternativ till Astrium. Det finns starka indicier för att detta skulle skapa en dominerande ställning på området för militära kommunikationssatelliter i Frankrike, vilket allvarligt skulle begränsa den effektiva konkurrensen i den med- lemsstaten. (91) Då parterna underrättades om dessa farhågor, erbjöd de sig att genomföra en motåtgärd som beskrivs utförligt i bilagan. Motåtgärden innebär att DASA beviljar licenser utan ensamrätt tillverkning och försäljning av ombordmonterade styrsystem, enhetliga framdrivnings- system och kemiska drivraketer. för (92) Denna motåtgärd kommer att möjliggöra en alternativ leveranskälla för de ifrågavarande produkterna och för- hindra eventuella negativa effekter av uppgörelsen. Detta åtagande kommer följaktligen, om det uppfylls, att undanröja kommissionens farhågor för att den före- slagna koncentrationen skulle skapa en dominerande ställning på den franska marknaden för militära kom- munikationssatelliter. B. RYMDINFRASTRUKTUR RELEVANTA PRODUKTMARKNADER Rymdinfrastruktur omfattar bemannade och obeman- nade rymdsystem som används flera gånger för olika uppdrag, främst för forskning i rymdförhållanden (mik- rogravitation, vakuum, strålning), men även tillämpad teknik och tester i omloppsbana. Till skillnad från satelli- ter är rymdinfrastruktursystem inte konstruerade för ett särskilt uppdrag, utan för flera på varandra följande uppdrag med samma grundsystem. I en del fall (som bemannade rymdstationer) måste man även räkna med mänsklig verksamhet ombord. Eftersom rymdinfrastruk- tur främst används för forskningsändamål och sällan har direkta kommersiella tillämpningar, består köparna av rymdinfrastruktur främst av rymdorganisationer, som NASA, ESA och europeiska nationella rymdorganisatio- ner. för livsmiljöer skötta laboratorier eller Rymdinfrastruktur kan delas upp i följande fem huvud- i) obemannade återanvändbara eller produktkategorier: återvinningsbara FoU (exempelvis plattformar rörande mikrogravitation), ii) bemannade eller av männi- skor (exempelvis rymdstationer), iii) underhållssystem (exempelvis system som används för leveranser av utrustning eller förbruk- ningsprodukter till rymdstationer), iv) nyttolast (exem- pelvis anläggningar som används i ett rymdsystem för experimentell forskning under rymdförhållanden), och v) infrastruktur för rymdbaser (exempelvis infrastrukturele- ment, såsom livsmiljöer, rymdfordon o. d. , för beman- nade planetära och interplanetära expeditioner). (12) Detta styrsystem innehåller program- och hårdvara för att bearbeta data om satellitens positions- och bankontrollsystem. Det är en vik- tig del av plattformen och anses vanligen vara en del av den kärn- teknologi som en huvudentreprenör måste ha tillgång till för att förbli konkurrenskraftig. (13) Det enhetliga framdrivningssystemet är delsystemet för framdriv- ning av en satellit. Det placerar satelliten i bana och används för att korrigera dess position och bana under satellitens livstid. Del- systemet för framdrivning består i sin tur av flera produkter, inklu- sive motorer, drivraketer och bränsletankar. (14) De kemiska drivraketerna ingår i delsystemen för framdrivning. (95) Parterna hävdar att rymdinfrastruktur hör till produkt- marknader som måste skiljas från satelliter, eftersom rymdinfrastruktur till skillnad från satelliter konstrueras för upprepad användning och därför måste kunna i fråga om bemannade rymdsystem, underhållas eller, uppfylla särskilda säkerhetskrav. Resultaten av kommis- L 314/12 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 sionens undersökning bekräftar definitivt denna uppfatt- ning. KONKURRENSBEDÖMNING (96) Parterna gör även gällande att det inte är nödvändigt att särskilja de ovannämnda produktkategorierna, eftersom alla aktörer på marknaden kan stå som huvudentrepre- nörer i alla dessa segment. dock (97) Även om de större huvudentreprenörerna (t. ex. MMS, DASA och Alenia) tycks ha kapacitet att vara aktiva i alla produktkategorier, kommissionens tyder undersökning på att en distinktion bör göras mellan de mindre produktkategorierna (obemannade återanvänd- bara eller återvinningsbara plattformar och nyttolaster, med ett sammanlagt kontraktsvärde på vanligtvis mindre än 50 miljoner euro) och de större produktkategorierna (särskilt bemannade eller av människor skötta laborato- rier eller livsmiljöer med ett kontraktsvärde som ofta överstiger 500 miljoner euro). Det beror på att huvud- entreprenörer med verksamhet i de mindre produktkate- gorierna (t. ex. Kayser-Threde, Carlo Gavazzi eller OHB Systems) kanske inte har den kompetens eller de finansi- ella resurser som krävs för produktion av större system och vanligen koncentrerar sin affärsverksamhet som huvudentreprenörer till de mindre produktkategorierna. Det beror också på att konkurrensförhållandena för större produkter tycks skilja sig från dem för mindre produkter: framför allt tycks valet av huvudentreprenö- rer för större element till största delen basera sig på nationella industripolitiska hänsyn, medan entreprenörer för mindre infrastrukturprodukter tycks väljas genom öppen, konkurrensutsatt upphandling. (98) För bedömningen av detta ärende är det dock inte nöd- vändigt att ytterligare avgränsa de relevanta produkt- marknaderna för rymdinfrastruktur, eftersom den effek- tiva konkurrensen enligt alla prövade alternativa mark- i EES nadsdefinitioner inte skulle begränsas allvarligt eller någon betydande del därav. RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER (99) Såsom nämndes i skäl 93 köps rymdinfrastruktur av rymdorganisationer, särskilt ESA. Upphandlingen av rymdinfrastruktur och utrustning skall därför ske enligt principen om juste retour, och konkurrensen mellan leve- rantörer av rymdinfrastruktur system är organiserad på grundval av alleuropeiska program. (101) Rymdinfrastruktursystem gäller vanligtvis skräddarsydda produkter som utvecklas och tillverkas genom nationella eller internationella program som upphandlas av rymd- organisationer för mycket specifika tillämpningar. I prak- tiken anknyter alla ESA:s nuvarande och godkända fram- tida rymdinfrastrukturprogram till utvecklingen av den internationella rymdstation (International Space Station, ISS) som byggs gemensamt av Förenta staterna, Ryss- Japan, Kanada och Brasilien. Närmare land, Europa, bestämt skall ESA för ISS bygga Columbus Orbital Faci- lity (ett av människor skött laboratorium). De första delarna till ISS sköts upp och monterades ihop i decem- ber 1998. Man räknar med att stationen skall vara färdig år 2005. (102) Marknaderna för rymdinfrastruktur har vissa känne- tecken gemensamma med marknaderna för institutio- nella