title: Direktiva 2000/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o merilnikih hitrosti dvo- ali trikolesnih motornih vozil in spremembi Direktive Sveta 92/61/EGS o homologaciji dvo- ali trikolesnih motornih vozil

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
marketing standard
motor vehicle
road safety
speed control
two-wheeled vehicle
vehicle parts

text: 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 123 32000L0007 L 106/1 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 3. 5. 2000 DIREKTIVA 2000/7/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 20. marca 2000 o merilnikih hitrosti dvo- ali trikolesnih motornih vozil in spremembi Direktive Sveta 92/61/EGS o homologaciji dvo- ali trikolesnih motornih vozil EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA– ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 95, ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (2), ob upoštevanju postopka, opredeljenega v členu 251 Pogodbe (3), ob upoštevanju naslednjega: Varnost v cestnem prometu je temeljni cilj Skupnosti, ki zahteva kontrolo in nadzor hitrosti s pomočjo merilnikov hitrosti zaradi izboljšanja ozaveščenosti, zlasti pri mladih, o potrebi po pravilnem obnašanju v cestnem prometu. Tehnično zakonodajo o varnosti v cestnem prometu bi bilo treba sprejemati koherentno, v obliki „paketov“ direk- tiv, da bi tako povečali ozaveščenost javnosti o prispeva- nju Evropske unije k povečanju varnosti v cestnem pro- metu. V vsaki državi članici morajo dvo- ali trikolesna motorna vozila glede merilnikov hitrosti imeti določene tehnične značilnosti, ki so določene kot obvezne in se v posamez- nih državah članicah razlikujejo; te razlike predstavljajo oviro pri trgovanju znotraj Skupnosti. (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) To direktivo je treba dodati posamičnim direktivam, ki jih je treba upoštevati po členu 4 Direktive Sveta 92/61/EGS z dne 30. junija 1992 o homologaciji dvo- ali trikolesnih motornih vozil (4). Uvesti je treba usklajene zahteve za merilnike hitrosti za dvo- ali trikolesna motorna vozila, da bi se za vsak tip teh vozil lahko uvedla homologacija in homologacijski postopek skladno z Direktivo 92/61/EGS. V skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti, dolo- čenima v členu 5 Pogodbe, cilja predvidenih ukrepov, tj. homologacije vsakega tipa vozila v Skupnosti, ni mogoče popolnoma doseči na ravni držav članic in ga je zato glede na obseg in učinek predloženih ukrepov lažje doseči na ravni Skupnosti. Ta direktiva se omejuje samo na mini- mum, ki je potreben za dosego tega cilja, in tega ne pre- sega. Zaradi lažjega dostopa na trge držav nečlanic je treba vzpostaviti enakovrednost med zahtevami te direktive in zahtevami Pravilnika R 39 Gospodarske komisije ZN za Evropo (v nadaljnjem besedilu: Pravilnik ECE R 39). Države članice Evropske unije se morajo čim prej dogovo- riti o spremembi Pravilnika ECE R 39 zaradi njegove uskla- ditve z zahtevami te direktive. (10) Zato je treba ustrezno spremeniti Direktivo 92/61/EGS– Takšne ovire pri delovanju notranjega trga bi se lahko odpravile, če bi vse države članice namesto svojih obstoje- čih pravil in predpisov sprejele enake zahteve. SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 (1) UL C 212, 8. 7. 1998, str. 7. (2) UL C 40, 15. 2. 1999, str. 1. (3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 12. januarja 1999 (UL C 104, 14. 4. 1999, str. 19), potrjeno dne 27. oktobra 1999, skupno stališče Sveta z dne 20. maja 1999 (UL C 232, 13. 8. 1999, str. 1) ter Sklep Evropskega parlamenta z dne 27. oktobra 1999 (še ni bila objavljena v Uradnem listu Evropskih skupnosti). 1. Ta direktiva se uporablja za merilnik hitrosti za vsak tip vozil v smislu člena 1 Direktive 92/61/EGS. (4) UL L 225, 10. 8. 1992, str. 72. Direktiva, kakor je spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. 124 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 2. Vsako vozilo, ki sodi v področje uporabe Direktive 92/61/EGS, mora biti opremljeno z merilnikom hitrosti, skladnim s Prilogo k tej direktivi. 4. 7. 5 Dovoljena odstopanja merilnega sistema merilnika hitrosti 4. 7. 6 Tehnična konstanta merilnika hitrosti Člen 2 4. 7. 7 Način delovanja in opis pogonskega mehanizma Postopki za podelitev homologacije sestavnega dela za merilnik hitrosti dvo- ali trikolesnega motornega vozila ter pogoji za prost pretok takšnih vozil morajo biti tisti, ki so opredeljeni v poglavjih II in III Direktive 92/61/EGS. Člen 3 členom 11 Direktive 92/61/EGS se prizna Skladno s enakovrednost zahtev te direktive z zahtevami zadnje različice Pravilnika ECE R 39, ki jo je sprejela Skupnost. Organi držav članic, ki podeljujejo homologacije, sprejmejo homologacije in homologacijske oznake, podeljene skladno z zahtevami navedenega Pravilnika R 39 po določbah tega pravilnika, namesto ustreznih homologacij in homologacijskih oznak, podeljenih skladno z zahtevami te direktive. Člen 4 Spremembe, ki so bistvene zaradi upoštevanja sprememb Pravilnika ECE R 39 in zaradi prilagajanja Priloge tehničnemu napredku, se sprejmejo po postopku iz člena 13 Direktive Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o homologaciji motornih in priklopnih vozil (1). 4. 7. 8 Skupno prestavno razmerje pogonskega meha- nizma“. 3. V Prilogi IIIB se naslov številka 10. 12 „Merilnik hitrosti in šte- vec kilometrov za motocikle, motorne tricikle in kvadricikle“ nadomesti z „Merilnik hitrosti“ in oznaka „CONF“ s „SD“. Člen 6 1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo do 1. januarja 2001. O tem takoj obvestijo Komisijo. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklice- vanja določijo države članice. 2. Države članice predložijo Komisiji besedila predpisov nacio- nalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. 3. Po 1. januarju 2001 države članice ne smejo zaradi razlogov v zvezi z merilniki hitrosti prepovedati začetka uporabe vozil, ki izpolnjujejo zahteve te direktive. 4. Države članice od 1. julija 2001 uporabljajo zahteve, navedene v prvem pododstavku odstavka 1, razen za mopede, pri katerih se te zahteve uporabljajo od 1. julija 2002. Člen 5 Člen 7 Direktiva 92/61/EGS se spremeni kakor sledi: 1. V Prilogi I se naslov številka 45 „Merilnik hitrosti in števec kilometrov za motocikle, motorne tricikle in kvadricikle“ nadomesti z „Merilnik hitrosti“ in oznaka „P“ z „D“. Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Člen 8 2. Priloga IIA se spremeni kakor sledi: Ta direktiva je naslovljena na države članice. (a) točka 4. 7 „Merilnik hitrosti in števec kilometrov: da/ne (1)“ se nadomesti z „Merilnik hitrosti“; V Bruslju, 20. marca 2000 (b) vstavijo se naslednje točke: „4. 7. 3 Fotografije in/ali risbe celotnega sistema 4. 7. 4 Prikazano območje hitrosti Za Evropski parlament Predsednik N. FONTAINE Za Svet Predsednik J. GAMA (1) UL L 42, 23. 2. 1970, str. 1. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direk- tivo 98/91/ES (UL L 11, 16. 1. 1999, str. 25). 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 125 PRILOGA 1. Pomen izrazov V tej direktivi: 1. 1 „Tip vozila glede na njegov merilnik hitrosti“ pomeni vozila, ki se med seboj ne razlikujejo v naslednjih bis- tvenih vidikih: 1. 1. 1 oznaki velikosti pnevmatik, izbranih izmed tistih, s katerimi je vozilo ponavadi opremljeno; 1. 1. 2 skupnem prestavnem razmerju do merilnika hitrosti, vključno z morebitnim reducirnim adapterjem; 1. 1. 3 tipu merilnika hitrosti, kot je določen z: 1. 1. 3. 1 dopustnim odstopanjem merilnega mehanizma merilnika hitrosti, 1. 1. 3. 2 tehnično konstanto merilnika hitrosti, 1. 1. 3. 3 razponom pokazanih hitrosti. 1. 2 1. 3 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 5 2. 2. 1 „Pnevmatike, s katerimi je vozilo ponavadi opremljeno“ pomenijo tipe pnevmatik, ki jih je določil proiz- vajalec za zadevni tip vozila in so navedene v opisnem listu iz Priloge II k Direktivi 92/61/EGS. Zimske pnevmatike ne štejejo za pnevmatike, s katerimi je vozilo ponavadi opremljeno. „Normalni delovni tlak“ pomeni tlak v hladnih pnevmatikah, kakor ga je določil proizvajalec vozila, pove- čan za 0,2 bar. „Merilnik hitrosti“ pomeni del opreme za obveščanje voznika o hitrosti njegovega vozila v določenem tre- nutku. „Dopustno odstopanje merilnega mehanizma merilnika hitrosti“ pomeni točnost samega merilnika hitrosti, ki je izražena kot zgornja in spodnja mejna vrednost kazalnika hitrosti pri različnih hitrostih. „Tehnična konstanta merilnika hitrosti“ pomeni razmerje med vhodnimi obrati oziroma impulzi na minuto in določeno pokazano hitrostjo. „Masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo“ pomeni maso, kakor je opredeljena v opombi (d)(2) v Pri- logi II k Direktivi 92/61/EGS. Zahteve Številčnica merilnika hitrosti mora biti nameščena v neposrednem vidnem polju voznika in mora biti jasno čitljiva podnevi in ponoči. Razpon prikazanih hitrosti mora biti dovolj velik, da vključuje največjo hitrost za ta tip vozila, kakor jo je določil proizvajalec. 2. 2 Če ima merilnik hitrosti skalo namesto številčnega prikaza, mora biti razdelba te skale jasna. 2. 2. 1 Pri merilnikih hitrosti, namenjenih za motorna kolesa ali motorne tricikle, morajo biti razdelki po 1, 2, 5 ali 10 km/h. Hitrost mora biti pokazana na naslednji način: 2. 2. 1. 1 če največja hitrost na skali ne presega 200 km/h, presledki med številčnimi oznakami hitrosti na skali ne smejo biti večji od 20 km/h, 2. 2. 1. 2 če največja hitrost na skali presega 200 km/h, presledki med številčnimi oznakami hitrosti na skali ne smejo biti večji od 30 km/h; 2. 2. 2 pri merilnikih hitrosti, namenjenih za mopede, mora biti na skali prikazana največja hitrost, ki ne presega 80 km/h; razdelki morajo biti po 1, 2, 5 ali 10 km/h, presledki vrednosti hitrosti na skali pa ne smejo biti večji od 10 km/h. Razen tega mora biti na skali jasno pokazana hitrost 45 km/h (oziroma 25 km/h pri mopedih z nizko močjo motorja); 126 SL 2. 2. 3 Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 če je vozilo namenjeno za prodajo v državi članici, kjer se uporabljajo anglosaške merilne enote, mora imeti merilnik hitrosti razdelke tudi v mph (miljah na uro) s podrazdelki 1, 2, 5 ali 10 mph. Številčne vrednosti hitrosti morajo biti označene v presledkih, ki ne presegajo 20 mph, in se morajo začeti pri 10 mph ali 20 mph; 2. 2. 4 ni nujno, da so številčne vrednosti hitrosti označene v pravilnih presledkih. 2. 3 Točnost merilnika hitrosti se preverja po naslednjem postopku: 2. 3. 1 vozilo se opremi z enim od tipov pnevmatik, s katerimi je vozilo ponavadi opremljeno, kakor so opredel- jene v točki 1. 2. Preskus je treba opraviti za vsak tip merilnika hitrosti, ki ga je proizvajalec predvidel za vgradnjo; 2. 3. 2 obremenitev na osi kolesa, ki poganja merilnik hitrosti, mora ustrezati masi vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo; 2. 3. 3 referenčna temperatura na merilniku hitrosti mora znašati 296 K ± 5 K; 2. 3. 4 pri vsakem preskusu mora biti tlak v pnevmatikah normalni delovni tlak, kakor je določen v točki 1. 3; 2. 3. 5 vozilo je treba preskušati pri naslednjih hitrostih: Največja hitrost (Vmax) po določilih proizvajalca (km/h) Hitrost pri preskusu (km/h) Vmax ≤ 45 45 < Vmax ≤ 100 100 < Vmax ≤ 150 150 < Vmax 80 % Vmax 40 in 80 % Vmax (če je končna preskusna hitrost ≥ 55) 40, 80 in 80 % Vmax (če je končna preskusna hitrost ≥ 100) 40, 80 in 120 2. 3. 6 točnost preskusne naprave, ki se uporablja za merjenje dejanske hitrosti vozila, lahko znaša največ ± 0, 5 %; 2. 3. 6. 1 če se preskusi opravljajo na preskusni stezi, mora biti njena površina ravna in suha ter dovolj oprijemljiva; 2. 3. 6. 2 če se za preskus uporablja dinamometer z valji, morajo imeti valji premer najmanj 2 m. Pri merilnikih hit- rosti, namenjenih za mopede, se preskus lahko opravi na valjih s premerom najmanj 400 mm; 2. 3. 7 pokazana hitrost ne sme biti nikoli manjša od dejanske hitrosti. Pri preskusnih vrednostih iz točke 2. 3. 5 ter med temi vrednostmi mora med hitrostjo V1, ki se odčita na merilniku hitrosti, in dejansko hitrostjo V2 obstajati naslednje razmerje: 3. 3. 1 3. 2 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 ∙ V2 + 4 km/h Skladnost proizvodnje Skladnost proizvodnje se preverja po določbah Priloge VI k Direktivi 92/61/EGS. Šteje se, da proizvodi ustrezajo zahtevam te direktive, če je pod pogoji iz točk 2. 3. 1 do 2. 3. 6 razmerje med hitrostjo V1, odčitano na merilniku hitrosti, in dejansko hitrostjo V2, kakor sledi: 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 ∙ V2 + 4 km/h za mopede, in 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 ∙ V2 + 8 km/h za motorna kolesa in motorne tricikle. 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 127 Dodatek 1 OPISNI LIST v zvezi z vgradnjo merilnika hitrosti na določen tip dvo- ali trikolesnega motornega vozila (ki se priloži vlogi za homologacijo, če ta ni vložena z vlogo za homologacijo vozila) Zaporedna št. (ki jo določi vložnik) Vloga za podelitev homologacije za merilnik hitrosti za vgradnjo na dvo- ali trikolesna motorna vozila mora vsebovati podatke po naslednjih točkah Oddelka A Priloge II k Direktivi 92/61/EGS: 0. 1 0. 2 0. 5 0. 6 2. 1 2. 1. 1 4. 7 do 4. 7. 8 5. 2 5. 2. 2 128 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 Dodatek 2 CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJI glede na merilnik hitrosti za tip dvo- ali trikolesnega motornega vozila VZOREC


