title: 2002/244/EY: Komission päätös, tehty 14 päivänä maaliskuuta 2000, yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (Asia COMP/M.1663 – Alcan/Alusuisse) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.)(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 694)

eurovoc_concepts:
Canada
European Commission
Switzerland
aluminium
application of EU law
economic concentration
merger control
metallurgical industry

formats: html pdf print

text: 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/1 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION PA¨ A¨ TO¨ S, tehty 14 päivänä maaliskuuta 2000, yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi Asia COMP/M. 1663 – Alcan/Alusuisse (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 694) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2002/244/EY) EUROOPAN YHTEISO¨ JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan, ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97 (2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon 10 päivänä marraskuuta 1999 tehdyn komis- sion päätöksen menettelyn aloittamisesta asiassa, on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä, ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon (3), SEKA¨ KATSOO SEURAAVAA: (1) Komissio vastaanotti 20 päivänä syyskuuta 1999 ilmoi- tuksen ehdotetusta keskittymästä, jolla Alcan Alumi- nium Limited (jäljempänä ’Alcan’) hankkii yksinomaisen määräysvallan Alusuisse Lonza Group AG:ssä (jäljempä- nä ’Alusuisse’). (1) EYVL L 395, 30. 12. 1989, s. 1; oikaisu EYVL L 257, 21. 9. 1990, s. 13. (2) EYVL L 180, 9. 7. 1997, s. 1, oikaisu EYVL L 40, 13. 2. 1998, s. 17. (3) EYVL C 82, 5. 4. 2000. (2) (3) (4) (5) Ilmoitus todettiin puutteelliseksi 24 päivänä syyskuuta 1999. Osapuolet toimittivat puuttuvat tiedot 6 päivänä lokakuuta 1999. Ilmoitus todettiin täydelliseksi 7 päi- vänä lokakuuta 1999. Komissio totesi 10 päivänä marraskuuta 1999 päivätyssä päätöksessään, että ilmoitettu toimenpide aiheuttaa va- kavia epäilyjä sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan. Näin ollen komissio aloitti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (jäljempänä ’sulautuma-asetus’) 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen menettelyn. 1 OSAPUOLET JA TOIMENPIDE Alcan on kanadalainen yritys, joka toimii kaikilla alumii- niteollisuuden aloilla. Sen toimintaan kuuluvat bauksiitin louhinta, alumiinioksidin jalostus, energiantuotanto, alu- miinin sulatus, valmistus ja kierrätys sekä tutkimus ja kehitys. Alusuisse on sveitsiläinen yritys, joka toimii kaikilla alumiiniteollisuuden aloilla. Sen toimintaan kuuluvat bauksiitin louhinta, alumiinioksidin jalostus, alumiinin sulatus, valmistus ja kierrätys sekä tutkimus ja kehitys. L 90/2 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 Alcan, Alusuisse ja ranskalainen integroitunut alumiinin- valmistaja Pechiney tekivät 11 päivänä elokuuta 1999 aiesopimuksen, joka koskee niiden alumiini- ja pakkaus- liiketoimintojen yhdistämistä. Aiesopimuksen ja näiden kolmen yrityksen allekirjoittamien yhdistämissopimus- ten mukaan Alcan tekee kaksi erillistä ja toisistaan riippumatonta osakkeidenvaihtotarjousta, joista toinen koskee Alusuissen osakkeita ja toinen Pechineyn osak- keita. Kukin tarjous on itsenäinen toimenpide, sillä ne eivät liity toisiinsa ja kukin toimenpide voidaan toteuttaa ilman toista. Osapuolten antamien tietojen perusteella Alcanin tarjous Alusuissesta tehdään ennen Pechineytä koskevaa tarjousta. Kumpaakin tarjousta voidaan siten pitää erillisenä keskittymänä. Tämä päätös koskee Alca- nin tarjousta yksinomaisen määräysvallan hankkimisesta Alusuissessa. 