formats: html pdf print xhtml

text: 158 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 32000Y0311(03) 11. 3. 2000 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ C 71/14 Известие на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (2000/C 71/07) 1. УВОД 1. 1. Настоящото известие очертава подхода на Комисията по отношение на държавните помощи, отпускани под фор- мата на гаранции. Обикновено гаранциите са свързани със заем или друго финансово задължение, което се договаря между заемополучателя и заемодателя. Настоящото извес- тие, обаче, обхваща всички форми на гаранции, независимо от тяхното правно основание и сделката, за която се отна- сят. Гаранциите могат да се предоставят под формата на индивидуални гаранции или в рамките на гаранционни схеми. Ако те са свързани с държавни помощи, то тези помощи облагодетелстват заемополучателя. При дадени обстоятелства, обаче, помо- щите могат да облагодетелстват и заемодателя. повечето случаи в Съгласно това писмо, Комисията трябва да бъде своевре- менно уведомявана за всички планове, свързани с предо- ставянето или изменението на тези гаранции, за да може да даде становището си по тях. Във второто си писмо (2) Коми- сията пояснява, че възнамерява да проучи въвеждането на схеми за държавни гаранции и че не е необходимо да се изпраща уведомление за всяка индивидуална гаранция, предоставяна в рамките на одобрена схема. През 1993 г. Комисията прие известие (3), което също се отнася до гаранциите. 1. 2. Настоящото известие се прилага, без да се накърнява член 295 и по този начин не се накърняват нормите на държавите-членки, регулиращи системата на правото на собственост. Комисията е неутрална по отношение на дър- жавната или частна собственост. Настоящото известие не се прилага по отношение на кредитните гаранции върху износа. 1. 3. През 1989 г. Комисията изпрати до държавите-членки две писма за държавните гаранции. В първото писмо (1) се съобщава, че всички гаранции, предоставяни от дадена държава, попадат под действието на член 87, параграф 1. (1) Писмо от Комисията до държавите-членки, SG(89) D/4328 от 5 април 1989 г. 1. 4. Натрупаният междувременно опит показа, че Комисията трябва да преразгледа политиката си в тази област. Настоя- щото известие заменя двете писма на Комисията от 1989 г. и параграф 38 от известието на Комисията от 1993 г. Настоящото известие има за цел да даде на държавите- членки по-подробни пояснения за принципите, на базата на които Комисията възнамерява да обоснове своето тълкувание на членове 87 и 88 и тяхното прилагане по отношение на държавните гаранции. По този начин Коми- сията възнамерява да направи политиката си в тази област колкото се може по-прозрачна и така да гарантира, че решенията ѝ(cid:65) са предсказуеми и се основават на принципа на равното третиране. (2) Писмо от Комисията до държавите-членки, SG(89) D/12772 от 12 октомври 1989 г. (3) Съобщение на Комисията до държавите-членки за прилагането на чле- нове 92 и 93 от Договора за ЕИО и на член 5 от Директива 80/723/EИО на Комисията за държавните предприятия в производ- ствения сектор (ОВ C 307, 13. 11. 1993 г. , стр. 3). 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 159 2. ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕН 87, ПАРАГРАФ 1 намиращи се под доминиращото влияние на държавните власти, могат да представляват държавна помощ. 2. 1. Помощ за заемополучателя 2. 2. Помощ за заемодателя 2. 1. 1. Обикновено на помощта бенефициерът е заемополучателят. Държавната гаранция позволява на заемополучателя да получи заем при по-добри финансови условия, отколкото тези, които нормално важат на финан- совите пазари. Характерна черта на държавните гаранции е, че заемополучателят може да получи по-ниски лихви и/или да предложи по-малка сигурност. В определени слу- чаи, нито една финансова институция не би се съгласила да даде на заемополучателя заем, при каквито и да е условия, ако не са налице държавни гаранции. Затова държавните гаранции могат да улеснят създаването на нови предприя- тия, както и да дадат на други възможност да съберат пари, за да разгърнат нови дейности или просто да продължат да функционират, или да реструктурирани, създавайки по този начин нарушаване на конкуренцията. Поради това държавните гаранции обик- новено спадат към приложното поле на член 87, параг- раф 1, ако е засегната търговията между държавите-членки и не се плащат пазарни дивиденти. изолирани вместо бъдат 2. 