title: Nõukogu määrus (EÜ) nr 616/2000, 20. märts 2000, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 737/90 kolmandatest riikidest pärinevate põllumajandussaaduste ja -toodete imporditingimuste kohta pärast Tšernobõli tuumaelektrijaama avariid

eurovoc_concepts:
USSR
agricultural product
import
nuclear accident
public health
radioactive pollution

formats: html pdf print

text: 11/33. kd ET Euroopa Liidu Teataja 201 32000R0616 L 75/1 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 24. 3. 2000 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 616/2000, 20. märts 2000, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 737/90 kolmandatest riikidest pärinevate põllumajandussaaduste ja -toodete imporditingimuste kohta pärast Tšernobõli tuumaelektrijaama avariid EUROOPA LIIDU NUKÕOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) (2) (3) (4) Määrus (EMÜ) nr 737/90 (1) kinnitas kolmandatest riiki- dest pärinevatele inimtoiduks mõeldud põllumajandussaa- dustele radioaktiivsuse lubatud piirmäärad, mida import peab järgima ja mida liikmesriigid kontrollivad. Nimetatud määrus kehtib ainult 31. märtsini 2000. Nimetatud määruse vastuvõtmise ja pikendamise põhjused on endiselt olemas, sest õnnetusest kõige rohkem mõjuta- tud kolmandatest riikidest pärinevate teatavate põlluma- jandussaaduste radioaktiivne saastatus ületab endiselt selle määrusega kehtestatud radioaktiivsuse lubatud piirmäärad. Komisjoni määrus (EÜ) nr 1661/1999 (2), millega muude- takse komisjoni määrust (EMÜ) nr 1983/88 (3), on muu hulgas kehtestanud konkreetsed tingimused mitmest kol- mandast riigist pärit metsaseente impordi kontrolli tugev- damiseks. Nüüd on teaduslikke tõendeid, et paljude metsades ja met- saga kaetud aladel elavatest ja kasvavatest liikidest saadud toodete saastatus tseesium-137ga pärast Tšernobõli õnne- tust sõltub peamiselt selle radionukliidi poolestusajast, mis on umbes 30 aastat. (5) (6) Määruse (EMÜ) nr 737/90 artiklis 4 nimetatud kontrolli- misel, eriti kuivatatud seente importimisel saadud kogemu- sed on näidanud, et järjekindluse huvides tuleb selle mää- ruse artiklis 3 nimetatud kõigi kontsentreeritud või kuivatatud saaduste lubatud piirmäärad arvutada tarbimis- valmite taastatud toodete alusel. Nõukogu määrus (Euratom) nr 3954/87 (4) sätestas toidu- ainete ja loomasööda radioaktiivse saastatuse lubatud piir- määrad tuuma- või muu kiirgusavarii korral. Sellistes olu- kordades on vaja tagada kõigi rakendatavate meetmete järjekindlus. (7) Soovitav on teist korda pikendada määrust nr 737/90. (EMÜ) (8) tuleks Määruse (EMÜ) nr 737/90 rakendamiseks vajalikud meet- med nõukogu võtta 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega sätes- tatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menet- lus (5), vastavalt vastu ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Käesolevaga muudetakse määrust (EMÜ) nr 737/90 järgmiselt: a) artikkel 3 asendatakse järgmisega: “Artikkel 3 Artiklis 2 nimetatud lubatud piirmäärad on järgmised: tseesium-134 ja -137 maksimaalne akumuleerunud radioak- tiivsustase ei ületa7: (1) EÜT L 82, 29. 3. 1990, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 686/95 (EÜT L 71, 31. 3. 1995, lk 15). (2) EÜT L 197, 29. 7. 1999, lk 17. (3) EÜT L 174, 6. 7. 1988, lk 32. (4) EÜT L 371, 30. 12. 1987, lk 11. Määrust on muudetud määrusega (Euratom) nr 2218/89 (EÜT L 211, 22. 7. 1989, lk 1). (5) EÜT L 184, 17. 7. 1999, lk 23. 202 ET Euroopa Liidu Teataja 11/33. kd — 370 Bq/kg II lisas loetletud piima ja piimatoodete ning toi- duainete puhul, mis on ette nähtud imikute toitmiseks esi- mesel neljal kuni kuuel elukuul ja rahuldavad selle inim- rühma toitumisvajadusi ning pannakse jaemüüki selgelt eristatavates ning etiketiga “imikutoit” varustatud paken- dites, 3. Komitee võtab vastu oma töökorra. ”; c) artikli 8 teine lõik asendatakse järgmisega: “See lõpeb: — 600 Bq/kg kõikide teiste asjaomaste toodete puhul. ”; b) artikkel 7 asendatakse järgmisega: “Artikkel 7 1. Komisjoni abistab komitee. 1. 31. märtsil 2010, kui nõukogu enne seda kuupäeva teisiti ei otsusta, eriti kui artiklis 6 nimetatud väljajäetud toodete inimtoiduks ettenähtud tooteid, nimekiri hõlmab kõiki mille suhtes käesolevat määrust kohaldatakse; 2. määruse (Euratom) nr 3954/87 artikli 2 lõikes 1 ette näh- tud komisjoni määruse jõustumise kuupäeval, kui see on enne 31. märtsi 2010. ” 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7. Artikkel 2 Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu. Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 20. märts 2000 Nõukogu nimel eesistuja J. GAMA


title: Rådets förordning (EG) nr 607/2000 av den 20 mars 2000 om att tillfälligt upphäva, under en begränsad period, rådets förordning (EG) nr 2151/1999 om införande av ett förbud mot flygningar mellan gemenskapens och Förbundsrepubliken Jugoslaviens territorier med undantag av Republiken Montenegro och Kosovoprovinsen, och om att ändra rådets förordningar (EG) nr 1294/1999 och (EG) nr 2111/1999 med avseende på betalningar och leveranser som hänför sig till flygningar under tiden för det tillfälliga upphävandet

eurovoc_concepts:
Kosovo
Montenegro
Yugoslavia
air space
air transport
international sanctions