satelliter. För det första utvecklas och produceras rymdinfrastrukturprodukter genom projekt i flera faser som upphandlas av rymdorganisationer. Det är fråga om anbudsmarknader där konkurrensförhållandena bestäms av förekomsten av anbudsgivare som kan erbjuda trovär- diga alternativ till parternas produkter. För det andra gäller principen om juste retour för rymdinfrastruktur- program på samma sätt som för institutionella satelliter. (103) Marknaderna för rymdinfrastruktur kan dock i vissa avseenden skilja sig från dem för institutionella satelliter. För det första tycks tillämpningen av juste retour-princi- pen vara mindre flexibel än i fråga om institutionella satelliter och de nationella bidragen kan vara mycket större än för institutionella satelliter (upp till 59 % för Nederländernas bidrag till European Robotic Arm). Sam- innebär detta att möjligheterna för huvud- mantaget entreprenörer i flera medlemsstater att konkurrera är mer begränsade än i fråga om institutionella satelliter. Detta bekräftas ytterligare av att den konkurrensutsatta upphandlingen, enligt kommissionens undersökning, i utvecklingsprogrammet för ISS i praktiken var begränsad till genomförbarhetsstudier, mindre infrastrukturdelar och tjänster. (100) Följaktligen är marknaderna för rymdinfrastruktur euro- peiska. För bedömningen av detta ärende är det dock inte nödvändigt att ytterligare avgränsa de relevanta geo- grafiska marknaderna för rymdinfrastruktur, eftersom den effektiva konkurrensen inte skulle begränsas allvar- ligt i EES eller någon betydande del därav även om de geografiska marknaderna vore nationella. (104) Vidare framgår det även att rymdinfrastrukturprogram- men (i synnerhet större produkter som bemannade livs- miljöer) är mycket färre och större (upp till 700 miljo- ner euro) än programmen för institutionella satelliter. De rymdinfrastrukturprodukter som skall tillverkas eller utvecklas inom överskådlig framtid kommer därför att härröra från de få befintliga eller kommande ESA-pro- 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/13 grammen och uppgörelsens effekter på konkurrensen måste följaktligen bedömas i anknytning till dessa pro- gram. Större rymdinfrastruktursystem (105) MMS, Aérospatiale-Matra och DASA levererar huvud- delen av de större europeiska elementen med anknyt- ning till ISS (exempelvis är DASA totalentreprenör för Columbus Orbital Facility). Av denna anledning stod par- terna och Aérospatiale-Matra för [60–70 %]* av värdet av de europeiska rymdinfrastrukturprogrammen under perioden 1996–1998. Andra huvudentreprenörer är Ale- nia (omkring 30 %), som också kan erbjuda produkter i alla kategorier, och i mindre utsträckning Kayser Threde, OHB Systems, Fokker Space och Carlo Gavazzi, för mindre produkter (främst tillhörande nyttolasten). begränsades I synnerhet (106) För det första verkar det dock som om den konkurrens- utsatta upphandlingen i utvecklingsprogrammet för ISS i genomförbarhetsstudier, till praktiken mindre infrastrukturdelar och tjänster. i fråga om större system tycks valet av huvudentreprenö- rer ha skett på grundval av nationella industripolitiska hänsyn och förhållandet mellan nya och tidigare beställ- ningar snarare än på öppen konkurrens. I det samman- hanget verkar det som om parternas och Aérospatiale- Matras sammanlagda andelar av försäljningen i stort sett motsvarar nivån på de sammanlagda franska och tyska bidragen till utvecklingsprogrammet för ISS [65–75 %]*, snarare än tidigare framgångar i konkurrensen. (107) För det andra tycks åtgärden inte få några negativa effek- ter på befintliga program för större rymdinfrastruktur- produkter, där huvudentreprenörer och leverantörer redan har valts och kontraktsvillkoren bestämts. Åtgär- dens effekter på konkurrensen måste därför bedömas i förhållande till framtida produkter, som skall tas fram inom ramen för befintliga och inom överskådlig framtid kommande utvecklingsprogram. (108) För det tredje kommer åtgärden inte att påverka konkur- rensförhållandena på huvudentreprenörsnivå i kom- mande europeiska program, eftersom fördelningen av ansvarsuppgifterna på huvudentreprenörsnivå för dessa program enligt ESA har bestämts redan på förhand. De större rymdinfrastrukturprogram som sannolikt kommer att beställas fram till år 2005 rör utnyttjandet av ISS och utvecklandet av en returfarkost för besättningen. De större huvudentreprenörerna för utvecklingen av ISS (Aérospatiale-Matra, DASA, MMS och Alenia) har bildat ett konsortium för programmet för utnyttjande av ISS, och andra delar av dessa program är i praktiken en fort- sättning på tidigare program. (109) Slutligen tycks åtgärden inte begränsa ESA:s valmöjlighe- ter i fråga om eventuella andra program. Det beror på att valet av huvudentreprenörernas nationalitet, i enlig- het med tidigare praxis, förmodligen kommer att grun- das på nationella industripolitiska hänsyn (och Aérospa- tiale-Matra och MMS å ena sidan och DASA å den andra har inte juridiskt säte i samma medlemsstater) och för- hållandet mellan nya och tidigare beställningar. (110) Av det ovanstående framgår det att den anmälda åtgär- den varken skapar eller förstärker någon dominerande ställning på marknaderna för större rymdinfrastruktur- system, som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. Mindre rymdinfrastruktursystem (111) Såsom påpekades i skäl 97, tycks konkurrensförhållan- dena för mindre rymdinfrastruktursystem skilja sig från dem för större rymdinfrastrukturprodukter och tycks i synnerhet i högre grad grunda sig på öppen konkurrens. Inom dessa system kommer åtgärden att leda till över- lappningar i fråga om nyttolastprodukter, där parterna och Aérospatiale-Matra, enligt de uppgifter som parterna lämnat, tillsammans stått för [35–45 %]* av volymen och [55–65 %]* av värdet av de utvecklingskontrakt som ESA fördelat sedan 1996. (112) Men för det första tycks åtgärden inte få några negativa effekter på befintliga program, eftersom den industriella organisationen och kontraktsvillkoren för dessa program redan har bestämts. (113) För det andra kommer parterna, i fråga om de framtida produkter för vilka tillämpningen av juste retour-princi- pen medger en viss konkurrens, att förbli utsatta för konkurrerande anbud från andra huvudentreprenörer, bl. a. Alenia ([20–25 %]* av volymen och [20–25 %]* av kontraktens värde) samt Carlo Gavazzi, OHB och Kay- ser-Threde. Alla dessa företag tycks ha tillräcklig expertis och förmåga att lämna anbud som huvudentreprenörer för nyttolastprodukter, och de har alla nyligen vunnit kontrakt som huvudentreprenörer på detta område. (114) Av det ovanstående framgår det att den anmälda åtgär- den varken skapar