title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-0628/00 esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle. Kosovo ja EU-tarkkailija Helena Rannan Pristinasta antaman, tammikuussa 1999 Racakissa tehtyjä joukkomurhia koskevan selvityksen todenmukaisuuden varmistaminen.

eurovoc_concepts:
Kosovo
common foreign and security policy
homicide
judicial inquiry

text: C 26 E/72 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 26. 1. 2001 tasoinen suojelu, b) varmistaa ymp(cid:228)rist(cid:246)n ja luonnonvarojen korkeatasoinen suojelu ja c) varmistaa kasvinsuojeluaineiden ja maataloustuotteiden vapaa liikkuminen yhteis(cid:246)ss(cid:228). Direktiiviss(cid:228) annetaan luettelo hyv(cid:228)ksytyist(cid:228) tehoaineista, jotka on katsottu perusteellisen arvioinnin j(cid:228)lkeen turvallisiksi ihmisten ja el(cid:228)inten terveyden ja ymp(cid:228)rist(cid:246)n kannalta. Yksitt(cid:228)isten aineiden k(cid:228)yt(cid:246)n salliminen on kuitenkin kunkin j(cid:228)senvaltion vastuulla (toissijaisuusperiaate), mik(cid:228) toimii kasvinsuojeluaineen turvalli- suuden lis(cid:228)tarkastuskeinona kulloinkin kyseess(cid:228) olevassa j(cid:228)senvaltiossa sovellettavien erityisten k(cid:228)ytt(cid:246)- edellytysten mukaisesti. jos sen Direktiiviss(cid:228) s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltiot voivat sallia kasvinsuojeluaineen k(cid:228)yt(cid:246)n ainoastaan, sis(cid:228)lt(cid:228)m(cid:228)t ihmisten tehokkuutta, terveytt(cid:228) ja ymp(cid:228)rist(cid:246)(cid:228) koskevat perusteet t(cid:228)yttyv(cid:228)t. Perusteet yhdenmukaistetaan (nk. yhdenmukaisuuspe- riaatteet) kuten tiedotkin, jotka teollisuuden on toimitettava hyv(cid:228)ksymist(cid:228) hakiessaan. tehoaineet kuuluvat hyv(cid:228)ksyttyjen aineiden luetteloon ja jos tietyt Kaikkien niiden tehoaineiden osalta, jotka olivat markkinoilla direktiivin tullessa voimaan hein(cid:228)kuussa 1993, j(cid:228)senvaltiot voivat poikkeuksellisesti yh(cid:228) hyv(cid:228)ksy(cid:228) sellaiset kasvinsuojeluaineet, jotka eiv(cid:228)t ole viel(cid:228) hyv(cid:228)ksyttyjen aineiden luettelossa, kunnes k(cid:228)ynniss(cid:228) oleva kaikkien tehoaineiden asteittainen uudelleenar- viointi saadaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen. Komissio hyv(cid:228)ksyi neuvoston direktiiviss(cid:228) 91/414/ETY tarkoitetun ty(cid:246)ohjel- s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa man 28 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) helmikuuta 2000 annetun asetuksen (EY) N:o 451/2000 (2) helpottaakseen ja nopeuttaakseen tarkastelua. yksityiskohtaisista kolmannen koskevista vaiheen toisen ja Direktiiviss(cid:228) s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n jossakin j(cid:228)senvaltiossa annetun hyv(cid:228)ksynn(cid:228)n pakollisesta hyv(cid:228)ksymismenettelyst(cid:228) toisessa j(cid:228)senvaltiossa, mik(cid:228)li kyseisten valtioiden maataloutta, kasvien terveytt(cid:228) ja ymp(cid:228)rist(cid:246)(cid:228) (mukaan lukien ilmasto) koskevat edellytykset vastaavat toisiaan. 4. Kasvinsuojeluaineiden hyv(cid:228)ksymiseen liittyv(cid:228)t niiden j(cid:228)(cid:228)m(cid:228)t puutarhaviljelytuotteissa. Yhteis(cid:246)n salli- tut torjunta-ainej(cid:228)(cid:228)mien enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t (MRL) puutarhaviljelytuotteissa vahvistetaan 23 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marras- kuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/895/ETY (3) ja 27 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (4) liitteiss(cid:228) usean torjunta-aineen osalta. N(cid:228)m(cid:228) MRL:t ovat sitovia kaikkialla yhteis(cid:246)ss(cid:228). MRL:ien vahvistaminen on viel(cid:228) kesken. Niiden torjunta-aine-tuote -yhdistelmien osalta, joiden MRL:(cid:228)(cid:228) ei ole viel(cid:228) vahvistettu, tilanne j(cid:228)senvaltioissa ei ole yhdenmukainen, ja yksitt(cid:228)iset j(cid:228)senvaltiot voivat vahvistaa kansallisia MRL:i(cid:228). Tilanne, jossa aineen k(cid:228)ytt(cid:246) on sallittua jossakin j(cid:228)senvaltiossa ja sill(cid:228) on my(cid:246)s vastaava kansallinen MRL, kun taas toisessa j(cid:228)senvaltiossa k(cid:228)ytt(cid:246) ei ole sallittua eik(cid:228) sill(cid:228) ole my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n kansallista MRL:(cid:228)(cid:228), on t(cid:228)ysin mahdollinen. T(cid:228)ll(cid:246)in toinen j(cid:228)senvaltio voi perustellusti kielt(cid:228)(cid:228) j(cid:228)(cid:228)mi(cid:228) sis(cid:228)lt(cid:228)v(cid:228)n tuotteen tuonnin toisesta j(cid:228)senvaltiosta. Kes(cid:228)kuun 25. p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) 1997 annetussa neuvoston direktiiviss(cid:228) 97/41/EY (5) s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n sovittelumenettelyst(cid:228) yhteis(cid:246)n tasolla silloin kun j(cid:228)senvaltioiden kahdenv(cid:228)liset neuvottelut eiv(cid:228)t ole johtaneet tulokseen kyseisen kaltaisen kauppakiistan ratkaisemisessa. (1) EYVL L 230, 19. 8. 1991. (2) EYVL L 55, 29. 2. 2000. (3) EYVL L 340, 9. 12. 1976. (4) EYVL L 350, 14. 12. 1990. (5) EYVL L 184, 12. 7. 1997. (2001/C 26 E/090) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0628/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Erik Meijer (GUE/NGL) neuvostolle (2. maaliskuuta 2000) Aihe: Kosovo ja EU-tarkkailija Helena Rannan Pristinasta antaman, tammikuussa 1999 Racakissa tehtyj(cid:228) joukkomurhia koskevan selvityksen todenmukaisuuden varmistaminen 1. Muistaako neuvosto viestin, jonka mukaan Serbian armeija saapui 15. tammikuuta 1999 kosovolai- seen Racakin kyl(cid:228)(cid:228)n ja vei sielt(cid:228) 45 albaanimiest(cid:228), joiden ruumiit l(cid:246)ydettiin my(cid:246)hemmin, ja ett(cid:228) t(cid:228)m(cid:228) hirmuteko johti osaltaan my(cid:246)hemmin vuonna 1999 k(cid:228)ytyyn sotaan Kosovosta? 26. 1. 2001 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 26 E/73 Onko neuvosto tietoinen l(cid:228)(cid:228)k(cid:228)ri Helena Rannan, joka kuului Etyj:in pyynn(cid:246)st(cid:228) Pristinaan l(cid:228)hetettyyn 2. oikeusl(cid:228)(cid:228)ketieteellisen ryhm(cid:228)(cid:228)n, tammikuuta 1999, maaliskuussa 1999 julkaisemasta lehdist(cid:246)tiedotteesta, jossa t(cid:228)m(cid:228) ep(cid:228)ili vakavasti kysymyksess(cid:228) 1 tarkoitetusta joukkomurhasta tuolloin vallinneen k(cid:228)sityksen uskottavuutta? joka tutki 40 ruumista 22. Onko neuvostolla hallussaan t(cid:228)t(cid:228) asiaa koskeva yksityiskohtaisempi selvitys l(cid:228)(cid:228)k(cid:228)ri Rannalta ja h(cid:228)nen 3. ryhm(cid:228)lt(cid:228)(cid:228)n tai muulta viralliselta taholta? Onko t(cid:228)m(cid:228) selvitys/n(cid:228)m(cid:228) selvitykset yleisesti saatavissa? 4. Voisiko neuvosto ilmoittaa, onko noudatettu l(cid:228)(cid:228)k(cid:228)ri Rannan selvitykseen sis(cid:228)ltyv(cid:228)(cid:228) ep(cid:228)suoraa suosi- tusta siit(cid:228), ett(cid:228) kokonaiskuvan saamiseksi Racakin tapahtumista on suoritettava kokonaisvaltainen poliisi- tutkinta? Jos neuvosto vastaa edelliseen kysymykseen my(cid:246)nt(cid:228)v(cid:228)sti, ovatko n(cid:228)m(cid:228) tutkinnan tulokset saatavissa? 5. Jos neuvosto vastaa kielt(cid:228)v(cid:228)sti, miksi n(cid:228)it(cid:228) suosituksia ei ole (viel(cid:228)) noudatettu? Onko neuvostolla kopiot Racakin siviilihenkil(cid:246)iden ruumiiden ruumiinavausraporteista, jotka maini- 6. taan l(cid:228)(cid:228)k(cid:228)ri Rannan selvityksess(cid:228)? 7. Onko neuvosto valmis, erityisesti asiaa koskevien j(cid:228)nnitteiden poistamiseksi, toimimaan niin, ett(cid:228) tutkimukset Racakin joukkomurhaan liittyvien tapahtumien tosiasioista vied(cid:228)(cid:228)n mahdollisimman pitk(cid:228)lle, ja ett(cid:228) niiden tulokset julkaistaan my(cid:246)s, vaikka ne eri(cid:228)v(cid:228)isiv(cid:228)tkin suuresti ruumiiden l(cid:246)yt(cid:228)mishetkell(cid:228) annetuista tulkinnoista? Vastaus (8. kes(cid:228)kuuta 2000) Neuvosto ilmaisi aikanaan j(cid:228)rkytyksens(cid:228) Racakin joukkomurhasta. Se on tietoinen maaliskuussa 1999 julkaistuista lehdist(cid:246)tiedotteista ja korostaa, ett(cid:228) ei ollut mit(cid:228)(cid:228)n osoituksia siit(cid:228), ett(cid:228) uhrit olisivat olleet muuta kuin aseettomia siviilej(cid:228). Carla Del Ponte, entisen Jugoslavian alueen kansainv(cid:228)lisen rikostuomioistuimen syytt(cid:228)j(cid:228), totesi 29. syys- kuuta 1999 nimityksens(cid:228) yhteydess(cid:228), ett(cid:228) entisen Jugoslavian alueen kansainv(cid:228)linen rikostuomioistuin jatkaa Kosovon aseellisen konfliktin aikana tehtyjen rikosten tutkimista ja ett(cid:228) h(cid:228)n on vakaasti p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)nyt aloittaa oikeustoimet rikoksista vastuussa olevia vastaan Haagin sotarikostuomioistuimessa. Puheenjohtajavaltion k(cid:228)sitys on, ett(cid:228) entisen Jugoslavian alueen kansainv(cid:228)lisen rikostuomioistuimen (ICTY) 24. toukokuuta 1999 vahvistama seuraavien henkil(cid:246)iden syytteeseenpano murhista, vainoista ja karkotuk- sista Kosovossa kattaa my(cid:246)s Racakin joukkomurhan. Syytteeseen on pantu Jugoslavian liittotasavallan presidentti Slobodan Milosevic, Serbian presidentti Milan Milutinovic, Jugoslavian liittotasavallan varap(cid:228)(cid:228)- ministeri Nikola Sainovic, Jugoslavian asevoimien esikuntap(cid:228)(cid:228)llikk(cid:246) Dragoljub Ojdanic ja Serbian sis(cid:228)mi- nisteri Vlajko Stojiljkovic. Neuvosto korostaa EU:n j(cid:228)senvaltioiden p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) toimia saumattomassa yhteisty(cid:246)ss(cid:228) entisen Jugoslavian alueen kansainv(cid:228)lisen rikostuomioistuimen kanssa ja t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) velvoitteensa YK:n turvallisuusneuvoston asiaankuuluvien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmien mukaisesti. Kuten entisen Jugoslavian alueen kansainv(cid:228)lisen rikostuo- mioistuimen puheenjohtaja muistutti 31. toukokuuta 1999, n(cid:228)ihin velvoitteisiin sis(cid:228)ltyy my(cid:246)s se, ett(cid:228) joilla on hallussaan t(cid:228)m(cid:228)n tuomioistuimen tuomiovaltaan kuuluviin kaikkien valtioiden ja j(cid:228)rjest(cid:246)jen, v(cid:228)itettyihin rikoksiin liittyvi(cid:228) tietoja, olisi ilmoitettava tiedoistaan syytt(cid:228)j(cid:228)lle. Neuvosto, jolle rikostutkinta- asiantuntijat antoivat raporttinsa, noudatti t(cid:228)t(cid:228) velvoitetta v(cid:228)litt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) Racakin joukkomurhaan liittyv(cid:228)t ruumiinavausraportit entisen Jugoslavian alueen kansainv(cid:228)liselle rikostuomioistuimelle Saksan puheen- johtajakaudella vuoden 1999 alkupuoliskolla. Neuvosto ei katso sopivaksi kommentoida enemp(cid:228)(cid:228) vireill(cid:228) olevaa oikeusk(cid:228)sittely(cid:228). (2001/C 26 E/091) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0632/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Mar(cid:237)a Ayuso GonzÆlez (PPE-DE) komissiolle (3. maaliskuuta 2000) Aihe: Jalostusalan vientitukien v(cid:228)hent(cid:228)misen sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset Voiko komissio kertoa seuraukset, jotka aiheutuvat vientitukien v(cid:228)hent(cid:228)misest(cid:228) tai poistamisesta kullekin maataloustuotteelle teollisella jalostusalalla? Onko n(cid:228)iden seurauksien vuoksi suunnitelmissa mit(cid:228)(cid:228)n vaihto- ehtoisia malleja tai tukia?