text: L 73/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 3. 2000 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 607/2000 av den 20 mars 2000 om att tillfälligt upphäva, under en begränsad period, rådets förordning (EG) nr 2151/1999 om införande av ett förbud mot flygningar mellan gemenskapens och Förbundsrepubliken Jugoslaviens territorier med undantag av Republiken Montenegro och Kosovoprovinsen, och om att ändra rådets förordningar (EG) nr 1294/1999 och (EG) nr 2111/1999 med avseende på betalningar och leveranser som hänför sig till flygningar under tiden för det tillfälliga upphävandet EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING (4) Bestämmelser om övervakning av genomförandet av det tillfälliga upphävandet bör fastställas. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 60 och 301 i detta, med beaktande av gemensam ståndpunkt 2000/176/GUSP av den 28 februari 2000, om att för en begränsad tid tillfälligt upphäva artikel 4 i gemensam ståndpunkt 1999/318/GUSP om restriktiva åtgärder mot Förbundsrepubliken Jugoslavien (1), HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 med beaktande av kommissionens förslag, och Tillämpningen av artiklarna 1–5 i förordning (EG) nr 1. 2151/1999 skall tillfälligt upphävas under en begränsad period. av följande skäl: (1) (2) (3) Mot bakgrund av en akut och enhällig begäran från den demokratiska oppositionen i Förbundsrepubliken Jugo- slavien har rådet fastställt att förbudet mot flygningar mellan Förbundsrepubliken Jugoslavien och gemen- skapen tillfälligt skall upphävas under en begränsad tid, samtidigt som den övergripande politiken att utsätta president Milosevic och hans regim för maximalt tryck upprätthålls, viseringsförbudet och de ekonomiska sank- tionerna skärps samtidigt som rådet välkomnar att de demokratiska krafterna i Förbundsrepubliken Jugoslavien åtagit sig att samarbeta för att få en demokratisk föränd- ring till stånd. Bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 2151/1999 av den 11 oktober 1999 om införande av ett förbud mot flygningar mellan gemenskapens och Förbundsre- publiken Jugoslaviens territorier med undantag av Repu- bliken Montenegro och Kosovoprovinsen (2) bör därför tillfälligt upphävas under den perioden, på de villkor som anges i den här förordningen. Dessutom bör rådets förordning (EG) nr 1294/1999 om frysande av tillgångar och ett investeringsförbud avse- ende Förbundsrepubliken Jugoslavien (3) och rådets förordning (EG) nr 2111/1999 om förbud mot försälj- ning och leverans av olja och vissa petroleumprodukter till vissa delar av Förbundsrepubliken Jugoslavien (4) ändras för att möjliggöra överföring av medel, utnytt- jande av medel samt leveranser av olja och petroleum- produkter som kommer att krävas för flygningar som tillfälliga upphä- genomförs under perioden för det vandet. (1) EGT L 56, 1. 3. 2000, s. 1. (2) EGT L 264, 12. 10. 1999, s. 3. (3) EGT L 153, 19. 6. 1999, s. 63. (4) EGT L 258, 5. 10. 1999, s. 12. 2. De behöriga myndigheter som är uppförda på förteck- ningen i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 2151/1999 får under perioden för det tillfälliga upphävandet tillåta enstaka flygningar eller serier av flygningar med civila flygplan, såsom de definieras i artikel 1 c i förordning (EG) nr 2151/1999, mellan gemenskapens och Förbundsrepubliken Jugoslaviens territorier. 3. Utan att det påverkar de behöriga myndigheternas som anges i punkt 2 befogenhet att återkalla tillstånd vid ett tidigare datum, skall giltighetstiden för de tillstånd som beviljas med stöd av punkt 2 inte i något fall överskrida giltighetstiden för denna förordning. Artikel 2 Trots vad som sägs i artikel 3. 1 i förordning (EG) nr 1. 1294/1999, får a) Jugoslovenski Aerotransport (det jugoslaviska flygbolaget), nedan kallat JAT, i varje medlemsstat öppna ett konto hos ett finansinstitut som är lokaliserat och registrerat där för att kunna ta emot betalningar och göra utbetalningar som är hänförliga till flygningar mellan Förbundsrepubliken Jugo- slaviens och gemenskapens territorier. b) Utbetalningar sådant konto skall uteslutande användas för att med avseende på sådana flygningar betala från ett — avgifter för flygtrafikledningstjänster som tillhandahålls i gemenskapen, — avgifter för tjänster som tillhandahålls i gemenskapen av personer eller företag som har sin huvudsakliga verk- samhet eller sitt säte i gemenskapen, — avgifter för leveranser i gemenskapen av varor som är nödvändiga för att flyg- planen skall kunna fungera korrekt, inbegripet olja och petroleumprodukter, flygplan vid flygplatser till 22. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 73/5 — skatter, tullar och andra avgifter som tas ut av gemen- skapen och dess medlemsstater, — löner till de JAT-anställda som var bosatta i gemen- skapen innan denna förordnings ikraftträdande, — hyreskostnader som JAT ådragit sig för kontorslokaler i gemenskapen. c) Medel som överförs av JAT från en plats utanför gemen- skapen till ett konto som öppnats i enlighet med punkt a skall inte frysas. 2. inte Artikel 3. 2 i förordning (EG) nr 1294/1999 skall tillämpas på betalning för varor och tjänster eller betalning av skatter, tullar och andra avgifter, under följande förutsättningar: a) Betalningsskyldigheten hänför sig direkt och omedelbart till de flygningar mellan gemenskapens och Förbundsrepu- bliken Jugoslaviens territorier som utförs under den tid som avses i artikel 5. b) Avgifterna, priserna eller satserna tillämpas utan åtskillnad och avgifternas, prisernas eller satsernas nivå, i euro, över- stiger inte den nivå som tillämpades under sexmånaderspe- rioden fram till den 19 juni 1999, uppräknad efter genom- snittlig inflationstakt i gemenskapen efter den dagen. c) Om det gäller betalning av skatter, tullar eller andra avgifter och skatterna, tullarna eller de andra avgifterna – vare sig de införts före eller efter denna förordnings ikraftträdande – inte införts för att uppväga en eventuell neddragning av de ekonomiska förbindelserna med Förbundsrepubliken Jugo- slavien som beslutats av gemenskapen, och under förutsätt- ning att sådana avgifter förfallit till betalning som en följd av flygningar för vilka tillstånd beviljats enligt artikel 1. 2. d) Överföringar av medel till Förbundsrepubliken Jugoslavien äger rum endast om den fysiska eller juridiska person som gör betalningen visar både att betalningen måste ske i Förbundsrepubliken Jugoslavien och att han eller den juri- diske personen inte har tillräckliga medel i det landet för att kunna göra betalningen och att han först inhämtar tillstånd från de behöriga myndigheterna i den medlemsstat (1) varifrån överföringen sker. e) Samtliga betalningar skall varje månad, inom två veckor från utgången av den månad som anmälan avser, anmälas till kommissionen, direkt eller via behöriga myndigheter enligt gällande bestämmelser och till de behöriga myndighe- terna i den medlemsstat där betalningen eller överföringen sker. Sådana anmälningar får grunda sig på befintliga data- behandlings- och redovisningssystem och skall vid behov kompletteras med bevismaterial som förklarar varför en betalning måste göras i Förbundsrepubliken Jugoslavien. skapen som utnyttjas för flygningar mellan gemenskapens och Förbundsrepubliken Jugoslaviens territorier, för vilka tillstånd beviljats i enlighet med artikel 1. 2, förutsatt att sådan försälj- ning eller leverans är nödvändig för att flygplanet skall fungera korrekt. Artikel 1 i förordning (EG) nr 2111/1999 skall inte till- 2. lämpas på den försäljning, leverans eller export av olja och petroleumprodukter till någon person eller något organ i en stat som inte är en EG-medlemsstat annan än Förbundsrepu- bliken Jugoslavien som utförs av personer eller organ vilka inrättats eller bildats i enlighet med lagstiftningen i en medlemsstat för försäljning, leverans eller export som är direkt och omedelbart hänförliga till flygningar med civila flygplan mellan dessa stater och Förbundsrepubliken Jugoslavien. 3. Försäljning, leverans eller export enligt denna artikel skall varje månad, inom två veckor från utgången av den månad som anmälan avser, anmälas till kommissionen och till de behöriga myndigheterna (2) försälj- ningen, leveransen eller exporten sker. Sådana anmälningar får grunda sig på befintliga databehandlings- och redovisnings- system. i den medlemsstat där Artikel 4 1. Kommissionen skall övervaka tillämpningen av denna förordning, särskilt Förbundsrepubliken Jugoslaviens och Repu- bliken Serbiens agerande gentemot flygbolag i gemenskapen, och regelbundet avge rapport till rådet. 2. Medlemsstaterna och kommissionen skall underrätta varandra om de åtgärder som vidtas enligt denna förordning och förse varandra med all relevant information som de förfogar över i förbindelse med förordningen, såsom uppgifter om beviljade och återkallade tillstånd och information som de mottar i enlighet med artikel 2. 2 e och artikel 3. 3. Artikel 5 Denna förordning skall gälla till och med den 28 augusti 2000 — inom gemenskapens territorium, inklusive dess luftrum, — ombord på alla flygplan eller farkoster under en medlems- stats jurisdiktion, — varje person på varje annan plats som är medborgare i en medlemsstat, — varje organ som inregistrerats eller bildats enligt en medlemsstats lagstiftning. Artikel 3 Artikel 6 1. Artikel 1 i förordning (EG) nr 2111/1999 skall inte till- lämpas på den försäljning eller leverans i gemenskapen av olja och petroleumprodukter som berör de civila flygplan i gemen- (1) Enligt förteckningen i bilaga III till förordning (EG) nr 1294/1999. Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentlig- görs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. (2) Enligt förteckningen i kommissionens förordningar (EG) nr 1084/ 1999 (EGT L 131, 27. 5. 1999, s. 29), Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1971/1999 (EGT L 244, 16. 9. 1999, s. 40). L 73/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 3. 2000 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 20 mars 2000. På rådets vägnar J. GAMA Ordförande


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2000/8/EK irányelve (2000. március 20.) a gépjárművek és pótkocsijaik folyékonytüzelőanyag-tartályaira és hátsó aláfutásgátlóira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/221/EGK tanácsi irányelv módosításáról

eurovoc_concepts:
EU Member State
approval
approximation of laws
deposit on a polluting product
marketing standard
motor vehicle
protective equipment
vehicle parts