1. 2. Ползата от държавната гаранция се състои в това, че рис- кът, който се покрива от гаранцията, се поема от държа- вата. Поемането на риска от държавата обикновено се възнаграждава с подходяща премия. В случаите, когато държавата се отказва от тази премия, налице е както полза за предприятието, така и източване на държавните ресурси. Затова, дори ако държавата не извършва никога никакви плащания по дадена гаранция, става дума за държавни помощи по член 87, параграф 1. Помощта се отпуска в момента, в който се дава гаранцията, а не в момента, в който се повдигне въпросът за гаранцията или в момента, в който се извършват плащания по силата на тази гаранция. Въпросът за това дали дадена гаранция представлява дър- жавна помощ и ако да, какъв е размерът на тази държавна помощ, трябва да бъде решен в момента на предоставяне на гаранцията. 2. 1. 3. Освен това Комисията счита, че предоставянето на по-изгодни условия за кредит на предприятия, чийто пра- вен статут изключва възможността от несъстоятелност или други процедури при неплатежоспособност, също предста- влява помощ под формата на гаранция, както и предоста- вянето на нарочна гаранция или покритие на загубите на тези предприятия от страна на държавата. Същото се отнася и за придобиването от държавата на холдинг в предприя- тие, ако по този начин се поема неограничена отговорност, вместо обичайната ограничена отговорност (1). 2. 1. 4. Член 87, параграф 1 се отнася до помощите, отпуснати от държава-членка или от държавните ресурси. Именно затова, също както и другите форми на потенциална помощ, гаранциите, предоставяни пряко от държавата, посредством централните, регионални или местни властти, както и гаранциите, предоставяни от предприятия, (1) Виж бележка под линия 3, параграфи 38. 1 и 38. 2. 2. 2. 1. Дори ако в повечето случаи бенефициерът на помощите е заемополучателят, не може да се изключи възможността, при дадени обстоятелства, заемодателят също да получи облаги от помощите. В такъв случай Комисията със сигур- ност ще предприеме разследване по въпроса. 2. 2. 2. По-конкретно, например, ако държавната гаранция е пре- доставена ex post (в последващ порядък) във връзка с пре- доставен заем или друго финансово задължение, което вече е влязло в сила, без при това да се адаптират условията на съответния заем или финансово задължение, или ако даден гарантиран заем се използва за изплащане на друг, или на негарантиран заем, получен от същата кредитна институ- ция, това също би могло да се разглежда като помощ за заемодателя, тъй като по този начин се повишава сигур- ността на заемите. Подобна помощ може действително да е изгодна за заемодателя и да нарушава конкуренцията и, обикновено, попада в приложното поле на член 87, параг- раф 1, ако засяга търговията между държави-членки. 3. РАЗМЕР НА ПОМОЩТА 3. 1. В случай на една индивидуална държавна гаранция, елементът на помощта трябва да бъде оценен в съответ- ствие с характеристиките на гаранцията и на заема (или на друго финансово задължение). По-конкретно, релевантните фактори включват срока и размера на гаранцията и на заема, риска от неизпълнение на задълженията от страна на заемополучателя, цената, платена от заемополучателя за гаранцията, характера на всички дадени уверения, как и кога държавата ще бъде поканена да плати задължението, както и средствата (напр. обявяването в несъстоятелност), които държавата ще използва, за да възстанови паричните средства, дължими от заемополучателя, след като гаран- цията е била потърсена. 3. 