2 YHTEISO¨ NLAAJUINEN ULOTTUVUUS Yritysten yhteenlaskettu maailmanlaajuinen kokonaislii- kevaihto on yli 5 miljardia euroa (4). Sekä Alcanin että Alusuissen yhteisön alueelta kertynyt liikevaihto on yli 250 miljoonaa euroa, mutta kumpikaan yritys ei saa yli kahta kolmasosaa yhteisön alueelta kertyneestä koko- naisliikevaihdostaan yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta. Ilmoitetulla toimenpiteellä on näin ollen yhteisönlaajui- nen ulottuvuus. 3 KILPAILUVAIKUTUSTEN ARVIOINTI Sulautuvat yritykset ovat vertikaalisesti integroituneita yrityksiä, jotka toimivat kaikilla alumiinin jakeluketjun tasoilla. Ne louhivat bauksiittia, jalostavat sitä alumii- nioksidiksi ja sulattavat alumiinioksidia primaarialumii- niksi. Primaarialumiini (5) muunnetaan puolivalmisteiksi (valssatut tai puristetut tuotteet). Puolivalmisteet voidaan jatkojalostaa lopputuotteiksi. Puolivalmisteita ja loppu- tuotteita käytetään monenlaisiin sovelluksiin esimerkiksi rakennusalalla, pakkausteollisuudessa ja liikenteessä, sähköteollisuudessa. määrä alumiinin jalostajia/valmistajia, jotka ovat inte- groitumattomia alumiiniyhtiöitä. Nämä käyttävät pri- maarialumiinia tai valssattua alumiinia raaka-aineenaan lopputuotteiden valmistuksessa. Sulautuvat osapuolet saattavat sekä toimittaa tuotteita tuotantoketjun loppu- päässä eri sovellusmarkkinoilla toimiville pienille integ- roitumattomille jalostajille tai valmistajille tai kilpailla näiden kanssa. (10) Komissio päätteli, että ehdotettu keskittymä johtaa mää- räävän aseman syntymiseen seuraavilla markkinoilla: alumiinitrihydraatti, litografiset levyt ja puolijäykät pak- kaukset. 3. 1. 1 ALUMIINITRIHYDRAATTI Tuotemarkkinoiden määritelmä (11) Alumiinioksidia tuotetaan jalostamalla bauksiittia. Suu- rin osa alumiinioksidista käytetään primaarialumiinin sulatuksessa (sulattoalumina, smelter-grade alumina eli SGA). Alumiinitrihydraatti on sulattoaluminan valmis- tusprosessin välituote. Sitä käytetään erityisesti palones- toaineena. Tähän tarkoitukseen käytetään hienojakoista, saostettua ja tiheytettyä alumiinitrihydraattia, koska se sisältää paljon kosteutta (yleensä noin 35 prosenttia). Sen palonesto-ominaisuudet perustuvat juuri vesipitoi- suuteen. Toisenlaista erikoiskuivattua alumiinitrihyd- raattia käytetään paperipigmenttinä tai pesuaineiden valmistuksessa. Näissä sovelluksissa alumiinitrihydraatin hiukkaskoko on suurempi ja sitä käytetään valkaisuomi- naisuuksiensa vuoksi tai parantamaan korkealaatuisten papereiden kiiltoa ja tasaisuutta. Aktivoitua alumiinitri- hydraattia käytetään puolestaan keramiikassa, tulenkes- tävien aineiden valmistuksessa ja pintakäsittelyssä. (12) Tutkimuksensa perusteella komissio päätteli, että palon- estoaineena käytettävän alumiinitrihydraatin tuotemark- kinat muodostavat muiden alumiinioksidilaatujen ja -lajien markkinoista erilliset markkinat. (6) (7) (8) (9) Alumiinimarkkinoilla on useanlaisia eri tasoilla toimivia tuottajia. Sulautuvat osapuolet ovat molemmat vertikaa- lisesti integroituneita tuottajia. Muita ETA-markkinoilla toimivia integroituneita tuottajia ovat Pechiney, VAW, Alcoa, Norsk Hydro ja Hoogovens. Lisäksi on suuri (13) (4) Liikevaihto laskettu sulautuma-asetuksen 5 artiklan 1 kohdan ja liikevaihdon laskemisesta annetun komission tiedonannon mukaisesti (EYVL C 66, 2. 3. 