eller förstärker någon dominerande ställning på marknaderna för mindre rymdinfrastruktur- system, som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. L 314/14 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 C. BÄRRAKETER OCH UPPSKJUTNINGSTJÄNSTER hänvisning till att dessa produkter är speciellt konstrue- rade för Ariane och att det därför inte finns någon öppen marknad för dem. RELEVANTA PRODUKTMARKNADER Uppskjutningstjänster (115) Rymdsystem placeras i stabila banor med hjälp av fler- stegsraketer som använder framdrivningssystem med fast eller flytande bränsle. I stort sett kan man skilja på två olika typer av bärraketer: förbrukningsbärraketer (expen- dable launch vehicles, ELV), som förbrukas under uppskjut- ningen, och helt eller delvis återanvändbara bärraketer (reusable launchers, RLV). ELV kan också delas upp i tre produktgrupper, beroende på den mängd nyttolast som bärraketen kan sända upp i bana: små bärraketer kan sända upp 2 000 kg nyttolast i LEO (Low Earth Orbit, låg bana runt jorden), medelstora bärraketer nyttolaster med en vikt på 2 000–6 000 kg i LEO och MEO (Me- dium Earth Orbit, bana på medellångt avstånd från jor- den) och bärraketer för tung last nyttolaster på mer än 4 000 kg i GEO (Geostationary Earth Orbit, geostationär bana runt jorden) eller flera små satelliter i LEO. (116) I beslutet om Astrolink (15) av den 25 juni 1999 konsta- terade kommissionen att kommersiella uppskjutningar måste skiljas från militära eller andra statligt garanterade uppskjutningar, som i allmänhet inte är öppna för kon- kurrens, trots att raketer av samma slags används. Kom- missionen påpekade också att marknaderna för kom- mersiella uppskjutningstjänster förmodligen är globala, eftersom kontrakt för sådana tilldelas genom globala anbudsförfaranden. (117) En del av de utomstående parter som besvarat kommis- sionens förfrågan anser att de uppskjutningar som utförs med små, medelstora respektive stora bärraketer utgör skilda produktmarknader. De framhöll särskilt att upp- skjutningar av GEO-satelliter kräver mycket kraftfulla bärraketer med en vikt på 500–800 ton. (120) Ariane-bärraketer utvecklas genom internationella (stats- finansierade) program i samarbete mellan vissa europe- iska länder (Arianes medlemsstater). Efter förberedande FoU och genomförbarhetsstudier består dessa program främst av en utvecklingsfas och en därpå följande pro- duktions- och uppskjutningsfas, i vilken Ariane-raketer byggda enligt den utprovade konstruktionen tillhanda- håller uppskjutningstjänster. Det har beslutats att ESA, som för tidigare program delegerat ansvaret för kon- struktionen till CNES, skulle ansvara för utvecklingsfasen för dessa program. Likaså har man beslutat att produk- tionsfasen för Ariane samt marknadsföringen och lanse- ringen av Ariane-raketen skulle överlåtas åt Arianespace SA, ett icke-börsnoterat franskt aktiebolag. (121) Leverantörerna av system och delsystem till Ariane-rake- ter utses vanligtvis under utvecklingsfasen och samma i allmänhet under produktions- leverantörer kvarstår fasen. Eftersom ESA ansvarar för utvecklingsfasen tilläm- pas principen om juste retour på upphandlingen och leverantörerna väljs på europeisk nivå. (122) Av kommissionens undersökning framgår att system- integratörerna och leverantörerna av vissa delsystem, på grund av den särskilda karaktären och betydelsen av expertisen och investeringarna i fråga om raketdelar av avgörande betydelse (såsom motorer), inte väljs genom konkurrensutsatta anbudsförfaranden, utan på grundval av expertis, kunnande och kompetens samt i förhållande till de finansiella bidragen från Arianes medlemsstater. Detta tyder på att det eventuellt inte finns någon öppen marknad på systemnivån eller för vissa viktiga delsys- tem. Det verkar dock även som om konkurrens kan förekomma på utrustningsnivån och beträffande vissa delsystem. Följaktligen tycks alla de produkter som upp- handlas genom konkurrensutsatta anbudsförfaranden höra till olika relevanta produktmarknader. (118) För bedömningen av detta ärende är det dock inte nöd- vändigt att ytterligare avgränsa de relevanta produkt- marknaderna för uppskjutningstjänster, eftersom den effektiva konkurrensen enligt alla prövade alternativa i marknadsdefinitioner inte skulle begränsas allvarligt EES eller någon betydande del därav. (123) För bedömningen av detta ärende är det dock inte nöd- vändigt att ytterligare avgränsa de relevanta produkt- marknaderna för system och delsystem för Ariane-rake- ter, eftersom den effektiva konkurrensen enligt alla prö- vade alternativa marknadsdefinitioner inte skulle begrän- sas allvarligt i EES eller någon betydande del därav. Uppskjutningssystem, delsystem och utrustning RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER (119) Aérospatiale-Matra, MMS och DASA levererar system (t. ex. raketsteg), delsystem (t. ex. framdrivningsutrustning, utrustning för attitydkontroll m. m. ) och utrustning till Ariane-bärraketer. Parterna påstår att det inte finns någon marknad för dessa system eller delsystem med Uppskjutningstjänster (15) Se ärende IV/M. 1564 – Astrolink. (124) Parterna hävdar att marknaden för kommersiella upp- skjutningstjänster är global, eftersom konkurrensen om 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/15 uppskjutningstjänster sker i global skala, där kunderna kan välja mellan bärraketer från institutionella enheter (t. ex. Arianespace) och från privata företag. Denna slut- sats bekräftas i stort sett av resultaten av kommissionens undersökning, som tyder på att kommersiella uppskjut- ningstjänster bjuds ut på global nivå. exempelvis tycks mer än två tredjedelar av Arianespaces kommersiella för- säljning gå till kunder utanför EES. Följaktligen är mark- naden för kommersiella uppskjutningstjänster global. Uppskjutningssystem, delsystem och utrustning (125) Såsom förklarades i skäl 121 sker valet av leverantörer av delsystem och utrustning till Ariane-raketer vanligtvis under utvecklingsfasen och regleras av juste retour-princi- pen. Konkurrensen om dessa produkter tycks alltså äga rum på europeisk nivå. KONKURRENSBEDÖMNING Uppskjutningstjänster (126) Aérospatiale-Matra, MMS och DASA erbjuder uppskjut- ningstjänster genom sina andelar i Arianespace Partici- pations SA (som kontrollerar Arianespace SA, det före- tag som ansvarar för Ariane-raketens produktionsfas och för marknadsföring och uppskjutning av raketerna i Ariane-familjen). Vidare har DASA gemensam kontroll över Eurockot Launch Service GmbH, ett företag som bildades 1998 för att upphandla uppskjutningstjänster för LEO-satelliter med Rockot, små bärraketer av rysk tillverkning. Slutligen har