title: Komission kertomus luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY soveltamisesta - Tiedot kaudelta 1993-1995 kertomus perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten soveltamisesta

eurovoc_concepts:
EC Directive
bird
protected area
protected species
wildlife

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 29. 03. 2000 KOM(2000) 180 lopullinen KOMISSION KERTOMUS LUONNONVARAISTEN LINTUJEN SUOJELUSTA ANNETUN DIREKTIIVIN 79/409/ETY SOVELTAMISESTA TIEDOT KAUDELTA 1993–1995 Kertomus perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten soveltamisesta SISÄLLYSLUETTELO 1. 2. JOHDANTO. 3 LAJIEN SUOJELUN TASO (1 JA 2 ARTIKLA). 4 2. 1. Artiklojen tavoitteet. 4 2. 2. Lintukantojen kehityssuunnat ja tila. 4 2. 3. Kolmivuotiskertomuksissa toimitetut jäsenvaltioiden tiedot. 5 3. ELINYMPÄRISTÖJEN SÄILYTTÄMINEN JA ERITYISTEN SUOJELUALUEIDEN VERKOSTO (3 JA 4 ARTIKLA). 5 3. 1. Artiklojen tavoitteet. 5 3. 2. Erityisten suojelualueiden verkoston perustaminen jäsenvaltioittain. 6 3. 3. Erityisten suojelualueiden verkoston riittävyys. 9 4. HYÖDYNTÄMINEN (5, 6, 7, 8 JA 9 ARTIKLA). 10 4. 1. Artiklojen tavoitteet. 10 4. 2. Kyseisellä kaudella annetut uudet ja aikaisempiin säädöksiin tehdyt säädökset merkittävät muutokset. 11 4. 3. Jäsenvaltioiden metsästysjärjestelmiin tehdyt muutokset, jotka koskevat metsästettävien lajien ja poikkeusalueita. 16 lukumäärää, metsästyskauden päättymisajankohtaa alkamis- ja 4. 4. Suojelujärjestelmää koskevat tärkeät poikkeukset, jotka on tehty tai kumottu tai joita on muutettu kyseisellä kaudella (9 artikla). 20 5. TUTKIMUS JA LIITÄNNÄISTOIMENPITEET (10, 11, (13 JA 14) ARTIKLA). 21 5. 1. Artiklojen tavoitteet. 21 5. 2. Komission suorittama tarvittava tutkimus ja työ. 22 5. 3. Jäsenvaltioiden suorittama tarvittava tutkimus ja työ. 23 5. 4. Sellaisten lintulajien istuttaminen jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluville alueille, jotka eivät elä näillä alueilla luonnonvaraisena. 26 2 1. JOHDANTO Jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle direktiivin 12 artiklan mukaisen kansallisen kertomuksen. Tämä yhteenvetokertomus on laadittu näiden kansallisten kertomusten sisältämien tietojen pohjalta. Se koskee useimpien jäsenvaltioiden osalta vuosia 1993, 1994 ja 1995, ja Ruotsin, Suomen ja Itävallan osalta ainoastaan vuotta 1995. Tässä kertomuksessa esitetään ainoastaan merkittävät erot aikaisempaan tilanteeseen verrattuna (ks. Deuxième rapport sur l'application de la Directive N:o 79/409/CEE sur la conservation des oiseaux sauvages, période 1981–1991 (COM (93) 572) ja siihen vuonna 1992 tehty lisäys). Jäsenvaltioiden kolmen vuoden välein toimittamien kertomusten lisäksi otetaan huomioon myös tiedot, joita jäsenvaltiot ovat toimittaneet direktiivin 4 ja 9 artiklan mukaisesti. 86/122/ETY (4), 91/244/ETY (5), Direktiivissä 79/409/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 81/854/ETY (2), 85/411/ETY (3) , ja Kreikan liittymisasiakirjoilla (7), Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjoilla (8) sekä Itävallan, Ruotsin ja Suomen liittymisasiakirjoilla (9), luodaan yleinen järjestelmä, jolla suojellaan kaikkia luonnonvaraisina eläviä lintulajeja jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvalla alueella, jossa perustamissopimusta sovelletaan. Järjestelmän tavoitteena on näiden lajien suojelu, hoitaminen ja sääntely. Järjestelmän avulla säännellään lisäksi luonnonvaraisten lintujen metsästämistä ja pyydystämistä. Sitä sovelletaan luonnonvaraisiin lintuihin ja niiden muniin, pesiin ja elinympäristöihin. 94/24/EY (6) 1 eläviä artiklassa määritellään Direktiivin koskee alueella luonnonvaraisina (Grönlantia lukuun ottamatta). Sitä sovelletaan lintuihin ja niiden muniin, pesiin ja elinympäristöihin. Direktiivin 2 artiklassa määritellään tavoitteeksi kaikkien lintulajien suojelu, ja tämä tavoite kytketään sekä lajien ekologisiin tarpeisiin että yleisön tieteellisiin, sivistyksellisiin, virkistykseen liittyviin ja taloudellisiin vaatimuksiin. soveltamisala. Direktiivi kuuluvalla jäsenvaltioiden Eurooppaan direktiivin lintulajeja Direktiivissä käsitellään kahta pääaihetta: elinympäristöjen suojelua, jota edellytetään 3 ja 4 artiklassa, ja hyödyntämismääriä, joista annetaan säännöksiä 5–9 artiklassa. Direktiivin 10 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on edistettävä luonnonvaraisten lintujen suojelun tutkimusta. Direktiivin 11 artiklan mukaan on varmistettava, ettei sellaisen lajin istuttaminen alueelle, joka ei elä siellä luonnonvaraisena, ei vahingoita paikallista kasvistoa ja eläimistöä. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 EYVL L 103, 25. 4. 1979, s. 1. EYVL L 319, 7. 11. 1981, s. 3. EYVL L 233, 30. 8. 1985, s. 33. EYVL L 100, 16. 4. 1986, s. 22. EYVL L 115, 8. 5. 1991, s. 41. EYVL L 164, 30. 6. 1991, s. 9. EYVL L 291, 19. 11. 1979, s. 17. EYVL L 302, 15. 11. 1985, s. 221. EYVL L 1, 1. 1. 1995, s. 125. 3 Direktiivin 12 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kertomus direktiivin mukaisesti toteutettujen kansallisten säännösten soveltamisesta. Useat jäsenvaltiot ovat toimittaneet kyseessä olevaa ajanjaksoa (1993–1995 koskevat kertomuksensa myöhässä. Viimeinen kertomus toimitettiin komissiolle huhtikuun lopussa 1999. toteutetut Direktiivin mukaisesti jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvalla suojelutilanteen huononemiseen (13 artikla), suojelutoimenpiteitä kuin direktiivissä säädetyt (14 artikla). toimenpiteet eivät alueella luonnonvaraisina ja jäsenvaltiot voivat saa missään tapauksessa johtaa elävien lintulajien toteuttaa tiukempia Direktiivin 15–19 artiklassa säädetään menettelyistä, kuten direktiivin mukauttamista tekniikan ja tieteen kehitykseen käsittelevän komitean perustamisesta tarvittavien muutosten tekemiseksi, sekä komiteamenettelystä ja määräajoista. 2. LAJIEN SUOJELUN TASO (1 JA 2 ARTIKLA) 2. 1. Artiklojen tavoitteet • Direktiivin 1 artiklassa määritellään direktiivin soveltamisala. Direktiiviä sovelletaan lajeihin, eli kaikkiin niiden kantoihin ja yksilöihin niiden alkuperästä riippumatta. Direktiiviä ei sovelleta kantoihin, jotka voidaan helposti tunnistaa kotieläimiksi, vaikka ne olisivatkin palanneet luonnonvaraiseen tilaan (kuten vapaat pulukannat). Direktiiviä ei joiden kantoja esiintyy yhteisön alueella pelkästään sovelleta myöskään lajeihin, tarkoituksellisen tai tahattoman istutuksen seurauksena, eikä mahdollisesti havaittuihin yksilöihin, jotka ovat ilmeisesti vankeudesta karanneita eläimiä. Direktiiviä ei sovelleta myöskään elävät luonnonvaraisina jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvalla alueella, laaditaan luonnollisesti kokoamalla yhteen jäsenvaltioiden lintukomiteoiden tai lintuluetteloiden laatijoiden hyväksymät luettelot. eläimiin. Luettelo vankeudessa lintulajeista, eläviin jotka • Direktiivin 2 artiklassa määritellään tavoitteeksi kaikkien direktiivissä tarkoitettujen lintulajien suojeleminen, ja tämä tavoite kytketään sekä lajien ekologisiin tarpeisiin että yleisön tieteellisiin, sivistyksellisiin, virkistykseen liittyviin ja taloudellisiin vaatimuksiin. Siinä säädetään nimenomaisesti suojelemiseen ja hoitamiseen sekä tarvittaessa ennalleen saattamiseen tai rajoittamiseen tähtäävistä toimenpiteistä. 2. 2. Lintukantojen kehityssuunnat ja tila BirdLife International julkaisi vuonna 1994 Euroopan lintulajien tilaa käsittelevän tutkimuksen tulokset. Julkaisu on tällä hetkellä paras saatavissa oleva tieteellinen tietolähde, kuten direktiivin nojalla perustettu ORNIS-komitea on myöntänyt. Tietoja kerättiin ja analysoitiin neljä vuotta, ja tulokset kertovat ensimmäistä kertaa tässä laajuudessa, missä määrin koko Euroopan mantereen kaikki lintulajit ovat taantuneet. Tutkimuksessa yksilöidään 514 lintulajia, joista on tehty säännöllisesti havaintoja Euroopassa. Niistä 236 lajin suojelun taso on melko suotuisa, ja ne ovat levinneet laajalti Euroopan rajojen ulkopuolelle. Jäljelle jäävistä 278 lajista 83 lajin suojelun taso on myös suotuisa, mutta niiden levinneisyys keskittyy Eurooppaan. Kaikista 514 lajista 319 lajin (62 %) suojelun tasoa pidetään kokonaisuudessaan tyydyttävänä. Muiden 195 lajin (38 prosenttia) suojelun taso on epäsuotuisa. Tämä johtuu joko siitä, että näiden lajien kehityssuunta on selvästi taantuva tai siitä, että niiden levinneisyys on (joskus erittäin) suppea. Euroopassa säännöllisesti havaituista 4 lajeista lähes 25 % on kärsinyt kantansa merkittävästä heikkenemisestä viime 20 vuoden kuluessa. Koska linnut reagoivat yleensä herkästi ympäristön muutoksiin, on syytä pelätä, että niiden taantuminen heijastaa sitä tilannetta, jonka on voinut havaita myös muiden eläin- tai kasviryhmien kehityksessä tapahtuvista muutoksista, eli luonnon monimuotoisuuden selvästä heikkenemisestä Euroopassa sekä levinneisyydellä että lajien lukuisuudella mitattuna. johtuu useimmissa taantuminen Lintulajien ja maanmuokkausmenetelmien muutoksista. Pääasiallinen syy todettuun taantumiseen on maanviljelyn tehostuminen. Se on pääsyynä tai ainakin yhtenä syynä taantuvien lajien tilanteen erityisesti kosteikkojen, häviäminen ja huononeminen on myös huomattava tekijä. Hyödyntäminen, kuten metsästys, vaikuttaa joskus kielteisesti näiden uhanalaisten lajien kantoihin, joskin se on useimmiten vasta toissijainen syy. tapauksista. Elinympäristöjen, huononemiseen maankäytön tapauksissa prosentissa 42 2. 3. Kolmivuotiskertomuksissa toimitetut jäsenvaltioiden tiedot Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia ilmoittamaan komissiolle artiklan 12 mukaisessa joka kolmas vuosi annettavassa kertomuksessa yleisiä velvoitteita koskevien kahden artiklan säännösten soveltamisesta. Kolmen uuden jäsenvaltion on kuitenkin esitettävä lainsäädäntönsä tilanne ja Irlannin on laadittava luettelo niistä lukuisista muutoksista, joita on tehty kansalliseen lainsäädäntöön (Wildlife Act vuodelta 1976) lintudirektiivin soveltamiseksi kansallisella tasolla. 