title: Mededeling van de Commissie aan de Raad, het Europese Parlement, het Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de regio's - Belasting op vliegtuigbrandstof

eurovoc_concepts:
aviation fuel
environmental protection
mineral oil
tax harmonisation
tax system

formats: html pdf

text: COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 02. 03. 2000 COM(2000) 110 definitief MEDEDELING VAN DE COMMISSIE AAN DE RAAD, HET EUROPESE PARLEMENT, HET ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ EN HET COMITÉ VAN DE REGIO'S Belasting op vliegtuigbrandstof MEDEDELING VAN DE COMMISSIE AAN DE RAAD, HET EUROPESE PARLEMENT, HET ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ EN HET COMITÉ VAN DE REGIO'S Belasting op vliegtuigbrandstof ACHTERGROND De structuur van de belastingheffing op minerale oliën in de Gemeenschap wordt thans geregeld bij Richtlijn 92/81/EEG van de Raad van 19 oktober 1992 betreffende de harmonisatie van de structuur van de accijns op minerale oliën1. Artikel 8, lid 1, onder b), van deze Richtlijn voorziet in een verplichte vrijstelling voor brandstof voor de commerciële lid 7, van dezelfde Richtlijn diende de Raad deze luchtvaart. Op grond van artikel 8, verplichte vrijstelling aan een onderzoek te onderwerpen “op basis van een verslag van de Commissie, rekening houdend met de door deze vervoermiddelen teweeg gebrachte externe kosten en met de gevolgen voor het milieu”, en “op voorstel van de Commissie met eenparigheid van stemmen” te besluiten “of deze vrijstellingen moeten worden afgeschaft of gewijzigd”. Dit onderzoek werd in 1996 uitgevoerd en de Commissie deed in haar verslag2 de aanbeveling te breiden tot vliegtuigkerosine “zodra de de heffing van accijns op minerale oliën uit internationale wetgeving de Gemeenschap in staat stelt om alle maatschappijen, met inbegrip van die in derde landen, aan een dergelijke heffing te onderwerpen”. Deze conclusie vond haar neerslag in artikel 13, lid 1, onder c), van het voorstel van de Commissie voor een Richtlijn inzake de belasting van energieproducten3, die in de plaats zou moeten komen van Richtlijn 92/81. In artikel 13, lid 2, wordt eveneens voorzien in de mogelijkheid voor de lidstaten om binnenlandse vluchten en vluchten tussen lidstaten te belasten in het kader van bilaterale overeenkomsten. Zowel het onderzoek als het daaropvolgende voorstel inzake de belasting van energieproducten zijn in de verschillende werkgroepen van de Raad besproken. Het resultaat van deze besprekingen was dat de Raad in zijn resolutie betreffende belasting op vliegtuigbrandstof van 9 juni 1997 de Commissie verzocht om nadere informatie te verstrekken over alle aspecten van de belasting van vliegtuigbrandstof. 1 2 3 PB L 316 van 31. 10. 1992, blz. 12. Verslag van de Commissie aan de Raad en het Europees Parlement overeenkomstig artikel 8, lid 6, van Richtlijn 92/81/EEG van de Raad over de situatie met betrekking tot vrijstellingen en tariefverlagingen van de accijns uit specifieke beleidsoverwegingen zoals vastgesteld in artikel 8, lid 4, van Richtlijn 92/81/EEG en over de verplichte vrijstelling voor minerale oliën die worden gebruikt als brandstof voor andere luchtvaart dan de particuliere plezierluchtvaart en de vrijstellingen en verlagingen die mogen worden toegepast voor minerale oliën die worden gebruikt als brandstof voor de binnenvaart, met uitzondering van de particuliere pleziervaart, zoals vastgesteld in de artikelen, 8, lid 1, onder b), en 8, lid 2, onder b), van dezelfde richtlijn; COM/96/0549 definitief van 14. 11. 1996. PB C 139 van 6. 5. 1997, blz. 14. 2 Naar aanleiding van dit verzoek heeft de Commissie, met de medewerking van een onafhankelijk adviesbureau, een alomvattende studie4 van dit onderwerp gemaakt. In deze mededeling zijn de resultaten van deze studie en de reactie van de Commissie vervat5. SAMENVATTING VAN DE STUDIE In de studie werden vijf dekkingsmogelijkheden voor belastingheffing onderzocht, variërend van de belasting van uitsluitend binnenlandse vluchten tot de belasting van alle vluchten door alle maatschappijen voor alle bestemmingen in de wereld. Voor elk van die mogelijkheden werden voorts drie mogelijke niveaus van belastingheffing – laag, middelmatig en hoog – toegepast, hetgeen resulteerde in een totaal van 15 mogelijke belastingopties. Deze opties werden vervolgens onderzocht met behulp van een geavanceerd econometrisch model om de waarschijnlijke gevolgen te voorspellen van belastingheffing op vijf specifieke gebieden, rekening houdend met zowel de sociaal-economische aspecten als de milieueffecten. Daarnaast is een analyse gemaakt van de huidige situatie met betrekking tot de internationale, communautaire tot belastingvermijding onderzocht en ten slotte werd de doorberekening van de kosten in het luchtvervoer geëvalueerd in vergelijking met andere takken van vervoer. nationale wetgeving; de mogelijkheden tevens werden en De resultaten zijn verwerkt in de vorm van een complete kwantitatieve analyse voor het jaar 2005, vertrekkend van het basisjaar 1992 en ervan uitgaand dat de belasting in 1998 wordt ingevoerd. Voorts is een gevoeligheidsanalyse gemaakt voor hetzelfde jaar en voor de verdere toekomst is een selectieve kwantitatieve analyse gemaakt voor het jaar 2015. SAMENVATTING VAN DE CONCLUSIES Algemeen studie wordt geconcludeerd dat de milieueffecten, de gevolgen voor de In de belastingopbrengsten en andere effecten in hoofdzaak afhankelijk zijn van twee factoren: de hoogte van de belasting en de omvang van de dekking. Voorts wordt geconcludeerd dat het totale milieueffect van de belasting relatief gering zal zijn, tenzij alle vluchten naar alle bestemmingen worden belast6. De gunstige milieueffecten zouden verband houden met een in ieder geval aanmerkelijk minder snel dan verwacht toenemende vraag. Er bestaan ook juridische beperkingen ten aanzien van sommige scenario's. De resultaten zijn hieronder kort samengevat en in de bijgevoegde tabel weergegeven. Sociaal-economische gevolgen In de studie worden de gevolgen van de belasting op een aantal gebieden onderzocht. Dit omvat de vraag naar luchtvervoer voor zowel passagiers als vracht, het aanbod van luchtvervoer, de gevolgen voor de exploitatie van vliegtuigen en de operationele 4 5 6 Analysis of the taxation of aircraft fuel, Resource Analysis, Delft 1998 Zie eveneens de Mededeling van de Commissie aan de Raad, het Europees Parlement, het Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de regio's - Luchtvervoer en het milieu - Werken aan duurzame ontwikkeling; COM(1999)640 definitief van 1. 12. 1999. Bovendien zouden de gunstige milieueffecten in alle scenario's kunnen worden afgezwakt doordat naar andere mogelijkheden wordt uitgeweken, zoals het tanken van extra brandstof, of doordat passagiers van luchtvaartmaatschappij of bestemming veranderen. 3 doeltreffendheid, alsmede de regionale samenhang. De economische gevolgen voor specifieke en de macro- actoren (luchtvaartmaatschappijen, vliegtuigfabrikanten, economische gevolgen (bruto toegevoegde waarde, werkgelegenheid, opbrengsten van brandstofbelasting) naar het overlandvervoer worden eveneens geraamd. evenals de verschuiving in de verkeersstroomdeling consumenten) In de studie wordt, zoals was te verwachten, geconcludeerd dat de verschillende belastingopties – vergeleken met een scenario van geen belasting – meer gevolgen voor de vraag hebben naarmate de belasting hoger is en een grotere dekking heeft. Het effect op de RTK (Revenue Tonne Kilometres – renderende tonkilometers)7 op routes binnen de EU varieert van een daling met 0,5% voor de opties die uitgaan van een lage belasting, tot 7% in geval van een hoog belastingniveau. De gevolgen voor de concurrentiepositie van de luchtvaartmaatschappijen van de EU hangen evenwel in aanzienlijke mate af van de vraag of de concurrenten van buiten de EU op dezelfde manier worden behandeld. Indien alleen de luchtvaartmaatschappijen uit de Gemeenschap zouden worden belast, zou niet alleen hun concurrentiepositie worden aangetast maar zou ook de verhouding tussen de milieuvoordelen en de sociaal-economische gevolgen voor de luchtvaartindustrie in de Gemeenschap verslechteren. Ofschoon de economische analyse een lichte overcompensatie van de ongunstige sociaal- economische gevolgen voor de communautaire luchtvaartindustrie door gunstige gevolgen voor andere economische actoren te zien geeft, blijven in het kader van de huidige juridische beperkingen de implicaties van een discriminerende behandeling van de eigen ondernemingen een ernstig probleem. Er werd speciaal gekeken naar de gevolgen voor de landen van het Cohesiefonds, ten einde na te gaan of de brandstofbelasting tegen het beleid van het Cohesiefonds indruist. Er werden geen aanwijzingen gevonden dat in hun geval de rechtstreekse gevolgen voor de luchtvaart groter zijn in vergelijking met de andere lidstaten. Bij nader onderzoek bleek evenwel dat een zekere procentuele verandering in de passagiersvraag naar verhouding grotere economische nadelen zou kunnen opleveren voor de landen van het Cohesiefonds, omdat deze meer op het luchtvervoer zijn aangewezen. Milieueffecten € De gunstige milieueffecten nemen eveneens toe naarmate de hoogte en de dekking van de belasting toenemen, ondanks divers ontwijkgedrag. Uit de studie blijkt dat de nettoverlaging van de CO2-uitstoot in 2005 varieert van 55. 000 ton bij een belastingtarief van 10 /1000 liter toegepast op uitsluitend nationale routes tot 15 miljoen ton bij een belastingtarief van 245 /1000 liter toegepast op alle routes. Het hoogste cijfer komt neer op een verlaging met ongeveer 1,4% van de CO2-uitstoot van het vervoer in de EU en 0,34% van de totale CO2- uitstoot in de EU ten opzichte van het referentiescenario. De overeenkomstige cijfers voor NOx zijn 110 ton en 70. 000 ton. Ook hier komt het hoogste cijfer neer op verlagingen met ongeveer 0,84% respectievelijk 0,47%. Indien alleen intracommunautaire vluchten door communautaire luchtvaartmaatschappijen worden belast, zouden de overeenkomstige dalingen slechts 0,26% (CO2) en 0,12% (NOx) van de totale uitstoot van het vervoer bedragen. € 7 Dit is vervoer tegen betaling van een nuttige lading van 1 ton die over een afstand van 1 kilometer wordt vervoerd. (1 passagier is 100 kg). 