Aérospatiale-Matra gemensam kontroll över Vega Spazio SpA, ett företag med syfte att utveckla en liten bärraket för att komplettera Arianes- paces produktsortiment, och har en aktiepost i Starsem, ett företag som bildats för att kommersialisera uppskjut- ningar av LEO- och MEO-satelliter med de ryska medel- stora Soyuz-bärraketerna. (127) Det finns dock ingenting som tyder på att deras moder- företag skulle kunna ha gemensam kontroll över Aria- nespace. […]*. (128) I detta sammanhang kan man konstatera att om de upp- skjutningar som görs med små och medelstora bärrake- ter och bärraketer för tunga laster skulle utgöra tre skilda produktmarknader, skulle åtgärden endast skapa överlappningar med avseende på området för små bärra- keter, där Eurockot Launch Service GmbH och Vega Spazio är verksamma. Vidare har Eurockot Launch Ser- vice GmbH alldelens nyligen inlett sin verksamhet i denna sektor, medan Vega Spazio ännu inte utvecklat någon bärraket och företaget tycks vara hotat efter det att CNES, en viktig bidragsgivare, nyligen meddelade att man inte längre deltar i detta projekt. (129) Om det på motsvarande sätt skulle finnas endast en pro- duktmarknad för uppskjutningstjänster, skulle åtgärden inte leda till någon dominerande ställning, eftersom Eurockots marknadsandel (i fråga om antalet beställning- ar) skulle vara [< 10 %]* och Starsems andel uppskatt- ningsvis [5–15 %]*. (130) Av det ovanstående framgår att den anmälda åtgärden varken skapar eller förstärker någon dominerande ställ- ning på marknaderna för uppskjutningstjänster, som skulle leda till att den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav skulle begränsas allvarligt. Uppskjutningssystem, delsystem och utrustning (131) Under de senaste 25 åren har två bärraketer utvecklats i Europa: Ariane 1–4 (första uppskjutningen 1979) och Ariane 5 (som togs i kommersiell drift i december 1999). (132) Förutom aktieposten i Arianespace-koncernen deltar parterna och deras moderföretag i en rad verksamheter rörande Ariane-raketerna. För det första är Aérospatiale- Matra, på huvudentreprenörsnivån, architecte industriel för Ariane-raketerna, och ger särskilt viss teknisk assistans till CNES (som ansvarar för konstruktionen i utveck- lingsfasen för Ariane-raketerna) och Arianespace (som ansvarar för produktion, marknadsföring och uppskjut- ning av Ariane-raketerna). För det andra är Aérospatiale- Matra, MMS och DASA på systemnivå ansvariga för integreringen av de flesta stegen i de nu aktuella bärra- keterna Ariane 4 och Ariane 5. Slutligen levererar alla dessa företag, Aérospatiale-Matra, MMS och DASA, viss utrustning till bärraketerna Ariane 4 och Ariane 5. (133) Såsom förklarades i skäl 120 utvecklas och produceras Ariane-raketer genom internationella (statligt finansiera- de) program, i vilka leverantörerna väljs under utveck- lingsfasen och vanligen kvarstår oförändrade under de påföljande produktions- och uppskjutningsfaserna. åtgär- den kommer inte att få några negativa effekter på existe- rande bärraketer, eftersom leverantörerna redan valts ut under utvecklingsfasen och produktionskontrakten redan har tecknats. Åtgärdens effekter på konkurrensen måste framtida produkter, förhållande till därför bedömas i som skall tas fram inom ramen för befintliga och inom överskådlig framtid kommande utvecklingsprogram. (134) Vad gäller befintliga utvecklingsprogram, tycks den enda verksamheten att förvänta inom överskådlig tid gälla det aktuella programmet ”Ariane-plus”, som har till syfte att öka nyttolastkapaciteten för Ariane 5-bärraketen och väntas pågå till år 2006. Detta program gäller främst L 314/16 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 utvecklandet av ett nytt kryogent övre steg (kallat ESC) för Ariane 5 och en ny kryogen motor (kallad VINCI) för detta steg. (135) De huvudsakliga ansvarsuppgifterna för detta program (inklusive valet av ESC-integratör och leverantör av VIN- CI) tycks redan ha fördelats. Men eftersom leverantörer av en del delsystem och utrustningsprodukter ännu inte utsetts och eftersom DASA är ESC-integratör och Aéro- spatiale-Matra deltar i en del av de budgivningar om leveranser av delsystem och utrustning som fortfarande pågår (särskilt tanken för flytande syre för det nya övre steget och intertankstrukturen), är det nödvändigt att undersöka om åtgärden skulle kunna leda till att DASA väljer Aérospatiale-Matra till förfång för andra konkurre- rande leverantörer och om detta val skulle kunna leda till att en dominerande ställning skapas eller förstärks. (136) DASA:s möjligheter att gynna Aérospatiale-Matra tycks dock vara mycket begränsade. Det beror på att DASA:s främsta möjligheter till en sådan snedvridning av kon- kurrensförhållandena skulle vara att definiera produkt- specifikationerna och utvärderingskriterierna så att egna leverantörer gynnas, vilket dock inte längre är möjligt eftersom dessa redan har definierats. Dessutom tycks det vara svårt för DASA att ändra antingen dessa kriterier eller specifikationer eller resultaten av utvärderingen, eftersom valet av leverantörer av utrustning i utveck- lingsfasen skall godkännas av CNES, som tycks ha till- räcklig expertis för att upptäcka eventuella snedvridning- ar. (137) Slutligen är leverantörerna i alla fall (och till och med för eventuella andra, framtida utvecklingsprogram för bärraketer) beroende av ett mycket begränsat antal sofis- tikerade kunder (för tillfället endast CNES och Ariane- space för Ariane-raketer) och det tycks råda effektiv kon- kurrens på området för uppskjutningstjänster, vilket bekräftas av de stora variationerna i marknadsandelar och den tydliga och kraftiga sänkningen av enhetspri- I detta sammanhang tycks serna för uppskjutningar. CNES och Arianespace ha tillräcklig motverkande köp- kraft för att lägga band på sina leverantörers konkur- rensbeteende, liksom starka incitament för att använda denna styrka (som ytterligare bekräftas av de aktuella åtgärderna för att öka Ariane 5-raketens prestanda och minska dess kostnader), och det tycks inte finnas några möjligheter för leverantörerna att höja priserna eller pålägga oacceptabla kontraktsvillkor. (138) Det kan även vara möjligt att ytterligare en bärraket utvecklas i Europa inom överskådlig framtid, som skulle komplettera Ariane-familjen. Den hittills starkaste kandi- daten för ett sådant program är Vega Spazio, en liten bärraket. Aérospatiale-Matra deltar i detta program genom sin gemensamma kontroll (tillsammans med Fiat Avio) av Vega Spazio SpA, det företag som skall utveckla denna bärraket. Men Vega Spazio-programmet är allvar- ligt hotat, såsom förklarades i skäl 128, eftersom CNES, en viktig bidragsgivare, nyligen