3. ELINYMPÄRISTÖJEN VERKOSTO (3 JA 4 ARTIKLA) SÄILYTTÄMINEN JA ERITYISTEN SUOJELUALUEIDEN 3. 1. Artiklojen tavoitteet edellytys. Siinä • Direktiivin 3 artiklassa mainitaan ensisijaisena toimenpiteenä lintujen elinympäristöjen säilyttäminen tai parantaminen, koska se on direktiivin tavoitteen toteutumisen kannalta välttämätön riittävän monimuotoisuuden ja laajuuden käsitteet. Siinä säädetään lähestymistavasta, joka perustuu kahteen toimintatapaan: suojelualueiden muodostamiseen ja hoitamiseen sekä yleisten toimenpiteiden toteuttamiseen elinympäristöjen suotuisan kehityksen turvaamiseksi. Kuten 2 artiklassa, siinäkin säädetään elinympäristön suojelua koskevien toimenpiteiden ohella myös toimenpiteistä elinympäristöjen saattamiseksi ennalleen tai jopa niiden aikaansaamisesta. Elinympäristöjen suojelu on muodollisiin sitoumuksiin perustuva velvoite. elinympäristöjen käyttöön otetaan näiden • Direktiivin 4 on osa. artikla keskeinen direktiivin ne suojelutoimenpiteet, jotka on toteutettava riittävien elinympäristöjen turvaamiseksi eräille direktiivin liitteessä 1 luetelluille erityisen herkille lajeille ja muuttolinnuille. Nämäkin suojelutoimenpiteet perustuvat kahteen toimintatapaan, eli koko alueella toteutettaviin erityistoimenpiteisiin suojelualueiden muodostamiseen. Erityisillä suojelualueilla tarkoitetaan jäsenvaltioiden osoittamia alueita, jotka ovat lukumäärältään ja kooltaan riittäviä turvaamaan tarkoitetuille lajeille suotuisat olosuhteet niiden koko levinneisyysalueella. täsmennetään erityisten Siinä ja 5 Komissio vastaa muodostetun verkoston yhtenäisyydestä ja riittävyydestä. On selvää, että verkoston ei tarvitse yksinään turvata koko suojelutavoitteen täyttämistä. Sen merkitys on kuitenkin sitä suurempi, mitä herkempi laji on elinympäristöjen muutoksille, jolloin ulkoisilta toimenpiteiltä voidaan odottaa vähemmän. Kyseisen kauden aikana direktiiviä muutettiin merkittävästi. Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisestä lauseesta aiheutuvat velvoitteet korvattiin neuvoston direktiivin 92/43/ETY 7 artiklan nojalla viimeksi mainitun direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdasta aiheutuvilla velvoitteilla sen voimaantulosta, eli kesäkuusta 1994 alkaen. Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohta kuuluvat seuraavasti: 1. 2. 3. Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin. Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin. Alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat hyväksyntänsä tälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, ja että suunnitelma tai hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen, kuultuaan tarvittaessa kansalaisia. Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai tarvittavat korvaavat jäsenvaltion on toteutettava kaikki toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy korvaavat yhtenäisenä. toimenpiteet. taloudelliset syyt, Jäsenvaltion ilmoitettava komissiolle toteutetut on Jos kyseisellä alueella on ensisijaisesti suojeltava luontotyyppi ja/tai laji, ainoat kysymykseen tulevat näkökohdat ovat sellaisia, jotka liittyvät ihmisen terveyteen tai yleiseen turvallisuuteen tai ensisijaisen tärkeisiin suotuisiin vaikutuksiin ympäristöön taikka, komission lausunnon mukaan, muihin erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottaviin syihin. 3. 2. Erityisten suojelualueiden verkoston perustaminen jäsenvaltioittain Belgia • Vuonna 1993, 1994 tai 1995 ei osoitettu uusia alueita. Tanska • Vuonna 1993, 1994 tai 1995 ei osoitettu uusia alueita. • Useita toimenpiteitä toteutettiin elinympäristöjen heikentymisen tai merkittävien häiriöiden estämiseksi. 6 Saksa Erityisten suojelualueiden osoittaminen kuuluu osavaltioiden toimivaltaan. • Kyseisellä kaudella (1993–1995) ei osoitettu uusia erityisiä suojelualueita. • Erityisten suojelualueiden sisällä tehtävät muutokset on ensin saatettava toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttäviksi. Kreikka • Kyseisellä kaudella ei osoitettu uusia erityisiä suojelualueita. Espanja • Espanjassa osoitettiin kyseisellä kaudella kymmenen uutta erityistä suojelualuetta. Alueet ovat pinta-alaltaan yhteensä 144 880 hehtaaria. Vuoden 1995 lopussa Espanjassa oli 149 erityistä suojelualuetta, ja niiden pinta-ala oli yhteensä lähes 25 338 km² (2 533 790 ha). Ranska • Kyseisellä kaudella osoitettiin kahdeksan uutta erityistä suojelualuetta. Lisäksi seitsemää aikaisemmin toimenpiteillä suojelualuetta suojelualueiden pinta-ala kasvoi 46 052 hehtaaria. Vuoden 1995 lopussa Ranskassa oli osoitettu 99 erityistä suojelualuetta, ja niiden pinta-ala oli yhteensä 706 992 hehtaaria. laajennettiin. Näillä osoitettua erityistä Irlanti • Irlannissa tehtiin kyseisellä kaudella erityisiä ponnisteluja suojelualueiden osoittamiseksi. Vuosina 1994 ja 1995 osoitettiin 54 uutta erityistä suojelualuetta ja ilmoitettiin 34 lisäaluetta. Nämä alueet kattavat yhteensä yli 150 000 hehtaaria. Irlannissa oli vuoden 1995 lopussa osoitettu yhteensä 75 erityistä suojelualuetta, joiden pinta-ala oli 157 806 hehtaaria. Italia • Italiassa osoitettiin kyseisellä kaudella kuusi uutta erityistä suojelualuetta. Näiden alueiden pinta-ala on 6 000 hehtaaria. Vuoden 1995 lopussa Italiassa oli 80 erityistä suojelualuetta, joiden pinta-ala oli 3 164 km² (316 400 hehtaaria). Luxemburg • Vuosina 1993–1995 Luxemburgissa osoitettiin kolme uutta erityistä suojelualuetta, joiden pinta-ala oli 1 272 hehtaaria. Vuoden 1995 lopussa erityisiä suojelualueita oli yhteensä kuusi, ja niiden pinta-ala oli 1 389 hehtaaria. Alankomaat • Kyseisellä kaudella osoitettiin 11 uutta erityistä suojelualuetta. Niiden yhteispinta-ala on 22 135 hehtaaria. 7 Itävalta • Itävallassa ei osoitettu kyseisellä kaudella erityisiä suojelualueita (jäsenvaltio 1. 1. 1995 lähtien). Portugali • Kyseisellä kaudella ei osoitettu erityisiä suojelualueita. Ruotsi • Ruotsissa ei osoitettu kyseisellä kaudella erityisiä suojelualueita (jäsenvaltio 1. 1. 1995 ilmoitti kuitenkin 21. 12. 1995 antamassaan ensimmäisessä lähtien). Ruotsin hallitus päätöksessä aikomuksestaan osoittaa lähes 80 erityistä suojelualuetta. Suomi • Suomessa ei osoitettu kyseisellä kaudella erityisiä suojelualueita (jäsenvaltio 1. 1. 1995 lähtien). Kartoitustyöt aloitettiin kuitenkin vuonna 1994, ja Suomen ympäristökeskukselle annettiin tehtäväksi valita alueet, vastata kartoituksen tieteellisestä ohjauksesta sekä tietokannan ylläpitämisestä ja karttojen laatimisesta. (Ympäristöministeriön ensimmäinen koko maan laajuinen ehdotus Natura 2000 -verkostoa varten valmistui lokakuussa 1996). Yhdistynyt kuningaskunta • Vuosina 1993–1995 osoitettiin 50 uutta erityistä suojelualuetta, ja yhtä aluetta laajennettiin. Näistä eräät ovat erityisen tärkeitä, kuten New Forest, Bowland Fells sekä Humber- ja Severn-joen suistoalueet. Nämä toimenpiteet nostivat vuoden 1995 lopussa erityisten suojelualueiden lukumäärän Yhdistyneessä kuningaskunnassa 113:een ja niiden yhteispinta- alan yli 365 000 hehtaariin. • Uusien tieteellisesti erityisen kiinnostavien alueiden hoitamiseksi ja osoittamiseksi tehtiin suuria ponnisteluja. Lisäksi lisättiin sellaisten alueiden pinta-alaa, joita pidetään herkkinä ympäristönäkökulmasta katsottuna. • Lisäksi rahoitettiin myös muita suunnitelmia, joilla pyritään edistämään elinympäristöjen ennalleen saattamista ja luonnon kannalta suotuisampaa ympäristönhoitoa. • Erityisten suojelualueiden sisä- ja ulkopuolella toteutettiin toimenpiteitä lyijystä aiheutuvan pilaantumisen rajoittamiseksi (metsästyksessä ja kalastuksessa käytettävän lyijyn käytöstä aiheutuva pilaantuminen). • Kaudella toteutettiin maastoseurantoja. Niiden tarkoituksena oli tunnistaa uusia mahdollisesti tärkeitä lintualueita, jotka voitaisiin sisällyttää suojelualueiden verkostoon. Johtopäätös: Kyseisellä kaudella osoitettiin 148 uutta erityistä suojelualuetta, ja suojeltujen alueiden pinta-ala kasvoi näin lähes 5 719 km², eli yli 8,5 prosenttia edellisestä kaudesta. 8 3. 3. Erityisten suojelualueiden verkoston riittävyys Erityisiä suojelualueita oli 31. 12. 1995 yhteensä 1 24710. Niiden yhteispinta-ala oli 71 679 km², mikä vastaa Belgian ja Alankomaiden yhteispinta-alaa (mutta toisaalta ainoastaan 3 prosenttia Euroopan unionin alueesta). Verkoston yhtenäisyyden arvioimiseksi tarvitaan tietoja erityisillä suojelualueilla elävien liitteessä 1 lueteltujen lajien kannoista. Jäsenvaltioiden toimittamat tiedot eläimistöstä ovat usein aivan liian puutteellisia, eikä komissio voi niiden perusteella suoraan arvioida verkoston riittävyyttä suojelutavoitteisiin nähden. On kuitenkin olemassa myös muita tapoja arvioida verkoston riittävyyttä ja erityisesti sitä, miten se vastaa tavoitteita. tai on vaarassa kehittyä epäsuotuisasti, Muistutettakoon, että direktiivin liitteessä 1 luetellut lajit ovat sellaisia, joiden kanta kehittyy jotka ovat herkkiä epäsuotuisasti luontaisen levinneisyytensä ja kantansa rakenteen vuoksi jotka asettavat tarkkoja vaatimuksia elinympäristölleen. Ne ovat suurimmaksi osaksi lajeja, jotka luokitellaan korkealle erilaisissa haavoittuvuusluokituksissa niiden levinneisyyden luonteen, kannan kehittymisen ja elinympäristöjen erityispiirteiden perusteella. tai erikoistuneita lajeja, tai sellaisia, toteuttamaan erityisillä suojelualueilla toimenpiteitä, Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet joilla tämän tavoitteen turvataan suojelutavoitteen täyttyminen ja jotka siten usein vaihtelevat mukaan. Ne vaihtelevat pienillä, luonnonsuojelualueisiin verrattavilla alueilla toteutettavista työläistä toimenpiteistä laajoihin yhtenäisiin toimenpiteisiin, joita toteutetaan erittäin suurilla alueilla ja jotka voivat erota yleisessä ympäristössä toteutettavista toimenpiteistä ainoastaan siinä, että ne on rajattu maantieteellisesti ja että niihin liittyy suojelutavoitteen saavuttamisen tavoite. Osoitetut 1 247 aluetta muodostavat osan Euroopan lintujen suojelemisen kannalta tärkeistä lintualueista (IBA = Important Bird Areas). Näiden alueiden täydellinen kartoitus laadittiin Euroopan komission taloudellisen tuen turvin ja julkaistiin vuonna 1989 (Grimmet R. F. A. ja T. A. Jones, Important Birds Areas in Europe, 1989). Kartoitus on sittemmin saatettu päätökseen eräissä jäsenvaltioissa. Toteutettu arvio siitä, missä määrin jäsenvaltiot ovat osoittaneet lintujen suojelun kannalta tärkeitä alueita, osoittaa, että kyseisen kauden lopussa ainoastaan viisi maata oli osoittanut yli puolet tärkeistä alueista lintujen suojelualueiksi. Useimmissa jäsenvaltioissa on siis vielä tehtävä suuria ponnisteluja. 