4 Juridische beperkingen geregeld geladen, wordt Het Verdrag van Chicago van 1944 regelt de behandeling van brandstof die zich reeds aan boord van een luchtvaartuig bevindt. De behandeling van brandstof die aan boord van een bilaterale luchtvaartuig wordt luchtvaartovereenkomsten (Air Service Agreements – ASA’s) die tussen de afzonderlijke lidstaten en eveneens tussen de lidstaten en derde landen bestaan. Deze bevatten meestal een clausule waarbij zowel de brandstof die zich in doorvoer bevindt als de brandstof die geleverd wordt op het grondgebied van de overeenkomstsluitende partijen, zijn vrijgesteld van belasting. Er zou echter opnieuw kunnen worden onderhandeld over al deze bestaande ASA's ten einde de vrijstelling ongedaan te maken voor brandstof die geleverd wordt op het grondgebied van de partijen bij de overeenkomst. Dit zou echter veel tijd kunnen vergen en zeer omslachtig zijn. aantal groot een bij Zolang de belastingstatus van brandstof die zich in doorvoer bevindt, niet is gewijzigd door middel van nieuwe onderhandelingen over de bilaterale luchtvaartovereenkomsten en de terzake geldende bepalingen van het Verdrag van Chicago, zal het gevaar van belastingvermijding blijven bestaan. Bovendien zal de huidige verplichte vrijstelling die vervat is in Richtlijn 92/81 van toepassing blijven tot zij wordt vervangen door de optionele belastingbepaling die vervat is in het voorstel inzake de belasting van energieproducten. Belastingvermijding Er zijn verschillende manieren om de gevolgen van de belasting te ontwijken. De voornaamste is “tankering”, waarbij meer brandstof wordt getankt dan nodig is voor een deel van een vlucht, waarmee bijtanken wordt voorkomen. Voor korte vluchten in de EU zou het mogelijk zijn om genoeg brandstof aan boord te hebben voor een retourvlucht in plaats van bij te tanken na de heenreis. Voor vluchten van Noord-Amerika kan door “tankering” slechts in ongeveer 25% van de brandstofbehoefte voor de retourvlucht worden voorzien. Dit zou niettemin een verlaging met 25% van de brandstofbelasting betekenen. De mate waarin luchtvaartondernemingen voordeel halen uit dergelijke methoden, hangt af van de hoogte van de belasting en de mate waarin elders langs de route onbelaste brandstof verkrijgbaar is. Bovendien zou er meer brandstof moeten worden verbruikt om de extra brandstof te vervoeren en dit zou weer de milieuvoordelen van de maatregel verminderen. Andere ontduikingsmogelijkheden zijn dat, indien niet alle maatschappijen worden belast, passagiers gebruik maken van een andere luchtvaartmaatschappij of van bestemming veranderen. Doorberekening van de kosten De mate waarin de externe kosten worden gedekt, wordt in aanmerking genomen met bijzondere aandacht voor terreinen als luchtvervuiling – met inbegrip van smog-vorming en verzuring – en klimaatverandering als gevolg van de uitstoot van CO2 en NOx. Voorts wordt gelet op meer specifieke verschijnselen zoals de uitstoot van water op grote hoogte, SOx- emissies en roetverspreiding en het effect van NOx op de verarming van de ozonlaag. Rekening houdend met een aantal wetenschappelijke onzekerheden bij de vaststelling van de externe kosten, wordt in de studie geconcludeerd dat, wanneer alle factoren in aanmerking inbegrip van de kosten voor de samenleving van ongelukken, worden genomen, met geluidsoverlast, luchtvervuiling en infrastructuurkosten, naast het feit dat een aantal duidelijke verschillen bestaan wat betreft fiscale behandeling en dekking van externe kosten, het 5 luchtvervoer momenteel niet de externe kosten dekt. De Commissie is van oordeel dat verder onderzoek met betrekking tot de berekening van de externe kosten van luchtvervoer en de milieu-implicaties op lange termijn nodig is voor een beter inzicht en een duidelijke beleidskeuze. Conclusies De resultaten van deze studie bevestigen de conclusies die de Commissie in haar verslag van 1996 over dit vraagstuk trok. Vooral om “economische” redenen zou het op dit ogenblik voor de Gemeenschap als geheel niet haalbaar of wenselijk zijn om een belasting op vliegtuigbrandstof in te voeren die uitsluitend geldt voor intracommunautaire vluchten van luchtvaartmaatschappijen uit de Gemeenschap. Andere bevindingen van de studie, waaruit blijkt dat de milieueffecten van een dergelijke unilaterale maatregel aanzienlijk kleiner zouden zijn, laten deze conclusie onverlet. Anderzijds wordt in de studie ook bevestigd dat de milieuvoordelen aanzienlijker zouden zijn wanneer kerosinebelasting zou worden ingevoerd voor alle vluchten vanuit de luchthavens van de Gemeenschap. Aangezien een dergelijke maatregel aanzienlijke belastingopbrengsten zou opleveren, zouden de lidstaten bovendien hun andere belastingen en heffingen kunnen verlagen, met name de lasten die op arbeid drukken, zoals in artikel 2 van het voorstel van de Commissie inzake de belasting van energieproducten wordt aanbevolen. De Commissie beveelt derhalve aan dat: 1. 2. 3. De Raad overgaat tot de goedkeuring van het voorstel van de Commissie voor een Richtlijn van de Raad houdende herstructurering van de communautaire regeling voor de belasting van energieproducten, waarbij de lidstaten de mogelijkheid wordt geboden om belasting te heffen op vliegtuigbrandstof die verbruikt wordt op binnenlandse vluchten of, in het kader van bilaterale overeenkomsten, op het intracommunautaire verkeer. De lidstaten, in nauwe samenwerking met de Commissie, in het kader van de ICAO intensiever gaan ijveren voor de invoering van een belasting op vliegtuigbrandstof of van andere instrumenten met hetzelfde effect. De Raad met het oog op de 33e algemene vergadering van de ICAO de situatie opnieuw bekijkt op basis van een verslag van de Commissie over de resultaten van de lopende besprekingen en onderhandelingen in het kader van de ICAO. 6 BIJLAGE Synoptische tabel: overzicht van de belangrijkste effecten van de belastingopties voor 2005 – 245 ECU/1000 liter Indicator Eenheid EU2005 Belastingopties (belastingniveau: 245 ECU/1000 liter) (1) (3) (5) Binnen- Intra- landse commu- routes in nautaire de EU routes Alle routes vanuit de EU (2) Alle routes vanuit de EU – alleen EU-lucht- vaartmaat- schappijen (4) Intra- commu- nautaire routes – alleen EU- maatschap -pijen 0,3 1,7 1011 RTK/jaar 1011 RTK/jaar 109 1992 ECU 105Werknemers Luchtvervoer en exploitatie van luchtvaartuigen Routes binnen de EU Renderende tonkm Routes van/naar EU Renderende tonkm Gevolgen voor luchtvaartmaat-schappijen EU-maatschappijen Bedrijfsresultaten Werkgelegenheid Andere maatschappijen Bedrijfsresultaten, Werkgelegenheid Economische gevolgen voor andere actoren Wijziging cons. overschot Belastingopbrengsten 106 1992 ECU Milieueffecten Brandstofverbruik Juridische belemmeringen Wijziging van ASA's vereist 109 1992 ECU 105Werknemers 106 1992 ECU 108 ton/jaar 8,6 2,7 3,6 7,2 n. b. n. b. n. b. 2,0 -7,0 % -6,8 % -7,0 % -6,8 % -1,4 % -7,5 % -3,7 % 0,0 % 0,0 % 0,0 % -14,7 % -6,7 % -74,6 % -6,8 % -7,1 % -2,6 % -11,7 % -2,7 % -2,7 % -1,0 % -4,0 % -1,2 % 19,3 % 0,2 % -0,2 % 0,1 % 2,1 % 0,1 % 0,0 % 0,0 % -10 223 -6 572 -3 397 -3 284 -944 10 822 7 070 3 678 3 551 1 154 -2,4 % -1,1 % -0,5 % -0,5 % -0,2 % Ja Neen Jas Neen Neen Belastingvermijding door “tankering” Daling belastingopbrensten Vermindering milieuvoordelen Belastingvermijding door wijziging Economische gevolgen van vraageffecten n. b. n. b. n. b. 10-25% 35-70% + 10% 35% +/o 5-10% 10-20% 5-10% 10-20% 25-50% 35-70% + + + 7 Tabel: Economische gevolgen en milieueffecten van beleidsopties in de context van het EU2005-scenario (tarief van 245 euro per 1000 liter). Scenario EU 2005 Beleidsresultaten van belastingheffing op brandstof van 245 euro per 1000 liter (wijziging m. b. t. scenario) (1) Alle routes vanuit de EU (2) Alle routes vanuit de EU - alleen EU- luchtvaartmaatschapp ijen (3) Intracommunautaire routes (4) Intracommunautaire routes - alleen EU- maatschappijen (5) Binnenlandse routes in de EU Indicator Eenheid EU Andere EU Andere EU Andere EU Andere EU Andere EU Andere Economische gevolgen voor specifieke actoren Luchtvaartmaatschappijen Brandstofkosten 1992 ecu/jaar 7,5E+09 2,8E+10 86,5 % 12,3 % 86,5 % 0,4 % 44,4 % 0,6 % 44,4 % 0,0 % 13,9 % 0,0 % Exploitatiekosten 1992 9,7E+10 3,1E+11 1,0 % 0,2 % 0,4 % 0,4 % 0,7 % 0,0 % 0,6 % 0,0 % 0,1 % 0,0 % Exploitatieopbren gst Wijz. bedrijfsresultaten ecu/jaar 1992 ecu/jaar 1992 ecu/jaar % Resultaten als % opbrengsten1) Kosten per RTK 1992 ecu/ RTK Vliegtuigconstructeurs Omvang vloot Consumenten Wijz. uitgaven cons. Vliegtuige n 1992 ecu/jaar Wijz. baten cons. 1992 ecu/jaar 1,0E+11 3,1E+11 0,5 % 0,0 % -2,3 % 0,9 % 0,4 % 0,0 % 0,2 % 0,1 % 0,0 % 0,0 % 3,6E+09 8,6E+09 -5,3E+08 -3,4E+08 -2,7E+09 1,7E+09 -2,6E+08 -1,5E+07 -4,2E+08 1,8E+08 -9,9E+07 0,0 3,6 % 2,7 % 3,1 % 2,6 % 0,9 % 3,2 % 3,3 % 2,7 % 3,2 % 2,8 % 3,5 % 2,7% 0,8 0,7 8,3 % 1,6 % 8,7 % 0,2 % 2,4 % 0,0 % 2,4 % 0,0 % 0,5 % 0,0 % 4,3E+03 2,0E+04 -6,3 % -0,4 % -6,4 % 0,2 % -4,5 % 0,0 % -4,5 % 0,0 % -2,5 % 0,0 % n. b. n. b. n. b. 4,5E+08 1,4E+08 -2,3E+09 2,8E+09 4,5E+08 2,4E+07 1,8E+08 2,8E+08 3,0E+07 n. b. -6,7E+09 -3,6E+09 -4,8E+09 -1,8E+09 -3,3E+09 -1,4E+08 -3,1E+09 -1,5E+08 -9,4E+08 0,0 0,0 8 1992 ecu/jaar Werknemers Macro-economische gevolgen Bruto toegevoegde waarde Totale werkgelegenheid Belastinginkomste n Vervoermarkt Distortie van de concurrentie tussen luchtvaartmaatschappijen Pax lijnvluchten 1992 ecu/jaar Pax- km/jaar Pax- km/jaar Pax- km/jaar Tonkm/jaar Pax chartervluchten Totaal pax Vracht lijnvluchten Vracht chartervluchten Totaal vracht Totaal renderende tonkm Wijziging voor het overlandvervoer Wegvervoer (personen)2) Wegvervoer (goederen)2) HST-vervoer2) Ander railvervoer2) 4,8E+10 1,7E+11 -6,9 % -1,1 % -11,7 % 1,2 % -2,8 % 0,0 % -3,3 % 0,2 % -1,1 % 0,0 % 7,2E+05 2,7E+06 -6,7 % -1,2 % -6,8 % 0,2 % -2,6 % 0,1 % -2,7 % 0,1 % -1,0 % 0,0 % n. b. n. b. 1,1E+10 0,0 7,0E+09 0,0 3,7E+09 0,0 3,5E+09 0,0 1,2E+09 0,0 6,3E+11 3,0E+12 -6,1 % -1,1 % -7,3 % 0,3 % -1,0 % 0,0 % -1,1 % 0,0 % -0,4 % 0,0 % 2,6E+11 1,7E+11 -8,5 % -3,9 % -8,8 % 1,1 % -4,2 % -0,2 % -4,3 % 0,0 % -0,3 % 0,0 % 8,9E+11 3,2E+12 -6,8 % -1,2 % -7,7 % 0,3 % -1,9 % 0,0 % -2,0 % 0,0 % -0,4 % 0,0 % 2,9E+10 1,2E+11 -6,6 % -1,8 % -7,5 % 0,0 % -0,8 % 0,0 % -0,8 % 0,0 % -0,3 % 0,0 % Tonkm/jaar 2,5E+09 2,0E+10 -5,4 % -2,6 % -4,8 % -0,6 % -1,3 % 0,0 % -1,5 % 0,0 % -0,5 % 0,0 % Tonkm/jaar Tonkm/jaar 3,2E+10 1,2E+11 1,4E+11 4,6E+11 -6,5 % -6,7 % -1,9 % -1,4 % -7,3 % -7,6 % -0,1 % 0,2 % -0,8 % -1,6 % 0,0 % 0,0 % -0,9 % -1,7 % 0,0 % 0,0 % -0,3 % -0,3 % 0,0 % 0,0 % Voertuigk m/jaar Voertuigk m/jaar Pax- km/jaar Pax- km/jaar n. b. n. b. n. b. n. b. n. b. 3,3E+08 1,3E+07 3,1E+08 6,8E+06 3,2E+08 0,0 3,1E+08 0,0 2,0E+08 n. b. 1,1E+07 3,9E+05 9,6E+06 1,9E+05 1,0E+07 0,0 9,3E+06 0,0 4,7E+06 n. b. 5,2E+07 0,0E+00 4,8E+07 0,0E+00 5,2E+07 0,0 4,8E+07 0,0 2,2E+07 n. b. 3,8E+08 1,1E+07 3,6E+08 5,5E+06 3,6E+08 0,0 3,6E+08 0,0 2,8E+08 0,0 0,0 0,0 0,0 9 Milieueffecten Brandstofverbruik en -emmissies luchtvaartsector Totaal brandstofverbruik 4,1E+10 Kg/jaar 1,6E+11 -7,1 % -1,2 % -7,1 % 0,4 % -2,3 % 0,0 % -2,3 % 0,0 % -0,8 % 0,0 % CO2-emissies NOx-emissies Kg/jaar Kg/jaar 1,3E+11 5,0E+11 5,6E+08 2,2E+09 -7,1 % -7,3 % -1,2 % -1,4 % -7,1 % -7,2 % 0,4 % 0,3 % -2,3 % -2,2 % 0,0 % 0,1 % -2,3 % -2,3 % 0,0 % 0,1 % -0,8 % -0,7 % 0,0 % 0,0 % Kg/jaar Emissies overlandvervoer CO2-emissies2) NOx-emissies2) 1) Zowel voor het scenario EU2005 als voor de verschillende beleidsopties zijn de bedrijfsresultaten weergegeven als een percentage van de opbrengsten. 2) Voor deze indicatoren hebben “EU” en “Andere” betrekking op respectievelijk de geografische EU-regio en andere geografische regio's. Voor alle andere indicatoren hebben “EU” en “Andere” betrekking op vervoerconcerns. 3,0E+06 2,0E+04 7,3E+07 4,7E+05 1,5E+06 1,0E+04 7,6E+09 7,7E+07 3,2E+10 5,0E+05 3,7E+12 2,9E+05 7,9E+11 4,6E+07 7,4E+07 4,8E+05 7,1E+07 4,6E+05 Kg/jaar 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 10