meddelat att man inte längre deltar i projektet. Vidare finns det ingenting som tyder på att åtgärden skulle kunna få någon avgörande effekt på detta program, då upphandlingen och valet av leverantörer till en eventuell ny bärraket sannolikt skulle bestämmas av juste retour-hänsyn, och då varken Frank- rike eller Tyskland längre deltar i programmet. Slutligen tycks i vilket fall som helst de överväganden som gjorts ovan beträffande förekomsten av effektiv konkurrens på marknaderna längre ned i värdekedjan för uppskjut- ningstjänster även vara tillämpliga på små bärraketer och de skulle därför sannolikt allvarligt begränsa alla för- sök från någon utrustningsleverantör eller systemintegra- tör att dominera marknaden. (139) Av det ovanstående framgår att den anmälda åtgärden varken skapar eller förstärker någon dominerande ställ- ning på marknaderna för system, delsystem och utrust- ning för uppskjutningar som skulle leda till att den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav skulle begränsas allvarligt. D. MARKSEGMENTET RELEVANTA PRODUKTMARKNADER inbegriper (140) Marksystem omfattar alla markbaserade anläggningar för i fråga om rymd- att stödja driften i rymdsegmentet. infrastruktur logistik, underhåll och reparationer, nyttolastintegration och kon- troll av rymdinfrastruktur, och i fråga om satelliter kan de omfatta antingen styrning och kontroll av rymdfar- kosten eller alternativt tillhandahållande av ett gränssnitt (nämligen överföring av röst- och datasignaler) till satel- liter eller farkoster i omloppsbana. funktioner sådana (141) Även om marksystem kan köpas tillsammans med i samband med nyckelfärdiga rymdsegmentet, särskilt totalentreprenader, kan marksystem och satelliter även säljas separat. Exempelvis köper kunder som redan har flera satelliter i drift ofta inte nya marksystem, utan moderniserar eller ersätter endast föråldrad utrustning. Likaså kan kunder som köper rymdsegment och mark- segment välja olika leverantörer för dessa. följaktligen hör mark- och rymdsegmenten till olika produktmark- nader. (142) Parterna menar att man bör skilja mellan marksystem satelliter, rymdinfrastruktur och marksystem för för eftersom marksegment för rymdinfrastruktur måste upp- 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/17 fylla mycket specifika krav med avseende på kommuni- kation och säkerhet (särskilt i fråga om system som skall fungera tillsammans med en miljö som sköts av männi- skor) och därför i allmänhet består av större system med särskild funktionalitet, programvara, användargränssnitt och utrustning. (143) I överensstämmelse med tidigare beslut av kommissio- nen (16) hävdar parterna även att markstationer kan delas upp i två olika kategorier: dels markstationer som styr och kontrollerar rymdfarkoster, dels markstationer som tillhandahåller ett gränssnitt (för verfring av röst- och datasignaler) till rymdsegmentet. (144) Dessa definitioner bekräftas i stort sett av resultaten av kommissionens undersökning. För bedömningen av detta ärende är det dock inte nödvändigt att ytterligare avgränsa de relevanta produktmarknaderna för markseg- mentet, eftersom den effektiva konkurrensen enligt alla prövade alternativa marknadsdefinitioner skulle i EES eller någon betydande del begränsas allvarligt därav. inte RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER (145) Parterna säger att marksystem för kommersiella kom- munikationssatelliter säljs till huvudentreprenörer för eller operatörer av satelliter av tillverkare i Europa och Förenta staterna. Därför menar de att det finns en global marknad för marksystem för kommersiella kommunika- tionssatelliter. Parterna menar även att emedan leveran- ser av rymdinfrastruktur och forsknings- och övervak- ningssatelliter till ESA regleras av principen om juste retour, omfattar marknaderna för marksystem för rymd- infrastruktur och forsknings och övervakningssatelliter vanligtvis hela EES. Slutligen hävdar parterna att den militära sektorn vanligtvis upphandlar marksystem på en begränsad geografisk grundval, som kan vara natio- nell eller multinationell för vissa program. (146) Detta överensstämmer med kommissionens beslut (17), där det framgår att huvudkategorierna av köpare av civila marksystem är de nationella eller internationella rymdorganisationerna samt privata operatörer, medan de främsta köparna av militära markstationer är natio- nella försvarsministerier. Medan rymdbyråer och -organi- sationer och militära kunder vanligtvis upphandlar marksystem av inhemska huvudentreprenörer, är kom- mersiella operatörer benägna att upphandla sina system på global bas. (16) Se t. ex. ärende IV/M. 496-Marconi-Finmeccanica (EGT C 253, 10. 9. 1994, s. 10) eller IV/M. 1185-Alcatel/Thomson-CSF-SCS (EGT C 272, 1. 9. 1998, s. 5). (17) Se t. ex. ärende IV/M. 1185-Alcatel/Thomson-CSF-SCS, fotnot 16. KONKURRENSBEDÖMNING (147) Kontrollsystem för satelliter består av två större delsys- tem, ett satellitkontrollcentrum (som i allmänhet är belä- get i satellitoperatörens lokaler och innehåller program- vara, datorer och styrgränssnitt) och en eller flera kon- trollstationer (som tillhandahåller länken till satelliten och framför allt inkluderar radiofrekvensutrustning). (148) I denna sektor är MMS verksamt på huvudentreprenörs- nivån, där företaget erbjuder integrerade kontrollsystem, och på nivån för delsystem, där man erbjuder kontroll- centra att infogas i kontrollsystem för kommunikations- satelliter. Även DASA är verksamt på nivån för delsys- tem, där företaget tillverkar radiofrekvensutrustning för kontrollstationer för kommunikationssatelliter genom sin andel i Nortel DASA Network Systems, ett samrisk- företag tillsammans med Nortel Networks Corporation. (149) Åtgärden leder därför till en vertikal integration av MMS tillverkning av kontrollsystem för kommunikationssatelli- ter och DASA:s tillverkning av radiofrekvensutrustning för kontrollsystem. Konkurrensen om leveranser av kommunikationssatelliter (och därmed marksystem för kommunikationssatelliter som levereras i samband med totalentreprenader) sker dock på global nivå, och MMS andel av integrerade marksystem och DASA:s andel av radiofrekvensutrustningen är båda mindre än [5–15 %]*. (150) Åtgärden kan även skapa ett konglomerat på delsystem- nivån av MMS verksamheter på området för kontrollcen- tra och DASA:s verksamheter på området för radiofre- kvensutrustning för kontrollsystem. Parternas marknads- andelar överstiger dock inte i något av dessa segment [5–15 %]*, vare sig på europeisk eller global nivå. (151) Vad beträffar marknaderna för satellitanvändarsystem, kommer åtgärden att leda till en del överlappningar