2. Равностойността на гаранцията по заема, изчислена в паричен грант за дадена година: — може да се изчисли по същия начин, както и паричната равностойност на един ниско-лихвен заем, при което процентът от субсидията представлява разликата между пазарния курс и курса, получен благодарение на държавната гаранция, след отчисляване на всички вноски, или — може да бъде изчислена като разликата между а) по гарантираната рисковия фактор (вероятността от неизпълнение на задълженията), и б) всяка изплатена вноска, т. е. (гарантираната сума × риска) — вноските, или неизплатена умножена сума, — може да се изчисли с помощта на какъвто и да е обективен, разумен и общоприет метод. По принцип, първият метод трябва да бъде стандартната форма за изчисляване на индивидуалните гаранции; по отношение на гаранционните схеми се прилага вторият метод. 160 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 Рисковият фактор трябва да се основава на предишен опит от неизпълнение на задълженията при заеми, отпуснати при същите условия (сектор, размер на предприятието, общо ниво на икономическа дейност). Годишните еквиваленти на гранта трябва да се намалят до настоящата им стойност, като се използва референтната ставка, а след това да се съберат, за да се получи общият еквивалент на гранта. Когато още при отпускането на заема съществува голяма вероятност заемополучателят да не може да изпълни задъл- женията си, примерно, защото изпитва финансови затруд- нения, стойността на гаранцията може да бъде толкова висока, колкото и сумата, за която се отнася тази гаранция. Ако дадено финансово задължение се покрива изцяло от държавна гаранция, заемодателят има по-малък стимул да оценява правилно, да обезопаси и сведе до минимум риска, свързан с кредитирането и по-конкретно – да оценява пра- вилно кредитоспособността на заемополучателя. В много случаи гарантът не би поел такава оценка на риска, поради липса на средства. Тази липса на заинтересованост рискът от неизплащане на заема да бъде сведен до минимум, би могла да насърчи кредиторите да сключват кредити, свър- зани с по-висок от нормалния търговски риск, което би довело до увеличаването на високорисковите гаранции в държавния портфейл. да Комисията предлага да има праг от най-малко 20 %, който да не се покрива от държавната гаранция и по този начин да служи като подходящо ограничение, което кара заемодателя на кредитоспособността на заемополучателя (1), да осигурява правилно заемите си и да свежда до минимум риска, свързан със сделката (2). Затова Комисията ще гледа критично на всички гаранции, покриващи изцяло (или почти изцяло) финансовите сделки. правилна оценка прави 3. 3. 3. 4. 3. 5. Що се отнася до държавните гаранционни схеми, конкрет- ните характеристики на отделните случаи могат да не бъдат известни по времето, когато се прави оценка на схемата. При тези обстоятелства елементът на помощта трябва да се оценява в съответствие с разпоредбите на схемата, отна- сящи се, между другото, до максималния размер и срока на заемите, до категорията на предприятието и вида на покритите от заемополучателите, до вноските и лихвения процент, полу- чен от тях. сигурността, поискана проекти, до 4. 4. 1. УСЛОВИЯ, ИЗКЛЮЧВАЩИ НАЛИЧИЕТО НА ПОМОЩИ Дадена индивидуална гаранция или гаранционна схема, включваща участието на държавата, ще попадне извън при- ложното поле на член 87, параграф 1, когато няма (1) Само при наличие на презумпцията, че дружеството предлага едно и също ниво на сигурност и на държавата, и на кредитната институция. (2) От отговорите на въпросника за държавните гаранции се вижда, че няколко държави-членки вече прилагат това правило. Процентът варира в много широки граници — от 20 % до 100 %. Въпреки това повечето гаранции покриват пълния размер на съответната финансова операция, като по този начин освобождават кредитиращата институ- ция оценка на кредитоспособността на бенефициера, въпреки че това е в неин инте- рес. да извършва правилна от необходимостта наличие на помощи, облагодетелстващи определени дей- ности или производството на определени стоки. В такива случаи не се налага държавите-членки да изпращат уведомление до Комисията. Дадена гаранция не предста- влява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 и когато мярката не оказва влияние върху търговията между държавите-членки. 