10 Baden-Württembergissä on osoitettu 271 erityistä suojelualuetta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 86 km², muista luonnonsuojelusyistä kuin siksi, että ne olisivat lintujen kannalta tärkeitä. 9 4. HYÖDYNTÄMINEN (5, 6, 7, 8 JA 9 ARTIKLA) 4. 1. Artiklojen tavoitteet • Direktiivin 5 artiklassa otetaan käyttöön yleinen suojelujärjestelmä, ellei muuta ole erikseen säädetty. Siinä kielletään lintujen tappaminen tai pyydystäminen, pesien ja munien tuhoaminen tai vahingoittaminen, munien kerääminen, sellaisten lajien häirintä ja hallussapito, joiden metsästys ei ole sallittua 7 artiklan mukaisesti tai joiden pyydystäminen ei ole sallittua 9 artiklan mukaisesti. • Kaupallisten etujen mahdollisesti aiheuttamien haitallisten, hyödyntämismääriin vaikuttavien paineiden estämiseksi on yleisesti tarpeen ottaa käyttöön yleinen kaupan pitämistä koskeva kielto ja rajoittaa poikkeukset koskemaan vain sellaisia lajeja, joiden biologinen tila sallii poikkeamisen. Lisäksi joitakin lajeja (ks. direktiivin liite III) voidaan pitää kaupan, jos eräitä rajoituksia noudatetaan. Direktiivin 6 artiklassa kielletään siis pitämästä kaupan kaikkien direktiivin soveltamisalaan kuuluvien lajien kuolleita tai eläviä yksilöitä tai niiden osia, mukaan lukien ne lajit, joita voidaan metsästää tai pyydystää, lukuun ottamatta liitteessä III lueteltuja lajeja. • Direktiivin 7 artiklassa annetaan lupa metsästykseen ja säännellään metsästystä, haukkametsästys mukaan luettuna. Siinä rajataan metsästys liitteessä II lueteltuihin lajeihin, jotka on valittu yksinomaan biologisin perustein: kannan taso, levinneisyyden erityispiirteet, tiedot. Siinä edellytetään, että metsästyksen harjoittaminen kannan kehitystä koskevat tietyssä paikassa ei vaaranna muualla levinneisyysalueella toteutettuja suojelutoimenpiteitä ja että se vastaa ”järkevän hyödyntämisen” ja ekologisesti ”tasapainoisen sääntelyn” periaatteita, jotka ovat 2 artiklan edellytysten mukaisia. • Direktiivin 8 artiklassa kielletään sellaiset tappamis- ja pyydystämisvälineet, jotka ovat omiaan johtamaan laajamittaiseen tai valikoimattomaan hyödyntämiseen. • Direktiivin 9 artiklassa otetaan käyttöön järjestelmä, jolla voidaan poiketa hyödyntämistä koskevista artikloista. Siinä säädetään kolmesta erityyppisestä perusteesta. 1. Lintujen oletetaan aiheuttaneen erityisiä ongelmia tai erityistä vahinkoa. Tätä perustelua voidaan käyttää ainoastaan ”kansanterveyden ja yleisen turvallisuuden turvaamiseksi, lentoturvallisuuden turvaamiseksi, viljelmille, kotieläimille, metsille, kalavesille ja eläimistön vesistöille suojelemiseksi”. Näissä tapauksissa artikloista voidaan poiketa, ”jollei muuta tyydyttävää ratkaisua ole” (9 artiklan 1 kohta a alakohta). estämiseksi, kasviston vahingon koituvan vakavan ja 2. Tutkimus- ja opetustarkoituksessa, kannan lisäämis- ja uudelleenistutustarkoituksessa, mutta aina tiukan valvonnan alaisena ja jollei muuta tyydyttävää ratkaisua ole (9 artiklan 1 kohdan b alakohta). 3. ”Tiukasti valvotuissa oloissa ja valikoivasti tiettyjen lintujen pienien määrien pyydystämisen, hallussapitämisen tai muuten asiallisen hyötykäytön” salliminen on mahdollista. ”Asiallisella” tarkoitetaan, että hyötykäyttö vaikuttaa suotuisasti direktiivin yleisiin tavoitteisiin (9 artiklan 1 kohdan c alakohta). 4. Niistä ehdottomista lintukantojen joista ylläpitämiseksi sellaisella tasolla, joka vastaa ekologisia, tieteellisiä ja sivistyksellisiä vaatimuksista, direktiivissä säädetään 10 vaatimuksia ottaen huomioon taloudelliset ja virkistykseen liittyvät vaatimukset (2 artikla), ei voida poiketa. Poikkeuksia ei sallita myöskään elinympäristöjen säilyttämistä ja pilaantumisen torjuntaa koskevista vaatimuksista (3 ja 4 artikla). Näiden poikkeusten myöntämiselle asetetaan tiukat edellytykset, joita ovat muun muassa tyydyttävien vaihtoehtojen puuttuminen ja tiukka valvonta. Kolmatta perustelua koskee lisäksi poikkeuksen rajaaminen ”pieniin määriin”. Tämä käsite on pakostakin suhteellinen, ja silloin, kun poikkeus koskee hyödyntämistä, se voidaan parhaiten ilmaista vertaamalla hyödyntämismäärää ja niiden kantojen vuosittaista kuolleisuutta, joita poikkeus koskee. Poikkeusta, jonka vaikutus kannan pienenemiseen on alle prosentin kannan vuosittaisesta kuolleisuudesta, voidaan matemaattisesti pitää ”pieneen määrään” kohdistuvana, koska sen vaikutus on pienempi kuin kannan kehittymistä koskeviin tietoihin liittyvä epätarkkuus. Hyödyntäminen on tässä tapauksessa ”pientä” myös verrattaessa niihin lukuihin, joita metsästykseen tavanomaisesti liittyy, minkä vuoksi metsästystä käsitelläänkin yleisiä velvoitteita koskevien säännösten yhteydessä (7 artikla) ja muita hyödyntämismuotoja osana poikkeusjärjestelmää. 4. 2. Kyseisellä kaudella annetut uudet säädökset ja aikaisempiin säädöksiin tehdyt merkittävät muutokset 5 artikla Kaikkien direktiivissä tarkoitettujen lintulajien yleinen suojelujärjestelmä Lintulajien yleiseen suojelujärjestelmään tehdyt tärkeät muutokset, jotka ovat tulleet voimaan kyseisen kolmivuotiskauden aikana, esitellään jäsenvaltioittain, ja tarvittaessa alueittain. Belgia Flaaminkielisellä alueella ei tehty muutoksia. Brysselin alueella annettiin uusi asetus. Asetuksella suojellaan kaikkia lintulajeja. Vallonian alue saattoi lainsäädäntönsä yhdenmukaiseksi direktiivin 79/409/ETY kanssa. Tanska Metsästyksestä ja riistavarojen hallinnasta 6. 5. 1993 annettu laki 209 tuli voimaan huhtikuussa 1994. Saksa Yleiseen suojelujärjestelmään ei tehty muutoksia. Vuonna 1994 tehdyllä liittovaltion asetuksen (Bundesartenschutzverordnung) ”muutoksella” lisättiin joukko direktiivin 79/409/ETY liitteessä 1 lueteltuja lajeja luetteloon, jossa mainitaan Saksassa sukupuuttoon kuolemassa olevat lintulajit. Kreikka Yleiseen suojelujärjestelmään ei muutoksia. Niitä selvitetään seuraavassa kohdassa. tehty muutoksia. Metsästettävien lajien luetteloon tehtiin Espanja Yleiseen suojelujärjestelmään ei tehty muutoksia kyseisellä kaudella. Yleinen suojelujärjestelmä perustuu Espanjassa 27. 3. 1989 annettuun lakiin 4/89 ja 30. 3. 1990 annettuun kuninkaan asetukseen 439/1990. Eräillä autonomisilla alueilla (Aragon, Castilla y Leon, Extremadura, 11 Murcia, Navarra) julkaistiin kyseisellä kaudella alueelliset joissa vahvistetaan muun muassa uhanalaisten lajien alueellisia luetteloita sekä alueellisia suunnitelmia uhanalaisten lajien suojelemiseksi ja pelastamiseksi. täytäntöönpanoasetukset, Ranska Yleiseen suojelujärjestelmään ei tehty muutoksia kyseisellä kaudella. Irlanti Yleiseen suojelujärjestelmään ei tehty muutoksia kyseisellä kaudella. Italia Yleiseen suojelujärjestelmään ei tehty muutoksia kyseisellä kaudella. Luonnonvaraisten eläinten suojeluun ja metsästyksen harjoittamiseen sovelletaan edelleen lakia 157 vuodelta 1992. Luxemburg Kertomuksessa esitetään lainsäädännön tilanne. Luxemburgin metsästyslainsäädäntöä muutettiin ja täydennettiin 2. 4. 1993 annetulla lailla. Muutokset koskivat muun muassa metsästysoikeuksien myymistä koskevia ehtoja ja yksityiskohtaisia sääntöjä sekä hyväksyttyjen ympäristöjärjestöjen mahdollisuutta ryhtyä oikeustoimiin. Alankomaat Lainsäädäntöön tehtiin kyseisellä kaudella seuraavat muutokset: Lintudirektiivin täytäntöönpanon edellyttämät muutokset metsästyksestä ja linnuista annettuun lakiin vuodelta 1936 tulivat voimaan vuonna 1993. Lyijyhaulien käyttö kiellettiin. – – Itävalta Itävalta liittyi Euroopan unioniin l. 1. 1995. Itävallassa direktiivistä 79/409/ETY aiheutuvat velvoitteet kuuluvat osavaltioiden toimivaltaan. Wien Wienin osavaltiossa vuonna 1995 voimassa oleva direktiiviä 79/409/ETY koskeva lainsäädäntö oli: 1. 2. 3. 4. Luonnonsuojelusta ja -hoidosta 19. 10. 1984 annettu laki (Wiener Naturschutzgesetz 1984) (LGBI. 6/1985) Luonnonvaraisten kasvien ja eläinten suojelusta 12. 2. 1985 annettu asetus (Erste Wiener Naturschutzverordnung) (LBGI 7/1985) Metsästyksen sääntelystä annettu laki (Wiener Jagdesetz) (LBGI. 6/1948) Metsästettävien lajien rauhoitusajoista annettu laki (LGBI. 26/1975) 12 Ala-Itävalta Direktiivin 79/409/ETY soveltamista Ala-Itävallassa koskevat seuraavat lait ja asetukset: 1. 2. 3. Laki luonnonsuojelusta Ala-Itävallassa (LBGI. 5500) Asetus luonnonvaraisten kasvien ja eläinten suojelusta (LGBI. 5500/2) Laki metsästyksestä Ala-Itävallassa (LBGI. 6500) ja täytäntöönpanoasetukset (LBGI 6500/1) Burgenland Burgenlandissa vuonna 1995 voimassa ollut lainsäädäntö käsitti seuraavat lait ja asetukset: 1. 2. 3. Luonnonsuojelusta 11. 3. 1992 annettu yleinen asetus, joka kattaa luonnonvaraisten kasvien ja eläinten kannalta tärkeiden elinympäristöjen säilyttämisen sekä kasvi- ja eläinlajien suojelemisen (LBGI. 24/1992) Burgenlandin luonnonsuojelusta ja maisemien suojelemisesta 15. 11. 1990 annettu laki (LBGI. 27/1991) Edellä mainitun 15. 11. 1990 annetun lain muuttamisesta 27. 10. 1993 annettu laki (LBGI. 1/1994) Ylä-Itävalta Ylä-Itävallassa vuonna 1995 voimassa ollut lainsäädäntö käsitti seuraavat lait ja asetukset: 1. 2. 