1998, s. 25). Sikäli kuin lukuihin sisältyy liikevaihto ennen 1. 1. 1999, ne on laskettu ecun keskivaih- tokurssin mukaan ja muunnettu euroiksi yhden suhteessa yhteen. jolla käydään kauppaa Lontoon metallipörssissä (London Metal Exchange, LME). Päivittäisnotee- raus, LME-hinta, muovautuu primaarialumiinin kysynnän ja tar- jonnan mukaan. (5) Primaarialumiini on hyödyke, Tarjonta Palonestoaineena käytettävä alumiinitrihydraatti ei ole tarjontapuolella juurikaan korvattavissa muilla tuotteilla. Vain muutamat alumiinioksidin jalostajat toimittavat sitä ETA:ssa. Koska useimpien jalostuslaitosten painopis- te on metallurgisen alumiinitrihydraatin tuotannossa, niillä ei ole tarvittavia mekaanisia laitteita alumiinioksi- din poistamiseksi tuotantoprosessista suodattimen ja kalsinointiuunin välisessä vaiheessa tai ne pystyvät tuot- tamaan alumiinitrihydraattia, joka sisältää paljon jäämiä bauksiitin orgaanisista ainesosista, minkä vuoksi se ei sovellu käytettäväksi palonestoaineena. Palonestoainee- na käytettävän alumiinitrihydraatin tärkeimmät toimit- tajat ETA:ssa ovat Alcan, Alusuisse, Nabaltec ja Alcoa. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/3 (14) Markkinatutkimuksen mukaan 5–10 prosentin korotus palonestoaineena käytettävän alumiinitrihydraatin hin- nassa ei heti toisi markkinoille uusia yrittäjiä, koska korotus ei riitä vaihtoehtoiskustannusten ja tarvittavien pääomasijoitusten perusteeksi. Nykyiset toimittajat eivät myöskään lisäisi kapasiteettiaan vain pienen, vaikkakin pysyvän suhteellisten hintojen muutoksen vuoksi, sillä alumiinioksidin tuotantokapasiteetin lisääminen on ras- kas ja kallis prosessi. Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä palonestoaineena käytettävän alumiinitrihydraatin hin- nankorotus olisi kannattava. Kysyntä (15) Palonestoaineena käytettävän alumiinitrihydraatin tuote- markkinat muodostavat muiden alumiinitrihydraattila- jien ja muiden palonestoaineiden markkinoista erilliset markkinat. Palonestoaineet ovat lisäaineita, joita voidaan sekoittaa tai niitä voidaan käyttää orgaanisten materiaa- lien kuten muovin, tekstiilien tai puun käsittelyyn. Ne vähentävät palon syttymisen tilastollista todennäköisyyt- tä heikentämällä erilaisista palonsyttymislähteistä al- kunsa saavan palon syttymismahdollisuuksia. Lainsää- däntö ja kuluttajien tietoisuus paloturvallisuudesta edis- tävät palonestoaineiden lisääntyvää käyttöä helposti syt- tyvissä materiaaleissa, ensi sijassa kaapeleiden ja johtojen kaltaisissa muoviyhdisteissä. (16) Kuten 11 kappaleessa mainittiin, muita alumiinitrihyd- raatin erikoislajeja käytetään täyteaineena paperiteolli- suudessa ja oksideina pesuaineiden, keramiikan ja tulen- kestävien aineiden valmistuksessa. Alumiinitrihydraatin eri lajit eroavat toisistaan hiukkaskoon, morfologian, Æ-alumiinioksidipitoisuuden (6) ja epäpuhtauksien suh- teen. Loppukäyttöä koskevista vaatimuksista riippuen ainoastaan yhtä alumiinioksidilajia voidaan käyttää tiet- tyyn tarkoitukseen. Sen vuoksi palonestoaineena käytet- tävää hienojakoista, saostettua ja tiheytettyä alumiini- trihydraattia ei voi korvata edellä mainituissa sovelluk- sissa käytettävällä alumiinitrihydraatilla tai päinvastoin. (17) Palonestoaineen tehokkuus määritellään kunkin helposti syttyvän tuotteen kohdalla erikseen. Rakennuksia ja muita julkisia sisätiloja koskevien paloturvallisuusvaati- musten vuoksi näissä tiloissa käytettävien muoviyhdistei- den on vastattava tiettyjä palonesto-ominaisuuksia. (18) Alumiinitrihydraatti ei ole kovin myrkyllistä