mel- lan MMS och Nortel DASA Network Systems på områ- dena för VSAT (som tillhandahåller gränssnittet till slut- kunden) och mobila terminaler (som har samma funk- tion som VSAT, men är konstruerade för mobil använd- ning). Parternas marknadsandelar överstiger dock inte på någon av dessa marknader [5–15 %]*, vare sig på euro- peisk eller global nivå. (152) Av det ovanstående framgår att den anmälda åtgärden varken skapar eller förstärker någon dominerande ställ- ning på marknaderna för marksegment för satelliter, som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effek- tiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. L 314/18 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 V. ÅTAGANDEN OCH BEDÖMNING VII. SLUTSATS (153) Den 24 januari 2000 erbjöd sig parterna att göra vissa åtaganden för att undanröja de problem rörande konkur- rensen som kommissionen hade påvisat. Den 25 februari 2000 överlämnade parterna en skrivelse med ändrade åtaganden med beaktande av vissa anpassningar som kommissionen krävt med anledning av framför allt resultaten av marknadsundersökningen. Den fullständiga texten med åtagandena är bifogad detta beslut. (154) Som beskrivs ovan i skälen 84 och 92 kommer dessa åtaganden, om de genomförs, att undanröja kommissio- nens farhågor för att den föreslagna koncentrationen skulle skapa en dominerande ställning på den franska marknaden för militära kommunikationssatelliter och på den europeiska marknaden för mekaniska hjul. (158) Kommissionen drar slutsatsen att de åtaganden som par- terna gjort är tillräckliga för att undanröja de problem rörande konkurrensen som kommissionen påvisat i sin undersökning av åtgärden och som beskrivs ovan. (159) I enlighet med artikel 8. 2 i koncentrationsförordningen och på villkor att de åtaganden som beskrivs ovan och som bifogas detta beslut infrias, förklaras därför åtgärden vara förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion, eftersom den inte skapar eller för- stärker någon dominerande ställning som skulle leda till en allvarlig begränsning av den effektiva konkurrensen i EES eller någon betydande del därav. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. VI. KOMPLETTERANDE BEGRÄNSNINGAR Artikel 1 (155) Parterna och deras moderföretag (Lagardère, Aérospa- tiale Matra, DaimlerChrysler och BAe) har slutit ett avtal om icke-konkurrens, enligt vilket de inte skall bedriva vissa verksamheter (exempelvis tillverkning av satelliter, rymdinfrastruktur och vissa delar och delsystem till satelliter) som bedrivs av Astrium. Denna klausul är gil- tig så länge som de berörda företagen äger en andel i Astrium-koncernen eller i något av dess moderföretag. (156) Genom denna begränsning understryks att parterna och deras moderföretag permanent upphör med den affärs- tilldelats Astrium. Avtalet verksamhet som exklusivt tycks dock omfatta mer än vad som direkt hör till och som krävs för att genomföra den anmälda koncentratio- nen, eftersom avtalet om icke-konkurrens förblir giltigt även om parterna eller deras moderföretag endast äger icke-kontrollerande andelar i Astrium eller dess moder- företag, dvs. även i fall där dessa företag inte har möjlig- het att utöva något bestämmande inflytande över Astri- um. (157) Detta avtal om icke-konkurrens hör direkt samman med och är nödvändigt för genomförandet av den anmälda koncentrationen och omfattas därför av detta beslut i den utsträckning som parterna eller deras endast moderföretag har ett kontrollerade inflytande i Astrium eller dess moderföretag. På villkor att de åtaganden som sammanfattas ovan och som beskrivs i detalj i bilagan fullständigt infrias, förklaras den kon- centration som anmäldes den 29 oktober 1999 och som består av skapandet av Astrium vara förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion. Artikel 2 Detta beslut riktar sig till Matra Marconi Space NV c/o Price Waterhouse Vooren Koninginnegracht 2514AA Haag Nederländerna DaimlerChrysler D-70546 Stuttgart Tyskland Utfärdat i Bryssel den 21 mars 2000. På kommissionens vägnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/19 BILAGA ÅTAGANDE Med nedan angivna förbehåll och om inte annat följer av deras rättigheter enligt gällande lagar och andra författningar gör Dasa Dornier Raumfahrt Holding GmbH (DDRH) och Matra Marconi Space NV (MMS) (gemensamt kallade parter- na) med avseende på den uppgörelse om Astrium som anmäldes till kommissionen den 29 oktober 1999 (uppgörelsen) det åtagande som beskrivs nedan (åtagandet). Detta åtagande träder i kraft då kommissionens beslut med godkännande av uppgörelsen mottagits (dagen för ikraftträ- dande). Parterna åtar sig att se till att följande åtgärder genomförs: 1. Enhetliga framdrivningssystem (”UPS”) Astrium NV eller något av dess dotterföretag (Astrium) skall, i enlighet med det förfarande som anges i bilagorna 1–4, bevilja en specialiserad tillverkare av delsystem/utrustning, […]*, en långfristig licens utan ensamrätt på alla DASA:s relevanta immateriella äganderätter (inklusive teknologi, know-how, tillverkningsprocesser, metoder och relevanta patent) för att tillverka och sälja UPS, såsom de för närvarande tillverkas av DASA eller närstående företag, för användning i plattformen Spacebus 3000. Som en del av licensen skall parterna se till att Astrium, på licens- tagarens begäran och till självkostnadspris, under en tillräckligt lång tid efter den dag då licensen beviljas, tillhanda- håller allt tekniskt bistånd som rimligen kan behövas för att göra det möjligt för licenstagaren att oberoende av Astrium med sin egen personal tillverka den ifrågavarande produkten och/eller tillhandahålla tjänsteintegration. 2. Kemiska drivraketer Som komplettering till UPS-licensen skall Astrium, i enlighet med det förfarande som anges i bilagorna 1–4, bevilja en specialiserad tillverkare av delsystem/utrustning, […], en långfristig licens utan ensamrätt på alla DASA:s rele- vanta immateriella äganderätter (inklusive teknologi, know-how, tillverkningsprocesser, metoder och relevanta patent) för att, för samma ändamål som anges i punkt 1 ovan, tillverka och sälja drivraketer baserade på tvåkom- ponentdrivmedel. Som en del av licensen skall parterna se till att Astrium, på licenstagarens begäran och till själv- kostnadspris, under en tillräckligt lång tid efter den dag då licensen beviljas, tillhandahåller allt tekniskt bistånd som rimligen kan behövas för att göra det möjligt för licenstagaren att oberoende av Astrium tillverka den ifrågavarande produkten med sin egen personal. 