text: 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 129 32000L0008 L 106/7 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2000. 5. 3. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2000/8/EK IRÁNYELVE (2000. március 20. ) a gépjárművek és pótkocsijaik folyékonytüzelőanyag-tartályaira és hátsó aláfutásgátlóira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/221/EGK tanácsi irányelv módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 95. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2), a Szerződés 251. cikkében (3) szabályozott eljárásnak megfele- lően, mivel: (1) közelítéséről A gépjárművek és pótkocsijaik folyékonytüzelőanyag- tartályaira és hátsó aláfutásgátlóira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. március 20-i 70/221/EGK tanácsi irányelv (4) egyike a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jog- szabályok február 6-i 70/156/EGK (5) létrehozott EK-típusjóváhagyási eljárásban szereplő külön irányelvek- nek, mivel következésképpen a 70/156/EGK tanácsi irány- elvnek a járműrendszerekre, alkatrészekre és önálló műszaki egységekre vonatkozó előírásai a 70/221/EGK irányelvre is vonatkoznak; ezért szükséges a 70/221/EGK irányelv 1. cikkét a 70/156/EGK irányelv fogalommegha- tározásaihoz igazítani. szóló, 1970. irányelvvel tanácsi (2) A műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében tanácsos a 70/221/EGK irányelv hozzáigazítása azokhoz a műszaki követelményekhez, amelyeket az Egyesült Nemzetek Euró- pai Gazdasági Bizottsága fogadott el 34. rendeletében a jár- műveknek a tűzveszély megelőzése szempontjából történő jóváhagyásával kapcsolatosan, különös tekintettel a műa- nyagból készült tüzelőanyag-tartályokra vonatkozó előírá- sokra. (1) HL C 164. , 1998. 5. 29. , 16. o. (2) HL C 407. , 1998. 12. 28. , 58. o. (3) Az Európai Parlament 1999. február 10-i véleménye (HL C 150. , 1999. 5. 28. , 168. o. ), a Tanács 1999. július 12-i közös álláspontja (HL C 249. , 1999. 9. 1. , 25. o. ), az Európai Parlament 1999. október 27-i határozata (eddig még nem jelent meg a Hivatalos Lapban). (4) HL L 76. , 1970. 4. 6. , 23. o. A legutóbb a 97/19/EK bizottsági irány- elvvel módosított irányelv (HL L 125. , 1997. 5. 16. , 1. o. ). (5) HL L 42. , 1970. 2. 23. , 1. o. A legutóbb az Európai Parlament és a irányelv (HL L 11. , Tanács 98/91/EK irányelvével módosított 1991. 1. 16. , 25. o. ). (3) (4) (5) (6) (7) A tüzelőanyag (különösen a dízelolaj) véletlen kifolyása az utakra jelentős kockázatot jelent a motorkerékpárok és a kerékpárok vezetői számára. Főként környezetvédelmi okokból, növekszik az érdeklő- dés a gáznemű tüzelőanyagok iránt; mivel ezért a jövőben a 70/221/EGK irányelvnek is kell tartalmaznia a nem folyé- kony tüzelőanyagok tartályaira vonatkozó rendelkezése- ket; emiatt a 70/221/EGK irányelv címét és hatályát is ennek a gázneműtüzelőanyag-tartályok műszaki előírásait az emlí- tett irányelv később végrehajtandó módosításai fogják bevezetni. megfelelően módosítani; kell Ezen túlmenően egyre gyakoribb az, hogy az eredeti tüzelőanyag-tartályokat nagyobb méretű tartályokkal vált- ják fel, vagy pedig további kiegészítő, jóváhagyással nem rendelkező tartályokat szerelnek fel; ennélfogva a gépjár- műforgalom magas szintű biztonságának szavatolása érde- kében. minél hamarabb intézkedéseket kell tenni a folyékony- gázneműtüzelőanyag-tartályok önálló műszaki egységként történő közösségi típusjóváhagyására, és Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a tüzelőanyag- tartályokkal kapcsolatos előírásokra vonatkozó módosítá- sokat kell elfogadnia; mivel célszerű, hogy a jövőben a 70/221/EGK irányelv folyékonytüzelőanyagok-tartályokra vonatkozó műszaki követelményeinek a műszaki fejlődés- hez igazításához szükséges módosításokat a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően fogadják el. nem szükséges Az ezen irányelvben foglalt módosítások különösen a műanyagból készült tüzelőanyag-tartályokra vonatkoznak; ennélfogva a 70/221/EGK (6) irányelv alapján megadott jóváhagyásokat és megtiltani azoknak az új gépkocsiknak az értékesítését, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését, amelye- ket az ilyen jóváhagyás hatálya alá tartozó, fémből készült folyékonytüzelőanyag-tartályokkal szereltek fel. érvényteleníteni (8) Tekintettel a szóban forgó ágazatban javasolt intézkedés méretére és hatására, az irányelv tárgyát képező közösségi (6) HL L 38. , 1974. 2. 11. , 2. o. A legutóbb a 78/632/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 206. , 1978. 7. 29. , 26. o. ). 130 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet intézkedések szükségesek, sőt nélkülözhetetlenek a kitű- zött cél eléréséhez, vagyis a közösségi jármű típusjóváha- gyáshoz; a tagállamok ezt a célkitűzést önmagukban nem tudják megfelelő módon elérni, 6. A 70/221/EGK irányelv mellékleteinek listája, illetve I. mellék- lete ezen irányelv melléklete szerint módosul. ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk A 70/221/EGK irányelv a következőképpen módosul: 1. A cím helyébe a következő rendelkezés lép: „A Tanács 1970. március 20-i irányelve a gépkocsik és pótko- csik tüzelőanyag-tartályaira, valamint hátsó aláfutásgátlóira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről”. 2. Az 1. cikk helyébe a következő rendelkezés lép: „1. cikk Az irányelv alkalmazásában a »jármű« a 70/156/EGK irányelv II. melléklete A. pontjának fogalommeghatározása szerinti bármilyen fajta gépkocsi, illetve pótkocsi. ” 3. A 2. cikk (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép: „(1) A tagállamok nem tagadhatják meg egy jármű EK-típusjóváhagyásának, illetve nemzeti típusjóváhagyásának megadását annak tüzelőanyag-tartályával kapcsolatos okok- ból, amennyiben az ilyen jármű eleget tesz azoknak a köve- telményeknek, amelyeket ezen irányelv a tüzelőanyag- tartályok tekintetében meghatároz. ” 4. A 2a. cikk (1) bekezdésének a) pontja helyébe a következő ren- delkezés lép: „(1) A tagállamok nem tagadhatják meg egy jármű értékesíté- sét, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy hasz- nálatát annak tüzelőanyag-tartályával kapcsolatos okokból, amennyiben az ilyen jármű eleget tesz azoknak a követelmé- nyeknek, amelyeket ez az irányelv a tüzelőanyag-tartályok tekintetében meghatároz. ” 5. A 3. cikk helyébe a következő rendelkezés lép: „3. cikk 2. cikk (1) A tagállamok elfogadják, hogy 2001. május 3-i hatállyal meg kell felelniük az ezen irányelvvel módosított 70/221/EGK irány- elv követelményeinek, a 70/156/EGK irányelv 4. cikkének (1) bekezdése és 7. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában. (2) 2002. május 3-tól kezdve a tagállamok: – nem adhatnak EK-típusjóváhagyást a 70/156/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének megfelelően, valamint – megtagadhatják a nemzeti típusjóváhagyás megadását, új típusú járművekre azok tüzelőanyag-tartályaival kapcsolatos okokból, amennyiben a tartály nem felel meg a módosított 70/221/EGK irányelv rendelkezéseinek. (3) 2003. május 3-tól kezdve a tagállamok: – az új járművekhez a 70/156/EGK irányelv rendelkezései sze- rint mellékelt megfelelőségi igazolásokat úgy tekintik, hogy azok az előzőekben említett irányelv 7. cikk (1) bekezdése értelmében a továbbiakban nem érvényesek, valamint – megtagadhatják az olyan új járművek értékesítését, nyilvántar- tásba vételét vagy forgalomba helyezését, amelyekhez nem adtak ki a 70/156/EGK irányelv szerint érvényes megfelelőségi igazolást, kivéve ha az említett irányelv 8. cikk (2) bekezdésé- nek rendelkezései alkalmazandók, a tüzelőanyag-tartályokkal kapcsolatos okokból, amennyiben az ezen irányelvvel módosított 70/221/EGK irányelv követelményei nem teljesülnek. (4) Ez az irányelv nem érvényteleníti az olyan járművekhez jóváhagyásokat, amelyek fémből készült korábban kiadott folyékonytüzelőanyag-tartállyal rendelkeznek, továbbá nem aka- dályozza az ilyen jóváhagyások kiterjesztését annak az irányelv- nek az alapján, amelynek megfelelően a jóváhagyásokat eredeti- leg kiadták. 3. cikk (1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2001. május 3. előtt megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Minden olyan módosítást, amely a mellékleteknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása miatt a 70/156/EGK irányelv 13. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni. ” szükséges, Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azok- ban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatko- zás módját a tagállamok határozzák meg. 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 131 (2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb előírásait, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadtak el. Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 5. cikk 4. cikk Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba. Kelt Brüsszelben, 2000. március 20-án. az Európai Parlament részéről a Tanács részéről az elnök N. FONTAINE az elnök J. GAMA 132 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet MELLÉKLET MÓDOSÍTÁSOK A 70/221/EGK IRÁNYELV MELLÉKLETEINEK JEGYZÉKÉHEZ ÉS AZ I. MELLÉKLETHEZ A mellékletek listája Az I. mellékletre vonatkozó szöveg helyébe a következő lép: „I. melléklet: Folyékonytüzelőanyag-tartályok 1. függelék: Tűzállósági vizsgálat 2. függelék: A tűzálló téglák méretei és műszaki adatai 3. függelék: Adatközlő lap 4. függelék EK-típusbizonyítvány” I. melléklet Az I. melléklet helyébe a következő lép: „I. MELLÉKLET FOLYÉKONYTÜZELŐANYAG-TARTÁLYOK 1. HATÁLY 1. 1. Ennek a mellékletnek a hatálya kiterjed minden olyan járműre, amelyre a 70/156/EGK irányelv vonat- kozik. 2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK E melléklet alkalmazásában: 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. »A gépjármű típusa a tüzelőanyag-tartály tekintetében« olyan járműveket jelent, amelyek lényeges módon nem különböznek a következő szempontokból: A tartály(ok) szerkezete, alakja, méretei és anyaga (fém/műanyag); Az M1(1) kategóriába tartozó járművek esetében a tartály(ok) elhelyezése a járműben, amennyiben az kedvezőtlen hatással van a melléklet 5. 10. pontjában felsorolt követelményekre. Az »utastér« a gépjárműben tartózkodók számára kialakított helyet jelenti, amelyet a tető, a padlólemez, az oldalfalak, az ajtók, a külső üvegezés, a mellső és a hátsó elválasztó lemezek határolnak. A »terheletlen tömeg« a gépjármű menetkész állapotban mért tömegét jelenti, a 70/156/EGK irányelv I. melléklete 2. 6. pontjának meghatározása szerint. »A tartály« azt a tartályt jelenti, amelynek rendeltetése a 2. 6. pont meghatározása szerinti, főként a jármű meghajtására szolgáló folyékony tüzelőanyag tárolása, ide nem értve a tartozékokat [tüzelőanyagtöltő cső (ha az külön elem), tüzelőanyagtöltő nyílás, sapka, tüzelőanyagszint-mérő, összeköttetés motorral vagy túlnyomás-kiegyenlítő rendszer stb. ]. »A tartály űrtartalma« a gyártó által meghatározott tartály űrtartalom. »A folyékony tüzelőanyag« olyan tüzelőanyagot jelent, amely normál környezeti feltételek mellett folyé- kony halmazállapotú. (1) A 70/156/EGK irányelv II. melléklete »A« szakaszának fogalommeghatározásai szerint. 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 133 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 3. 1. 3. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 5. 5. 1. 5. 2. 5. 3. 5. 4. 5. 5. 5. 6. 5. 7. EK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM A járműtípusra vonatkozó típus-jóváhagyási kérelmet a tüzelőanyag-tartály tekintetében a 70/156/EGK irányelv 3. cikk (4) bekezdése alapján a jármű gyártója nyújtja be. Az adatközlő lap mintája a 3. függelékben található. A típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálat részére a következőket kell benyúj- tani: A jóváhagyandó járműtípus egy példánya vagy a járműnek azok a részei, amelyeket a műszaki szolgálat a jóváhagyási vizsgálathoz szükségesnek ítél; A műanyagból készült tüzelőanyag-tartállyal felszerelt gépkocsik esetében: hét további tartály, tartozé- kaikkal együtt; Egyéb anyagból készült tüzelőanyag-tartállyal felszerelt jármű esetében: két további tartály, tartozékaikkal együtt. AZ EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS MEGADÁSA Amennyiben a gépjármű a vonatkozó követelményeknek megfelel, a 70/156/EGK irányelv 4. cikkének (3) bekezdése, vagy adott esetben, 4. cikkének (4) bekezdése szerinti EK-típusjóváhagyást meg kell adni. Az EK-típusjóváhagyás mintája a 4. függelékben található. Minden jóváhagyott járműtípus a 70/156/EGK irányelv VII. mellékletének megfelelően jóváhagyási szá- mot kap. Ugyanaz a tagállam nem adhatja ki ugyanazt a számot egy másik járműtípusnak. MŰSZAKI ELŐÍRÁSOK A tartályokat úgy kell készíteni, hogy azok korrózióállóak legyenek. A tartályoknak, valamennyi olyan tartozékukkal együtt, amelyeket normál üzemben hozzájuk kapcsol- nak, meg kell felelniük a 6. 1. pont szerinti szivárgási vizsgálat követelményeinek olyan relatív belső nyo- más mellett, amely megfelel az üzemi túlnyomás kétszeresének, de legalább 0,3 bar túlnyomásnak. A műanyagból készült gépjármű tüzelőanyag-tartályok akkor felelnek meg ennek a követelménynek, ha megfeleltek a 6. 3. 2. pontban leírt vizsgálaton. Minden túlnyomást, illetve az üzemi nyomást meghaladó nyomásértéket a megfelelő nyomáskiegyenlítő eszközökkel (lefúvók, biztonsági szelepek stb. ) automatikusan ki kell egyenlíteni. A nyomáskiegyenlítő eszközöket oly módon kell kialakítani, hogy tűzveszély ne léphessen fel. Különö- sen meg kell akadályozni azt, hogy a tartály(ok) töltésekor az esetlegesen kiszivárgó tüzelőanyag a kipu- fogó rendszerre folyjon. A kifolyást a talajra kell elvezetni. Tartály(ok) nem helyezkedhet(nek) el az utastérben vagy az ahhoz tartozó egyéb térben, és nem képez- heti(k) sem annak, sem hozzátartozó részeinek határoló felületét (padlólemez, oldalfal, mellső vagy hátsó határoló lemez). Az utasteret és a tüzelőanyag-tartály(oka)t egy elválasztó felületnek kell elkülönítenie egymástól. Az elvá- lasztó felületen lehetnek nyílások (pl. kábelek számára), amennyiben azokat úgy helyezik el, hogy a kiömlő tüzelőanyag – szokásos használati körülmények között – nem folyhat szabadon a tartály(ok)ból az utastérbe vagy más ahhoz tartozó térbe. A tartályokat biztonságosan rögzíteni kell, és úgy kell őket elhelyezni, hogy a tartályból vagy annak tar- tozékaiból kiömlő tüzelőanyag – szokásos használati körülmények mellett – a talajra folyjon és ne az utastérbe. 134 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet 5. 8. 5. 9. A tüzelőanyagbetöltő nyílás nem lehet sem az utastérben, sem a csomagtartóban, sem pedig a motor- térben. A jármű működése közben tüzelőanyag nem folyhat ki sem a tanksapkán, sem pedig a túlnyomás- szabályozó berendezésen keresztül. Amennyiben a jármű felborul, csöpögés még elfogadható, feltéve hogy annak mértéke nem lépi túl a 30 g/perc értéket; ezt a követelményt a 6. 