ja se estää savun muodostumista. Sitä käytetään eniten polyetee- nissä ja sen kopolymeereissä, sekä tyydyttymättömissä polyestereissä, kumissa ja epokseissa. Loppukäyttökoh- teita ovat mattojen taustavahvikkeet, sähkösovellukset, samoin kuin kaapelit ja johdot, kuljetushihnat ja puriste- käytetään tut muovituotteet. Alumiinitrihydraattia (6) Viittaa termodynaamiseen vakauteen. (19) (20) ETA:ssa yhä enemmän erilaisten paloa estävien polyole- fiinien, ennen kaikkea polyeteenin, käytön lisääntymisen myötä. Eräitä kopolymeerejä, kuten eteeni- ja vinyyliase- taattikopolymeerejä, käytetään entistä enemmän kaape- leiden ja johtojen vaipoissa ja päällyksissä sekä maan alle asennettavissa tietoliikennekaapeleissa. Alumiinitri- hydraatin käyttöä lisää myös julkisissa rakennuksissa olevien PVC-lattioiden korvaaminen synteettisellä ku- milla. Edellä mainittuihin sovelluksiin voidaan käyttää myös toisenlaisia palonestoaineita, jotka ovat halogenoituja. Halogenoidut aineet saattavat olla tehokkaita palonesto- aineita, mutta ne ovat myrkyllisiä ja tuottavat enemmän savua kuin epäorgaaniset palonestoaineet. Ympäristösyi- den vuoksi halogenoiduista aineista luovuttaneen ja halogenoidut fosforipitoiset aineet korvataan epäorgaa- nisilla palonestoaineilla, erityisesti alumiinitrihydraatilla. Koska muoviyhdisteitä valmistetaan LSOH-leimalla (low smoke, zero halogen), alumiinitrihydraattia ei voi korva- ta halogenoiduilla palonestoaineilla. LSOH-yhdisteitä ky- syvät myös tuottajat, jotka ovat erikoistuneet rakennus- teollisuudessa käytettävien kaapeleiden ja muiden muo- vituotteiden valmistamiseen. Tavarantoimittajat voivat määritellä, keitä kyseiset tuottajat ovat, ja asettaa hinnat siten, että ne joko suosivat tai syrjivät niitä. Näin ollen LSOH-muoviyhdisteiden valmistajilta veloitettu hinnan- korotus hyödyttäisi sulautuman tuloksena syntyvää yri- tystä. tekniset LSOH-palonestoaineiden kysynnän osalta ilmoituksen tehneet osapuolet ovat maininneet magnesiumdihydrok- sidin vaihtoehtoisena palonestoaineena, jonka ominai- suudet ovat alumiinitrihydraatin kaltaiset. Komissio kat- soo, ettei magnesiumdihydroksidi kuulu samoille mark- kinoille kuin alumiinitrihydraatti. Monet ja taloudelliset erot rajoittavat huomattavasti alumiinitri- hydraatin ja magnesiumdihydroksidin kysyntäpuolen korvattavuutta. Magnesiumdihydroksidin käyttökustan- nukset voivat olla kaksinkertaiset alumiinitrihydraattiin verrattuna (tai kolmin- tai nelinkertaiset eräiden käyttä- jien mukaan). Tämä johtuu osaksi sen suhteellisesta hinnasta ja myös siitä, että magnesiumdihydroksidia tarvitaan enemmän korkealaatuisen paloneston saavut- tamiseksi. Suuri magnesiumdihydroksidin määrä voi puolestaan vaikuttaa kielteisesti eräisiin yhdisteen tärkei- siin mekaanisiin ominaisuuksiin kuten taottavuuteen ja iskunkestävyyteen. Lisäksi väitetään, että muoveissa on vaikeaa saavuttaa yhtenäistä magnesiumdihydroksidi- hiukkasten jakaumaa. Magnesiumdihydroksidi on myös kalliimpaa, koska sitä voidaan käyttää korkeammissa prosessilämpötiloissa kuin alumiinitrihydraattia. Alumii- nitrihydraatti alkaa hajota 230 °C:ssa, jolloin yksi kol- masosa sen alkuperäisestä massasta vapautuu vesihöyry- nä, mutta magnesiumdihydroksidi hajoaa 340 °C:ssa. Sen lämpöhajoamisen lämpötilaeron johdosta se saattaa soveltua paremmin käytettäväksi tietyissä polymeerima- teriaaleissa kuten kestomuoveissa (esimerkiksi polypro- peeni), joiden valmistuslämpötila on yli 200 °C. Tätä alhaisemmissa lämpötiloissa alumiinitrihydraatti