3. Mekaniska hjul i Förenade Astrium skall till en lämplig köpare avyttra MMS affärsverksamhet på området för mekaniska hjul kungariket såsom den beskrivs i bilaga 2. Avyttringen skall göras i enlighet med det förfarande som anges i bila- gorna 3 och 4. Ända till denna avyttring skett, skall Astrium se till att MMS affärsverksamhet på området för meka- niska hjul bedrivs som en normal affärsverksamhet enligt tidigare affärspraxis och med sedvanlig noggrannhet samt att alla skäliga åtgärder vidtas för att skydda och bevara de ifrågavarande tillgångarnas värde. Under en tid av […]* efter avyttringen förbinder sig Astrium att inte konkurrera med köparen av denna affärsverk- samhet på området för mekaniska hjul och att inte värva köparens anställda. 4. Ombordmonterade styrsystem Astrium skall, i enlighet med det förfarande som anges i bilagorna 1–4, bevilja en specialiserad tillverkare av delsys- tem/utrustning, […]*, en långfristig licens utan ensamrätt på DASA:s relevanta immateriella äganderätter (inklusive patent) för att tillverka (enligt principen ”tillverkning enligt ritning”) och sälja DASA:s system för kontroll av attityd och omloppsbana (Attitude and Orbit Control System, AOCS), som används i plattformen Spacebus 3000, inklusive det ombordmonterade datorsystemet och systemprogramvaran ombord, som används i plattformen Spacebus 3000. Som en del av licensen skall parterna se till att Astrium, på licenstagarens begäran och till självkostnadspris, under L 314/20 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 en tillräckligt lång tid efter den dag då licensen beviljas, tillhandahåller allt tekniskt bistånd som rimligen kan behö- vas för att göra det möjligt för licenstagaren att oberoende av Astrium tillverka den ifrågavarande produkten med sin egen personal. Matra Marconi Space NV Dasa Dornier Raumfahrt Holding GmbH Namn: Titel: Namn: Titel: 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/21 BILAGA 1 LICENSER Parterna samtycker till att bevilja de licenser som det hänvisas till i punkterna 1, 2 och 4 i åtagandet (licenserna) i enlig- het med följande förfarande: Parterna skall se till att Astrium senast […]* från dagen för ikraftträdande beviljar den ifrågavarande licensen, på grund- val av en skälig royalty, till en lämplig licenstagare som skall godkännas av kommissionen (licenstagaren). 1. 2. 3. 4. Licenstagaren skall vara i stånd att framgångsrikt och oberoende tillverka den ifrågavarande produkten och/eller till- handahålla den ifrågavarande tjänsteintegrationen. I synnerhet skall den potentielle licenstagaren ha tillräcklig kom- petens samt tillräckliga produktions- och testanläggningar på det relevanta affärsområdet. För att hjälpa kommissionen att avgöra om någon föreslagen licenstagare är lämplig, skall parterna överlämna ett dokumenterat och motiverat förslag så att kommissionen kan verifiera att i) parterna inte har något väsentligt intresse (vare sig direkt eller indirekt) i licenstagaren, ii) licensen gör det möjligt för licenstagaren att verka som en lönsam konkurrent på marknaden, iii) licensen är adekvat och tillräcklig, i synnerhet med avseende på dess varaktighet och tillhandahållandet av tek- niskt bistånd, för att göra det möjligt för licenstagaren att framgångsrikt och självständigt tillverka den ifrågava- rande produkten och/eller tillhandahålla den ifrågavarande tjänsteintegrationen. Parterna skall anhålla om kommissionens godkännande av det slutliga utkastet till licensavtal, vilket emellertid inte får vägras utan grund. Anhållan om godkännande skall göras samtidigt som anhållan om godkännande av licens- tagaren. Inom tio (10) dagar från dagen för ikraftträdande skall parterna utse en oberoende och erfaren förvaltare (tillfällig förvaltare) för att övervaka parternas uppfyllande av villkoren i detta åtagande. 5. Om parterna inte har beviljat den ifrågavarande licensen inom […]* från dagen för ikraftträdande, skall parterna bevilja den tillfällige förvaltaren en oåterkallelig fullmakt att senast […]* bevilja licensen på bästa möjliga villkor, i enlighet med bestämmelserna i bilaga 4. 6. Så snart det är praktiskt möjligt efter det att den tillfällige förvaltaren har utsetts, skall parterna se till att denne anhåller om kommissionens förhandsgodkännande av en lista på tänkbara licenstagare efter preliminära diskussio- ner med parterna på grundval av de kriterier som anges ovan i punkterna 1 och 2. parterna skall se till att den till- fällige förvaltaren kontinuerligt informerar kommissionen om pågående diskussioner med tänkbara licenstagare. 7. Den tillfällige förvaltaren skall utses i enlighet med det förfarande som anges i bilaga 4. L 314/22 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 BILAGA 2 (Affärshemligheter) BESKRIVNING AV MMS AFFÄRSOMRÅDE MEKANISKA HJUL MMS affärsområde mekaniska hjul omfattar följande: 1. MMS:s materiella anläggningstillgångar avsedda för affärsområdet mekaniska hjul (affärsområdet), inklusive: — […]*. 2. Alla rättigheter till kontrakt som hör till detta affärsområde, samt kontaktuppgifter om kunder och leverantörer. 3. Alla MMS:s immateriella äganderätter med anknytning till konstruktion av mekaniska hjul och beskrivningar av till- verkning samt tillverkningsdokument och -processer för affärsområdet. 4. […]*. 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/23 BILAGA 3 AVYTTRING Parterna samtycker till att genomföra de åtaganden som anges i punkt 3 i åtagandet i enlighet med följande förfarande: 1. Parterna skall se till att Astrium till en lämplig köpare (köparen) som skall godkännas av kommissionen avyttrar MMS affärsområde mekaniska hjul (affärsverksamheten) senast […]* efter dagen för ikraftträdande (period 1). 2. Köparen skall vara i stånd att framgångsrikt och självständigt tillverka den ifrågavarande produkten. I synnerhet skall den potentielle köparen ha tillräcklig kompetens samt tillräckliga produktions- och testanläggningar på affärs- området. 3. För att hjälpa kommissionen att avgöra om någon föreslagen köpare är lämplig, skall parterna överlämna ett doku- menterat och motiverat förslag så att kommissionen kan verifiera att i) ii) parterna inte har något väsentligt intresse (vare sig direkt eller indirekt) i köparen, försäljningen gör det möjligt för köparen att framgångsrikt och självständigt tillverka den ifrågavarande produk- ten, iii) köparen vid tiden för slutandet av avtalet om köp av affärsverksamheten har alla godkännanden från de behö- riga konkurrensmyndigheterna i Europeiska gemenskapen som krävs för köpet. 4. Inom tio (10) dagar från dagen för ikraftträdande skall parterna utse en oberoende och erfaren förvaltare (tillfällig förvaltare) för att övervaka parternas uppfyllande av villkoren i detta åtagande under period 1. 