2. pontban leírt vizsgálat alkalmával ellenőrizni kell. 5. 9. 1. A tanksapkát a töltőcsőhöz kell rögzíteni; a tömítésnek biztonságosan kell a helyén maradnia, a sapkának záráskor biztonságosan kell a tömítéshez és a töltőcsőhöz rögzülnie. 5. 9. 1. 1. Az 5. 9. 1. pont követelményei akkor tekinthetők teljesítettnek, ha a jármű eleget tesz a 70/220/EGK irány- elv (1) I. melléklet 5. 1. 3. pontjában meghatározott követelményeknek, azzal a kikötéssel, hogy az emlí- tett pont harmadik francia bekezdésében felsorolt példák nem vonatkoznak azokra a járművekre, ame- lyek nem az M1 és N1 kategóriák valamelyikébe tartoznak. 5. 10. 5. 11. A tartályokat olyan módon kell felszerelni, hogy védve legyenek a gépjármű elejét vagy hátulját érő ütkö- zések hatásaitól; a tartály közelében nem lehetnek kiálló részek, éles peremek stb. A tüzelőanyag-tartályt és a beöntő nyílás nyaki részét a járművek esetében olyan módon kell megter- vezni és beszerelni, hogy az a statikus elektromos töltés kialakulását a teljes felületen kizárja. Ha szük- séges, valamilyen jó vezető segítségével le kell vezetni az elektromosságot a kocsiszekrény fémszerkeze- teibe vagy más nagyobb fémtárgyba. 5. 12. Ezen túlmenően, a műanyagból készült tartályokat a 6. 3. pontban meghatározott külön vizsgálati eljá- rásoknak is alá kell vetni. 6. VIZSGÁLATOK 6. 1. Hidraulikus vizsgálat A tartályt belső hidraulikus nyomásvizsgálatnak kell alávetni, amelyet egy elkülönített, valamennyi tar- tozékkal ellátott egységen kell végrehajtani. A tartályt teljesen meg kell tölteni valamilyen nem éghető folyadékkal (például vízzel). Miután a külvilággal minden összeköttetést megszüntettek, a csövön keresz- tül, amelyen a tüzelőanyag a motor felé folyik a nyomást fokozatosan növelni kell, olyan relatív belső nyomás eléréséig, amely megfelel az alkalmazott üzemi nyomás kétszeresének, de legalább 0,3 bar túl- nyomásnak, amelyet egy percen keresztül fenn kell tartani. Ez idő alatt a tartály fala nem törhet el, és nem léphet fel szivárgás sem; maradandó deformáció azonban engedélyezett. 6. 2. Borulási vizsgálat 6. 2. 1. 6. 2. 2. 6. 2. 3. A tartályt és annak valamennyi tartozékát olyan módon kell egy vizsgálati tartószerkezetre rögzíteni, amely megfelel annak, ahogyan a tartályt abban a gépjárműben rögzítik, amelyikhez azt szánják; ugyanez vonatkozik a belső túlnyomást kiegyenlítő rendszerekre is. A vizsgálati tartószerkezetnek a jármű hosszanti tengelyével párhuzamosan fekvő tengely mentén el kell tudnia forogni. A vizsgálatot úgy kell végrehajtani, hogy a tartályt egyszer űrtartalmának 90 százalékáig és egyszer 30 százalékáig kell feltölteni olyan, nem éghető folyadékkal, amelynek sűrűsége és viszkozitása hasonló az általánosan használt tüzelőanyagéhoz (víz elfogadható). 6. 2. 4. A tartályt beszerelt helyzetéhez képest 90 fokkal jobbra kell dönteni. A tartálynak legalább öt percig kell ebben a helyzetben maradnia. Ezt követően a tartályt ugyanabba az iránya kell újabb 90 fokkal elforgatni. A tartálynak legalább újabb öt percig kell ebben a teljesen megfordított helyzetben maradnia. A tartályt vissza kell forgatni normál helyzetébe. A nyomáskiegyenlítő rendszerből a tartályba vissza nem folyt vizsgálati folyadékot fel kell szárítani, és ha szükséges, pótolni is kell. A tartályt az ellenkező irányba kell dönteni 90 fokkal, és legalább öt percig ebben a helyzetben kell hagyni. (1) HL L 76. , 1970. 4. 6. , 1. o. 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 135 A tartályt ugyanabba az iránya kell újabb 90 fokkal elforgatni. A tartálynak legalább újabb öt percig kell ebben a teljesen megfordított helyzetben maradnia. Ezt követően azt vissza kell forgatni a normál hely- zetébe. 6. 3. A járművek műanyag tüzelőanyag-tartályára (tartályaira) vonatkozó további vizsgálatok 6. 3. 1. Ütésállóság 6. 3. 1. 1. A tartályt teljesen fel kell tölteni víz-glikol keverékkel vagy más olyan, alacsony fagyású folyadékkal, amely nem változtatja meg a tartály anyagának tulajdonságait, és ezután a tartályt perforációs átdöfési vizsgálatnak kell alávetni. 6. 3. 1. 2. E vizsgálat folyamán a tartály hőmérsékletének előírt értéke 233 K ± 2 K (-40 oC ± 2 oC). 6. 3. 1. 3. A vizsgálathoz ingás ütőszerkezetet kell alkalmazni. A becsapódó testnek acélból kell készülnie, és gúla alakúnak kell lennie, egyenlő oldalú háromszög alakú oldalfelületekkel és négyzet alakú alappal, a csú- csoknak és az éleknek pedig 3 mm-es sugárral lekerekítettnek kell lenniük. Az inga ütközési középpont- jának egybe kell esnie a gúla súlypontjával; távolsága az inga forgási tengelyétől 1 méter. Az inga teljes tömege 15 kg. Az inga energiája az ütközés pillanatában nem lehet kevesebb mint 30 Nm, és minél inkább meg kell közelítenie ezt az értéket. 6. 3. 1. 4. A vizsgálatokat a tartály olyan pontjain kell elvégezni, amelyek mellső vagy hátsó ütközés esetén sérü- lékenynek számítanak. A sérülékenynek számító pontok azok, amelyek az ütközésnek a legjobban ki van- nak téve, vagy a tartály alakja vagy a járművön való rögzítés módja következtében a leggyengébbnek tekintendők. A laboratóriumok által kiválasztott pontokat a vizsgálati jelentésben meg kell jelölni. 6. 3. 1. 5. A vizsgálat során a tartályt oldalsó rögzítéssel vagy az ütközéssel ellentétes oldalon történő rögzítésekkel kell a helyén tartani. A vizsgálat eredményeképpen nem keletkezhet szivárgás. 6. 3. 1. 6. A gyártó választhat, hogy valamennyi vizsgálatot egy tartályon végezzék el, vagy minden egyes vizsgá- latot külön tartályon végezzenek el. 6. 3. 2. Mechanikai szilárdság A tartályt szivárgás és alaktartás szempontjából a 6. 1. pontban előírt körülmények között kell vizsgálni. A tartályt és annak valamennyi tartozékát olyan módon kell egy vizsgálati tartószerkezetre felszerelni, amely megfelel annak, ahogyan a tartályt beszerelik abba a gépjárműbe, amelyikhez gyártják. Vizsgálati folyadékként 326 K (53 oC) hőmérsékletű vizet kell használni, és a tartályt tele kell tölteni. A tartályt olyan relatív belső nyomásnak kell alávetni, amely megfelel az üzemi nyomás kétszeresének, de legalább 0,3 bar nyomásnak, melyet 326 K ± 2 K (53 oC ± 2 oC) hőmérsékleten öt órán keresztül fenn kell tartani. A vizsgálat során a tartály és tartozékai nem törhetnek el, és nem léphet fel szivárgás sem; a maradandó deformáció azonban engedélyezett. 6. 3. 3. Tüzelőanyag áteresztő képesség 6. 3. 3. 1. Az áteresztő képesség vizsgálatára vagy a 70/220/EGK irányelv VIII. mellékletében meghatározott refe- rencia tüzelőanyagot vagy a kereskedelemben kapható valamilyen kiváló minőségű tüzelőanyagot kell használni. Amennyiben a tartályt csak olyan járművekhez tervezték, amelyek kompressziós gyújtással működnek, a tartályt gázolajjal kell megtölteni. 6. 3. 3. 2. A vizsgálat előtt a tartályt űrtartalmának feléig kell tölteni a vizsgálathoz használt tüzelőanyaggal, és lezá- rás nélkül 313 K ± 2 K (40 oC ± 2 oC) környezeti hőmérsékleten kell tárolni mindaddig, amíg az egy- ségnyi idő alatt bekövetkező tömegveszteség állandóvá nem válik. 6. 3. 3. 3. Ezt követően a tartályt ki kell üríteni, és űrtartalmának feléig ismét fel kell tölteni a vizsgálathoz használt tüzelőanyaggal, majd hermetikusan le kell zárni, és 313 K ± 2 K (40 oC ± 2 oC) hőmérsékleten kell tárolni. A nyomást be kell állítani, amikor a tartály tartalma elérte a vizsgálati hőmérsékletet. Az elkövetkező nyolchetes vizsgálati időszak során meg kell határozni a vizsgálati időszak során fellépő diffúziós tömeg- veszteséget. A megengedett legnagyobb átlagos tüzelőanyag-veszteség a vizsgálati időszak alatt 20 g/24 óra. 6. 3. 3. 4. Amennyiben a diffúziós tömegveszteség meghaladja a 6. 3. 3. 3. pontban meghatározott értéket, az ott leírt vizsgálatot ugyanazon a tartályon még egyszer el kell végezni, hogy meg lehessen határozni a diffúziós súlyveszteség értékét 296 K ± 2 K (23 oC ± 2 oC) hőmérsékleten, de egyebekben azonos feltételek mel- lett. Az így mért vesztség a vizsgálati időszak alatt nem haladhatja meg a 10 g/24 óra értéket. 136 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet 6. 3. 4. Tüzelőanyag-állóság A 6. 3. 3. pontban említett vizsgálatot követően a tartálynak továbbra is meg kell felelnie a 6. 3. 1. és 6. 3. 2. pontban leírt követelményeknek. 6. 3. 5. Tűzállóság A tartályt a következő vizsgálatoknak kell alávetni. 6. 3. 5. 1. A tartályt, ugyanolyan rögzítés mellett, mint a járműben két percig láng hatásának kell kitenni. A tar- tályból folyékony tüzelőanyag nem szivároghat. 6. 3. 5. 2. Három vizsgálatot kell elvégezni külön tartályokon, amelyeket a következők szerint kell tüzelőanyaggal megtölteni: 6. 3. 5. 2. 1. Amennyiben a tartályt olyan gépkocsikra tervezik felszerelni, amelyeket szikragyújtásos vagy kompress- ziós gyújtásos motorral üzemeltetnek, három vizsgálatot kell elvégezni kiváló minőségű benzinnel meg- töltött tartályokon; 6. 3. 5. 2. 2. Amennyiben a tartályt olyan járműbe tervezik beszerelni, amelyeket kizárólag kompressziós gyújtásos motorral üzemeltetnek, három vizsgálatot kell elvégezni gázolajjal megtöltött tartályokon; 6. 3. 5. 2. 3. Az egyes vizsgálatokhoz a tartályt olyan tartószerkezetre kell felszerelni, amely a lehető legjobban szi- mulálja a tényleges beszerelés körülményeit. A tartószerkezetre történő felszerelés módjának igazodnia kell a járműre vonatkozó műszaki előírásokhoz. Figyelembe kell venni mindazokat az alkatrészeket, ame- lyek rendeltetése a tartály és alkotórészei tűzvédelme, illetve amelyek bármely módon hatással vannak a tűz terjedésére, valamint a tartályra szerelt meghatározott alkotóelemeket és az elzáró elemeket. A vizs- gálat során minden nyílást le kell zárni, a nyomáskiegyenlítő rendszereknek azonban működőképeseknek kell maradniuk. A vizsgálatot közvetlenül megelőzően a tartályt a meghatározott tüzelőanyaggal az űrtar- talom 50 %-áig kell feltölteni. 6. 3. 5. 3. 6. 3. 5. 4. 6. 3. 5. 5. 6. 3. 5. 6. A tartályra bocsátott lángot szikragyújtásos motorokhoz használt, a kereskedelemben kapható tüzelő- anyag segítségével (a továbbiakban »tüzelőanyag«) kell egy serpenyőben előállítani. A serpenyőbe öntött tüzelőanyag mennyiségének elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy az szabad égés mellett a vizsgálat teljes időtartama alatt lángoljon. A serpenyő méreteit úgy kell megválasztani, hogy a tüzelőanyag-tartály oldalait érjék a lángok. Ennek megfelelően a serpenyőnek legalább 20 cm-rel, de legfeljebb 50 cm-rel túl kell nyúlnia a tartály vízszin- tes kiterjedésén. A serpenyő oldalfalai a vizsgálat kezdetén legfeljebb 8 cm-rel lehetnek magasabbak, mint a tüzelőanyag szintje. A tüzelőanyaggal megtöltött serpenyőt a tartály alá kell helyezni olyan módon, hogy a serpenyőben lévő tüzelőanyag szintje és a tartály alja közötti távolság megfeleljen a tartály az út felületéhez képest, terhe- letlen tömeg esetén vett, tervezett magasságának, (lásd 2. 3. pont). A serpenyőnek, a tartószerkezetnek vagy mindkettőnek szabadon mozgathatónak kell lennie. A vizsgálat C fázisa során a serpenyőt egy takarólemezzel a tüzelőanyag szintje felett 3 cm ± 1 cm magas- ságban le kell takarni. A takarólemeznek a 2. függelék előírásainak megfelelően tűzálló anyagból kell készülnie. A téglák között nem lehet hézag, és a tüzelőanyagot tartó serpenyő fölött úgy kell a téglákat megtámasztani, hogy a téglákban lévő lyukak szabadon maradjanak. A keret hosszának és szélességének a serpenyő belső méreténél 2–4 cm-rel kisebbnek kell lennie, azért, hogy a szellőzés biztosítása céljából keret és a serpenyő fala között 1–2 cm-es hézag legyen. 6. 3. 5. 7. Ha a vizsgálatot a szabadban végzik, megfelelő szélárnyékolást kell biztosítani, és a tüzelőanyag serpenyő magasságában a szél sebessége nem haladhatja meg a 2,5 km/óra értéket. A vizsgálat előtt a takarólemezt 308 K ± 5 K (35 oC ± 5 oC) hőmérsékletre kell felmelegíteni. A tűzálló téglákat meg lehet nedvesíteni abból a célból, hogy minden egyes soron következő vizsgálat körülményei azonosak legyenek. 6. 3. 5. 8. A vizsgálat négy fázisból áll (lásd 1. függelék). 6. 3. 5. 8. 1. A f á z i s : E l ő m e l e g í t é s ( 1. á b r a ) A serpenyőben lévő tüzelőanyagot a vizsgálandó tartálytól legalább 3 méter távolságra meg kell gyújtani. 60 másodperces előmelegítés után a serpenyőt a tartály alá kell helyezni. 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 137 6. 3. 5. 8. 2. B f á z i s : K ö z v e t l e n é r i n t k e z é s a l á n g o k k a l ( 2. á b r a ) 60 másodpercig a tartályt érintkezésbe kell hozni a szabadon égő tüzelőanyag tüzének lángjával. 6. 3. 5. 8. 3. C f á z i s : K ö z v e t e t t é r i n t k e z é s a l á n g o k k a l ( 3. á b r a ) Amint a B fázis befejeződött, a takarólemezt az égő serpenyő és a tartály közé kell helyezni. A tartályt további 60 másodpercig ezzel a csillapított lánggal kell érintkezésbe hozni. 6. 3. 5. 8. 4. D f á z i s : A v i z s g á l a t v é g e ( 4. á b r a ) A takarólemezzel leborított égő serpenyőt vissza kell helyezni eredeti helyzetébe (A fázis). Amennyiben a vizsgálat végén a tartály ég, a tüzet haladéktalanul el kell oltani. 6. 3. 5. 9. A vizsgálat eredménye abban az esetben minősül megfelelőnek, ha a tartályból nem szivárgott ki folyé- kony tüzelőanyag. 6. 3. 6. Hőállóság magas hőmérséklet esetén 6. 3. 6. 1. 6. 3. 6. 2. 6. 3. 6. 3. A vizsgálathoz alkalmazott tartószerkezetnek a tartályt olyan módon kell rögzítenie, ahogyan a tartályt a gépjárműben rögzítik, ideértve a tartály nyomáskiegyenlítőjének rögzítését is. A 293 K (20 oC) hőmérsékletű vízzel, űrtartalmának 50 százalékáig töltött tartályt egy óra időtartamra 368 K ± 2 K (95 oC ± 2 oC) környezeti hőmérsékletnek kell kitenni. A vizsgálat eredménye abban az esetben minősül megfelelőnek, ha a vizsgálat után a tartály nem szivárog, illetve jelentős mértékben nem deformálódott. 6. 3. 7. A tüzelőanyag-tartály jelölései 6. 3. 7. 1. A kereskedelmi, illetve márkanevet a tartályon fel kell tüntetni; a tartály járműbe történő beszerelése után a névnek olvashatónak, és eltávolíthatatlannak kell lennie. 7. 7. 1. 8. 8. 1. A JÓVÁHAGYÁS MÓDOSÍTÁSAI Az ezen irányelv alapján kiadott jóváhagyások módosítása esetén, a 70/156/EGK irányelv 5. cikkének rendelkezéseit kell alkalmazni. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG A gyártásmegfelelőség biztosítására szolgáló intézkedéseket a 70/156/EGK irányelv 10. cikkének rendel- kezései alapján kell megtenni. 138 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet 1. Függelék TŰZÁLLÓSÁGI VIZSGÁLAT 1. ábra 2. ábra 3. ábra 4. ábra 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 139 2. Függelék A TŰZÁLLÓ TÉGLÁK MÉRETEI ÉS MŰSZAKI ADATAI Tűzállóság (Seger-kúp) SK 30 Al2O3 tartalom 30–33 % Nyitott porozitás (Po) 20–22 térfogatszázalék Sűrűség 1 900–2 000 kg/m3 Tényleges lyukacsos terület 44,18 % 140 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet 3. Függelék 13/25. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 141 4. Függelék 142 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/25. kötet