3. Ylä-Itävallan luonnonsuojelusta ja maisemien suojelemisesta vuonna 1995 annettu laki (LBGI. 37/1995) täytäntöönpanoasetus Ylä-Itävallan (luonnonsuojelusta ja maisemien suojelemisesta annetun lain mukaisesti) (LBGI. 110/1995) 11. 12. 1995 hallituksen antama Ylä-Itävallan hallituksen 7. 5. 1990 antama asetus riistaeläinten rauhoitusajoista (LBGI. 30/90) Steiermark Steiermarkissa lainsäädännön mukauttamista. Kesäkuussa 1995 julkaistiin luonnonsuojelusta Steiermarkissa uusi laki, jossa otetaan huomioon lintudirektiivin ja direktiivin 92/43/ETY vaatimukset. täytäntöönpano 79/409/ETY direktiivin edellytti Kärnten Kärntenissä lainsäädäntö on saatettu yhdenmukaiseksi direktiivin 79/409/ETY kanssa seuraavasti: 1. 2. Luonnonsuojelusta Kärntenissä annetun lain soveltamista koskeva asetus LGBI 87/1995 (LGBI 54/1986) Eläinten suojelusta annettu asetus (LGBI 3/1989) 13 3. Muutos LGBI. 108/1996 metsästyksestä annettuun lakiin vuodelta 1978. Salzburg Vuonna 1995 luonnonsuojeluun liittyvät säädökset Salzburgin osavaltiossa olivat seuraavat: Laki luonnonsuojelusta Salzburgissa (LGBI. 1/1993 ja LGBI. 65/1994) Asetus kasvilajien suojelusta (LGBI. 46/1994) Asetus eläinlajien suojelusta (LGBI. 12/1980, päivitetty asetuksilla LGBI. 55/1981 ja 10/1989) Laki metsästyksestä (LGBI. 100/1993) Asetus rauhoitusajoista (LGBI 33/1987) 1. 2. 3. 4. 5. Tiroli Tirolissa oli vuonna 1995 voimassa seuraavat säädökset: 1. 2. 3. Luonnonsuojelusta Tirolissa 18. 31991 annettu laki (LGBI. 29/1991) Luonnonsuojelusta Tirolissa 22. 4. 1975 annettu asetus, joka kattaa luonnonvaraisten kasvien ja metsästyskiellossa olevien eläinten suojelun (LGBI 29/1975) Metsästyksestä Tirolissa annettu laki (LGBI 60/1983) muutoksineen (LGBI 68/1983) sekä täytäntöönpanoasetuksineen (LGBI 19/1995), joita on muutettu (LGBI 30/1996) Vorarlberg Vorarlbergissä oli vuonna 1995 vireillä seuraavat lainsäädäntötoimet: 1. 2. 3. Luonnonsuojelusta Vorarlbergissä 26. 8. 1969 annettu laki (LGBI. 36/1969), jota on muutettu 18. 5. 1988 annetulla lailla (LGBI. 23/1988) Luonnonvaraisten kasvien ja luonnonvaraisten, metsästyskiellossa olevien eläinten suojelusta annettu asetus (LGBI. 10/1979), jota on muutettu asetuksella LGBI. 41/1988 Maisemien suojelemisesta Vorarlbergissä annettu laki (LGBI. 1/1982), muutettu lailla LGBI 22/1988 jota on Portugali Lintudirektiivin liitteeseen I sisällytettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä valtuusasetuksella N:o 224/93. Lintudirektiivin liitteeseen II tehtyjen muutosten (ks. 94/24/ETY) edellyttämät täytäntöönpanotoimet ovat valmisteltavina. (ks. 91/244/ETY) tehdyt muutokset Ruotsi liittyi Euroopan unioniin l. 1. 1995. Valmistelevat työt Ruotsin lainsäädännön Ruotsi saattamiseksi yhteisön ympäristösäännösten asettamien vaatimusten mukaiseksi oli aloitettu muutamaa vuotta aiemmin. 14 Ruotsin viranomaiset katsovat, että direktiivin 79/409/ETY säännökset on jo suureksi osaksi saatettu voimaan Ruotsissa voimassa olleilla säädöksillä. Työt lainsäädännön täydentämiseksi lintudirektiivin huomioon ottamiseksi aloitettiin vuonna 1994. Ruotsissa tärkeimmät säädökset kyseisellä alalla ovat: • Laki luonnonsuojelusta ja luonnonsuojeluun liittyvä asetus. • Laki metsästyksestä ja metsästykseen liittyvä asetus. • Laki maatalousmaiden viljelystä. • Laki metsien suojelusta. • Laki luonnonvarojen hoitamisesta. • Luonnonsuojeluhallituksen luonnonsuojeluasetus, joka sisältää metsästykseen liittyviä määräyksiä (SNFS 1994:3). • Laki suojeltuihin lajeihin kuuluvia eläimiä ja kasveja koskevista toimenpiteistä. Suomi Suomesta tuli Euroopan unionin jäsen 1. 1. 1995, jolloin lintudirektiivin 79/409/ETY ja direktiivin 79/409/ETY liitteen II muuttamisesta annetun direktiivin 94/24/ETY säännökset tulivat Suomea velvoittaviksi. Lintudirektiiviä käytettiin pohjana laadittaessa Suomen lainsäädäntöä jo ennen Suomen varsinaista liittymistä. Liittymisajankohtana eli 1. 1. 1995 oli voimassa luonnonsuojelulaki (Suomen säädöskokoelma 71/23), sellaisena kuin se oli useaan otteeseen muutettuna ja osittain uudelleen muokattuna. Ympäristöministeriön 17. 3. 1993 nimittämän lakia valmistelevan työryhmän tehtävänä oli valmistella ehdotus kokonaan uusituksi luonnonsuojelulaiksi. Koska lopullista päätöstä Suomen liittymisestä Euroopan unioniin ei ollut vielä tehty, työryhmä sai tehtäväkseen ottaa liittymisestä mahdollisesti aiheutuvat velvollisuudet huomioon Suomen luonnonsuojelulainsäädännössä. Työryhmä antoi 29. 12. 1994 raporttinsa, joka sisälsi ehdotuksen laiksi, jolla pannaan täytäntöön luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettu direktiivi 79/409/ETY. Yhdistynyt kuningaskunta Kyseisellä kaudella ei annettu uutta lainsäädäntöä. Euroopan unionin tasolla on mainittava, että kyseisellä kaudella valmisteltiin sopimus Afrikan-Euraasian (AEWA) alueen muuttavien vesilintulajien suojelusta. Sopimus on osa jotka sijaitsevat Bonnin yleissopimusta, ja sen allekirjoitti kesäkuussa 1995 53 valtiota, muuttavien vesilintujen levinneisyysalueella, mm. Euroopan unionin jäsenvaltiot ja Euroopan yhteisö. 15 4. 3. Jäsenvaltioiden metsästysjärjestelmiin tehdyt muutokset, lukumäärää, metsästyskauden metsästettävien päättymisajankohtaa ja poikkeusalueita. lajien jotka koskevat ja alkamis- Direktiivin 5 artiklan kaikki säännökset eivät koske kaikkia lintulajeja. Jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti 24 lajia (liite II/1) saa metsästää niiden kantojen koon, maantieteellisen levinneisyyden ja niiden yhteisön alueella olevien kantojen kehityksen perusteella. Muita 56 lajia (liite II/2) saa metsästää ainoastaan joissakin maissa. Mitään näistä lajeista ei kuitenkaan saa metsästää niiden lisääntymisvaiheiden aikana. Muuttavien lajien osalta kielto on voimassa myös aikana, jolloin linnut palaavat lisääntymisalueelle. Euroopan yhteisön tasolla lintudirektiivin liitettä II (ks. direktiivi 94/24/ETY11) on ollut tarpeen mukauttaa. Liitteeseen II/2 on lisätty eräät varislinnut, eräät lokit ja kottarainen. Direktiivillä 79/409/ETY direktiiviin 94/24/ETY tehtyjen muutosten jälkeen direktiivin yhdistetyt liitteet II. 1 ja II. 2 olivat kyseisen kauden lopussa seuraavanlaiset: Taulukko 1. Muutettu liite II. 1 Lajit Anser fabalis Anser anser Branta canadensis Anas penelope Anas strepera Anas crecca Anas plathyrhynchos Anas acuta Anas querquedula Anas clypeata Aythya ferina Aythya fuligula Lagopus l. scoticus Lagopus mutus Alectoris graeca Alectoris rufa Perdix perdix Phasianus colchicus Fulica atra Lymnocryptes minimus Gallinago gallinago Scolopax rusticola Columba livia (1) Columba palumbus * * * * BE DK DE GR ES * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * FR IE * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * IT * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * LU NL AT * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * PT * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * SE * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * FI * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * UK * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * (1) * tässä tarkoitetaan lajin Columba livia luonnonvaraisia kantoja eikä puluista peräisin olevia kantoja lajia tavataan jäsenvaltiossa, ja sitä saa metsästää 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti lajit, joille oli säädetty metsästyskausi jäsenvaltiossa kyseisen kauden lopussa 11 EYVL L 164, 30. 6. 1991, s. 9. 16 Taulukko 2. Muutettu liite II. 2 FR IE IT LU NL AT PT SE FI UK Lajit Cygnus olor Anser brachyrhynchus Anser albifrons Branta bernicla Netta rufina Aythya marila Somateria mollisima Clangula hyemalis Melanitta nigra Melanitta fusca Bucephala clangula Mergus serrator Mergus merganser Bonasa bonasia Lagopus l. lagopus Tetrao tetrix Tetrao urogallus Alectoris barbara Alectoris chukar Coturnix coturnix Meleagris gallopavo Rallus aquaticus Gallinula chloropus Haematopus ostralegus Pluvialis apricaria Pluvialis squatarola Vanellus vanellus Calidris canutus Philomachus pugnax Limosa limosa Limosa lapponica Numenius phaeopus Numenius arquata Tringa erythropus Tringa totanus Tringa nebularia Larus ridibundus Larus cachinnans Larus canus Larus fuscus Larus argentatus Larus marinus Columba oenas Streptopelia decaocto Streptopelia turtur Alauda arvensis Turdus merula Turdus pilaris Turdus philomelos Turdus iliacus Turdus viscivorus Sturnus vulgaris Garrulus glandarius Pica pica Corvus monedula BE DK DE GR ES * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * *M *M * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * *M *M * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * 17 * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * Corvus frugilegus Corvus corone * * * * * * * * * * * * * * * * * Direktiivin 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat sallia näiden lajien metsästyksen *M ainoastaan urokset lajit, joille oli säädetty metsästyskausi jäsenvaltiossa kyseisen kauden lopussa 6 artikla Kaupanpitämisen salliminen liitteessä III olevassa 2 osassa lueteltujen lajien osalta Vaaditut edellytykset täyttyvät vielä kaikissa jäsenvaltioissa, eikä kyseisellä kaudella tehty muutoksia lainsäädäntöön. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarkistettiin valvontasääntöjä vuosina 1993 ja 1994. Tuloksena oli, että valvontatavoitteet (luonnonvaraisten lajien suojelu ja oikeuksien säilyttäminen henkilöillä, laillisesti kauppaa kuolleilla linnuilla) jotka käyvät saavutettaisiin tehokkaammin ottamalla käyttöön yleinen lupajärjestelmä. Ruotsissa lain (SFS 1994 :1818) 1 pykälässä on säännös, jonka nojalla hallitus voi antaa tarvittavat asetukset. Ne annettiin vasta kyseisen kauden jälkeen. Suomessa direktiivin liitteessä III lueteltuja kotimaisia riistaeläinlajeja saa pitää kaupan lukuun ottamatta seuraavia lajeja: Anser albifrons, Aythya marila, Melanitta nigra, Pluvialis apricaria, Lymnocriptes minimus ja Gallinago gallinago. 