5. Om kommissionen inte senast inom […]* från dagen för ikraftträdande godkänt någon köpare, skall parterna ge den tillfälliga förvaltaren en oåterkallelig fullmakt, i enlighet med bestämmelserna i bilaga 4, att sälja affärsverksam- heten. Denna fullmakt skall vara giltig […]* från utgången av period 1 (period 2). 6. Så snart det är praktiskt möjligt efter det att den tillfällige förvaltaren har utsetts, skall denne anhålla om kommis- sionens förhandsgodkännande av en lista på tänkbara köpare efter preliminära diskussioner med parterna. Den till- fällige förvaltaren skall kontinuerligt informera kommissionen om pågående diskussioner med tänkbara köpare. 7. Den tillfällige förvaltaren skall utses i enlighet med det förfarande som anges i bilaga 4. L 314/24 SV Europeiska unionens officiella tidning 28. 11. 2003 BILAGA 4 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 1. Parterna skall för kommissionen föreslå en oberoende och erfaren institution som de anser vara lämplig att utse till förvaltare. Detta förslag skall lämnas senast tio (10) arbetsdagar efter den dag då skyldigheten att utse en förvaltare träder i kraft. Kommissionen skall ha rätt att godkänna eller förkasta förslaget i enlighet med punkt 10 nedan. Om förslaget förkastas, skall parterna senast fem (5) arbetsdagar efter det att de underrättats om förkastandet, föreslå ytterligare minst två institutioner. Om kommissionen godkänner mer än en institution, får parterna fritt välja den förvaltare som skall utses bland de godkända namnen. Om kommissionen förkastar alla ytterligare förslag, skall kommissionen nominera en förvaltare att utses av parterna. 2. Förvaltaren skall utses senast fem (5) arbetsdagar efter kommissionens uttryckliga eller implicita godkännande, i enlighet med punkterna 1, 8 och 10 i denna bilaga. 3. Tillsammans med begäran om kommissionens godkännande av en föreslagen förvaltare, skall parterna överlämna ett utkast till fullmakt, där fullmaktens räckvidd (inbegripet ett incitament för förvaltaren att göra sitt bästa för att åstadkomma en snabb och värdemaximerande uppgörelse) och de ansvarsuppgifter som åligger institutionen enligt fullmakten beskrivs i detalj. Efter en rimlig begäran från kommissionen, skall parterna ändra den föreslagna fullmak- ten för att se till att den överensstämmer med bestämmelserna i detta åtagande. Då fullmakten väl har utfärdats, har parterna inte rätt att göra några ändringar av den utan att först ha fått kommissionens godkännande. 4. I förvaltarens fullmakt skall följande ansvarsuppgifter ingå: i) Att övervaka att parterna på ett tillfredsställande sätt fullgör de skyldigheter de påtagit sig i detta åtagande (i den mån de omfattas av förvaltarens fullmakt). ii) Att till kommissionen lämna skriftliga rapporter om hur utövandet av fullmakten framskrider, och utpeka de punkter där förvaltaren eventuellt inte kunnat fullgöra sitt uppdrag enligt fullmakten. Dessa rapporter skall lämnas på engelska inom tio (10) dagar efter utgången av varje period på två (2) månader efter utseendet av förvaltaren eller vid andra tidpunkter eller efter andra tidsperioder som kommissionen kan fastställa, och de skall täcka utvecklingen under den föregående perioden på två månader. parterna skall samtidigt erhålla en icke-konfidentiell kopia av förvaltarens rapporter. iii) Att på kommissionens begäran när som helst till denna lämna en skriftlig eller muntlig rapport om frågor som omfattas av förvaltarens fullmakt. parterna skall samtidigt erhålla en icke-konfidentiell kopia av sådana ytterli- gare skriftliga rapporter och skall omedelbart underrättas om det icke-konfidentiella innehållet i eventuella muntliga rapporter. 5. Om detta åtagande kräver att förvaltarens fullmakt inbegriper ansvaret för att föra förhandlingar och föreslå en licenstagare eller, i förekommande fall, en köpare, skall förvaltaren i) underrätta kommissionen så snart det är praktiskt möjligt om tänkbara licenstagares eller köpares identitet efter föregående diskussioner med parterna och förklara för kommissionen varför förvaltaren anser dessa licenstagare eller köpare vara lämpliga mot bakgrunden av de kriterier som anges ovan, ii) avsluta förhandlingarna med en tilltänkt köpare, om kommissionen konstaterar att förhandlingarna förs med en olämplig köpare, iii) genomföra förhandlingarna med sikte på att sluta ett bindande avtal (förutsatt att affärsuppgörelsen kommer till stånd) som beaktar parternas ekonomiska intressen (dvs. att erhålla bästa möjliga pris och villkor inom ramen för förvaltarens fullmakt). 6. Parterna skall förse förvaltaren med all hjälp och alla upplysningar, inklusive kopior av alla relevanta dokument, som denne rimligen kan behöva för att fullgöra sitt uppdrag enligt fullmakten. Med förbehåll för eventuella restrik- tioner av säkerhetsskäl, skall förvaltaren ha fullständig tillgång till Astriums personal, bokföring, protokoll, doku- ment, anläggningar och teknisk information rörande tillverkningen av de ifrågavarande produkter som skall licensie- ras enligt detta åtagande, och till all annan relevant information, som förvaltaren rimligen kan begära, om inte till- gång till sådant material ligger utanför räckvidden av förvaltarens fullmakt. 28. 11. 2003 SV Europeiska unionens officiella tidning L 314/25 7. Så snart den särskilda uppgift som förvaltaren anförtrotts har genomförts, skall dennes uppdrag enligt fullmakten med avseende på denna särskilda uppgift avslutas förutsatt att kommissionen först godkänt detta. Kommissionen kan dock när som helst begära att förvaltaren utses på nytt om det senare kommer fram att uppgiften i fråga inte har genomförts fullständigt och ordentligt. 8. Om kommissionen inte inom femton (15) dagar efter mottagandet av en fullständigt dokumenterad och motiverad begäran skriftligt har förkastat ett förslag som lämnats till den för godkännande enligt detta åtagande, skall förslaget anses vara godkänt. 9. Om uppfyllandet av tidtabellen enligt detta åtagande omöjliggörs eller allvarligt försvåras på grund av exceptionella omständigheter och om parterna till kommissionen lämnar rimliga belägg för att sådana exceptionella omständighe- ter föreligger, kan de tidsperioder för genomförande av åtagandet som anges i bilagorna 1 och 3 förlängas genom överenskommelse mellan parterna och kommissionen. 10. Alla anhållanden och förslag som kräver kommissionens godkännande skall adresseras till direktören för direktorat B i kommissionens generaldirektorat för konkurrens, Avenue de Cortenberg/Kortenberglaan 150, B-1000 Bryssel. Alla meddelanden till parterna skall adresseras till personer som skall utses och vilkas namn skall lämnas till kom- missionen före dagen för ikraftträdande