title: Verordnung (EG) Nr. 601/2000 der Kommission vom 20. März 2000 über die Lieferung von Milcherzeugnissen im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe

eurovoc_concepts:
EU production
Middle East
award of contract
food aid
powdered milk
whole milk

formats: pdf print

text: 21. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 72/3 VERORDNUNG (EG) Nr. 601/2000 DER KOMMISSION vom 20. März 2000 über die Lieferung von Milcherzeugnissen im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates vom 27. Juni 1996 über die Nahrungsmittelhilfepolitik und -verwal- tung sowie über spezifische Maßnahmen zur Erhöhung der Ernährungssicherheit (1), insbesondere auf Artikel 24 Absatz 1 Buchstabe b), in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) Mit der vorgenannten Verordnung wurde die Liste der Länder und Organisationen denen eine Gemeinschafts- hilfe gewährt werden kann und die, für die Beförderung der Nahrungsmittellieferung über die fob-Stufe hinaus geltenden, allgemeinen Kriterien festgelegt. Die Kommission hat infolge mehrerer Beschlüsse über die Nahrungsmittelhilfe bestimmten Begünstigten Milch- pulver zugeteilt. Diese Bereitstellungen erfolgen nach der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 der Kommission vom 16. Dezember 1997 über allgemeine Durchführungsbestimmungen für die Bereitstellung und Lieferung von Waren im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates für die Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft (2). Zu diesem Zweck sollten insbesondere die Lieferfristen und -bedin- gungen der sich daraus ergebenden Kosten genauer fest- gelegt werden — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft werden Milcherzeugnisse bereitgestellt zur Lieferung an die in dem Anhang aufgeführten Begünstigten gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 zu den in dem Anhang aufgeführten Bedin- gungen. Es wird davon ausgegangen, daß der Bieter die geltenden allge- meinen und besonderen Geschäftsbedingungen kennt und akzeptiert. Andere in seinem Angebot enthaltene Bedingungen oder Vorbehalte gelten als nicht geschrieben. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 20. März 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 166 vom 5. 7. 1996, S. 1. (2) ABl. L 346 vom 17. 12. 1997, S. 23. L 72/4 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21. 3. 2000 ANHANG LOSE A, B, C, D, E 1. Maßnahmen Nrn. : 78/99 (A); 78/99 (B); 80/99 (C); 81/98 (D); 82/99 (E) 2. Begünstigter (2): UNRWA, Supply division, Amman Office, PO Box 140157, Amman, Jordanien; Telex 21170 UNRWA JO; Tel. (962-6) 586 41 26; Fax 586 41 27 3. Vertreter des Begünstigten: UNRWA Field Supply and Transport Officer A + E: PO Box 19149, Jerusalem, Israel [Tel. (972-2) 589 05 55; Telex 26194 UNRWA IL; Fax 581 65 64] B: C: D: PO Box 947, Beirut, Lebanon [Tel. (961-1) 840 46 17; Fax 60 36 83] PO Box 4313, Damaskus, Syrien [Tel. (963-11) 613 30 35; Telex 412006 UNRWA SY; Fax 613 30 47] Jordanien, PO Box 484, Amman [Tel. (962-6) 474 19 14/477 22 26; Telex 23402 UNRWA JFO JO; Fax 474 63 61] 4. Bestimmungsland: A, E: Israel (A: Gaza; E: West Bank); B: Libanon; C: Syrien; D: Jordanien 5. Bereitzustellendes Erzeugnis: Vollmilchpulver 6. Gesamtmenge (netto) in Tonnen: 625 7. Anzahl der Lose: 5 (A: 204 Tonnen; B: 120 Tonnen; C: 84 Tonnen; D: 121 Tonnen; E: 96 Tonnen) 8. Merkmale und Qualität des Erzeugnisses (3) (5) (8): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (I C 1) 9. Aufmachung (7): Siehe ABl. C 267 vom 13. 9. 1996, S. 1 (6. 1 A, B und C. 2) 10. Kennzeichnung oder Markierung (6): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (I C 3) — für die Kennzeichnung zu verwendende Sprache: Englisch — zusätzliche Aufschriften: „NOT FOR SALE“ Los D: „Expiry date. “ (Herstellungsdaten + 12 Monate) 11. Art der Bereitstellung des Erzeugnisses: Gemeinschaftsmarkt Das Vollmilchpulver muß nach der Zuteilung der Lieferung hergestellt werden 12. Vorgesehene Lieferstufe (9): A, C, E: frei Löschhafen — Container-Terminal B, D: frei Bestimmungsort 13. Alternative Lieferstufe: frei Verschiffungshafen 14. a) Verschiffungshafen: — b) Ladeanschrift — 15. Löschhafen: A, E: Ashdod; C: Lattakia 16. Bestimmungsort: UNRWA warehouse in: Beirut (B); Amman (D) — Transitlager oder Transithafen: — — Lieferung auf dem Landweg: — 17. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der vorgesehenen Lieferstufe: — erste Frist: A, B, C, E: 4. 6. 2000; D: 11. 6. 2000 — zweite Frist: A, B, C, E: 18. 6. 2000; D: 25. 6. 2000 18. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der alternativen Lieferstufe: — erste Frist: 8. -21. 5. 2000 — zweite Frist: 22. 5. -4. 6. 2000 19. Frist für die Angebotsabgabe (um 12. 00 Uhr Brüsseler Zeit): — erste Frist: 4. 4. 2000 — zweite Frist: 18. 4. 2000 20. Höhe der Bietungsgarantie: 20 EUR/Tonne 21. Anschrift für die Einsendung der Angebote und der Bietungsgarantien (1): Bureau de l'aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel; Telex 25670 AGREC B; Fax (32-2) 296 70 03/296 70 04 (ausschließlich) 22. Erstattung bei der Ausfuhr (4): Die am 17. 3. 2000 gültige und durch die Verordnung (EG) Nr. 413/2000 der Kommission (ABl. L 52 vom 25. 2. 2000, S. 4) festgesetzte Erstattung. 21. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 72/5 Vermerke: (1) Zusätzliche Erklärungen: André Debongnie (Tel. (32-2) 295 14 65) — Torben Vestergaard (Tel. (32-2) 299 30 50). (2) Der Auftragnehmer tritt mit dem Begünstigten oder seinem Vertreter baldmöglichst zur Bestimmung der erforderli- chen Versandbescheinigungen in Verbindung. (3) Der Auftragnehmer übergibt dem Begünstigten eine von einer amtlichen Stelle stammende Bescheinigung, aus der hervorgeht, daß die in dem betreffenden Mitgliedstaat geltenden Normen betreffend die Kernstrahlung für die zu liefernde Ware nicht überschritten worden sind. In der Bescheinigung über die radioaktive Belastung ist der Gehalt an Cäsium 134 und 137 und an Jod 131 anzugeben. (4) Die Verordnung (EG) Nr. 259/98 (ABl. L 25 vom 31. 1. 1998, S. 39) betrifft die Ausfuhrerstattungen. Das in Artikel 2 derselben Verordnung genannte Datum ist das unter Nummer 22 dieses Anhangs stehende Datum. Der Lieferant wird auf Artikel 4 Absatz 1 letzter Unterabsatz der genannten Verordnung verwiesen. Die Kopie der Lizenz wird übermittelt, sobald die Ausfuhranmeldung angenommen wurde (zu verwendende Fax-Nummer: (32- 2) 296 20 05). — von einer amtlichen Stelle erteiltes Gesundheitszeugnis, (5) Der Auftragnehmer überreicht dem Empfänger oder seinem Vertreter bei der Lieferung folgende Dokumente: in dem festgestellt wurde, daß das Erzeugnis unter ausgezeichneten hygienischen, von qualifiziertem Personal überwachten Bedingungen hergestellt wurde. Das Gesundheitszeugnis weist die Pasteurisierungstemperatur und -dauer, die Temperatur und Verweildauer im Spray- drying-Turm sowie das Verfallsdatum des Erzeugnisses aus; — von einer amtlichen Stelle erteilte tierärztliche Bescheinigung, in der festgestellt wurde, daß in dem Erzeugungsge- biet der Rohmilch während zwölf Monaten vor der Verarbeitung keine Maul- und Klauenseuche oder eine andere infektiöse/ansteckende meldepflichtige Krankheit aufgetreten ist, daß die geltenden Normen betreffend PCB nicht überschritten worden sind und daß das Erzeugnis keine Mydiakcene beinhält. (6) Die Aufschrift erhält, abweichend von ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, Punkt I A 3 c), folgende Fassung: „Europäische Gemeinschaft“. (7) In Containern von 20 Fuß zu liefern. Partien A, C und D. Als vereinbarte Versandbedingungen gelten die Liner-Bedin- gungen frei Löschhafen, Containerabstellfläche für 15 Tage (Samstage, Sonntage, gesetzliche und kirchliche Feiertage ausgenommen), beginnend mit dem Tag/Zeitpunkt der Ankunft des Schiffes, frei von Gebühren für Rückgabe von Containern im Löschhafen. Auf die 15-Tage-Frist ist im Konnossement hinzuweisen. Gebühren, die für eine verzögerte Rückgabe über die erwähnten 15 Tage hinaus bona fide erhoben werden, übernimmt die UNRWA. Die UNRWA kommt nicht für Containerhinterlegungsgebühren auf. Nach Übernahme der Waren auf der Lieferstufe übernimmt der Begünstigte alle Kosten für den Abtransport der Container auf ein Entladegelände außerhalb des Hafengebiets sowie für deren Rückförderung in die Container-Abstell- fläche. Ashdod: Für die Lieferung sind 20-Fuß-Container zu einem Nettoinhalt von jeweils höchstens 17 Tonnen zu beladen. (8) Partie C: Das Gesundheits- und das Ursprungserzeugnis müssen den Sichtvermerk eines syrischen Konsulats tragen, aus dem hervorgeht, daß die Konsulatsgebühren und -abgaben gezahlt worden sind. (9) Neben Artikel 14 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 gilt, daß keines der gecharterten Schiffe in den jüngsten Ausgaben der gemäß dem „Paris Memorandum of Understanding and Port State Control“ (Richtlinie 95/21/EG des Rates, ABl. L 157 vom 7. 7. 1995, S. 1) veröffentlichten vier Quartalsberichte angezeigt sein darf


title: 2000/529/CE: Decisione dell'Agenzia europea dell'ambiente, del 20 marzo 2000, che stabilisce il codice di buona condotta amministrativa dell'Agenzia