title: Komission asetus (EY) N:o 479/2000, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2000, asetuksessa (EY) N:o 1897/1999 tarkoitetun kauran vientiä koskevan tarjouskilpailun osana toimitettujen tarjousten osalta

eurovoc_concepts:
Finland
Sweden
export
export refund
oats

formats: pdf print

text: 3. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 58/9 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 479/2000, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2000, asetuksessa (EY) N:o 1897/1999 tarkoitetun kauran vientiä koskevan tarjouskilpailun osana toimi- tettujen tarjousten osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (2), ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä vientitukien myöntämisen ja häiriötilanteessa toteutettavien toimenpiteiden osalta vilja-alalla 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2513/ 98 (4), ottaa huomioon viljoja koskevasta erityisestä interventiotoi- menpiteestä Suomessa ja Ruotsissa 2 päivänä syyskuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1897/1999 (5), sellai- sena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2482/1999 (6), ja erityisesti sen 8 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Suomessa ja Ruotsissa tuotetun kauran Suomesta ja Ruotsista kaikkiin kolmansiin maihin suuntautuvan viennin tukea koskeva tarjouskilpailu on avattu asetuk- sella (EY) N:o 1897/1999. (2) (3) (4) Asetuksen (EY) N:o 1897/1999 8 artiklassa säädetään, että komission voi toimitettujen tietojen perusteella ja asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää tarjouskilpailun ratkaise- matta jättämisestä. Erityisesti asetuksen (EY) N:o 1501/95 1 artiklassa säädetyt perusteet huomioon ottaen ei ole aiheellista vahvistaa enimmäistukea. Tässä asetuksessa määrätyt hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat viljan ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tarjouskilpailu jätetään ratkaisematta niiden tarjousten osalta, jotka on toimitettu välillä 25. helmikuuta ja 2. maaliskuuta 2000 osana asetuksessa (EY) N:o 1897/1999 tarkoitettua kauran vientitukea koskevaa tarjouskilpailua. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 3 päivänä maaliskuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EYVL L 313, 21. 11. 1998, s. 16. (5) EYVL L 233, 3. 9. 1999, s. 10. (6) EYVL L 303, 26. 11. 1999, s. 3


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-0569/00 esittäjä(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle. Neuvoston salaileva toimintatapa.

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
transparency in decision-making

formats: html pdf print

text: 26. 1. 2001 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 26 E/63 Frederik Bolkesteinin komission puolesta antama vastaus (11. huhtikuuta 2000) Komissio ei pysty t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) ilmoittamaan arvoisan parlamentin j(cid:228)senen pyyt(cid:228)mi(cid:228) tietoja. Neuvostolta saamansa toimeksiannon perusteella komissio on kuitenkin parhaillaan tekem(cid:228)ss(cid:228) selvityst(cid:228) yritysverotuksen todellisesta tasosta j(cid:228)senvaltioissa. Selvitys valmistuu t(cid:228)m(cid:228)n vuoden j(cid:228)lkipuolella ja se sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) tiedot yritysverotuksen todellisesta tasosta j(cid:228)senvaltioissa. N(cid:228)it(cid:228) veroasteita verrataan lakis(cid:228)(cid:228)teisiin veroasteisiin. Muiden viimeaikaisten arvioiden osalta voidaan mainita, ett(cid:228) Alankomaiden hallitus teetti vuonna 1999 lakis(cid:228)(cid:228)teisist(cid:228) ja kolme selvityst(cid:228) todellisesta verotaakasta yhteis(cid:246)ss(cid:228). N(cid:228)iss(cid:228) selvityksiss(cid:228) on taulukot (valitse todellisista veroasteista, ensin Yhdistyneen kuningaskunnan lippu ja sitten (cid:148)Tax competition in the European Union(cid:148)). ja selvitykset ovat saatavissa Internet-osoitteesta http://www. minfin. nl (2001/C 26 E/077) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0569/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle (2. maaliskuuta 2000) Aihe: Neuvoston salaileva toimintatapa Voisiko neuvosto kertoa, onko sen lis(cid:228)ksi olemassa miss(cid:228)(cid:228)n valtiossa tai lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)llisell(cid:228) alueella mit(cid:228)(cid:228)n toista lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)elint(cid:228), jonka kokoukset olisivat salaisia, mink(cid:228) seurauksena ne, joita p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset koskevat, eiv(cid:228)t saa tietoonsa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen taustalla olevia perusteluja tai sit(cid:228), mit(cid:228) n(cid:228)kemyst(cid:228) kukin lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)elimen edustaja kannatti? Jos neuvosto my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) vain Kuubassa ja Pohjois-Koreassa on t(cid:228)llaiset lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)- elimet, miten se perustelee sen, ett(cid:228) sen toimintatavat kuuluvat samaan kategoriaan n(cid:228)iden kahden paarialuokkaan laskettavan valtion kanssa? (2001/C 26 E/078) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0571/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle (2. maaliskuuta 2000) Aihe: Tilintekovelvollisuus Hyv(cid:228)ksyyk(cid:246) neuvosto sen, ett(cid:228) olennainen osa demokraattista prosessia on, ett(cid:228) ne, vaikuttavat, valitsijakuntansa voi n(cid:228)in ollen vaatia heid(cid:228)t vastuuseen niist(cid:228)? tiet(cid:228)v(cid:228)t kuinka heid(cid:228)n edustajansa (cid:228)(cid:228)nestiv(cid:228)t, kun t(cid:228)llaisia p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) tehtiin, joihin p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset ja heid(cid:228)n (2001/C 26 E/079) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0572/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Christopher Huhne (ELDR) neuvostolle (2. maaliskuuta 2000) Aihe: Avoimuus Kuinka neuvosto aikoo ottaa huomioon useat EU:n avoimuudesta tekem(cid:228)ns(cid:228) sitoumukset, erityisesti omissa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiss(cid:228)(cid:228)n?


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Socialøkonomien i det indre marked»

eurovoc_concepts:
Structural Funds
cooperation policy
single market
social economy
type of business