4. 2. Комисията счита, че изпълнението на всички посочени по-долу условия гарантира, че дадена индивидуална дър- жавна гаранция не представлява държавна помощ съгласно член 87, параграф 1: а) ако заемополучателят не изпитва финансови затрудне- ния; б) ако заемополучателят би могъл, по принцип, да получи заем при пазарните условия на финансовите пазари, без намесата на държавата; в) ако гаранцията е свързана с конкретна финансова сделка, ако се отнася до фиксирана максимална сума, ако не покрива повече от 80 % от неизплатената част на заем или на друго финансово задължение (с изключение на облигациите и другите подобни инструменти) и ако не е неограничена; г) ако пазарната цена за гаранцията е платена (което, между другото, отразява размера и срока на гаранцията, сигурността, предоставяна от заемополучателя, финан- совото състояние на заемополучателя, сектора на дейност и перспективите, степените на неизпълнение и другите икономически условия). 4. 3. Комисията счита, че изпълнението на всички посочени по-долу условия гарантира, че държавната гаранционна схема не представлява държавна помощ съгласно член 87, параграф 1: а) ако схемата не позволява да се предоставят гаранции на заемополучатели, които изпитват финансови затрудне- ния; б) ако заемополучателите биха могли, по принцип, да получат заем при пазарните условия на финансовите пазари, без намесата на държавата; в) ако гаранциите са свързани с конкретна финансова сделка, ако се отнасят до фиксирана максимална сума, ако не покриват повече от 80 % от неизплатената част на друго финансово задължение (с изключение на облигациите и другите подобни инструменти) и ако не са неограничени; заем или на г) ако условията на схемата се основават на една реална оценка на риска, така че вноските, изплащани от в предприятията-бенефициенти, самофинансираща се схема; я превръщат да 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 161 д) ако схемата предвижда условията за предоставяне на бъдещите гаранции, и преразглеждането на цялостното финансиране на схемата, най-малко веднъж годишно; е) ако вноските покриват както обикновените рискове, свързани с предоставянето на гаранции, така и адми- нистративните разходи по схемата, включително една нормална възвращаемост на капитала в случаите, когато държавата предоставя първоначалния капитал за стартиране на схемата. Неспазването на някое от условията, посочени в точки 4. 2 и т. 4. 3, не означава, че гаранцията или гаранционната схема се счита автоматично за държавна помощ. Ако съществуват каквито и да е съмнения за това, дали запланувана гаранция или схема представлява държавна помощ, то следва да се изпрати уведомление. да новосъздадени, При някои обстоятелства държавните гаранции могат да се използват, за да позволят на дадени предприятия и по-конкретно на малките и средни предприятия да полу- чат заеми, каквито не могат да получат на пазара. Пред- приятията могат бързо бъдат разширяващи се или малки, поради което да не са в състоя- ние да дадат необходимата сигурност за обезпечаване на заем или за получаване на гаранция. Те могат също така да спадат към категорията на предприятията с висок риск (от които се очаква да станат доходоносни в дългосрочна перспектива и (или които имат изключително висока степен на неизпълнение на задълженията). Такъв може да бъде случаят, например, с проекти, отнасящи се до нови, новаторски продукти и процеси. Комисията счита, че подобни обстоятелства не биха, по принцип, извели дър- жавните гаранции извън приложното поле на член 87, параграф 1. Следователно, Комисията трябва да бъде уведомявана за държавните гаранции, предоставени при подобни обстоятелства, достатъчно своевременно и по същия начин, по който се процедира при предоставянето на държавни гаранции при други обстоятелства. СЪВМЕСТИМОСТ С ОБЩИЯ ПАЗАР