7 artikla Hyödyntäminen, metsästysvälineet ja pyydystystavat Metsästettävien lintulajien luetteloon ja metsästysaikoihin tehdyt tärkeät muutokset, jotka tulivat voimaan kyseisen kolmivuotiskauden aikana, esitetään jäsenvaltioittain, ja uusien jäsenvaltioiden osalta esitellään lainsäädännön tilanne. Belgia Kyseisellä kaudella ei tehty tärkeitä muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Tanska Kertomuksessa ei anneta tietoja tästä asiasta. Saksa Kyseisellä kaudella ei tehty muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Kreikka julkaisee Maatalousministeriö ”vuosittaisen metsästysasetuksen”, jossa määritellään metsästyskaudet kansallisella tasolla. Vuonna 1993 ja Branta spp. ) poistettiin Kreikassa metsästettävien lajien kaikki hanhilajit (Anser spp. luettelosta. Päätöksen vuoksi luettelosta poistettiin Anser fabalis ja Anser albifrons, sillä muut Kreikassa säännöllisesti esiintyvät hanhilajit ovat jo suojeltuja lajeja. heinäkuussa, tavallisesti vuosittain, Vuonna 1994 pääasiallinen muutos koski metsästyskauden lyhentämistä. Muutoksen mukaisesti metsästyskausi päättyy 28. helmikuuta eikä 10. maaliskuuta, kuten aikaisemmin. Samana vuonna sorsa Anas strepera poistettiin metsästettävien lajien luettelosta. Toisaalta luetteloon lisättiin neljä uutta lajia (eli Pica pica, Corvus monedula, C. corone ja Sturnus vulgaris) lintudirektiivin liitteeseen II (ks. 94/24/ETY) tehdyn muutoksen takia. 18 Espanja Jäsenvaltiossa ei tehty tärkeitä muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Ranska Kyseisellä kaudella tehtiin kaksi tärkeää muutosta. • Direktiivin 79/409/ETY täytäntöönpanoa Ranskassa koskevat yksityiskohtaiset säännöt perustuvat siihen, että metsästyskaudet päättyvät porrastetusti helmikuussa. Koska nämä yksityiskohtaiset säännöt kyseenalaistettiin, Ranskan parlamentille esitettiin lakiehdotus 15. 7. 1994 (laki nro 94/591). • Direktiivin 79/409/ETY liitteeseen II direktiivillä 94/24/EY tehdyn muutoksen vuoksi maaseutulain R. 227-27 pykälä kumottiin vuonna 1994. Lajeja Sturnus vulgaris, Pica pica, Corvus frugilegus, Corvus corone ja Garrulus glandarius, joita pykälä koski, pidetään nyt metsästettävinä lajeina, eli niihin sovelletaan metsästysasetuksia. Irlanti Kyseisellä kaudella ei tehty muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Italia Kyseisellä kaudella ei tehty tärkeitä muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Luxemburg Kyseisellä kaudella ei tehty muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Alankomaat Kyseisellä kaudella ei tehty muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. Itävalta Itävalta liittyi Euroopan unioniin 1. 1. 1995. Lainsäädännön tilanne erityisesti metsästyksen osalta on esitetty edellä kohdassa 4. 2. Portugali Metsästettävien lintulajien luetteloa muutettiin 18. 6. annetulla valtuusasetuksella N:o 224/93, ja siten saatettiin direktiiviin 79/409/ETY direktiivillä 91/244/ETY tehdyt muutokset osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ruotsi Ruotsi liittyi Euroopan unioniin 1. 1. 1995. Kansallisessa metsästysasetuksessa täsmennetään ajanjaksot, joiden aikana metsästys sallitaan eri alueilla. Lintujen osalta erotetaan yleinen metsästys ja rajoitettu metsästys. Ajanjaksot, joiden aikana yleinen metsästys on sallittu, mainitaan asetuksen liitteessä 1. Rajoitetun metsästyksen, jolla pyritään estämään riistaeläinten aiheuttamat vahingot, ajanjaksot mainitaan liitteessä 4. Metsästysasetuksen liitettä 1 muutettiin Ruotsin Euroopan unioniin liittymisen vuoksi seuraavasti: Scolopax rusticola -lajin metsästys kesällä on nyttemmin kielletty, sillä metsästyskausi siirrettiin alkamaan 21 päivänä elokuuta. 19 Columba palumbus -lajin metsästyskauden alkamista siirrettiin 1 päivästä elokuuta 1 päivään ja Pica pica -lajeja, joita sai aikaisemmin syyskuuta. Corvus corone -, Corvus monedula - metsästää vuoden ympäri, saa nyttemmin metsästää ainoastaan elokuun 1 päivästä huhtikuun 15 päivään. Corvus frugilegus -lajin metsästyskauden alkamista siirrettiin 10 päivästä toukokuuta 1 päivään elokuuta. Phalacrocorax carbo - ja Corvus corax -lajien yleinen metsästyskausi poistettiin. Suomi Suomi liittyi Euroopan unioniin 1. 1. 1995. Suomen uusi metsästyslaki (Suomen säädöskokoelma 615/93) tuli voimaan 1. 8. 1993, ja lintudirektiivi otettiin huomioon sitä laadittaessa. Direktiivin liitteessä 79/409/ETY liitteessä II/1 luetellut lajit Alectoris graeca ja Alectoris rufa eivät esiinny Suomessa, ja lajit Anas strepera, Lymnocryptes minimus ja Gallinago gallinago ovat Suomessa suojeltuja lajeja. Yhdistynyt kuningaskunta Kyseisellä kaudella ei tehty tärkeitä muutoksia edelliseen kauteen verrattuna. sallia metsästyskauden Toteutettiin tutkimus niiden vaikutusten mittaamiseksi, joita komission antaman, direktiivin 7 artiklaa koskevan muutosehdotuksen täytäntöönpanemisella olisi ollut. Muutoksen tarkoituksena oli päättymisajankohdan myöhäistäminen). Joint Nature Conservation Committee (JNCC) ja Department of Environment (DoE) osoittivat ylähuoneen tilapäiselle komitealle, että ehdotus olisi voinut vaikuttaa haitallisesti eräiden muuttajien lintulajien kantoihin Isossa-Britanniassa. Ylähuoneen komitean kertomuksessa esitetään suojeluperustelut ja suositellaan yhteisön ehdotuksen hylkäämistä. (metsästyskauden pidentäminen Syyskuussa 1995 käynnistettiin hallituksen ohjelma, jonka tarkoituksena on kieltää kaikilla kosteikkoalueilla syyskuuhun 1997 mennessä lyijyn käyttö metsästyshauleissa. 8 artikla: Lainsäädännön tilanne direktiivin liitteen IV osalta. Yleisesti ottaen jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet usein jo ennen direktiivin voimaantuloa. Jäsenvaltioiden kertomuksissa ei mainita tärkeitä muutoksia. On kuitenkin huomattava, että 8 artiklan säännökset saatettiin muodollisesti osaksi Saksan lainsäädäntöä heinäkuussa 1994. 4. 4. Suojelujärjestelmää koskevat tärkeät poikkeukset, jotka on tehty tai kumottu tai joita on muutettu kyseisellä kaudella (9 artikla). Jäsenvaltioiden 9 artiklan mukaisesti yhteenveto kyseiseltä kolmen vuoden ajanjaksolta. toimittamista vuosittaisista kertomuksista laadittiin 20 Taulukko 3. Poikkeusten lukumäärä jäsenvaltioittain BE (Belgia) DK (Tanska) DE (Saksa) GR (Kreikka) ES (Espanja) FR (Ranska) IE (Irlanti) IT (Italia) LU (Luxemburg) NL (Alankomaat) AT (Itävalta) PT (Portugali) SE (Ruotsi) FI (Suomi) UK kuningaskunta) (Yhdistynyt 1993 21 12 99 4 51 39 18 5 4 29 * 7 * * 13 1994 20 12 118 4 58 34 22 25 0 31 * 7 * * 13 1995 19 17 169 4 72 33 23 33 0 27 7 17 32 4 13 * Kaikki jäsenvaltiot toimittivat vuosittaisen kertomuksensa komissiolle. Itävallasta, Ruotsista ja Suomesta tuli jäsenvaltioita vuonna 1995. säädettyä, poikkeusten ilmoittamista koskevaa Direktiivin 79/409/ETY 9 artiklassa menettelyä pyrittiin yksinkertaistamaan ja yhdenmukaistamaan. JNCC:n tukiyksikkö12 kehitti tietojärjestelmän, jonka rahoittamiseen komissio osallistui. Tämä tiedonkeruu- ja tietojen esittämisjärjestelmä sisältää tietokannan, jossa luetellaan kaikki jäsenvaltioiden Euroopan komissiolle ilmoittamat poikkeukset. 5. TUTKIMUS JA LIITÄNNÄISTOIMENPITEET (10, 11, (13 JA 14) ARTIKLA) 5. 1. Artiklojen tavoitteet • Lajien suojelu edellyttää hyvin usein niiden elinympäristöjen hoitamista. Elinympäristöjen hoitamiseksi on tunnettava tarkasti ne tekijät, jotka vaikuttavat – joskus ratkaisevasti – lajin tai lajiryhmän esiintymiseen tietyssä elinympäristössä. Näiden tekijöiden tunteminen perustuu täsmälliseen seurantaan ja järjestelmällisiin tutkimuksiin, ja siinä on vielä varsin usein puutteita tai parantamisen varaa. Näin ollen tieteellinen tutkimus lintukantojen ja niiden elinympäristöjen järkevän hoidon perustana on luonnonvaraisten lintujen yleisen suojelujärjestelmän kulmakivi. Sen vuoksi ja yhteensovittamista jäsenvaltioiden välillä kannattaa edistää. Direktiivin 10 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan tutkimusta lintulajikantojen suojelemiseksi, hoitamiseksi ja hyödyntämiseksi. Direktiivin liitteessä V vahvistetaan asiat, joihin on kiinnitettävä ensisijaisesti huomiota. sen kehittämistä • 12 Jäsenvaltiot ovat velvollisia valvomaan kaikkien sellaisten lintulajien istuttamista jotka eivät elä siellä luonnonvaraisina, jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvalle alueelle, varmistaakseen, etteivät ne vahingoita paikallista kasvistoa ja eläimistöä. Jäsenvaltioiden on kuultava komissiota kaikissa istuttamishankkeissa. Direktiivin 11 artiklassa suojellaan siis Joint Nature Conservation Committee on lintudirektiivistä vastaava hallintoelin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 21 koko luonnonvaraista kasvistoa ja eläimistöä vierasperäisten lintulajien haitalliselta istuttamiselta Euroopan unionin alueelle. 5. 2. Komission suorittama tarvittava tutkimus ja työ Tarvittavan tutkimuksen ja työn edistäminen kaikkien direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien suojelemiseksi, hoitamiseksi ja hyödyntämiseksi. Yhteisön tasolla kolmevuotisen Life-Luonto-rahoitusvälineen varoista maksetun tuen ansiosta BirdLife International laati kyseisellä kaudella yhteistyössä Wetlands Internationalin kanssa toimintasuunnitelmat niitä 23 lajia varten, jotka ovat uhanalaisia kaikkialla Euroopassa. Euroopan neuvosto julkaisi suunnitelmat lokakuussa 1996 (ranskankielinen käännös vuonna 199713). Toimintasuunnitelmissa annetaan tietoja lajien tilanteesta, ekologiasta, uhkatekijöistä ja käynnissä olevista suojelutoimenpiteistä. Niiden avulla kullekin lajille voidaan määritellä selviä suojelutavoitteita sekä ensisijaisten toimenpiteiden ohjelma. Nämä 23 lajia mainitaan myös Life- Luonto-rahoitusvälinettä koskevan asetuksen mukaisesti ensisijaisiksi katsottujen lajien joukossa. LIFE-tuen ja sitä edeltäneiden rahoitusvälineiden varoista on jo maksettu tukea 25 hankkeelle, jotka koskevat näiden lajien kannalta kiireellisimmiksi arvioituja toimenpiteitä (ks. taulukko 4). Taulukko 4. LIFE-rahoitusvälineen 14 ja sen edeltäjien (ACE ja ACNAT15) varoista maksetut tuet koko Euroopassa uhanalaisille 23 lintulajille (lueteltu koko Euroopassa uhanalaisia lintulajeja koskevissa toimintasuunnitelmissa, Natura 2000 -tiedote, 2. 