on so- pivin täyteaine kustannustensa ja teknisten ominaisuuk- siensa perusteella. L 90/4 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 (21) Alumiinitrihydraatti on edellä mainituista syistä LSOH- kopolymeeriyhdisteiden suosituin täyteaine muihin pa- loestoaineisiin verrattuna useissa sovelluksissa (kaapelit, johdot ja lattiat). Komission markkinatutkimukseen an- tamissaan vastauksissa näiden tuotteiden valmistajat totesivat, että jos alumiinitrihydraatin hinta nousee 5–10 prosenttia, ne eivät vaihda toiseen palonestoainee- seen. Eräät valmistajat totesivat, että aineen vaihtaminen toiseen aiheuttaisi korkeita kustannuksia, sillä alumiini- trihydraatti pitäisi korvata muiden palonestoaineiden yhdistelmillä, jotka edellyttäisivät uusien valmisteiden kehittämistä. Lisäksi lopputuotteille olisi saatava asiak- kaiden hyväksyntä. Päätelmä tuotemarkkinoiden määritelmästä (22) Edellä olevien seikkojen perusteella komissio päättelee, että LSOH-kopolymeeriyhdisteiden valmistuksessa pa- lonestoaineena käytettävä hienojakoinen, saostettu ja tiheytetty alumiinitrihydraatti muodostaa erilliset tuote- markkinat. Maantieteellisten markkinoiden määritelmä logistiikka- (23) Alumiinitrihydraatin maantieteelliset markkinat eivät ole ETA:a suuremmat. Sen käsittely-, ja kuljetuskustannukset näyttävät olevan suurimmat syyt tähän määrittelyyn. Kemian- ja muoviteollisuudessa toi- mivat alumiinitrihydraatin asiakkaat edellyttävät oikeaan joita ei voi kuljettaa aikaan toimitettavia pieniä eriä, kannattavasti pitkiä matkoja. Palonestoaineena käytettä- vän alumiinitrihydraatin korkea vesipitoisuus nostaa pitkien matkojen kuljetuskustannuksia entisestään. Li- irtotavaran kuljettamiseen pitkiä matkoja liittyy säksi vaara, että tuotteiden laatu heikkenee ja tuotteet muuttu- vat käyttökelvottomiksi. ETA:an on nykyisin tuotu ai- noastaan vähäisiä määriä, jotka vastaavat neljää prosent- tia ETA:n kulutuksesta. (24) Osapuolet väittivät, että alumiinitrihydraatin markkinat ovat maailmanlaajuiset ja että sen ostajat löytäisivät vaihtoehtoisia toimittajia Euroopan ulkopuolelta. Nämä olisivat Alcoa, joka voisi toimittaa lisää alumiinitrihyd- raattia Australiasta ja jauhaa sen tehtaallaan Moerdijkissa Rotterdamissa; Reynolds, joka voisi laivata kosteaa alu- miinitrihydraattia Yhdysvalloista; Alunorte, joka voisi laivata korkealaatuista kosteaa alumiinitrihydraattia Bra- siliasta; Huber (Solem), joka jo nyt laivaa korkealaatuista jauhettua alumiinitrihydraattia Yhdysvalloista; Sumito- mo ja Showa Denko, jotka voivat myydä paloaestävää alumiinitrihydraattia Japanista Eurooppaan, sekä Hunga- lu, joka markkinoi itseään aktiivisesti EU:n alueella ja on vastikään lisännyt saostetun alumiinitrihydraatin valmis- tuskapasiteettia 10 000 tonnilla. (25) Komissio tutki edellä mainittuja vaihtoehtoja ja päätteli, että ostajat eivät katso niiden korvaavan paikallisia tavarantoimittajia. Eräät suurimmista asiakkaista sanoi- vat, että yhdysvaltalaiset ja brasilialaiset kostean alumii- nitrihydraatin toimittajat eivät ole mahdollisia vaihtoeh- toja, koska ne myyvät vain kosteaa alumiinitrihydraattia, jota ei voi käyttää palonestoaineena. Unkarissa ja Kauko- idässä sijaitsevista tavarantoimittajista ne sanoivat, että alumiinitrihydraatin hankkiminen näistä maista lisäisi niiden toiminta- ja loppukustannuksia ja että sellaise- naan nämä toimittajat eivät korvaa ETA-maissa toimivia. Muut asiakkaat toistivat jo markkinatutkimuksen aikana esittämänsä näkemyksen, jonka mukaan