eurovoc_concepts:
European Environment Agency
code of conduct

text: 26. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 216/15 II (Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità) AGENZIA EUROPEA DELL'AMBIENTE DECISIONE DELL'AGENZIA EUROPEA DELL'AMBIENTE del 20 marzo 2000 che stabilisce il codice di buona condotta amministrativa dell'Agenzia (2000/529/CE) L'AGENZIA EUROPEA DELL'AMBIENTE, popoli dell'Europa, in cui le decisioni siano prese nel modo più trasparente possibile e il più vicino possibile ai cittadini; viste le disposizioni del trattato di Amsterdam relative alla trasparenza, in particolare l'articolo 1 del trattato sull'Unione europea e l'articolo 21 del trattato CE, vista l'iniziativa di Roy Perry, autore della relazione sulle attività della commissione per le petizioni nel 1996-1997 (1), concer- nente la richiesta di adozione di un codice di buona condotta amministrativa, vista la risoluzione del Parlamento europeo, del 16 luglio, 1998 sulla relazione annuale concernente le attività del Mediatore europeo nel 1997 (C4-0270/98) (2), vista l'inchiesta avviata su iniziativa del Mediatore europeo circa l'esistenza e l'accessibilità al pubblico, nelle varie istitu- zioni e organismi comunitari, di un codice di buona condotta amministrativa destinato ai funzionari nei loro rapporti con il pubblico, vista la risoluzione del Parlamento europeo, del 15 aprile 1999, sulla relazione annuale concernente le attività del Mediatore europeo nel 1998 (C4-0138/99), visto l'esistente codice di condotta relativo all'accesso del pubblico ai documenti della Commissione contenuto nella decisione (94/90/CECA, CE, Euratom) (3), considerando che il trattato di Amsterdam ha introdotto espli- citamente il concetto di trasparenza nel trattato sull'Unione europea, affermando che esso segna una nuova tappa nel processo di creazione di un'unione sempre più stretta tra i (1) A4-0190/97. (2) GU C 292 del 21. 9. 1998, pag. 168. (3) GU L 46 del 18. 2. 1994, pag. 58. considerando che la Commissione europea tende a riformare le procedure dell'amministrazione comunitaria al fine di realizzare pienamente questo concetto; considerando che, allo scopo di avvicinare l'amministrazione ai cittadini e garantire una migliore qualità dell'amministrazione, deve essere adottato un codice che comprenda i principi basi- lari della buona condotta amministrativa per i funzionari nei loro rapporti con il pubblico; considerando che tale codice è utile sia per i funzionari, in quanto li informa in modo dettagliato delle norme da rispettare nei loro rapporti con il pubblico, sia per i cittadini, in quanto fornisce loro informazioni sul tipo di comportamento che hanno diritto di pretendere nei loro contatti con le amministra- zioni comunitarie; considerando che tale codice è efficace soltanto se è un docu- mento accessibile pubblicamente ai cittadini e pertanto pubbli- cato sotto forma di decisione analogamente alla succitata deci- sione sull'accesso del pubblico ai documenti della Commis- sione; considerando che, nelle risoluzioni C4-0270/98 e C4-0138/99, il Parlamento ha espresso il proprio compiacimento per l'inizia- tiva di un codice di buona condotta amministrativa per le istituzioni e gli organismi europei e ha sottolineato l'urgente necessità di elaborare quanto prima un codice di questo tipo; considerando che il Parlamento europeo ha altresì sottolineato l'importanza di rendere tale codice quanto più possibile iden- tico per tutte le istituzioni e organismi comunitari, accessibile a tutti i cittadini europei e di pubblicarlo nella Gazzetta ufficiale; L 216/16 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 26. 8. 2000 considerando anche come base giuridica del presente codice di condotta il regolamento (CEE) n. 1210/90 del Consiglio, del 7 maggio 1990, sull'istituzione dell'Agenzia europea dell'am- biente e della rete europea d'informazione e di osservazione in materia ambientale, regolamento modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 933/1999, in particolare l'articolo 17: «Il personale dell'Agenzia è soggetto ai regolamenti e alle regola- mentazioni applicabili ai funzionari e altri agenti delle Comu- nità europee», funzionari delle Comunità europee nonché il regime applicabile agli altri agenti delle Comunità europee» e la decisione del consiglio di amministra- zione dell'Agenzia europea dell'ambiente, del 21 marzo 1997, concernente l'accesso del pubblico ai documenti dell'AEA (4); lo «statuto dei considerando che è pertanto auspicabile elaborare un codice che disciplini i principi di buona condotta amministrativa che i membri del personale dell'AEA debbono rispettare nei loro rapporti con il pubblico e che tale codice dovrebbe essere accessibile al pubblico, DECIDE: Articolo 1 Disposizioni generali il personale dell'Agenzia Nei suoi rapporti con il pubblico, europea dell'ambiente rispetta i principi sanciti nella presente decisione, principi che compongono il codice di buona condotta amministrativa, in appresso denominato «il codice». Articolo 2 Campo di applicazione personale II codice si applica a tutti i funzionari e agli altri agenti, 1. per i quali vigono lo statuto dei funzionari e le regolamenta- zioni applicabili agli altri agenti, nei loro rapporti con il pubblico. Di seguito il termine «funzionari» si riferisce sia ai funzionari che agli altri agenti. 2. L'Agenzia europea dell'ambiente adotta le misure neces- sarie per far sì che le disposizioni previste dal presente codice si applichino alle altre persone alle sue dipendenze, quali persone impiegate con contratto di diritto privato, esperti di ammini- in commissioni di servizio e tirocinanti. strazioni nazionali 3. II termine «pubblico» si riferisce alle persone fisiche e giuridiche, che abbiano o che non abbiano residenza o sede sociale in uno Stato membro. Articolo 3 Campo di applicazione materiale 1. Il presente codice contiene i principi generali di buona condotta amministrativa che si applicano a tutti i rapporti dei funzionari dell'Agenzia europea dell'ambiente con il pubblico, a meno che non siano disciplinati da disposizioni specifiche. 2. I principi esposti nel presente codice non si applicano ai rapporti tra l'Agenzia europea dell'ambiente e i suoi funzionari, (4) GU C 282 del 18. 9. 1997, pag. 5. in quanto tali rapporti sono disciplinati dallo statuto del perso- nale. Articolo 4 Legalità II funzionario agisce secondo la legge ed applica le norme e le procedure previste dalla legislazione comunitaria. II funzionario vigila in particolare affinché le decisioni che incidono sui diritti o sugli interessi dei singoli abbiano un fondamento di legge e che il loro contenuto sia conforme alla legge. Articolo 5 Assenza di discriminazione Nel trattare le richieste del pubblico e nell'adottare deci- 1. il funzionario garantisce che sia rispettato il principio sioni, della parità di I membri del pubblico che si trovano nella stessa situazione sono trattati in modo identico. trattamento. Se si verificano diversità di trattamento, il funzionario 2. garantisce che ciò sia giustificato dagli aspetti obiettivi e perti- nenti del caso in questione. In particolare, 3. il funzionario evita qualsiasi discrimina- zione ingiustificata tra membri del pubblico basata sulla nazio- nalità, sesso, razza, origine etnica, religione o credo, handicap, età o inclinazione sessuale. Articolo 6 Proporzionalità Nell'adottare decisioni, funzionario assicura che le il 1. misure adottate siano proporzionali all'obiettivo perseguito. In particolare il funzionario evita di limitare i diritti dei cittadini o di imporre loro oneri, qualora non esista una ragionevole relazione tra tali restrizioni od oneri e la finalità dell'azione. Nell'adottare decisioni, il funzionario cerca di trovare un singoli e l'interesse interessi dei 2. giusto equilibrio tra gli pubblico in generale. Articolo 7 Assenza di abuso di potere Le competenze sono esercitate unicamente per le finalità per le quali sono state conferite dalle disposizioni applicabili. In parti- colare il funzionario evita di utilizzare tali poteri per finalità prive di legge o che non siano giustificate dall'interesse generale. fondamento di Articolo 8 Imparzialità e indipendenza 1. Il funzionario è imparziale e indipendente. Il funzionario si astiene da qualsiasi azione arbitraria che abbia effetti negativi su membri del pubblico, nonché da qualsiasi trattamento prefe- renziale quali che ne siano i motivi. 26. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 216/17 Il funzionario non è condizionato da alcuna influenza 2. esterna di qualsiasi tipo, comprese le influenze politiche, o da interessi personali. Avviso di Articolo 14 ricevimento e competente indicazione dell'agente 3. Il funzionario si astiene dal partecipare all'adozione di decisioni su questioni riguardanti i propri interessi o quelli di familiari, parenti, amici e conoscenti. Per ogni lettera o denuncia indirizzata all'Agenzia 1. europea dell'ambiente viene inviato un avviso di ricevimento entro un termine di due settimane, tranne i casi in cui può essere trasmessa una risposta nel merito entro tale termine. Articolo 9 Obiettività La risposta o avviso di ricevimento riporta il nome e il funzionario che si occupa della 2. numero di questione nonché il servizio cui appartiene. telefono del Nell'adottare decisioni, il funzionario tiene conto dei fattori pertinenti e assegna a ciascuno di essi il peso appropriato ai fini della decisione, ignorando qualsiasi elemento irrilevante. Non è necessario che sia inviato un avviso di ricevimento 3. o una risposta a lettere o denunce abusive perché in numero eccessivo o perché ripetitive o insignificanti. Articolo 10 Legittime aspettative e coerenza 1. II funzionario è coerente con il proprio comportamento amministrativo nonché con l'azione amministrativa dell'A- genzia europea dell'Ambiente. II funzionario segue le normali prassi dell'istituzione, a meno che non vi siano legittimi motivi per discostarsi da esse in un caso specifico. 2. Il funzionario rispetta le legittime e ragionevoli aspetta- tive che membri del pubblico nutrono sulla base dei precedenti comportamenti dell'Agenzia europea dell'ambiente. Articolo 11 Equità II funzionario agisce in modo equo e ragionevole. Articolo 12 Cortesia 1. Nei suoi rapporti con il pubblico, il funzionario dà prova di spirito di servizio, correttezza e disponibilità. Nel rispondere alla corrispondenza, a chiamate telefoniche e posta elettronica, il funzionario cerca nei limiti del possibile di rendersi utile e di rispondere alle domande postegli. Se l'argomento in questione non è di sua competenza, il 2. funzionario indirizza il cittadino al funzionario competente. 3. Se si verifica un errore che lede i diritti o gli interessi di un membro del pubblico, il funzionario è tenuto a scusarsi. Articolo 15 Obbligo di trasmissione al servizio competente dell'Istituzione 1. Se una lettera o una denuncia destinata all'Agenzia europea dell'ambiente è indirizzata o trasmessa a un'unità o a un programma che non è competente a trattare il caso, i suoi servizi fanno sì che il fascicolo sia trasferito senza indugio al servizio competente dell'Agenzia europea dell'ambiente. II servizio che ha inizialmente ricevuto la lettera o la 2. denuncia informa l'autore di tale trasmissione indicando il nome e il numero di telefono del funzionario al quale il fasci- colo è stata trasmesso. 3. Se viene indirizzata all'Agenzia europea dell'ambiente una lettera o una denuncia che non rientra nella sua sfera di competenze, i suoi servizi assicurano che la lettera o denuncia sia trasferita all'organo europeo competente e segnalano al mittente il nome della persona che ha ricevuto il fascicolo. Articolo 16 Diritto di essere ascoltato e di rilasciare dichiarazioni Nei casi in cui siano coinvolti i diritti o gli interessi di fase del 1. persone fisiche, il processo decisionale, siano rispettati funzionario fa sì che, i diritti di difesa. in ogni 2. Ogni membro del pubblico ha il diritto, nei casi in cui deve essere presa una decisione che incide sui suoi diritti, di presentare commenti scritti e, se del caso, di presentare osser- vazioni orali prima che la decisione sia adottata. Articolo 17 Articolo 13 Termine ragionevole per l'adozione di decisioni Risposta a lettere nella lingua del cittadino Il funzionario fa sì che ogni cittadino dell'Unione o qualsiasi membro del pubblico che scrive all'Agenzia europea dell'am- biente in une delle lingue previste dal trattato riceva una risposta nella stessa lingua. Il funzionario assicura che sia presa una decisione su ogni 1. richiesta o denuncia indirizzata all'Agenzia europea dell'am- biente entro un termine ragionevole, senza indugio e in ogni caso non oltre i due mesi dalla data di ricevimento. La stessa norma si applica alle risposte a lettere provenienti da membri del pubblico. L 216/18 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 26. 8. 2000 Qualora, a causa della complessità delle questioni solle- 2. vate, una richiesta o una denuncia indirizzata all'Agenzia europea dell'ambiente non possa essere oggetto di una deci- sione entro il funzionario ne informa quanto prima l'autore. In tal caso, una decisione deve essere notificata all'autore nel più breve tempo possibile. termine summenzionato, il Articolo 18 Obbligo di indicare i motivi delle decisioni 1. Qualsiasi decisione dell'Agenzia europea dell'ambiente che possa ledere i diritti o gli interessi di una persona fisica riporta i motivi sui quali è basata specificando chiaramente i fatti pertinenti e la base giuridica della decisione. 2. Il funzionario evita di adottare decisioni basate su motivi sommari o vaghi o che non contengano un ragionamento individuale. 3. Qualora, a causa del gran numero di persone interessate da decisioni identiche, non sia possibile comunicare in modo dettagliato i motivi della decisione e siano pertanto elaborate risposte standard, il funzionario si impegna a trasmettere in un secondo tempo un ragionamento individuale al cittadino che ne faccia espressamente richiesta. Articolo 19 Indicazione delle possibilità di ricorso Una decisione dell'Agenzia europea dell'ambiente che 1. possa ledere i diritti o gli interessi di una persona fisica contiene un'indicazione delle possibilità di ricorso disponibili per impugnare la decisione. Essa indica in particolare la natura dei mezzi di ricorso, gli organismi presso i quali possono essere esperiti, nonché i termini per farlo. 2. In particolare, le decisioni fanno riferimento alla possibi- lità di avviare procedure giudiziarie e presentare denunce dinanzi al Mediatore alle condizioni indicate rispettivamente agli articoli 230 e 195 del trattato che istituisce la Comunità europea. Articolo 20 Notifica della decisione 1. II funzionano garantisce che le decisioni che ledono i diritti o gli interessi di individui siano notificate per iscritto alla persona o alle persone interessate, non appena la decisione è adottata. 2. II funzionario si astiene dal comunicare la decisione ad altre fonti prima che la persona o le persone interessate ne siano informate. Articolo 21 Tutela dei dati 1. II funzionario che tratta dati personali riguardanti un cittadino rispetta i principi sanciti dalla direttiva 95/46/CE relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al tratta- mento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati. 2. II funzionario evita in particolare di utilizzare dati perso- nali per finalità illecite o di trasmettere tali dati a persone non autorizzate. Articolo 22 Richieste di informazioni 1. Se la materia in questione è di sua competenza, il funzio- nario fornisce ai membri del pubblico le informazioni richieste. Il funzionario fa in modo che le informazioni comunicate siano chiare e comprensibili. Qualora una richiesta di 2. informazioni orale sia troppo complessa o troppo estesa, il funzionario invita l'interessato a formulare la propria domanda per iscritto. Se per motivi di riservatezza non può fornire le informa- 3. zioni richieste, il funzionario indica all'interessato i motivi per i quali non può comunicare le informazioni, conformemente all'articolo 18 del presente codice. il Per richieste di informazioni su questioni per le quali non 4. è competente, richiedente alla funzionario indirizza il persona competente indicandogli nome e numero di telefono. Per richieste di informazioni riguardanti un'altra istituzione od organismo comunitario, il funzionario indirizza il richiedente a tale istituzione od organismo. In funzione dell'oggetto della richiesta, 5. funzionario indirizza, se del caso, il richiedente al servizio dell'istituzione competente a fornire informazioni al pubblico. il Articolo 23 Richieste di accesso del pubblico a documenti Se riceve una richiesta di accesso a documenti dell'A- 1. genzia europea dell'ambiente, il funzionario dà accesso a tali documenti conformemente alla decisione del consiglio di amministrazione dell'Agenzia europea dell'ambiente concer- nente l'accesso del pubblico ai documenti dell'AEA del 21 marzo 1997 (5). 2. Se non può ottemperare a una richiesta orale di accesso a documenti, il funzionario invita il cittadino a formularla per iscritto. Articolo 24 Tenuta di registri idonei I dipartimenti dell'Agenzia europea dell'ambiente tengono idonei registri della corrispondenza in arrivo e in partenza, dei documenti che ricevono e delle misure che adottano. Articolo 25 Accesso del pubblico al codice 1. L'Agenzia europea dell'ambiente adotta le necessarie misure per far sì che il presente codice goda della più ampia pubblicità tra i cittadini. In particolare assicura la diffusione di un opuscolo intitolato «Il codice di buona condotta ammini- strativa dell'Agenzia europea dell'ambiente» contenente una presentazione del codice e il testo integrale in allegato. (5) Cfr. nota 4 a piè di pagina. 26. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 216/19 L'Agenzia europea dell'ambiente fornisce una copia del presente codice ad ogni cittadino che lo 2. richieda. Diritto di presentare denuncia dinanzi al Mediatore europeo Articolo 26 Qualsiasi inadempienza da parte di un funzionario nell'ottemperare ai principi enunciati nel presente codice può essere oggetto di una denuncia dinanzi al Mediatore europeo conformemente all'articolo 195 del trattato che istituisce la Comunità europea nonché allo statuto del Mediatore europeo (6). Articolo 27 Revisione La presente decisione sarà rivista due anni dopo la sua entrata in vigore. Nel 2002, il direttore presenterà al Mediatore europeo una relazione sull'applicazione della presente decisione nel periodo 2000-2002 in vista della suddetta revisione. Articolo 28 Entrata in vigore La presente decisione è adottata dal consiglio di amministrazione dell'Agenzia europea dell'ambiente il 20 marzo 2000 ed entrerà in vigore il 20 giugno 2000 appena pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Fatto a Copenaghen, il 20 marzo 2000. Per il Consiglio di amministrazione dell'AEA Per l'Agenzia europea dell'ambiente Kees ZOETEMAN Presidente Domingo JIMÉNEZ-BELTRÁN Direttore esecutivo (6) Decisione 94/262/CECA, CE, Euratom del Parlamento europeo, del 9 marzo 1994, sullo statuto e le condizioni generali per l'esercizio delle funzioni del mediatore europeo (GU L 113 del 4. 5. 1994, pag. 15)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0902/00 af Efstratios Korakas (GUE/NGL) til Rådet. Reform af støtteordningen for bomuld.