12. 1996). Lajit Acrocephalus paludicola Aegypius monachus Anser erythropus Aquila adalberti Aquila heliaca Branta ruficollis Chlamydotis undulata Columba bollii Columba junoniae Fringilla teydea Columba trocaz Crex crex Hankkeiden lukumäärä - 1 1 1 - - 1 3 2 2 - Falco naumanni Larus audouinii 1 Marmaronetta angustirostris 1 3 Numenius tenuirostris 5 Otis tarda 1 Oxyura leucocephala jota hanke rahoitusosuus EY:n euroina - 135 000 400 000 9 157 000 - - 170 000 1 580 000 Maa, koskee - Espanja Kreikka Espanja - - Espanja Espanja 950 000 1 182 000 - 494 000 300 000 494 000 3 649 000 20 800 Portugali Belgia, Ranska, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta - Kreikka Espanja Belgia, Kreikka, Italia Portugali, Espanja Italia 13 14 15 Heredia B. , L. Rose ja Painter, M. (toimittajat), Les oiseaux mondialement menacés: situation en Europe. Plans d’actions, Strasbourg, Editions du Conseil de l’Europe, 1997. Life-Luonto on rahoitusväline, jolla tuetaan Euroopan unionin ympäristönsuojelupolitiikkaa. ACE = Action Communautaire pour l’environnement ja ACNAT = Action Communautaire pour la Nature olivat Life-Luontoa edeltäneet rahoitusvälineet. 22 Pelecanus crispus Phalacrocorax pygmaeus Pterodroma feae Pterodroma madeira Pyrrhula murina 1 - 1 1 120 000 - 800 000 350 000 Kreikka - Portugali Portugali HUOM! Eräille taulukossa luetelluille lajeille on myönnetty Life-rahoitusvälineen varoja myös välillisesti sellaisten hankkeiden yhteydessä, joiden päätavoite koskee muita lajeja tai elinympäristöjä. Kyseisellä kaudella ORNIS-komitea päätti myös, että suunnitelmien laatiminen niiden metsästettävien lajien hoitamiseksi, joiden suojelun taso on epäsuotuisa, on ensisijainen asia. Kyseisellä kaudella kerättiin alustavat tiedot näiden suunnitelmien laatimiseksi. 5. 3. Jäsenvaltioiden suorittama tarvittava tutkimus ja työ Seuraavassa on yhteenveto jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista. Belgia • Pitkäaikaistutkimuksen jatkaminen (erityisesti rengastus). • Yleissopimusta tutkimuksesta, jonka tarkoituksena on määritellä suosituksia häkkilintujen kasvatuksen järkiperäistämiselle, jotta näiden lajien lisääntyminen vankeudessa paranisi ja siten luonnonvaraisten yksilöiden pyydystäminen vähenisi, pidennettiin kyseisellä kaudella. Saksa Tutkimusta ja työtä toteutettiin osavaltioiden tasolla (ks. Saksan liittotasavallan kertomuksen liite 4). Ne käsittivät erityisesti • • • ohjelmia liitteessä 1 lueteltujen lajien kannalta tärkeiden elinympäristöjen suojelemiseksi ja ennalleen saattamiseksi (mm. Nationalpark Wattenmeer) suunnitelmia uhanalaisten lajien pelastamiseksi (esimerkiksi Ciconia ciconia ) sekä pitempiaikaisten tutkimusten jatkamisen, kuten erityisesti lintujen rengastus. Kreikka • Pitkäaikaisten tutkimusten jatkaminen (mm. vesilintujen rengastus ja talvilaskentakampanja). • Tieteellisiä tutkimuksia uhanalaisten lajien, kuten esimerkiksi Pelecanus crispus - ja P. onocrotalus -, Falco eleonorae -, Puffinus yelkouan -, Calonectris diomedea -lajien, ekologiasta ja suojelusta. • Falco naumanni -kantojen kartoitus. • Numenius tenuirostris -lajin suojelemiseksi tarvittavat kiireelliset toimenpiteet. 23 Espanja Espanjassa toteutettiin vuosien 1993 ja 1995 välisenä aikana lukuisia tutkimuksia ja lintukantojen seurantoja sekä ympäristöministeriön että itsehallintoalueiden tasolla: • Tutkimus influenssan vaikutuksista kaniinien, useiden petolintujen pääasiallisten saaliiden, kantoihin • Aquila adalberti -lajin nuorten yksilöiden levinneisyys • Hieraaetus fasciatus -lajin levinneisyys • Vesilintujen lyijymyrkytys • Suunnitelma Gypaetus barbatus -lajin suojelemiseksi • Otis tarda - ja Tetrax tetrax -lajien lisääntymistä koskeva suunnitelma • Pterocles sp. -lajin tilanteen analysointi Espanjassa Ranska Toteutettuja toimia ovat • • • • • • uhanalaisten lajien kantojen tasoa ja liikkumista koskevat tutkimukset (esim. Ciconia nigra, Ciconia ciconia, Phoenicopterus ruber, Lanius minor, Branta bernicla, Crex crex, Grus grus). ohjelmat petolintujen, erityisesti korppikotkien (Gypaetus barbatus, Gyps fulvus, Aegypius monachus ja Neophron percnopterus) kantojen uudelleen istuttamiseksi ja vahvistamiseksi, mutta myös Hieraaetus fasciatus -lajin lisääntymistä vankeudessa koskevan hankkeen valmistelu uhanalaisten petolintujen alueiden valvontaohjelmat yleensä sekä Circus spp -lajin poikueiden seuranta ja pelastaminen maatalousympäristössä toimenpiteet Grus grus -, Sterna spp. - ja Crex crex -lajien elinympäristöjen hoitamiseksi; toimintasuunnitelman laatiminen Athene noctua -lajia varten toimenpiteet Phalacrocorax carbo -lajin ja Bretagnessa Larus argentatus - bernicla -lajin pelottelemiseksi tai vaikutusten rajoittamiseksi ja Branta talvehtivien sorsien ja rantalintujen laskenta. Sorsien lisääntymisvaiheista laadittiin lisäksi kronologinen selvitys. • Lisääntyvien Scolopax rusticola - sekä kiuru-, kyyhky- ja rastaskantojen laskenta. • Eri kanalintuja (Alectoris graeca, Perdix perdix pyrenaica) sekä metsäkanalintuja (Tetrao urogallus, Tetrao tetrix, Bonasa bonasia ja Lagopus mutus) varten on kantojen ylläpitämiseksi ja suojelemiseksi valmisteilla toiminta-ohjelmia. 24 Irlanti Irlannin tasavallassa toteutettiin vuosina 1993–1995 eräitä erityistoimenpiteitä. Ne koskivat: • • • tiirojen, erityisesti Sterna dougallin suojelemista, jonka nykyiset kannat Irlannissa (616 paria vuonna 1995) ovat kansainvälisesti tärkeitä ruisrääkän (Crex crex) kiireellisen pelastussuunnitelman laatiminen erityisen ravinnonhankintaympäristöjen häiriötekijöiden suojelualueen osoittaminen Wexfordin kreivikunnasta sekä metsästyskiellon ylläpitäminen johtivat tundrahanhen (alalaji Grönlanti) (Anser albifrons flavirostris) kannan lisääntymiseen parantaminen, valvonta, • Peltopyy (Perdix perdix), josta on Irlannissa jäljellä enää ainoastaan kaksi elinkelpoista ydinkantaa, oli valtion tukea saaneiden tutkimusten kohteena. Tämän tutkimuksen perusteella kehitettiin kansallinen suojelustrategia. Luxemburg Toteutetut toimet ovat • • • • • • rengastuksia ja kartoituksia (vapaaehtoisuuden pohjalta kotimaisten ja muuttavien lajien kohdekartoitukset atlaksen jatkaminen päivittämiseksi, jonka ensimmäinen versio on vuodelta 1984) sekä maastohavaintojen pesivien lintujen valtion tuet maa-alueiden hankkimista (120 hehtaaria ostettu vuosina 1993–1995) luonnonsuojelualueiden hoitamista varten ja uhanalaisten lintujen luettelon laatiminen kosteiden niittyjen pelastamista koskeva kokeiluhanke: korvaukset hankkeeseen osallistuville maanviljelijöille kokeiluhanke, toimintasuunnitelmat perdix, Ciconia nigra, Crex crex). ja pelastusohjelma uhanalaisia lajeja varten (Perdix toimenpiteet elinympäristöjen hoitamiseksi ja pelastamiseksi (vesakot Bonasa bonasia - lajille ja puunkolot tikkalinnuille ja muille puussa pesiville linnuille). Alankomaat • Hankkeille, jotka koskevat direktiivin I liitteessä lueteltujen lajien suojelemista ja hoitamista, myönnettiin erityisesti rahallista tukea. • Vuonna 1994 aloitettiin uuden uhanalaisten lintujen luettelon laatiminen. • Pesivien ja muuttavien lintujen kantojen seurantaohjelmia sekä lintujen rengastukseen perustuvia tutkimusohjelmia jatkettiin. Suomi • Luonnontieteellinen keskusmuseo seuraa kaikkien lintukantojen kehitystä myös käyttämällä rengastusta. 25 • Suomen ympäristökeskus pitää osallistuvat yhdistykset lintuhavaintoaseman toiminnasta, rengastuksia. ohjelmiin. rekisteriä Ne joissa uhanalaisista vastaavat myös tarkkaillaan muuttoa lajeista. Lintuharrastajien kymmenen tehdään lintujen noin ja • Tärkeiden lintualueiden (Important Bird Areas) kartoitus aloitettiin vuonna 1995 lintuharrastajien yhdistysten kattojärjestössä. • Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos toteuttaa riistalintulajien kantojen seurantaa sekä monipuolisia tutkimuksia niiden ekologiasta. • Useat ryhmät toteuttavat eräiden uhanalaisten lajien (Haliaeetus albicilla, Falco peregrinus, Dendrocopos leucotos ja Anser erythropus) erityisiä seurantaohjelmia, joiden yhteensovittamisesta vastaa Maailman Luonnonsäätiön (WWF) Suomen osasto. • Metsähallitus seuraa vuosittain Aquila chrysaetosin lisääntymismenestystä. • Eläinlääketieteellinen korkeakoulu ja Eläinlääketieteen tutkimuslaitos toteuttavat luonnonvaraisten lintujen ekotoksikologisia seurantoja. Yhdistynyt kuningaskunta JNCC (Joint Nature Conservation Committee) lintukantojen suojelemista ja hoitamista koskevia tutkimustoimia. ja kolme alueellista toimistoa jatkoivat • Näitä toimia ovat lintukantojen pitkäaikainen seuranta (erityisesti Common Bird Census, Waterways Birds Survey, vesilintujen laskennat, harvinaisten pesimälintujen seuranta, lintujen rengastus jne. ). • Uusi pesimälintujen atlas The new Atlas of Breeding Birds in Britain and Ireland : 1988– 1991 julkaistiin vuonna 1993. Se perustuu samoihin 10 x 10 km:n alueisiin kuin edellinen atlas vuosilta 1968-1972. Näin näitä kahta ajanjaksoa voidaan verrata keskenään ja havaita, että useiden lajien lukuisuus ja levinneisyysalue ovat muuttuneet merkittävästi. • Merilintujen seurantaohjelmaa jatkettiin koko kauden ajan. • Lisäksi toteutettiin useita muita tutkimuksia erityisesti ekologiasta ja kantojen kehityksestä sekä selvityksiä lajien suojelutarpeista. 5. 4. Sellaisten lintulajien istuttaminen jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluville alueille, jotka eivät elä näillä alueilla luonnonvaraisena. Seuraavassa esitetään yhteenveto jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista. Saksa Saksaan ei vuosina 1993–1995 istutettu vierasperäisiä lintulajeja. Kreikka Kreikkaan ei istutettu eksoottisia lajeja vuosina 1993–1995. 