text: C 117/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Socialøkonomien i det indre marked« (2000/C 117/11) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 25. februar 1999 under henvisning til forretningsorde- nens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Socialøkonomien i det indre marked«. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Jan Olsson til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. februar 2000. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 370. plenarforsamling af 1. og 2. marts 2000, mødet den 2. marts 2000, med 105 stemmer for, 3 imod og 16 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Hensigten med denne initiativudtalelse er at synliggøre den sociale økonomi på europæisk niveau og fremsætte konkrete forslag til EU’s institutioner, medlemsstaterne og sektoren selv med henblik på en styrkelse af socialøkonomiens muligheder for at bidrage til velfærd, beskæftigelse, bæredygtig udvikling og social samhørighed. 1. 2. ØSU har vedtaget adskillige udtalelser om den sociale økonomi (1). Allerede i 1986 udgav ØSU en omfattende kortlægning af andelsselskaber, foreninger og gensidige selska- ber, som siden hen er blevet et europæisk standardværk (2). 2. Socialøkonomiens rolle i samfundet I forbindelse med udarbejdelsen af udtalelsen blev der 2. 1. arrangeret en høring i Bruxelles den 12. oktober 1999, hvor socialøkonomiens rolle i samfundet blev belyst. 2. 2. Baggrunden for aktiviteter på det socialøkonomiske område er et ønske om at opfylde behov blandt medlemmer eller brugere, som markedet eller staten enten har ladet upåagtede eller har opfyldt på en ufyldestgørende måde. Socialøkonomien giver folk mulighed for at organisere deres produktions- og forbrugsmønstre under uafhængige, demokra- tiske samarbejdsformer. Ved at tage sigte på folks u- eller kun delvis opfyldte behov kan socialøkonomien skabe innovative, fremsynede løsninger. (1) »Erhvervsdrivende foreninger og realiseringen af det indre mar- ked«, EFT C 332, 31. 12. 1990, s. 81, udtalelse om SEK(89) 2187, »Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om et flerårigt arbejdsprogram (1994-1996) til fordel for andelsselskaber, gensi- dige selskaber, foreninger og fonde i Fællesskabet«, EFT C 388, 31. 12. 1994, s. 22, udtalelse om KOM(93) 650 endelig udg. (2) The Co-operative, mutual and non-profit sector and its organisa- tions in the European Community. Udgivet af ØSU. 2. 3. Den sociale økonomi er meget heterogen og er repræ- senteret inden for alle økonomiske sektorer. Socialøkonomiske organisationer konkurrerer på et marked, der omfatter både private og offentlige aktører. En stor del af dem beskæftiger sig dog med social service, social beskyttelse og arbejdsmarkedsini- tiativer, hvor de ofte samarbejder med den offentlige sektor. Velfærdsstaten står over for en række udfordringer. 2. 4. Ledigheden i Europa forbliver høj, og den sociale udstødelse tager til. Sociale beskyttelsessystemer svækkes af fortsat lav vækst og befolkningens aldring. Den offentlige sektors ansvar for visse velfærdsopgaver udhules, den kan ikke holde trit med den stigende efterspørgsel, og der er ved at ske et skift i retning af produktion og finansiering i privat regi, og i denne forbindelse er det vigtigt at fastholde de grundlæggende sociale hensyn, der oprindelig lå bag. I nogle lande ydes en vigtig del af servicen på sundheds- 2. 5. området og inden for socialt boligbyggeri, omsorg, miljø, effektiv energianvendelse, uddannelse og erhvervsuddannelse af den sociale økonomi, som også i visse tilfælde sørger for finansiering af ydelserne. Der er således tale om et element i den europæiske velfærdsmodel — et element, der også spiller en rolle for dens evne til at skabe de ønskede resultater. Konkret støtte til udvikling af sektoren bør derfor tage sigte på at garantere Europas borgere service af høj kvalitet. Socialøkonomien er repræsenteret på alle niveauer, 2. 6. også nationalt og på EU-niveau, men den er lokalt forankret. Den spiller en vigtig rolle for skabelse af social samhørighed. Den lokale socialøkonomi har ved siden af den offentlige sektor et ansvar for samfundets infrastruktur. Samtidig spiller virksomheder inden for den sociale økonomi ofte en vigtig rolle i forbindelse med udvikling af landdistrikter og byer. Den lokale betydning til trods er socialøkonomien i visse tilfælde organiseret i store enheder med nationale eller endog tværna- tionale aktiviteter. Gennem oprettelse af partnerskaber med den offentlige sektor, private virksomheder og faglige organisa- tioner kan socialøkonomien bidrage til en styrkelse af det 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/53 lokale erhvervslivs konkurrenceevne i et globalt miljø. F. eks. kan egnede partnerskaber mellem organisationer inden for den sociale økonomi, som arbejder med genindpasning af personer, og private virksomheder frembyde en udviklingsmodel, der sigter på ved hjælp af erhvervsmæssig genindpasning at bekæmpe social udelukkelse og tilgodese udækkede arbejds- kraftbehov. 2. 7. Socialøkonomien kan tjene som model for en styrkelse af konkurrenceevnen, hvor udgangspunktet er samarbejde mellem mennesker og virksomheder og socialøkonomiens evne til at opfylde folks behov og udvikle den menneskelige kapital. Eftersom den sociale økonomi sætter menneskelige relationer i centrum, vil den blive stimuleret af en udvikling i retning af et servicesamfund og nye typer arbejde. 2. 8. Socialøkonomien kan udnytte nye kilder til beskæfti- gelse, navnlig inden for samfundsservice, kultur, fritid, uddan- nelse og miljø, ikke bare gennem arbejdsintensiv produktion, men også ved hjælp af ny teknik. Herigennem kan den bidrage til social integration af udsatte grupper. 3. Begrebet »socialøkonomi« 3. 1. I hele EU har man aktiviteter med den sociale økonomis karakteristika, selvom de i nogle medlemsstater går under et andet navn. Disse aktiviteter er i århundredernes løb foregået under forskellige organisationsformer og har haft forskellige navne alt efter de økonomiske, sociale og retlige forhold i det pågældende land. Disse forskelle forklarer manglen på og problemerne med at finde frem til en fælles definition på EU-niveau. Begrebet »socialøkonomi« er dog ved at vinde indpas 3. 2. og bruges bl. a. i retningslinjerne for beskæftigelsen (1) og i den nye forordning om Den Europæiske Socialfond (2). 3. 3. 1. I 1998 nedsatte Kommissionen således et Rådgivende Udvalg for Andelsselskaber, Gensidige Selskaber, Foreninger og Fonde (CMAF) (3). 3. 3. 2. Det er dog ikke alle organisationer i de fire under- grupper, der ønsker at blive opfattet som en del af »socialøko- nomien«. Samtidig er der aktører, der identificerer sig selv med socialøkonomien uden at opfylde de specifikke juridiske krav til de nævnte undergrupper — krav, som desuden varierer fra medlemsstat til medlemsstat. 3. 4. Den manglende klarhed omkring begrebet »socialøko- nomi« skyldes ikke blot forskellige fortolkninger, men også sprogforbistring. Det fremgår klart af betegnelsen, at der er tale om økonomisk virksomhed. »Social« skal forstås både som en gensidig forpligtelse mellem partnerne og i betydningen »forpligtelse over for samfundet/samfundsmæssig forpligtelse«. Inden for de seneste år har det socioøkonomiske miljø 3. 5. ændret sig. Nye fænomener og nye økonomiske aktører kommer til for — på en fleksibel, innovativ og effektiv måde — at tilfredsstille behov og krav. De eksisterende aktiviteter må tilpasses. 3. 6. Eftersom aktiviteter inden for socialøkonomien kan være forbundet med visse rettigheder og fordele, finder ØSU det — trods vanskelighederne — vigtigt, at Kommissionen foreslår en brugbar definition, der kan accepteres og forstås af offentligheden og medlemsstaterne. 3. 7. På denne baggrund gør ØSU opmærksom på, at en definition af »socialøkonomi«, som er juridisk baseret eller tager udgangspunkt i organisationstypen, måske er forældet, selvom de fleste aktiviteter inden for socialøkonomien foregår i én af de nævnte undergrupper. 3. 8. ØSU foreslår, at man i definitionen tager udgangspunkt i de ting, der primært adskiller socialøkonomien fra den traditionelle private virksomhedsform og den offentlige sektor. Man bør fokusere på, at mennesket står i centrum for socialøkonomiens mål og aktiviteter. 3. 3. For at komme omkring definitionsproblemet beskrives den sociale økonomi ofte ud fra sine fire undergrupper, der har en nærmere organisationsmæssig eller juridisk definition: andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde. 3. 8. 1. Socialøkonomiens mål er således at være til gavn for medlemmer, brugere og/eller samfundet ved at opfylde klart definerede mål i almenhedens interesse. 3. 8. 2. Socialøkonomiske virksomheder eller organisationer bør være åbne for alle, der opfylder kriterierne og accepterer vilkårene. (1) Punkt 12 i »Rådets Resolution af 22. februar 1999 om retnings- linjerne for beskæftigelsen i 1999«. Samme punkt optræder i Kommissionens forslag til retningslinjer for beskæftigelsen i 2000. (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Socialfond, artikel 3, stk. 1, litra d), EFT L 161 af 26. 6. 1999. O. a. : I den danske oversættelse tales der her om »frivillige sociale organisationer (det tredje system)«. (3) CMAF udgav for nylig et dokument med titlen »Social Economy in the Development of the European Union«, hvor udvalget giver udtryk for sine holdninger til fælles principper for socialøkono- mien. C 117/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 3. 8. 3. Menneskers behov og forpligtende engagement er således af lige så stor betydning som de organisatoriske forudsætninger for demokratisk kontrol og uafhængig styring. 5. 3. I socialøkonomiske virksomheder skal social effektivi- tet kombineres med økonomisk effektivitet, men uden at virksomhederne derved mister deres særlige karakter eller deres formål ændres. 3. 8. 4. Virksomheder inden for socialøkonomien er ikke profitorienterede dvs. deres primære sigte er ikke at opnå fortjeneste. Ikke desto mindre må de stræbe efter økonomisk effektivitet, idet overskud kan bruges til fremme af deres målsætninger. 4. Den sociale økonomis betydning 4. 1. Virksomheder og organisationer inden for socialøko- nomien har adskillige millioner medlemmer. Nogle af disse virksomheder og organisationer er meget store, men hovedpar- ten er meget små. Mange af de store organisationer har eksisteret længe, men de fleste er af nyere dato. Foreninger, små andelsselskaber og andre organisationer inden for social- økonomien er i stærk vækst. 4. 2. For at skabe bedre indblik i socialøkonomiens betyd- ning mener ØSU, at såvel medlemsstaterne som Kommissionen bør tilvejebringe mere omfattende og definitorisk klarere statistikker for denne sektor, som indsamles på basis af fælles, standardiserede kriterier og modeller. 4. 3. Ifølge visse undersøgelser står socialøkonomien for en væsentlig del af den samlede økonomi og beskæftigelse i EU (1). 5. Den sociale økonomi — erhvervsinitiativer, som gør en forskel 5. 1. De grundlæggende kriterier for socialøkonomiens er- hvervsinitiativer adskiller den fra anden økonomisk virksom- hed. Socialøkonomien bidrager således til den nødvendige mangfoldighed i erhvervslivet. 5. 2. Nye former for organisationer og virksomheder, der har taget socialøkonomiens principper til sig, skyder op, f. eks. andelsselskaber med samarbejde mellem forskellige interesse- grupper, virksomheder med sociale mål, indslusningsvirksom- heder, arbejdsmarkedsvirksomheder og lokaludviklingsorgani- sationer. Samtidig må traditionelle virksomheder inden for 5. 2. 1. socialøkonomien i visse tilfælde konkurrere på markedsvilkår og/eller overvinde juridiske hindringer for deres vækst ved at gå over til en normal, privat virksomhedsform, hvor fortjeneste er det afgørende. 5. 4. ØSU har i tidligere udtalelser udtrykt støtte til fremme af en iværksætterkultur og et positivt erhvervsklima, som også omfatter virksomheder inden for den sociale økonomi (2). Der er en række hindringer for den sociale økonomis 5. 5. udvikling. Købekraften bag efterspørgslen efter de tjenester og varer, der produceres, er ikke tilstrækkelig stor, medarbejdernes og ledelsens kompetence må forbedres, og manglen på kapital er åbenbar i nogle (om ikke alle) sektorer. Dertil kommer, at lovgivningen ikke altid tager hensyn til den sociale økonomis særlige karakter. 5. 6. Den sociale økonomi er en virksomhedsform, som ofte appellerer til grupper, der traditionelt ikke ville have mod til at etablere en virksomhed. Med den kollektive iværksættelsesform kan de samordne deres ressourcer og dele risikoen. Dette skaber tryghed og dermed større risikovillighed. 5. 7. I den sociale økonomi kombineres frivilligt og betalt arbejde. Det frivillige arbejde er vidtfavnende. Der kan være tale om den tid, tillidsvalgte personer bruger på bestemte aktiviteter. Eller der kan være tale om den generelle arbejdsind- sats, der gøres af frivillige i en forening. ØSU ser det frivillige arbejde som et udtryk for 5. 7. 1. borgernes aktive deltagelse i samfundslivet og tror, at det på visse områder vil blive mere udbredt. Frivilligt arbejde eksisterer ofte side ved side med lønnet arbejde og kan skabe øget beskæftigelse, ikke mindst i sektorer med svag efterspørgsel på grund af manglende ressourcer. Efter ØSU’s opfattelse må dette arbejde dog ikke træde i stedet for lønnet arbejde, som skal være underlagt de normale arbejdsmarkedsregler. 5. 8. Samtidig er der behov for, at den sociale økonomi udvikler både de lønnede og de frivillige medarbejderes kompetence for at kunne tilbyde service af høj kvalitet, så den sociale økonomi kan klare sig i konkurrencen. 5. 8. 1. Med de socialøkonomiske virksomheders særlige træk og multifunktionelle karakter bør der være gode mulighe- der for, at ledere og medarbejdere kan etablere en lærende organisation for dels at fremme tilpasningsevnen gennem fleksibilitet og nye modeller for organisering af arbejdet, dels finde frem til måder, hvorpå arbejde og familieliv kan kombineres. (1) Ifølge en ny undersøgelse udført af Ciriec beskæftiger socialøkono- mien 6-7 % af den samlede arbejdsstyrke i EU (»Les enterprises et organisations de troisième système: Un enjeu stratégique pour l’emploi«, Liège 1999). Hertil kommer frivilligt arbejde i navnlig foreningssektoren svarende til adskillige millioner job. (2) Jf. bl. a. udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om fremme af iværksætterånden i EU: prioriterede områder for det fremtidige arbejde« (KOM(1998) 222 endelig udg. ), EFT C 235, 27. 7. 1998, s. 69. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/55 6. Beskæftigelse 6. 1. Den sociale økonomi vil som helhed gerne undgå at blive et arbejdsmarkedspolitisk instrument. De fleste virksom- heder inden for den sociale økonomi — ligesom erhvervslivet i øvrigt — har nemlig i første række andre mål end beskæftigel- se. Som en vigtig sideeffekt ved sektorens udvikling skabes der imidlertid nye arbejdspladser. 6. 2. Der er dog et stort antal aktører inden for den sociale økonomi, der som det centrale mål for deres virksomhed har beskæftigelse og/eller integration af arbejdsløse, handicappede og andre udsatte grupper på arbejdsmarkedet. Ved hjælp af den sociale økonomi kan man aktivere mennesker og give dem den nødvendige selvtillid til at starte egen virksomhed eller finde arbejde på det egentlige arbejdsmarked. Mange aktører inden for den sociale økonomi har også af solidaritets- hensyn efterkommet appellen fra politiske og sociale instanser om at spille en rolle i beskæftigelsespolitikken. Disse organisationer, som ofte er nye fænomener inden 6. 