eurovoc_concepts:
EU financing arrangements
European Commission
cotton
drafting of EU law

text: 28. 12. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 374 E/183 idłmmelse af błder til rejsearrangłrer synes problemet hovedsageligt at skyldes en Med hensyn til sammenblanding af erhvervet som rejsearrangłr og turistfłrer. I overensstemmelse med subsidiaritetsprin- cippet har medlemsstaterne ansvaret Ifłlge de oplysninger p(cid:229) dette omr(cid:229)de, som Kommissionen indtil nu har f(cid:229)et, er der ikke tale om en praksis, som udgłr en overtr(cid:230)delse af EF-traktaten. Kommissionen skal under alle omst(cid:230)ndigheder minde det (cid:230)rede medlem om, at EF-traktatens artikel 49 (tidligere artikel 59) (fri udveksling af tjenesteydelser) kan have direkte indvirkning p(cid:229) borgerne og give dem en r(cid:230)kke rettigheder, som de nationale myndigheder skal respektere. De berłrte parter kan derfor bedst beskytte deres rettigheder ved at g(cid:229) til de nationale domstole for at f(cid:229) annulleret disse błder under henvisning til EF-traktaten. for definitionen af disse to erhvervs arbejdsomr(cid:229)de. (1) EFT C 72 af 7. 3. 1997. (2) EFT C 323 af 23. 10. 1998. (3) SEK(97) 837 endelig udg. (4) EFT L 19 af 24. 1. 1989. (5) EFT L 209 af 24. 7. 1992. (2000/C 374 E/215) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-0902/00 af Efstratios Korakas (GUE/NGL) til R(cid:229)det (20. marts 2000) Om: Reform af stłtteordningen for bomuld Ifłlge artikel 6 i forordning (E(cid:216)F) nr. 1553/95 (1) skal Kommissionen inden begyndelsen af produktions- (cid:229)ret 1999/2000 forel(cid:230)gge en beretning om, hvordan stłtteordningen for bomuld virker og hvis beret- ningen viser, at det er nłdvendigt, forel(cid:230)gge forslag til en reform. Men Kommissionen har uden videre forelagt et forslag til reform. Kommissionen erkender i sin begrundelse, at denne forpligtelse (til at udarbejde en beretning om hvorledes ordningen fungerer, som fastsat i punkt 11 i protokol 4 i bilag til Gr(cid:230)kenlands tiltr(cid:230)delsesakt) delvis var blevet foregrebet af Kommissionens beretning til R(cid:229)det om de gr(cid:230)ske anmodninger i bomuldssektoren (KOM(1998) 10. ) Kommissionen har ikke overholdt sine forpligtelser og frems(cid:230)tter i sin begrundelse til forslaget til reform desuden argumenter, som, eftersom der ikke findes en fuldst(cid:230)ndig analyse, giver et billede af, hvordan sektoren fungerer, som er langt fra virkeligheden. Udgifterne til bomuldsordningen afh(cid:230)nger i vid udstr(cid:230)kning af bomuldsprisen p(cid:229) verdensmarkedet. Kommissionen fremfłrer, at udgiften kan overstige 900 mio. ecu. Kommissionen har til forel(cid:230)ggelsen af sit forslag valgt det tidspunkt, hvor verdenspriserne er de laveste siden den sidste reform af bomuldsordningen. Desuden er verdensprisen p(cid:229) bomuld fra vedtagelsen af Kommissionens forslag til dags dato (ca. tre m(cid:229)neder) steget med 48 %. P(cid:229) under tre m(cid:229)neder har reformforslaget mistet sin aktualitet og gyldighed. Derfor błr de institutioner, som skal vedtage en udtalelse om Kommissionens forslag tage stilling til tre problemer: Kommissionens manglende overholdelse af sine forpligtelser, manglen p(cid:229) en trov(cid:230)rdig analyse og anvendelsen af konjunkturbestemte argumenter, som kan fordreje virkeligheden. Vil R(cid:229)det kr(cid:230)ve af Kommissionen, at den overholder sine forpligtelser i henhold til forordning (E(cid:216)F) 1553/95? Vil R(cid:229)det anmode Kommissionen om at forel(cid:230)gge et nyt ajourfłrt forslag, der tager hensyn til en beretning om, hvordan stłtteordningen for bomuld fungerer? (1) EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 45. Svar (25. maj 2000) Kommissionen fremlagde i februar 1998 sin beretning om de gr(cid:230)ske anmodninger i bomuldssektoren for R(cid:229)det og forelagde det i december 1999, i overensstemmelse med den opfordring, den modtog fra R(cid:229)det i juni 1998, to forslag til reform af stłtteordningen for bomuld. C 374 E/184 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 28. 12. 2000 Kommissionens forslag bevarer i hovedtr(cid:230)k den nuv(cid:230)rende stłtteordning, men omfatter samtidig, som det (cid:230)rede parlamentsmedlem sikkert har kunnet konstatere, en r(cid:230)kke vigtige elementer af łkonomisk, teknisk, budget- og miljłm(cid:230)ssig art, som antyder, hvor komplekse analyser Kommissionen har foretaget for at kunne udarbejde sine forslag. Forslagene er i łjeblikket genstand for en tilbundsg(cid:229)ende undersłgelse i R(cid:229)dets instanser. R(cid:229)det vil til sin tid tr(cid:230)ffe en passende afgłrelse i dette spłrgsm(cid:229)l. Med henblik p(cid:229) afgłrelsen vil R(cid:229)det naturligvis omhyggeligt gennemg(cid:229) den udtalelse, som Europa-Parlamentet forel(cid:230)gger det herom. (2000/C 374 E/216) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0906/00 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen (25. marts 2000) Om: Forringelse af kulturarven i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM) Ifłlge oplysninger er der i den senere tid foretaget omfattende indgreb i og (cid:230)ndringer af Ajios Dimitrios- kirken i byen Monastiri i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM), hvilket indeb(cid:230)rer en (cid:229)benlys forringelse af den kulturarv, som denne historiske kirke repr(cid:230)senterer, samt af omr(cid:229)det generelt. Kan Kommissionen oplyse, om den har kendskab til denne situation, hvilke foranstaltninger den agter at tr(cid:230)ffe for omg(cid:229)ende at f(cid:229) standset disse handlinger, og om Kommissionen har truffet eller agter at tr(cid:230)ffe foranstaltninger til beskyttelse af de historiske mindesm(cid:230)rker og kulturarven i Balkanomr(cid:229)det generelt? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Christopher Patten (16. maj 2000) Kommissionen takker det (cid:230)rede medlem for sin forespłrgsel vedrłrende kulturarven i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM). Den beklager imidlertid, at den ikke har kunnet opn(cid:229) pr(cid:230)cise oplysninger om tilf(cid:230)ldet med Agios Dimitrios kirken, men generelt skal Kommissionen henvise det (cid:230)rede medlem til sit svar p(cid:229) skriftlig forespłrgsel E-0077/99 fra Kaklamanis (1), navnlig andet afsnit af dette svar. (1) EFT C 297 af 15. 10. 1999, s. 142. (2000/C 374 E/217) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0914/00 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (25. marts 2000) Om: M(cid:230)ngden af EU-lovgivningsforslag Hvor mange nye lovgivningsforslag (til direktiver, forordninger og afgłrelser) har Kommissionen forelagt i hvert af de seneste ti (cid:229)r?