26 Espanja Useita eri lajeja istutettiin metsästykseen liittyvistä syistä. Useille alueille istutettiin erityisesti Phasianus colchicus - ja Coturnix japonica -lajia, mutta myös Francolinus francolinus -, Lophoryx californica - ja Colinus virginianus -lajia Baleaareille sekä Perdix perdix -lajia (kannan vahvistaminen) Baskimaahan. Lisäksi eteläamerikkalainen papukaijalaji Myopsitta monachus tuli alueelle tahattomasti ilman varsinaista istuttamista. Se näyttää aiheuttavan ongelmia erityisesti Baleaareilla ja Kataloniassa. Ruotsi Eksoottisten lajien varsinaisesta istuttamisesta Ruotsiin kyseisellä kaudella (1995) ei ole mainintaa. Suomi Laissa kielletään sekä riistalintujen että suojeltujen lajien istuttaminen ilman toimivaltaisten viranomaisten lupaa. Kertomuksessa ei mainita tällaista lupaa kyseiseltä kaudelta (1995). Yhdistynyt kuningaskunta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ei istutettu eksoottisia lajeja kyseisellä kaudella. Ympäristöministeriö (Department of Environment) toteutti tutkimuksen Branta canadensis -lajin mahdollisista ekologisista vaikutuksista paikalliseen eläimistöön ja kasvistoon. Lisäksi rahoitettiin toteutuskelpoisuustutkimus, joka koski Oxyura jamaicensis -lajin kantojen valvomisessa käytettäviä menetelmiä. Tutkimus osoitti, että Oxyura jamaicensis -kantojen valvontaan voidaan käyttää useita eri menetelmiä ja että lisääntymiskauden aikana suoritettu valvonta on tehokkain. Tehokkaimpia menetelmiä testattiin alueellisesti vuonna 1995. Tarve kerätä tietoa eksoottisista lajeista otettiin huomioon, ja JNCC pyrkii keräämään tätä tietoa kansallisten lintutieteellisten järjestöjen kautta. Näiden tutkimusten myöhempien tulosten perusteella pystytään paremmin täyttämään direktiivin 11 artiklasta aiheutuva velvoite. 27


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0912/00 von Hiltrud Breyer (Verts/ALE) an die Kommission. Viagra.

eurovoc_concepts:
European social policy
drug surveillance
market approval

formats: html pdf print

text: 13. 2. 2001 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 46 E/77 Als H(cid:252)terin des EG-Vertrags wird die Kommission die Angelegenheit pr(cid:252)fen, um sicher zu gehen, da(cid:223) im Rahmen der von diesem Unternehmen durchgef(cid:252)hrten Umweltvertr(cid:228)glichkeitspr(cid:252)fung nicht gegen das Gemeinschaftsrecht versto(cid:223)en wurde. Falls sie feststellt, da(cid:223) gegen die Rechtsvorschriften der Gemeinschaft versto(cid:223)en wurde, wird sie dar(cid:252)ber befinden, ob ein Vertragsverletzungsverfahren gegen Griechenland nach Artikel 226 (ex-Artikel 169) EG-Vertrag einzuleiten ist. (1) Richtlinie 97/11/EG des Rates vom 3. M(cid:228)rz 1997 zur ˜nderung der Richtlinie 85/337/EWG (cid:252)ber die Umweltver- tr(cid:228)glichkeitspr(cid:252)fung bei bestimmten (cid:246)ffentlichen und privaten Projekten, ABl. L 73 vom 14. 3. 1997. (2001/C 46 E/081) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0908/00 von Isidoro SÆnchez Garc(cid:237)a (ELDR) an den Rat (24. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Referendum zur Westsahara Am 29. Februar 2000 hat der UNO-Sicherheitsrat eine Resolution zur Westsahara in bezug auf den f(cid:252)r dieses Gebiet entworfenen Friedensplan verabschiedet, die von den betroffenen Parteien, n(cid:228)mlich dem K(cid:246)nigreich Marokko und der Demokratischen Republik Sahara, angenommen und unterzeichnet wurde. In dieser Resolution ist die Abhaltung eines Referendums zur Bestimmung der Zukunft dieser Region vorgesehen. In Anbetracht des Umstands, da(cid:223) einige Regionen der Europ(cid:228)ischen Union von dieser Frage direkt betroffen sein k(cid:246)nnen, beabsichtigt der Rat, (cid:252)ber den Hohen Vertreter f(cid:252)r die Gemeinsame Au(cid:223)en- und Sicherheitspolitik, die Beteiligung an der Kontrolle und der Weiterverfolgung der Fragen in bezug auf die Zukunft der Sahara, und insbesondere in bezug auf das Referendum, in sein Arbeitsprogramm aufzuneh- men? Antwort (10. Juli 2000) Der Rat verfolgt aufmerksam alle die Zukunft der Westsahara betreffenden Angelegenheiten. Er unterst(cid:252)tzt r(cid:252)ckhaltlos alle die Zukunft der Westsahara betreffenden Bem(cid:252)hungen des Generalsekret(cid:228)rs der Vereinten Nationen, seines Sonderbeauftragten f(cid:252)r die Westsahara und seines pers(cid:246)nlichen Abgesandten James Baker. Der Rat ist gewillt, seinen Beitrag hierzu zu leisten und dabei behilflich zu sein, ein Klima der Zuversicht und des Vertrauens zwischen den betroffenen Parteien zu schaffen, damit eine f(cid:252)r alle Betroffenen in der Region annehmbare L(cid:246)sung ermittelt wird, die auf der Achtung der Menschenrechte und der demokrati- schen Grunds(cid:228)tze beruht. Der Rat nimmt die Bemerkung im letzten Bericht des Generalsekret(cid:228)rs der Vereinten Nationen zur Kenntnis, wonach der vorgesehene Zeitplan nicht l(cid:228)nger gilt und der Termin des Referendums derzeit immer noch nicht mit Sicherheit festgelegt werden kann. Er begr(cid:252)(cid:223)t die Absicht des Generalsekret(cid:228)rs, seinen pers(cid:246)nlichen Abgesandten mit der Suche nach Mitteln und Wegen zur Erreichung einer raschen, dauerhaften und einvernehmlichen L(cid:246)sung des Konflikts zu beauftragen. Der Rat unterst(cid:252)tzt im (cid:252)brigen die Initiative von Herrn Baker zur Abhaltung direkter Gespr(cid:228)che und begr(cid:252)(cid:223)t es, da(cid:223) am 14. Mai in London die erste Sitzung stattgefunden hat. (2001/C 46 E/082) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0912/00 von Hiltrud Breyer (Verts/ALE) an die Kommission (29. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Viagra 1. Wieso wurde Viagra als Medikament von der Europ(cid:228)ischen Arzneimittelagentur zugelassen, obwohl unter 4000 Testpersonen in der Wirkstoffgruppe 22 Todesf(cid:228)lle aufgetreten sind (im Vergleich zur Placebogruppe mit 2 Toten)? C 46 E/78 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 13. 2. 2001 H(cid:228)lt die Kommission angesichts der dramatisch ansteigenden Todesf(cid:228)lle bei Viagra die R(cid:252)cknahme 2. der Zulassung f(cid:252)r notwendig? Wenn nein: warum nicht? 3. Was gedenkt die Kommission angesichts der zunehmenden Todesf(cid:228)lle in Zusammenhang mit Viagra zu tun? 4. Kann die Kommission erkl(cid:228)ren, warum beim kommenden Treffen der Arzneimittelagentur mit den Vertretern der Mitgliedstaaten Viagra trotz der zahlreichen Todesf(cid:228)lle erneut nicht auf der Tagesordnung steht? Ist der Kommission bekannt, da(cid:223) die Produktinformation auf dem Beipackzettel unvollst(cid:228)ndig ist? 5. Was will sie dagegen tun? Antwort von Herrn Liikanen im Namen der Kommission (12. Mai 2000) 1. Die Kommission hat das Medikament Viagra auf der Grundlage des bef(cid:252)rwortenden Gutachtens des wissenschaftlichen Ausschusses f(cid:252)r Arzneispezialit(cid:228)ten der Europ(cid:228)ischen Arzneimittelagentur (EMEA) zugelassen. Die Zahlen zu den klinischen Versuchen, nach denen in der Wirkstoffgruppe 22 Todesf(cid:228)lle gegen(cid:252)ber zwei Todesf(cid:228)llen in der Placebogruppe aufgetreten sind, lassen die unterschiedliche Anzahl der jeweiligen Versuchspersonen ebenso unber(cid:252)cksichtigt wie die Behandlungsdauer. In Wirklichkeit ergibt sich ein vergleichbares Bild: auf 100 Personen, die ein Jahr lang behandelt wurden, kommen etwa 0,5 Todesf(cid:228)lle. Au(cid:223)erdem hat sich nach entsprechenden Untersuchungen herausgestellt, da(cid:223) keiner dieser 22 Todesf(cid:228)lle auf die Behandlung mit Viagra zur(cid:252)ckzuf(cid:252)hren ist. 2. Bis heute liegen keine Daten vor, die auf einen dramatischen Anstieg von Todesf(cid:228)llen schlie(cid:223)en lie(cid:223)en, obwohl die Anzahl der behandelten Patienten von einigen Tausend auf mehrere Millionen f(cid:252)r Patienten mit Erektionsproblemen angestiegen ist. Ferner ist bestimmt ist, unter denen mehr als die H(cid:228)lfte aller M(cid:228)nner (cid:252)ber siebzig Jahren leiden. Dies bedeutet, da(cid:223) in vielen F(cid:228)llen Gef(cid:228)(cid:223)erkrankungen vorliegen, die als Todesursache in Frage kommen. festzuhalten, da(cid:223) das Medikament Die Kommission tr(cid:228)gt daf(cid:252)r Sorge, da(cid:223) der Inhaber der Zulassung dieses Medikaments der EMEA 3. regelm(cid:228)(cid:223)ig Daten (cid:252)ber die Unbedenklichkeit (cid:252)bermittelt. Bei diesem Medikament wurde der Inhaber aufgefordert, diese Daten monatlich, d. h. in einem Abstand zu (cid:252)bermitteln, der k(cid:252)rzer ist als (cid:252)blich. 4. Insoweit als das Medikament einer strengen (cid:220)berwachung unterliegt, besteht kein Anla(cid:223), vom derzeitigen Standpunkt abzur(cid:252)cken. Solle die Beurteilung neuer Informationen es erfordern, so w(cid:252)rden unverz(cid:252)glich Ma(cid:223)nahmen zum Schutz der Patienten ergriffen. Auch die Produktinformation auf dem Beipackzettel 5. ist von der EMEA beurteilt und von der Kommission zugelassen worden. Der Beipackzettel enth(cid:228)lt in einer f(cid:252)r den Patienten verst(cid:228)ndlichen Form alle Informationen, die in der f(cid:252)r Angeh(cid:246)rige der Gesundheitsberufe bestimmten Zusammenfassung der Erzeugnismerkmale aufgef(cid:252)hrt sind. Auf jede ˜nderung dieser Zusammenfassung der Erzeugnismerkmale folgt eine sofortige Anpassung des Beipackzettels. (2001/C 46 E/083) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0915/00 von Christopher Huhne (ELDR) an die Kommission (25. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Aufhebung von Rechtsvorschriften Wie viele Rechtsakte (Richtlinien, Verordnungen, Beschl(cid:252)sse) wurden in den letzten 10 Jahren j(cid:228)hrlich aufgehoben?