3. for den sociale økonomi, spiller således en vigtig rolle i forbindelse med overførsel af mennesker fra »det andet« arbejdsmarked til »det første«. De er forskellige fra land til land og har forskellige navne, ligesom deres struktur og organisering adskiller sig fra hinanden. Mange arbejdsløshedsprojekter i faglige organisationers eller private virksomheders regi drives af aktører inden for den sociale økonomi. 6. 4. Nogle eksempler på arbejdsmarkedspolitiske foran- staltninger, der har bidraget til beskæftigelse inden for den sociale økonomi, kan nævnes. Med den franske beskæftigelses- støtte (CES) er der skabt 200 000 job i foreningssektoren, som desuden indtil nu har rekrutteret 250 000 unge via det særlige program til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed. I Italien beskæftiger de sociale andelsselskaber i dag mere end 100 000 personer. I Belgien har et program, der skal opfange arbejdslø- se, medvirket til skabelse af mere end 40 000 job. I Irland har man via »Community Employment« skabt godt 30 000 nye arbejdspladser i foreningssektoren og i lokale udviklingsorgani- sationer. I Spanien har Mondragon-gruppen og Once påtaget sig at give 37 000 personer arbejde. 6. 5. Den sociale økonomis positive beskæftigelseseffekt kan også spores i EU’s retningslinjer for beskæftigelsen. Den sociale økonomis rolle betones i forbindelse med skabelse af nye arbejdspladser, navnlig på lokalt niveau og inden for nye kilder til beskæftigelse (1). 6. 6. ØSU noterer sig, at den sociale økonomis rolle — som en konsekvens af EU’s retningslinjer for beskæftigelsen — i højere og højere grad integreres i de nationale handlingsplaner for beskæftigelsen. Bl. a. Italien, Spanien, Frankrig, Irland og Belgien kan ses som gode forbilleder (2). For at skabe et effektivt engagement i den nationale 6. 7. arbejdsmarkedspolitik understreger ØSU nødvendigheden af, at repræsentanter for den sociale økonomi konsulteres under udarbejdelsen af de nationale handlingsplaner, og opfordrer samtidig den sociale økonomis egne organisationer til at fremlægge konkrete forslag til regeringerne i forbindelse med handlingsplanen for år 2000. Eftersom gensidige selskaber står for en vigtig del af 6. 8. det sociale sikkerhedssystem i mange lande, mener ØSU, at de kan spille en vigtig rolle for styrkelse af beskæftigelse, iværksætteri og jobegnethed. Der er allerede eksempler på dette. Gensidige selskaber inden for socialsikring kan også påtage sig at organisere service for den aldrende befolkning og herigennem skabe nye job i samarbejde med andre dele af den sociale økonomi. 6. 9. Skal forsøget på at skabe nye beskæftigelsesmuligheder bære frugt, er der efter ØSU’s mening behov for støttestruktu- rer, inkorporering i de nationale erhvervs- og arbejdsmarkeds- politikker samt støtte fra EU’s strukturfonde (3). 7. Strukturfondene Hvad angår gennemførelsen af EU’s nye strukturfonds- 7. 1. programmer for 2000-2006 siger Kommissionen i sine ret- ningslinjer, at den sociale økonomis kapacitet ikke i tilstrække- lig grad er blevet udnyttet til skabelse af nye job. I forordningen om Den Europæiske Socialfond står der udtrykkelig, at der skal ydes støtte til aktiviteter inden for socialøkonomien. 7. 2. ØSU går ud fra, at medlemsstaterne og Kommissionen realiserer disse retningslinjer i de konkrete programmer. Den sociale økonomis rolle i forbindelse med lokaludvikling, integration af udsatte grupper og skabelse af en iværksætterånd bør betones blandt de prioriterede aktiviteter, der skal omsæt- tes i praksis. Samtidig opfordrer ØSU medlemsstaterne til at sikre, at den sociale økonomi er repræsenteret i det partner- skab, der ifølge strukturfondsforordningen skal etableres (4). (1) Punkt 12 i Rådets Resolution af 22. februar 1999 om retnings- linjerne for beskæftigelsen i 1999. Denne rolle understreges også i kapitaliseringsudvalgets rapport om programmet vedrørende det tredje system og beskæftigelsen. (2) Joint Employment Report, første del, s. 59, og anden del, rapporter om forskellige lande. Udgivet af Kommissionen. (3) »The contribution of mutual and bilateral social protection to employment and employability«, KOOPi Sweden 1998. (4) »Fællesskabspolitikkerne og beskæftigelsen« (KOM(1999) 167 endelig udg. ), punkt 2 om regional og lokal støtte. C 117/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 8. Det indre marked 8. 1. Finansiering Ved siden af de traditionelle andelsbanker skyder 8. 1. 1. en række nye alternative banker og kreditforeninger med tilknytning til den sociale økonomi op, som tilbyder kapital til nye initiativer. Mikrolån, kreditgarantier og særlig risikokapital har vist sig at være effektive midler i forbindelse med udvikling af iværksætteri inden for den sociale økonomi (1). Der skaffes ofte finansiering fra personer, der ønsker at investere i den sociale økonomi. Efter ØSU’s opfattelse udgør finansieringen dog 8. 1. 2. fortsat en af de største hindringer for aktørerne inden for den sociale økonomi, navnlig for meget små virksomheder. 8. 1. 3. ØSU støtter initiativer, der tager sigte på udvikling af disse nye finansieringsinstrumenter for den sociale økonomi, som derved får lettere ved at løse sine vigtige opgaver. Kommissionen og medlemsstaterne bør undersøge såvel dette som muligheden for at hente kapital fra andre initiativer til den fremvoksende socialøkonomi. 8. 2. Social beskyttelse 8. 2. 1. I visse lande står gensidige selskaber for en vigtig del af den sociale beskyttelse. Deres virksomhed er baseret på solidaritet mellem stærke og svage grupper, og de selekterer ikke efter risici. ØSU mener, at gensidige selskaber inden for social 8. 2. 2. beskyttelse spiller en vigtig rolle i de nationale socialsikrings- systemer, og opfordrer Kommissionen til at føre kontrol med, at denne almennyttige rolle ikke undergraves af unfair konkurrence. Og alle aktører skal opfylde de krav, der stilles i forbindelse med udbydelsen af tjenesteydelsen. 8. 3. Konkurrenceregler, offentlige indkøb og beskatning 8. 3. 1. Som følge af socialøkonomiens særlige karakter er der behov for skræddersyede løsninger i forbindelse med beskatning, offentlige indkøb og konkurrenceregler, f. eks. : — I nogle medlemsstater må socialøkonomiske virksomheder ikke etablere sig inden for visse brancher (f. eks. benzinsalg i Spanien). — Reglerne for offentlige indkøb er ikke altid forenelige med lokale beskæftigelsesinitiativer og socialøkonomiens produktion af sociale serviceydelser. — Offentlige indkøb omfatter ikke altid kvalitetskrav, der påvirker serviceydelsernes kvalitet, idet man ofte blot går efter det laveste bud. — Socialøkonomien adskiller sig fra traditionelle økonomiske sektorer og har i visse tilfælde skattefordele. 8. 3. 2. ØSU mener således, at anvendelse af særlige løsninger gør det muligt at skabe lige vilkår for socialøkonomiske og private virksomheder. 8. 3. 3. ØSU foreslår, at Kommissionen undersøger spørgs- målet og fremlægger retningslinjer med kriterier for støtte til den sociale økonomi. Skabelsen af socialøkonomiske virksom- heder må ikke gribe ind i strukturerne på eksisterende markeder ved at påføre virksomheder i den private sektor unfair konkurrence og sælge varer og tjenester under markedsprisen. Efter ØSU’s opfattelse skal disse kriterier være klare, 8. 3. 4. gennemsigtige og tage udgangspunkt i socialøkonomiens grundlæggende særtræk. De må ikke få socialt negative konse- kvenser for udsatte grupper. 8. 3. 5. sociale økonomis organisationer. Retningslinjerne bør udarbejdes i samråd med den 8. 4. Europæiske samarbejdsformer Der bliver større og større behov for europæiske 8. 4. 1. netværk for at kunne opretholde konkurrenceevnen på det indre marked. ØSU har tidligere plæderet for, at andelsselska- ber, gensidige selskaber og foreninger skal have mulighed for at etablere grænseoverskridende europæiske andelsselskaber, europæiske gensidige selskaber og europæiske foreninger (2). De nødvendige europæiske statutter mangler dog fortsat. Europæiske virksomheder med sådanne retlige organisations- former bør kunne grundlægges af fysiske personer såvel som af mindre virksomheder, der ønsker at indgå et grænseoverskri- dende samarbejde for at forbedre deres konkurrenceevne. ØSU har tidligere givet udtryk for, at disse organisa- 8. 4. 2. tioner og retlige organisationsformer bør behandles separat fra statutten for Det Europæiske Selskab, således at Rådet snarest kan træffe beslutning herom (3). Det siger sig selv, at direktivfor- slaget om information og høring af medarbejdere bør vedtages samtidig. (1) I »Financial Instruments of the Social Economy in Europe and their Impact on Job Creation«, der er udgivet af Inaise, er nogle af disse instrumenter beskrevet. Et andet eksempel er den gensidige finansiering i Italien til udvikling af nye andelsselskaber. (2) EFT C 233, 31. 8. 1993, s. 42. (3) »Udtalelse om Kommissionens meddelelse vedrørende informa- tion og høring af arbejdstagerne« (KOM(95) 547 endelig udg. ), punkt 14, EFT C 212, 22. 7. 1996, s. 36. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/57 8. 4. 3. ØSU gentager dette krav, men understreger vigtighe- den af, at de nye forordninger bliver tilstrækkelig fleksible til, at organisationer og virksomheder, som tilhører forskellige underkategorier i den sociale økonomi, kan samarbejde. En sådan fleksibilitet er nødvendig, tage hensyn til forskellene i den nationale lovgivning. Den franske lovgivning om »Union d’Economie Sociale« eller den italienske lovgivning om konsortier kan tjene som forbilleder. ikke mindst for at 8. 5. EU’s udvidelse 8. 5. 1. Med hensyn til EU’s udvidelse opfordrer ØSU Kom- missionen til i forhandlingerne at tage hensyn til socialøkono- miens rolle i ansøgerlandene, både hvad angår lovgivningen om det indre marked og andre muligheder for fuldt ud at kunne tage del i det europæiske samarbejde. 9. Kommissionens støtteprogrammer 9. 1. ØSU noterer sig, at det program for andelsforeninger, gensidige selskaber, foreninger og fonde, som Kommissionen foreslog i 1993, aldrig er blevet gennemført. En positiv beslutning krævede enstemmighed blandt medlemsstaterne, hvilket ikke kunne opnås. Et argument mod programmet var, at de økonomiske midler var utilstrækkelige (5,6 mio. euro/tre år). 9. 2. Kommissionen er i færd med at forberede et program til fremme af iværksætteri. Et sådant program bør også omfatte fremme af den sociale økonomi, samtidig med at man afsætter særlige ressourcer til temaer, der specifikt vedrører den sociale økonomi, f. eks. uddannelse af medlemmer, spredning af god praksis og forskning. 9. 3. ØSU antager, at de ressourcer, der afsættes til organisa- tioner og virksomheder inden for den sociale økonomi, bliver mere omfattende end i det foregående programforslag. Under alle omstændigheder skal støttekriterierne være klare og gen- nemsigtige og tage hensyn til den sociale økonomis særtræk med henblik på tildeling af støtte til såvel nye som nyskabende initiativer. Desuden glæder ØSU sig over kommissær Anina 9. 4. Diamantopoulous forslag om at iværksætte pilotprojekter vedrørende sammenkobling af socialøkonomiske virksom- heder og andre sociale aktører for at finde frem til god praksis i partnerskaber af denne type. 9. 5. Hvad angår andre EU-programmer, f. eks. det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling og bistandsprogrammerne, bør der gøres en særlig indsats for at lette den sociale økonomis adgang til støtte. 9. 6. ØSU mener, at frivilligt og ulønnet arbejde skal godken- des som medfinansiering i EU-projekter, der drives i socialøko- nomisk regi. 10. Hvidbøger om andelsselskaber og gensidige selskaber 10. 1. ØSU er skuffet over, at Kommissionen ifølge sit arbejdsprogram ikke vil vedtage de to hvidbøger, der var bebudet i år, nemlig en om andelsselskaber og en om gensidige selskaber. ØSU støtter stærkt dette initiativ, som imidlertid må tildeles de fornødne ressourcer, hvis det skal give et godt resultat. Initiativet vil gøre det muligt at klarlægge situationen inden for de pågældende sektorer og at fremsætte henstillinger med henblik på at stimulere udviklingen af andelsselskaber og gensidige selskaber i Den Europæiske Union. 11. Organiseringen i Kommissionen 11. 1. Organisationer og virksomheder inden for den sociale økonomi er i berøring med stort set alle generaldirektorater. Opmærksomheden samler sig dog navnlig om Generaldirekto- ratet for Erhverv, som andelsselskaber, gensidige selskaber og nye former for iværksætteri efter planen vil komme til at høre ind under, og Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender, som skal have ansvaret for social økonomi og lokaludvikling. Denne opdeling i organisationer og virksom- heder vil medføre, at helheden i socialøkonomien går tabt. Det er vigtigt, at der meget hurtigt findes en tilfredsstillende løsning på de overordnede organisatoriske og samordnet spørgsmål, og at der ydes støtte til socialøkonomiens aktører. Samtidig undrer ØSU sig over, hvad Kommissionen mener med »nye former for iværksætteri«. 12. Hvad kan socialøkonomien selv gøre? 12. 1. Ved høringen i oktober blev der fremlagt adskillige eksempler på god praksis. ØSU mener, at spredning af god praksis er en vigtig faktor i forbindelse med styrkelse af den sociale økonomis stilling. 12. 2. Dette kan f. eks. ske ved, at man — etablerer samordningsorganer på nationalt og europæisk niveau, — etablerer informationsnetværk, — samarbejder med det øvrige erhvervsliv og de faglige organisationer, — indgår partnerskaber med kommunale og regionale myn- digheder, C 117/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 — udvikler målemetoder til påvisning af såvel økonomisk som social effektivitet, f. eks. ved hjælp af relevante metoder til udnyttelse af sociale regnskaber og bedre forvaltnings- praksis, — etablerer strategiske udviklingscentre, — udvikler benchmarkingsystemer, — påtager sig frivillige opgaver; f. eks. kan større virksomheder og organisationer inden for socialøkonomien udarbejde »managing change reports« (1), — fremstår som et godt eksempel i forbindelse med kompe- tenceudvikling, arbejdsorganisering og ligestilling, (1) ØSU’s udtalelse om »Håndtering af ændringer« (Gyllenham- mar-rapporten), EFT C 258, 10. 9. 1999, s. 1. — udnytter tilgængelige EU-programmer, navnlig inden for udvikling af de menneskelige ressourcer. 13. Konklusioner 13. 1. Socialøkonomien er en vigtig del af det økonomiske liv, men det er samtidig en vigtig del af det organiserede civilsamfund. Denne initiativudtalelse er ØSU’s bidrag til en debat om socialøkonomien på europæisk og nationalt niveau, om en definition af »socialøkonomi« og om socialøkonomiens rolle både generelt og i forhold til det indre marked. 13. 2. ØSU anbefaler, at Kommissionen, Europa-Parlamen- tet og medlemsstaterne følger udtalelsen op med udarbejdelse af en strategi for fuld integration af socialøkonomien i forbindelse med skabelse af velfærdsaktiviteter og i forbindelse med støtteprogrammerne for nye virksomhedsinitiativer i Europa. Bruxelles, den 2. marts 2000. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer: Punkt 8. 4. 2 Sidste sætning udgår. Begrundelse Direktivforslaget om information og høring af medarbejderne er i sin nuværende form ikke acceptabelt for SMV’erne i markedssektoren. Det lægger alt for tunge forpligtelser over på de mindre virksomheder. Derudover er de to ting uafhængige af hinanden