alumiinitrihyd- raatin tuontiin liittyvät lisäkustannukset nostaisivat tuot- teiden loppuhintaa, mikä puolestaan vähentäisi näiden tuotteiden (kaapeleiden) kilpailukykyä ETA:n ulkopuoli- silla markkinoilla. Niiden mielestä alumiinitrihydraatin maahantuonti ei ole kannattavaa, vaikka hinta nousisi 5–10 prosenttia. (26) Näiden syiden perusteella komissio katsoo, että paloaes- tävän alumiinitrihydraatin markkinat eivät ole ETA:a laajemmat. Kilpailuvaikutusten arviointi (27) Euroopan markkinoilla toimii muutama suuri alumiini- trihydraatin toimittaja: Alcan, Martinswerk-Alusuisse, Nabaltec ja Alcoa. Niiden osuus ETA:n tuotannosta on yli 95 prosenttia ja muutamat välittäjät (Eurallumina SpA, Giulini Chemie GmbH, Incemin AG, Superfos Biosector a/s) toimittavat loput. (28) Seuraavasta taulukosta ilmenee ETA:ssa toimivien pa- loaestävän alumiinitrihydraatin toimittajien tuotantoka- pasiteetti: Tuottaja Kapasiteetti (tonnia) Osuus kapasiteetista Alusuisse Martinswerk Alcan Burntisland Alcan/Alusuisse Nabaltec Alcoa Muut Lähde: komission selvitys. [kt]* (*) [kt]* [kt]* 30 000 5 000 5 000 [%]* [%]* [65 %–75 %]* [%]* [%]* [%]* (29) Sulautuvien osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on [65–75 prosenttia]*. Toinen tärkeä kilpailija on Nabaltec. Alcan ja Alusuisse ovat maailman suurimmat hienojakoisen, saostetun ja tiheytetyn alumiinitrihydraa- tin valmistajat. Alusuisse on Euroopan suurin toimittaja. Sen markkina-asema on vahvin Saksassa, joka on Euroo- pan suurin halogenoimattomien palonestoaineiden käyt- täjä. Alusuisse on myös suuri magnesiumdihydroksidin tuottaja ja sillä on 50 prosentin osuus itävaltalaisessa tytäryhtiössä Magnifin Magnesiaproduktessa. Alcan on Euroopan toiseksi suurin valmistaja ja se toimittaa alumiinitrihydraattia Burntislandin alumiinioksidijalos- tamosta, joka sijaitsee Skotlannin rannikolla. Nabaltec on erikoisalumiinioksidien riippumaton tuottaja. Suljet- tuaan Bayerin prosessilaitoksen vuonna 1994 Nabaltec on ostanut kemiallisen aluminan kolmansilta jalostaak- seen sen alumiinitrihydraatiksi. (*) Tekstiä on osittain muokattu tietojen luottamuksellisuuden vuok- si. Nämä osat ovat hakasulkeissa ja merkitty tähdellä. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/5 (30) (31) Sulautuvien osapuolten korkea markkinaosuus on jo osoitus markkinavoimasta palonestoaineiden markki- noilla. Korkean yhdistetyn markkinaosuuden lisäksi on muita tekijöitä, jotka vahvistavat, että ehdotettu toimen- pide johtaa sulautuvien osapuolten määräävän aseman syntymiseen palonestoaineena käytetyn hienojakoisen, saostetun ja tiheytetyn alumiinitrihydraatin markki- noilla. Edellä mainitussa tuotemarkkinoiden analyysissä tarkas- teltiin, kumoutuisiko alumiinitrihydraatin hinnankoro- tuksen vaikutus joko siksi, että muiden alumiinioksidi- laatujen toimittajat ryhtyvät vastatoimiin tai siksi, että alumiinitrihydraatti korvataan muilla palonestoaineilla. Analyysissä pääteltiin, että tarjonta- tai kysyntäpuolen korvattavuutta ei ole keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä. (32) Perusteellisessa markkinatutkimuksessa tarkasteltiin, ryhtyisivätkö asiakkaat alumiinitrihydraatin hinnanko- rotuksen vuoksi joiden ansiosta ne voisivat pitkällä aikavälillä korvata alumiinitrihydraatin muilla, vastikään markkinoille tulleilla palonestoaineilla. toimenpiteisiin, (33) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon osapuolet totesivat muiden palonestoaineiden rajoittavan alumiinitrihydraa- tin hintaa. Näitä