НА ДЪРЖАВ- НИТЕ ПОМОЩИ, ОТПУСНАТИ ПОД ФОРМАТА НА ГАРАНЦИИ Държавните гаранции, попадащи в приложното поле на член 87, параграф 1 трябва да бъдат разгледани от Коми- сията, с цел да се определи дали те са съвместими или не с Общия пазар. Преди да бъде направена оценката за съвмес- тимост, трябва да се определи кой е бенефициерът на помощта. Както се пояснява в точка 2, той може да бъде както заемополучателят или заемодателят, така и двамата. Комисията, в рамки и насоки, отнасящи се до хоризонтал- ната, регионална и секторна помощ (1). По-конкретно, прегледът ще вземе под внимание интензивността на помощта, характеристиките на бенефициерите и поставе- ните цели. Комисията ще приема гаранции, само ако тяхното мобилизиране е договорно свързано със специфични усло- вия, които могат да стигнат дори до задължителното обя- вяване в несъстоятелност на предприятието-бенефициент или друга подобна процедура. Тези условия трябва да бъдат договорени при първоначалния преглед на предло- жената гаранция от Комисията, в рамките на стандартната процедура по член 88, параграф 3, на етапа на предлага- нето на гаранцията. В случай, че дадена държава-членка иска да мобилизира гаранцията при условия, различни от тези, договорени на първоначалния етап на предоставянето ѝ(cid:65) , Комисията ще разглежда мобилизирането на гаранцията за създаване на нова помощ, за която трябва да бъде изпра- тено уведомление съгласно член 88, параграф 3. Когато гаранцията съдържа помощ за заемодателя (точка 2. 2), трябва да се обърне внимание на факта, че подобна помощ би могла, представлява по експлоатационна помощ. принцип, да 5. 3. 5. 4. 6. ПОСЛЕДИЦИ ОТ НАРУШАВАНЕТО НА ЧЛЕН 88, ПАРАГРАФ 3 6. 1. 6. 2. Ако държавите-членки не спазват задълженията си за пред- варително уведомление и отсрочване, предвидени в член 88, параграф 3, елементът на помощта за гаранцията трябва да се квалифицира като незаконен съгласно член 1, буква е) от Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. , съдържащ подробни правила относно прилагането на член 93 от Договора за ЕО (2). Що се отнася до последствията от нарушаването на третото изречение от член 88, параграф 3, следва да се направят различни разграничения. В изложения по-долу текст ще бъдат раз- гледани последователно позицията на бенефициера на помощта и позицията на заемодателите, които не са бенефициери. Първо, в случаите, когато помощта е отпусната неправо- мерно, бенефициерите на помощта, съдържаща се в гаран- цията, се намират в рискова ситуация. Комисията може да предприеме временни мерки, в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 659/1999, до приключване на изслед- ването относно съвместимостта на тази помощ. Ако след приключване на изследването Комисията се увери, че дър- жавните помощи са несъвместими с общия пазар, тя ще поиска от бенефициера да ги възстанови в съответствие с член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999, дори ако това води до обявяването на предприятието в несъстоятелност. В повечето случаи гаранцията съдържа помощ за заемополучателя (точка 2. 1). Комисията ще определи дали тази помощ е съвместима или не с Общия пазар, като използва същите правила, прилагани по отношение на дру- гите форми на помощи. Конкретните критерии за оценка са разяснени и разработени от на съвместимостта (1) Виж Закона за конкуренцията на Европейските общности, том IIА: Правила, прилагани по отношение на държавните помощи, публику- вани от Службата за официални публикации на Европейските общ- ности. Някои от текстовете са публикувани и в Официален вестник на Европейските общности и в Интернет. (2) ОВ L 83, 27. 3. 1999 г. , стр. 1. 4. 4. 4. 5. 5. 5. 1. 5. 2. 162 6. 3. 6. 4. 6. 5. BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 Освен това бенефициерите на помощта се намират в рискова ситуация и на национално ниво дотолкова, докол- кото третото изречение на член 88, параграф 3 има пряко влияние. Съдът на Европейските общности нееднократно е постановявал, че националните съдилища имат задълже- нието да защитават правата на засегнатите лица, каквито са конкурентите на фирмите, получаващи неправомерна помощ в нарушение на третото изречение на член 88, параграф 3. Националните съдилища трябва да направят с всички неправомерния характер на държавните помощи, отпус- кани в нарушение на процедурните правила на Договора. Ако от даден национален съд се поиска да постанови въз- становяването на неправомерно отпусната помощ, той трябва, по принцип, да удовлетвори това искане (1). необходими заключения връзка във Второ, гаранциите са различни от другите държавни помощи, каквито са безвъзмездните помощи и освобожда- ването от данъци дотолкова, доколкото при гаранциите държавата също влиза в правоотношения със заемодателя. Затова трябва да се обърне внимание и на това, дали фактът, че държавната помощ е предоставена неправо- мерно, е оказал влияние върху трети страни. Когато дър- жавните гаранции са предоставени за заеми, това засяга предимно финансовите кредитни институции. Когато дър- жавните гаранции са предоставени за облигации, издадени за финансирането на предприятията, това засяга финансо- вите институции, свързани с издаването на облигациите. съдилища Въпросът за това дали неправомерният характер на помо- щите влияе върху правоотношенията между държавата и трети страни, трябва да бъде разгледан от националното трябва да законодателство. Националните проучат дали националното законодателство не зачита договорите за гаранция и, според Комисията, при тази оценка те трябва да вземат под внимание и нарушаването на правото на Общността. От друга страна, заемодателите вероятно са заинтересовани от това да бъде удостоверено чрез стандартни предпазни мерки, че нормите на Общ- ността за държавните помощи се спазват, независимо от това дали са предоставени гаранции. Държавите-членки трябва да бъдат в състояние да предоставят номера на делото, даден от Комисията на всеки отделен случай или схема, както и евентуално разсекретено копие от реше- нието на Комисията, със съответната публикация на реше- нието в Официален вестник на Европейските общности. От своя страна Комисията ще направи всичко, което е по силите ѝ(cid:65) , за да предостави, по колкото се може по-прозрачен начин, информация за отделните случаи и схемите, одобрени от нея. 7. ДОКЛАДИ, КОИТО ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ ТРЯБВА ДА ПРЕДСТАВЯТ НА КОМИСИЯТА 7. 1. 7. 2. С оглед развитието на финансовите пазари, както и поради факта, че е трудно да се направи оценка на държавните гаранции, изключително голямо е значението на редовния преглед, съгласно член 88, параграф 1, на схемите за дър- жавни гаранции, одобрени от Комисията. Освен обичай- ните данни относно разходите, докладите, които трябва да се представят на Комисията ежегодно, трябва да съдържат (както за схемите, така и за индивидуалните гаранции) данни за общия размер на неизплатените държавни гаранции, общия размер на сумите, платени през предход- ната година от държавата на неизправните длъжници (нет- ната сума на възстановените суми), както и вноските, пла- тени за държавни гаранции през същата година. Тази информация помага да се изчисли процентът на неизпъл- нение и се използва за преоценка на стойността на бъде- щите гаранции и, ако това се налага, на вноските, които ще се плащат в бъдеще. Комисията не възнамерява да използва информацията, пре- доставена ѝ(cid:65) чрез гореспоменатите доклади, която не ѝ(cid:65) е била известна, нито е била предвидима по времето, когато е взела предишното си решение, за да преразгледа първо- началните си заключения относно съществуването или мащабите на помощите, съдържащи се в схемите за дър- жавни гаранции. От друга страна, Комисията може да използва тази информация, за да предлага, в приложение на член 88, параграф 1, подходящи мерки на дадена държава-членка, които имат за цел да изменят съществува- щата схема за държавни гаранции. (1) Виж Дело C-39/94 Syndicat Français de l’Express International (SFEI) et autres срещу La Poste et autres [1996] ECR I-3547