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0962/00 af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen. Produktionen af hasselnødder i Catalonien.

eurovoc_concepts:
Catalonia
Spain
aid to agriculture
common agricultural policy
nut

text: C 46 E/92 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/095) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0962/00 af Gorka Kn(cid:246)rr Borr(cid:224)s (Verts/ALE) til Kommissionen (29. marts 2000) Om: Produktionen af hasselnłdder i Catalonien Inden for Europa og EU er Catalonien storproducent af hasselnłdder og tłrret frugt. Over 90 % af den spanske produktion af hasselnłdder er koncentreret i Catalonien, hvor der findes kommuner, hvor 85 % af det dyrkede areal anvendes hertil. Hasselnłdder fra Catalonien er blevet udsat for konkurrence fra Tyrkiet, USA og landene i Nordafrika, som alle har draget fordel af deres eksport til Europa p(cid:229) grund af de lave priser p(cid:229) dette produkt, og det har fłrt til, at producenterne har st(cid:229)et over for store vanskeligheder i I de seneste (cid:229)r har den f(cid:230)lles markedsordning indeholdt en forbindelse med denne konkurrence. bestemmelse om direkte tilskud til hasselnłdder i produktions(cid:229)rene 1997/1998, 1998/1999 og 1999/2000 for at sikre producenterne en mindsteindkomst. 1999/2000 er det sidste produktions(cid:229)r, hvor de vil modtage tilskud fra F(cid:230)llesskabet, og det vil medfłre betydelige indkomsttab for mange catalanske landm(cid:230)nd. Har Kommissionen kendskab til hasselnłdproduktionens betydning for Catalonien? Hvilke skridt vil Kommissionen tage for at sikre, at de catalanske hasselnłdproducenter kan opretholde deres indkomst? Planl(cid:230)gger Kommissionen med den f(cid:230)lles markedsordning for frugt og grłntsager at genindfłre de tilskud, der er omtalt i artikel 55 i forordning (EF)2200/1996 (1) for produktions(cid:229)rene 1997/1998, 1998/1999 og 1999/2000? (1) EFT L 297 af 21. 11. 1996, s. 1. Samlet svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler p(cid:229) skriftlige forespłrgsler E-0955/00 og E-0962/00 (10. maj 2000) Stłrstedelen af nłddeproduktionsomr(cid:229)det i Catalonien har modtaget łkonomisk stłtte i ti (cid:229)r i henhold til bestemmelserne i afsnit IIa i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den f(cid:230)lles markedsordning for frugt og grłntsager (1) med det form(cid:229)l at forbedre produktiviteten og konkurrence- evnen i nłddesektoren. De udgifter, der blev afholdt i hele F(cid:230)llesskabet til denne aktion fra 1990 til 1999, belłb sig til 725 mio. EUR. Der er budgetteret med yderligere udgifter til forbedringsplaner p(cid:229) over 250 mio. EUR frem til 2006. N(cid:230)sten hele det catalanske hasselnłddeomr(cid:229)de har modtaget det s(cid:230)rlige faste stłttebelłb for hasselnłdder, som blev ydet i perioden 1997-2000 i henhold til bestemmelserne i artikel 55 i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den f(cid:230)lles markedsordning for frugt og grłntsager (2). Meningen med disse foranstaltninger har altid v(cid:230)ret, at de skulle v(cid:230)re midlertidige og aftagende, for at det łkonomiske ansvar kunne l(cid:230)gges over p(cid:229) producenterne. Ligesom det er tilf(cid:230)ldet for alle andre produkter i frugt- og grłntsagssektoren, har det siden 1997 v(cid:230)ret muligt at opn(cid:229) stłtte til nłdder og johannesbrłd i henhold til R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2200/96, ifłlge hvilken der ydes finansiel stłtte til producentorganisationer, der markedsfłrer frugt og grłntsager. 13. 2. 2001 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 46 E/93 Medlemsstaterne kan lade nłdder indg(cid:229) i deres udviklingsplaner for landdistrikterne i henhold til betingelserne i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om stłtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europ(cid:230)iske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om (cid:230)ndring og oph(cid:230)velse af visse forordninger (3). (1) EFT L 118 af 20. 5. 1972. (2) EFT L 297 af 21. 11. 1996. (3) EFT L 160 af 26. 6. 1999. (2001/C 46 E/096) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0960/00 af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen Om: Fremme af selskaber med kapitalrisiko i EU (29. marts 2000) Risikovillig kapital er den vigtigste formel ved finansiering af nye virksomheder eller virksomheder, der kaster sig ud nye investeringer, som er beh(cid:230)ftet med en stor risiko og gode muligheder for at opn(cid:229) udbytte. Alligevel er de europ(cid:230)iske selskaber med kapitalrisiko langt bagud i forhold til USA, hvor de tilsvarende selskaber investerer n(cid:230)sten dobbelt s(cid:229) meget som de europ(cid:230)iske. Hvordan vil det efter Kommissionens opfattelse v(cid:230)re muligt at intensivere aktiviteterne i selskaberne med kapitalrisiko i EU, s(cid:229) disse kan łge deres investeringer i de sm(cid:229) og mellemstore virksomheder i EU s(cid:229) signifikant, at de kommer p(cid:229) niveau med investeringerne i de tilsvarende selskaber i USA? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (16. maj 2000) Kommissionen deler fuldt ud det (cid:230)rede medlems bekymring over mangelen p(cid:229) venturekapital i Europa, selv om situationen nu begynder at bedres. For at rette op p(cid:229) den nuv(cid:230)rende situation og sikre, at hurtigt voksende virksomheder kan finde den fornłdne risikovillige kapital, fłler Kommissionen sig forpligtet til at fremskynde gennemfłrelsen af handlingsplanen for risikovillig kapital (1). For at n(cid:229) dette m(cid:229)l er der behov for et intensivt samarbejde fra medlemsstaternes og den private sektors side. Den Europ(cid:230)iske Investerings- bank (EIB) og Den Europ(cid:230)iske Investeringsfond (EIF) spiller ogs(cid:229) en v(cid:230)sentlig rolle. Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d i Lissabon understregede behovet for at fjerne alle de hindringer, der er n(cid:230)vnt i handlingsplanen, inden (cid:229)r 2003 (cid:129) et klart signal om den v(cid:230)gt, politikkerne l(cid:230)gger p(cid:229) dette spłrgsm(cid:229)l. Kommissionens meddelelse om risikovillig kapital (2) blev vedtaget i april 1998. Den handlingsplan, der var vedlagt meddelelsen, blev i det store og hele hilst velkommen af Det Europ(cid:230)iske Topmłde i Cardiff (juni 1998) og af Europa-Parlamentet. I handlingsplanen opregnes der seks former for barrierer, der skal nedbrydes inden for F(cid:230)llesskabet, dvs. markedsfragmenteringen, de reguleringsm(cid:230)ssige barrierer, beskat- ningen, knaphed p(cid:229) hightech-SMV, mangel p(cid:229) kvalificerede menneskelige ressourcer og skadelige kulturelle barrierer. I oktober 1999 foretog Kommissionen en indledende analyse af gennemfłrelsen af handlingsplanen om risikovillig kapital. Med henblik p(cid:229) at fremskynde gennemfłrelsen af handlingsplanen fokuserede Kommis- sionen i sin meddelelse p(cid:229) nogle vigtige regulerende foranstaltninger, der błr tr(cid:230)ffes i (cid:229)r 2000, samt p(cid:229) nogle eksempler p(cid:229) god praksis, med henblik p(cid:229) at stimulere reformerne i samtlige medlemsstater. Kommissionen agter ogs(cid:229) regelm(cid:230)ssigt at overv(cid:229)ge og evaluere gennemfłrelsen af handlingsplanen. Det błr bem(cid:230)rkes, at det i Kommissionens handlingsplan E-Europa (november 1999) blev foresl(cid:229)et, at man som et af m(cid:229)lene inden (cid:229)r 2003 fik tredoblet r(cid:229)digheden over midler til finansiering af virksomheder p(cid:229) et tidligt udviklingsstade. Den endelige handlingsplan E-Europa vil blive forelagt Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d i Feira i juni 2000 til godkendelse. (1) KOM(1999) 493 endelig udg. (2) EFT C 175 af 21. 6. 1999