title: PREGUNTA ESCRITA P-0705/00 de Nelly Maes (Verts/ALE) al Consejo. Modificación de la Ley general de gastos extraordinarios de enfermedad (AWBZ) en los Países Bajos.

eurovoc_concepts:
Belgium
EU law
Netherlands
health insurance
right of establishment

text: 21. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 330 E/207 (2000/C 330 E/239) PREGUNTA ESCRITA E-0700/00 de James Nicholson (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (17 de marzo de 2000) Asunto: Reglamentaciones en materia de importaciones para las Islas Canarias ¿Puede explicar la Comisi(cid:243)n por quØ las Islas Canarias disponen de reglamentaciones para la importaci(cid:243)n de patatas de siembra certificadas que difieren de las de otras regiones de la Uni(cid:243)n Europea, y puede as(cid:237) mismo indicar si las disposiciones actuales van a cambiar? Respuesta del Sr. Byrne en nombre de la Comisi(cid:243)n (25 de abril de 2000) El rØgimen fitosanitario comunitario, establecido mediante la Directiva 77/93/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1976, relativa a las medidas de protecci(cid:243)n contra la introducci(cid:243)n en los Estados Miembros de organismos nocivos para los vegetales o productos vegetales (1), fue adaptado por la Directiva 94/13/CE (2) a fin de tener en cuenta la situaci(cid:243)n fitosanitaria espec(cid:237)fica de las Islas Canarias. De esta manera, se reconoci(cid:243) la lejan(cid:237)a y la insularidad de las islas y, con ello, su peculiar situaci(cid:243)n fitosanitaria, as(cid:237) como la necesidad de introducir disposiciones espec(cid:237)ficas en los anexos de la Directiva para la protecci(cid:243)n de las Islas Canarias. No obstante, todav(cid:237)a no se ha hecho realidad la integraci(cid:243)n de las Islas Canarias en el rØgimen fitosanitario comunitario debido a que Espaæa aœn no ha enviado una lista actualizada en la que se especifiquen los organismos nocivos que pueden afectar a las Islas Canarias y se indiquen las medidas fitosanitarias que se consideran pertinentes. Debido a su situaci(cid:243)n geogrÆfica excepcional, que constituye un grave obstÆculo, se aplica asimismo a las Islas Canarias el Reglamento 1601/92, que es un rØgimen de exoneraciones de las exacciones reguladoras o los derechos de aduana aplicados a diferentes productos, incluidas las patatas de siembra certificadas, importados directamente de terceros pa(cid:237)ses. Se establece cada aæo la cantidad de productos que tienen derecho a acogerse a este rØgimen, en funci(cid:243)n de las previsiones de abastecimiento. (1) DO L 26 de 31. 1. 1977, modificada en œltima instancia por la Directiva 1999/53/CE de la Comisi(cid:243)n, DO L 142 de 5. 6. 1999. (2) DO L 92 de 9. 4. 1994. (2000/C 330 E/240) PREGUNTA ESCRITA P-0705/00 de Nelly Maes (Verts/ALE) al Consejo (2 de marzo de 2000) Asunto: Modificaci(cid:243)n de la Ley general de gastos extraordinarios de enfermedad (AWBZ) en los Pa(cid:237)ses Bajos En los Pa(cid:237)ses Bajos, la Ley general de gastos extraordinarios de enfermedad (AWBZ) es aplicable a todos. A partir del 1 de enero de 2000 quedan excluidos de las previsiones de la AWBZ los nacionales neerlandeses residentes en el extranjero y no afiliados a un seguro de enfermedad. No obstante, en la Federaci(cid:243)n Belga, los neerlandeses no se pueden afiliar a un seguro de enfermedad porque la legislaci(cid:243)n social belga lo considera incompatible con las previsiones de la AWBZ neerlandesa. Se trata claramente de un caso en que la pescadilla se muerde la cola: los neerlandeses residentes en la Federaci(cid:243)n Belga se han de afiliar a un seguro de enfermedad para tener derecho a las previsiones de la AWBZ, pero los seguros de enfermedad belgas se niegan a afiliarlos porque tienen derecho a prestaciones de la AWBZ. 1. La decisi(cid:243)n del Gobierno neerlandØs de excluir de las prestaciones de la AWBZ, a partir del 1 de enero de 2000 a los neerlandeses residentes en el extranjero y no afiliados a un seguro de enfermedad ¿es la posibilidad que tienen los ciudadanos y pacientes de contraria a las normas europeas, entre otras, establecerse libremente en otros Estados miembros de la UE (Tribunal de Justicia, 28 de abril de 1998, C- 158/96)? a) En caso afirmativo, ¿quØ gestiones va a realizar el Consejo para que se ponga fin a esta situaci(cid:243)n? b) En caso negativo, ¿opina el Consejo que la medida neerlandesa no infringe las normas europeas, entre otras la posibilidad que tienen los ciudadanos y pacientes de establecerse libremente en otros Estados miembros de la UE (Tribunal de Justicia, 28 de abril de 1998, C-158/96)? C 330 E/208 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 21. 11. 2000 La decisi(cid:243)n de las autoridades neerlandesas ¿es contraria al principio de confianza leg(cid:237)tima, dado que 2. los afectados se establecieron de buena fe en el extranjero sabiendo que conservaban una plena cobertura de los gastos de enfermedad por la AWBZ? En caso negativo, ¿opina el Consejo que la medida neerlandesa no daæa el principio de confianza leg(cid:237)tima? Respuesta (2 de mayo de 2000) La pregunta de su Seæor(cid:237)a no entra dentro de las atribuciones del Consejo. Con arreglo al Tratado, corresponde a la Comisi(cid:243)n velar por la aplicaci(cid:243)n del Derecho comunitario y, en su caso, presentar al Consejo, o conjuntamente al Parlamento Europeo y al Consejo, propuestas legislativas sobre las materias de competencia comunitaria. (2000/C 330 E/241) PREGUNTA ESCRITA E-0712/00 de Glyn Ford (PSE) a la Comisi(cid:243)n (17 de marzo de 2000) Asunto: Modificaci(cid:243)n de las Directivas 98/95/CE y 98/96/CE ¿Puede indicar la Comisi(cid:243)n si cualquiera de las Directivas 98/95/CE (1) y 98/96/CE (2) impide al Gobierno del Reino Unido mantener la disposici(cid:243)n relativa a la audiencia pœblica prevista en la norma 1982/844 (parte 3, apartados 21-30) de este pa(cid:237)s? (1) DO L 25 de 1. 2. 1999, p. 1. (2) DO L 25 de 1. 2. 1999, p. 27. Respuesta del Sr. Byrne en nombre de la Comisi(cid:243)n (18 de abril de 2000) En los art(cid:237)culos 21 a 30 de la parte III del Reglamento britÆnico relativo a la inscripci(cid:243)n de semillas en la lista nacional de variedades de plantas agr(cid:237)colas (The Seeds (National List of Varieties) Regulations 1987) se establece un procedimiento de consulta pœblica previa a la decisi(cid:243)n de las autoridades britÆnicas de inscripci(cid:243)n, rechazo de inscripci(cid:243)n y confirmaci(cid:243)n o supresi(cid:243)n de la inscripci(cid:243)n de una semilla o de un poseedor en la lista nacional. Estas disposiciones no emanan de una obligaci(cid:243)n comunitaria sino de una decisi(cid:243)n del legislador britÆnico. Las Directivas 98/95/CE (1) y 98/96/CE (2) no influyen en la posibilidad de mantener las disposiciones expuestas anteriormente. En cualquier caso, las decisiones que adopten las autoridades nacionales tras el procedimiento de consulta deben cumplir las disposiciones generales y particulares del Tratado CE o de los actos adoptados por las instituciones en virtud del mismo. (1) Directiva 98/95/CE del Consejo de 14 de diciembre de 1998 que modifica, respecto de la consolidaci(cid:243)n del mercado interior, las variedades de plantas modificadas genØticamente y los recursos fitogenØticos, las Directivas 66/ 400/CEE, 66/401/CEE, 66/402/CEE, 66/403/CEE, 69/208/CEE, 70/457/CEE y 70/458/CEE sobre la comercializaci(cid:243)n de las semillas de remolacha, de las semillas de plantas forrajeras, de las semillas de cereales, de las patatas de siembra, de las semillas de plantas oleaginosas y textiles, de las semillas de plantas hort(cid:237)colas y sobre el CatÆlogo comœn de las variedades de las especies de plantas agr(cid:237)colas. (2) Directiva 98/96/CE del Consejo de 14 de diciembre de 1998 por la que se modifican, en particular en lo relativo a las inspecciones no oficiales sobre el terreno, las Directivas 66/400/CEE, 66/401/CEE, 66/402/CEE, 66/403/CEE, 69/208/CEE, 70/457/CEE y 70/458/CEE relativas a la comercializaci(cid:243)n de las semillas de remolacha, las semillas de plantas forrajeras, las semillas de cereales, las patatas de siembra, las semillas de plantas oleaginosas y textiles y las semillas de plantas hort(cid:237)colas, y al CatÆlogo comœn de las variedades de las especies de plantas agr(cid:237)colas


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0570/00 van Christopher Huhne (ELDR) aan de Raad. Uitbreiding van de stemming met gekwalificeerde meerderheid.

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
qualified majority

text: 13. 2. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 46 E/15 In het algemeen wijst de Commissie erop dat de aanwezigheid van overheidsbedrijven in bepaalde economische sectoren tot de uitsluitende bevoegdheid van de lidstaten behoort voor zover de voorschriften die zijn opgelegd door het EG-Verdrag en het liberaliseringsbeleid van bepaalde economische sectoren dat op communautair niveau wordt gevoerd, worden nageleefd. De elektriciteitssector is gereguleerd via Richtlijn 96/92/EG van het Parlement en de Raad van 19 december 1996 betreffende gemeenschappelijke regels voor de interne markt voor elektriciteit (1). De richtlijn zegt niets over de eigendom van de elektriciteitsmaatschappijen maar stelt daarentegen regels vast die betrekking hebben op de organisatie en de werking van de elektriciteitssector en de toegang tot de markt. Niettemin volgt de Commissie de kwestie van concentraties en acquisities in de elektriciteitssector van zeer nabij. Voor zover concentraties en acquisities van communautaire dimensie zijn, worden zij behandeld overeenkomstig de bepalingen van de Verordening (EEG) nr. 4064/89 van de Raad van 21 december 1989 betreffende de controle op concentraties van ondernemingen (2). (1) PB L 27 van 30. 1. 1997. (2) PB L 395 van 30. 12. 1989, laatstelijk gewijzigd bij PB L 40 van 13. 2. 1998. (2001/C 46 E/018) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0570/00 van Christopher Huhne (ELDR) aan de Raad (2 maart 2000) Betreft: Uitbreiding van de stemming met gekwalificeerde meerderheid Kan de Raad aangeven welke lidstaten tijdens de laatste twee Intergouvernementele Conferenties op welke gebieden een uitbreiding van de stemming met gekwalificeerde meerderheid hebben voorgesteld, over welke voorstellen overeenstemming werd bereikt en welke lidstaten tegen een dergelijke uitbreiding waren? Antwoord (10 juli 2000) De Raad wenst het geachte parlementslid eraan te herinneren dat de Intergouvernementele Conferentie een tijdelijk orgaan is dat is samengesteld uit vertegenwoordigers van de regeringen der lidstaten, en los van de Raad staat. De Raad is dus niet gemachtigd vragen te beantwoorden over het verloop van de werkzaamheden van de IGC en de in de IGC door de lidstaten ingenomen standpunten. Het geachte parlementslid weet heel goed dat de uitbreiding van de stemming met gekwalificeerde meerderheid telkens opnieuw een van de aandachtspunten van de Intergouvernementele Conferenties is en, naarmate de verdragen evolueren, geleidelijk een concretere vorm aanneemt. Voor de in Maastricht geboekte vooruitgang verwijst de Raad het parlementslid naar een studie die het secretariaat-generaal van het Europees Parlement in januari 1996 heeft uitgevoerd. Wat de in Amsterdam gemaakte vorderingen betreft, herinnert de Raad aan de afspraak dat twee leden van het Europees Parlement de vergaderingen van de voorbereidende groep van de vertegenwoordigers van de regeringen der lidstaten als waarnemers mochten bijwonen en het woord konden nemen om het standpunt van het Europees Parlement over alle besproken vraagstukken naar voren te brengen, waarvoor zij over de nodige documentatie beschikten. Die regeling kwam tevens tegemoet aan de wens de leden van het Europees Parlement beter te informeren over de voortgang van de werkzaam- heden en de inhoud van de verkregen resultaten. (Directoraat-generaal Studies, Politieke en Institutionele Zaken) Voor de huidige IGC geldt dezelfde regeling. Het geachte parlementslid zal derhalve door de waarnemers van het Europees Parlement zeker op de hoogte worden gehouden over de stand van de werkzaamheden van de conferentie, en met name de standpunten die zijn ingenomen met betrekking tot de uitbreiding van de stemming met gekwalificeerde meerderheid


title: Europaparlamentets lagstiftningsresolution om Förbundsrepubliken Tysklands och Republiken Finlands initiativ till rådets förordning om insolvensförfarande (9178/1999 - C5-0069/1999 - 1999/0806(CNS))

eurovoc_concepts:
EU Member State
Finland
Germany
bankruptcy
financial solvency
multinational enterprise