voivat olla: fosforipitoiset aineet; magne- siumdihydroksidi; luonnossa esiintyvä magnesiumdi- hydroksidi (brusiitti) tai merivedestä saatu magnesiumdi- hydroksidi; MagShieldin tai Ultracarbin tapaiset uudet materiaalit; muut epäorgaaniset aineet, kuten sinkkibo- raatti, sinkkistannaatti, sinkkihydroksistannaatti, tinaok- sidi, molybdeenitrioksidi ja melamiini. (34) Komissio tutki näiden vaihtoehtoisten aineiden markki- noita sellaisten valmistajien osalta, jotka käyttävät hieno- jakoista, saostettua ja tiheytettyä alumiinitrihydraattia LSOH-muoviyhdisteissä palonestoaineena. Vastausten mukaan valmistajat eivät siirtyisi toiseen materiaaliin pitkällä aikavälillä edes silloin kun hintoja korotetaan pitkäksi aikaa. (35) Eräs suurista alumiinitrihydraatin ostajista totesi, että kaikki 33 kappaleessa mainitut materiaalit ovat tunnettu- ja ja että useita käytetään pienehköinä määrinä, kun halutaan hyödyntää niiden synergiaominaisuuksia. Mi- kään niistä ei kuitenkaan voi täysin korvata alumiinitri- hydraattia varsinkaan kustannusten perusteella. Eräät fosforipohjaiset yhdisteet ovat tehokkaita palonestoai- neita, mutta niiden hinta on yli viisinkertainen saostet- tuun alumiinitrihydraattiin verrattuna. Lisäksi tulipalossa fosforista muodostuu happamia kaasuja, mitä ei voida sallia ja mitä ei tapahdu alumiinitrihydraattia käytet- täessä. Lisäksi asiakkaiden tuotevaatimukset kieltävät usein fosforia sisältävät materiaalit. Kaikki saostettu magnesiumdihydroksidi on kolme-neljä kertaa kalliim- paa kuin alumiinitrihydraatti. Eräs asiakas käyttää vähäi- siä määriä tätä ainetta korkean lämpötilan vaativiin erikoisyhdisteisiin, mutta hinta estää sen käytön useim- missa muissa sovelluksissa. Magshieldin ja Ultracarbin käyttäjät sanoivat, että molemmilla materiaaleilla on merkittäviä teknisiä haittapuolia ja että niitä voidaan käyttää tyydyttävästi pieninä määrinä vain täydentämään alumiinitrihydraattipohjaisia valmisteita. Epäorgaanisis- ta vaihtoehdoista asiakkaat sanoivat, että ne voivat olla hyödyllisiä pieninä määrinä synergisissä alumiinitrihyd- raattipohjaisissa valmisteissa, mutta yleensä niiden pa- lonesto-ominaisuudet eivät ole kovin hyvät. Joka tapauk- sessa niiden kustannukset ovat paljon korkeammat kuin alumiinitrihydraatin. Melamiini on orgaaninen yhdiste, jota käytetään yleensä synergiaetuja tarjoavissa yhdistel- missä. Tämän materiaalin merkittävänä haittana on myrkkykaasujen muodostuminen tulipalossa. Tämän vuoksi se ei ole täydellinen korvaava tuote kysyntäpuo- lella. Toisen asiakkaan mukaan ”mikään edellä mainituis- ta materiaaleista ei korvaa suoraan alumiinitrihydraattia ja sen vuoksi niiden rajoittava vaikutus alumiinitrihyd- raatin hintoihin on vähäinen. Yleensä erittäin korkean hintapreemion vuoksi alumiinitrihydraatin hinta voi nousta merkittävästi (ehkä jopa kaksinkertaiseksi nykyi- sestä tasostaan) ennen kuin [käyttäjä]* harkitsee niiden käyttöä vaihtoehtoisina materiaaleina. Silloinkin olisi ratkaistava useita teknisiä ongelmia, joista eräitä on luultavasti mahdotonta ratkaista”. Komissio päättelee näin ollen, että pitkällä aikavälillä edellä mainitut materi- aalit eivät olisi riittävän kilpailukykyisiä, jos alumiinitri- hydraatin hintaa korotetaan pitkäksi aikaa. Niitä ei voi katsoa vaihtoehtoisiksi materiaaleiksi, vaan pikemmin alumiinitrihydraattia täydentäviksi aineiksi. (36) Osapuolet totesivat myös, että jauhettua alumiinitrihyd- raattia voidaan käyttää hienojakoisen, saostetun ja tihey- tetyn alumiinitrihydraatin