text: C 346/80 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 4. 12. 2000 Torsdag 2 mars 2000 6. Insolvensförfaranden * A5-0039/2000 Initiativ från Förbundsrepubliken Tyskland och Republiken Finland inför antagandet av rådets för- ordning om insolvensförfarande (9178/1999 + C5-0069/1999 + 1999/0806(CNS)) Initiativet ändrades på följande sätt: TEXTEN I INTIATIVET (1) PARLAMENTETS ÄNDRINGAR (Ändringsförslag 1) Skäl 10 10. Denna förordning gäller lika för alla förfaranden, oavsett om gäldenären är en fysisk eller juridisk person, en affärsman eller privatperson. Den skall dock inte tillämpas på insolvens- in- förfaranden som rör försäkringsföretag, kreditinstitut, vestmentföretag som hanterar medel eller värdepapper för tredje mans räkning eller kollektiva investmentföretag. Dessa företag omfattas inte av förordningen eftersom de omfattas av särskild reglering och de nationella tillsynsmyndigheterna har i viss utsträckning mycket långtgående befogenheter att ingripa. 10. Denna förordning gäller lika för alla förfaranden, oavsett om gäldenären är en fysisk eller juridisk person, en affärsman eller privatperson. Den skall dock inte tillämpas på insolvens- in- förfaranden som rör försäkringsföretag, kreditinstitut, vestmentföretag som hanterar medel eller värdepapper för tredje mans räkning eller kollektiva investmentföretag. Dessa företag omfattas inte av förordningen eftersom de omfattas av särskild reglering och de nationella tillsynsmyndigheterna har i viss utsträckning mycket långtgående befogenheter att ingripa. I fråga om försäkringsföretag införs det dock en särskild ordning endast för sådana som bedriver direkt försäkring. Vid insolvensförfaranden som berör återförsäkringsföretag skall endast de allmänna föreskrifterna i denna förordning gälla. (Ändringsförslag 2) Skäl 13 Insolvensförfaranden får inledas i den medlemsstat där 13. gäldenärens huvudsakliga intressen finns. Huvudinsolvensför- farandena har allmän räckvidd, de avser att omfatta gäldenärens samtliga tillgångar i hela världen och att påverka alla borge- närer, var de än befinner sig. Med centrum för de huvudsakliga intressena avses en plats som gäldenären regelbundet har mycket nära kontakter med, där hans olika affärsförbindelser löper samman och där större delen av hans tillgångar för det mesta befinner sig. Denna plats är även välkänd för borge- närerna. Insolvensförfaranden får inledas i den medlemsstat där 13. gäldenärens huvudsakliga intressen finns. Huvudinsolvensför- farandena har allmän räckvidd, de avser att omfatta gäldenärens samtliga tillgångar i hela världen samtidigt som det bevarar juridiska personers självständighet i rättsligt avseende och att påverka alla borgenärer, var de än befinner sig. Med cent- rum för de huvudsakliga intressena avses en plats som gälde- nären regelbundet har mycket nära kontakter med, där hans olika affärsförbindelser löper samman och där större delen av hans tillgångar för det mesta befinner sig. Denna plats är även välkänd för borgenärerna. (Ändringsförslag 6) Artikel 29b b) varje annan person eller myndighet som har rätt att begära att ett insolvensförfarande inleds enligt lagen i den med- lemsstat inom vars territorium begäran framställs om att sekundärförfarandet skall inledas. b) varje annan person eller myndighet som har rätt att begära att ett insolvensförfarande inleds enligt lagen i den med- lemsstat inom vars territorium begäran framställs om att sekundärförfarandet skall inledas, under förutsättning att förvaltaren i huvudförfarandet underrättas därom. (1) EGT C 221, 3. 8. 1999, s. 8. 4. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 346/81 TEXTEN I INTIATIVET Torsdag 2 mars 2000 PARLAMENTETS ÄNDRINGAR Artikel 45 Ändringar av bilagorna (Ändringsförslag 4) Artikel 45 Utgår Bilagorna till denna förordning får ändras genom beslut av rådet. (Ändringsförslag 5) Artikel 45a (ny) Artikel 45a Kontroll av tillämpningen Kommissionen skall, fem år efter att denna förordning trätt i kraft, förelägga rådet, Europaparlamentet och Eko- nomiska och sociala kommittén en rapport över de rön som gjorts vid tillämpningen av den. Denna rapport skall i förekommande fall innehålla förslag till förbättring av förordningen. Europaparlamentets lagstiftningsresolution om Förbundsrepubliken Tysklands och Republiken Finlands initiativ till rådets förordning om insolvensförfarande (9178/1999 + C5-0069/1999 + 1999/0806(CNS)) (Samrådsförfarandet) Europaparlamentet utfärdar denna resolution ; med beaktande av Förbundsrepubliken Tysklands och Republiken Finlands initiativ (9178/1999) (1), ; efter att ha hörts av rådet i enlighet med artikel 61 c och artikel 67. 1 i EG-fördraget (C5-0069/1999), ; med beaktande av artikel 67 i arbetsordningen, ; med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden och yttran- det från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A5-0039/ 2000). 1. 2. Parlamentet godkänner initiativet såsom ändrat av parlamentet, uppmanar kommissionen att ändra sitt förslag i överensstämmelse härmed, uppmanar rådet att underrätta parlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som 3. parlamentet har godkänt, uppmanar rådet att på nytt höra parlamentet om rådet har för avsikt att väsentligt ändra detta 4. initiativ, 5. uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt. (1) EGT C 221, 3. 8. 1999, s. 8


title: QUESTION ÉCRITE E-0626/00 posée par Erik Meijer (GUE/NGL) au Conseil. Kosovo: droit de la minorité serbe de déménager vers des zones sûres à majorité serbe.

eurovoc_concepts:
Kosovo
Serbia
common foreign and security policy
rights of minorities

text: C 374 E/122 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/144) QUESTION (cid:201)CRITE E-0624/00 posØe par Avril Doyle (PPE-DE) (cid:224) la Commission Objet: Politique commune en matiŁre d(cid:146)asile et d(cid:146)immigration (3 mars 2000) La Commission pourrait-elle, s(cid:146)agissant des demandeurs d(cid:146)asile (cid:224) avoir pØnØtrØ sur le territoire communau- taire, fournir une estimation de leur nombre global pour l(cid:146)annØe derniŁre, commenter l(cid:146)Øvolution de leur nombre pour les cinq annØes ØcoulØes et prØciser leur nombre par habitant et par (cid:201)tat? Peut-elle Øgalement donner son avis sur les tendances rØcentes concernant l(cid:146)Ølaboration d(cid:146)une politique commune en matiŁre d(cid:146)asile et d(cid:146)immigration? RØponse donnØe par M. Vitorino au nom de la Commission (13 avril 2000) L(cid:146)Øvolution rØcente de la mise en place d(cid:146)une politique commune en matiŁre d(cid:146)asile et d(cid:146)immigration comprend les ØlØments suivants: le titre IV du nouveau traitØ CE entrØ en vigueur le 1er mai 1999, les conclusions de la prØsidence du Conseil europØen spØcial de Tampere des 15 et 16 octobre 1999 et, en particulier, les points 3, 4 et 10 (cid:224) 27; des initiatives de la Commission telles que son document de travail du 3 mars 1999 «Vers des normes communes en matiŁre de procØdures d(cid:146)asile» (1), une proposition de rŁglement du Conseil concernant la crØation du systŁme «Eurodac» pour la comparaison des empreintes digitales des demandeurs d(cid:146)asile et de certains autres Øtrangers du 26 mai 1999 (2), une proposition de directive du Conseil relative au droit au regroupement familial du 1er dØcembre 1999 (3) et une proposition de dØcision du Conseil portant crØation d(cid:146)un Fonds europØen pour les rØfugiØs du 14 dØcembre 1999 (4). Enfin, un «tableau de bord» a ØtØ Øtabli pour examiner les progrŁs rØalisØs dans la crØation d(cid:146)un espace de libertØ, de sØcuritØ et de justice dans l(cid:146)Union, et il a ØtØ prØsentØ par la Commission au Conseil et au Parlement. Deux tableaux contenant des chiffres relatifs aux demandes d(cid:146)asile sont envoyØs directement (cid:224) l(cid:146)Honorable Parlementaire et au secrØtariat du Parlement. (1) SEC(1999) 271 final. (2) COM(1999) 260 final. (3) COM(1999) 638 final. (4) COM(1999) 686 final. (2000/C 374 E/145) QUESTION (cid:201)CRITE E-0626/00 posØe par Erik Meijer (GUE/NGL) au Conseil (2 mars 2000) Objet: Kosovo: droit de la minoritØ serbe de dØmØnager vers des zones sßres (cid:224) majoritØ serbe 1. Le Conseil sait-il qu(cid:146)une grande partie des membres de la minoritØ serbe demeurØs au Kosovo depuis l(cid:146)instauration du nouveau pouvoir en 1999 ne sont plus autorisØs (cid:224) voyager librement au Kosovo et (cid:224) se rendre (temporairement ou dØfinitivement) dans des zones soumises (cid:224) l(cid:146)autoritØ du gouvernement serbe ou montØnØgrin, (cid:224) la fois parce que cette minoritØ est mØprisØe par la majoritØ albanaise, dØfavorisØe de 1987 (cid:224) 1999, et parce que le personnel d(cid:146)accompagnement militaire ou policier permettant de voyager en sØcuritØ est insuffisant? 2. Le Conseil peut-il confirmer que, dans une partie de la ville kosovare d(cid:146)Orahovac, la population serbe est confrontØe (cid:224) une situation qui ressemble fortement (cid:224) celle de l(cid:146)ancienne «zone de sØcuritØ» de Srebrenica en Bosnie-HerzØgovine, c(cid:146)est-(cid:224)-dire que le groupe de population qui y vit est isolØ de la zone qui l(cid:146)entoure parce que celle-ci est peuplØe par un groupe de population diffØrent qui souhaite se dØbarrasser de la minoritØ encerclØe? 28. 12. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 374 E/123 Comment le Conseil compte-t-il Øviter que la partie serbe d(cid:146)Orahovac connaisse finalement le sort 3. funeste qui fut celui de l(cid:146)ancienne «zone de sØcuritØ» de Srebrenica, c(cid:146)est-(cid:224)-dire que les militaires nØerlandais qui y stationnent ne seront pas en mesure d(cid:146)empŒcher que le groupe ethnique dominant qui l(cid:146)entoure s(cid:146)en empare et chasse, voire massacre la population locale? 4. Que compte entreprendre le Conseil pour faire en sorte que tous les habitants de la partie serbe d(cid:146)Orahovac et d(cid:146)autres zones isolØes qui, pour des raisons de sØcuritØ, choisissent de quitter dØfinitivement leur lieu de rØsidence actuel puissent dØmØnager vers des zones soumises (cid:224) l(cid:146)autoritØ du gouvernement serbe ou montØnØgrin ou le cas ØchØant, de commun accord avec la majoritØ albanaise, vers la zone situØe au nord de la ville de Kosovska Mitrovica, contiguº (cid:224) la Serbie et depuis toujours majoritairement peuplØe de Serbes? RØponse (25 mai 2000) Le Conseil demeure gravement prØoccupØ par la situation des Serbes et des autres minoritØs ethniques et religieuses du Kosovo et il est consternØ par la persistance des violences interethniques et leur intensitØ. La reprise des hostilitØs (cid:224) Mitrovica n(cid:146)est que la derniŁre illustration en date de la difficultØ qu(cid:146)il y a (cid:224) surmonter la haine et la mØfiance qui se sont accumulØes au cours des dØcennies. Cette situation pourrait facilement avoir de graves rØpercussions dans d(cid:146)autres villes du Kosovo, y compris Orahovac. Le Conseil a exprimØ (cid:224) plusieurs reprises son engagement en faveur de l(cid:146)objectif d(cid:146)un Kosovo dØmocratique et multi-ethnique, conformØment (cid:224) la rØsolution 1244 du Conseil de sØcuritØ des Nations Unies, y compris le retour sans entrave et en toute sØcuritØ de tous les rØfugiØs. Ainsi, la rØsolution 1244 du Conseil de sØcuritØ des Nations Unies dans tous ses aspects demeure la base de la politique de l(cid:146)UE. Le Conseil a par ailleurs rØaffirmØ en de nombreuses occasions qu(cid:146)il condamnait fermement tous les actes de violence, de harcŁlement et d(cid:146)intolØrance et il a clairement fait comprendre aux dirigeants du Kosovo que l(cid:146)aide de l(cid:146)UE dØpendrait de la crØdibilitØ des efforts dØployØs pour permettre la rØconciliation interethnique. L(cid:146)Honorable Parlementaire est certainement conscient du fait que le Conseil ne joue pas de r(cid:244)le direct dans le volet sØcuritØ de la mise en (cid:156)uvre de la rØsolution 1244 du Conseil de sØcuritØ des Nations Unies: c(cid:146)est l(cid:146)OTAN qui en est chargØe sur la base d(cid:146)un mandat de l(cid:146)ONU, et elle a dØployØ (cid:224) cette fin 50 000 hommes pour assurer la sØcuritØ dans la rØgion. Cette force (la KFOR) a prØcisØment ØtØ crØØe pour garantir aux minoritØs un environnement sßr et pour assurer leur sØcuritØ, afin d(cid:146)encourager le retour dans la rØgion de tous les rØfugiØs et personnes dØplacØes. Les pays de l(cid:146)UE fournissent actuellement 80 % des effectifs de la KFOR, et les (cid:201)tats membres qui participent ont dØcidØ rØcemment d(cid:146)accro(cid:238)tre leurs contingents. Afin de contribuer (cid:224) lutter contre la violence interethnique et d(cid:146)Øtablir un environnement sßr, lequel est nØcessaire pour empŒcher les Kosovars non albanais de quitter la province et pour inciter ceux qui sont dØj(cid:224) partis (cid:224) revenir, l(cid:146)UE appuie Øgalement les efforts dØployØs par la MINUK pour mettre en place la force de police civile au Kosovo. En rØponse (cid:224) des appels lancØs par M. Kouchner et M. Solana, SecrØtaire gØnØral/Haut reprØsentant, les (cid:201)tats membres ont consenti, au mois de mars 2000, des efforts exception- nels pour renforcer la force de police de la MINUK en mettant (cid:224) sa disposition 320 policiers supplØmen- taires. Compte tenu de la situation extrŒmement difficile dans laquelle la KFOR et la police civile des Nations Unies doivent opØrer, le Conseil estime qu(cid:146)elles ont dØj(cid:224) accompli des progrŁs tout (cid:224) fait considØrables dans le sens des objectifs ØnoncØs dans la rØsolution 1244 du Conseil de sØcuritØ des Nations Unies. Afin de faire face (cid:224) la situation actuelle au Kosovo, le Conseil a Øgalement fermement appuyØ la mise en place de l(cid:146)administration des Nations Unies (MINUK) en contribuant (cid:224) son budget et en prenant intØgralement (cid:224) sa charge le quatriŁme pilier de la MINUK, relatif (cid:224) la reconstruction et (cid:224) la rØhabilitation Øconomique. Le Conseil appuie Øgalement la dØcision du ReprØsentant spØcial du SecrØtaire gØnØral des Nations Unies, intØrimaire mixte, qui devrait progressivement M. Kouchner, visant (cid:224) crØer un Conseil administratif associer tous les groupes ethniques (cid:224) l(cid:146)administration du Kosovo. Jusqu(cid:146)(cid:224) ce jour, les Serbes du Kosovo refusent de participer (cid:224) cette instance ainsi qu(cid:146)(cid:224) d(cid:146)autre instances similaires. L(cid:146)UE a appelØ les Serbes du Kosovo (cid:224) revenir sur leur boycott afin de contribuer (cid:224) crØer un Kosovo multi-ethnique et de s(cid:146)assurer une place dans les structures administratives Ømergeantes