sijaan. Alumiinitrihydraatin hinnankorotuksen vuoksi asiakkaat siirtyisivät käyttä- mään karkeajakoisempaa saostettua alumiinitrihydraat- tia tai hienoksijauhettua alumiinitrihydraattia. Euroo- passa on monia jauhatuslaitoksia, jotka voisivat aloittaa palonestoaineena käytettävän alumiinitrihydraatin jau- hatuksen ja myynnin. (37) Komissio tutki näiden vaihtoehtoisten materiaalien markkinoita sellaisten käyttäjien osalta, jotka käyttävät hienojakoista, saostettua ja tiheytettyä alumiinitrihyd- raattia. Nämä käyttäjät suhtautuivat kielteisesti kyseisiin materiaaleihin. Ne katsoivat erityisesti, ettei näkemys jauhetun alumiinitrihydraatin käyttökelpoisuudesta hie- nojakoisen, saostetun ja tiheytetyn alumiinitrihydraatin sijaan pidä paikkaansa. Yleensä jauhettujen materiaalien, kuten alumiinitrihydraatin, magnesiumdihydroksidin ja kalsiumkarbonaatin, palonesto-ominaisuudet ovat sa- manlaiset kuin saostettujen laatujen, mutta huomatta- vasti suuremman hiukkaskoon vuoksi niiden fyysiset ominaisuudet eivät ole samanlaiset. Tästä esimerkkinä ovat vetolujuus ja pinnan viimeistely. Jos näin ei olisi, saostetuille tuotteille, jotka ovat monta kertaa kalliimpia kuin jauhetut tuotteet, ei olisi markkinoita. Markkinoille on vastikään tuotu monia teknisesti muokattuja saostet- tuja laatuja, kuten Alcanin ESD-valikoima, joiden tarkoi- jalostusominaisuudet. tuksena on tarjota paremmat Nämä ominaisuudet puuttuvat perinteisistä saostetuista laaduista ja erityisesti jauhetuista laaduista. L 90/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 (38) Asiakkaat suhtautuivat kielteisesti lausumaan, jonka mukaan Euroopassa on monia jauhatuslaitoksia, jotka voisivat aloittaa palonestoaineena käytettävän alumiini- trihydraatin jauhatuksen ja myynnin. Asiakkaat huo- mauttivat, että alumiinitrihydraatin jauhaminen ei ole sellaista tavanomaista tekniikan tasoa edellyttävää toi- mintaa, jonka jokainen jauhatuslaitos voisi helposti aloittaa. Lisäksi teknisestä näkökulmasta tarkasteltuna jauhettujen tuotteiden puutteet estävät niiden käytön kehittyneemmissä sovelluksissa. (39) Osapuolet totesivat myös, että pitkällä aikavälillä alumii- nitrihydraatin kilpailukykyiset hinnat ylittävä hinta hou- kuttelisi uutta kapasiteettia markkinoille. Komissio kat- soo kuitenkin, että markkinoilletulo olisi vähäistä eikä se riittäisi rajoittamaan osapuolten markkinavoimaa. Markkinoilletulon mahdollisia vaihtoehtoja ja niiden vaikutuksia kilpailuun alumiinitrihydraatin markkinoilla käsitellään johdanto-osan 40–44 kappaleessa. (40) Osapuolten mukaan vakiintuneella tuottajalla Nabalte- cilla on hienojakoisen, saostetun ja tiheytetyn alumiini- trihydraatin kapasiteettia jäljellä 4 000–5 000 tonnia. Jos hintojen korotus ylittää kilpailukykyisen tason, se kannustaisi Nabaltecia tarjoamaan kyseistä kapasiteettia markkinoilla. Tämä ylimääräinen kapasiteetti vastaisi vain 2,7 prosenttia nykyisistä alumiinitrihydraatin mark- kinoista eikä sillä olisi merkittävää vaikutusta alumiinitri- hydraatin hintaan. (41) Osapuolet toteavat, että Alcoa voisi myös reagoida hinnankorotukseen. Sen olisi silloin tuotettava aine pienin kustannuksin Australian jalostamoilla ja laivatta- va se Eurooppaan, varastoitava se suurissa varastoissa, jalostettava se Moerdijkissa Alankomaissa ja toimitettava tuoda noin tuote sieltä. Tällä tavalla Alcoa voisi 10 000 tonnia alumiinitrihydraattia ETA:an. Tämä olisi 6,5 prosenttia nykyisistä markkinoista. Alumiinitrihyd- raatin markkinat määriteltiin ETA:n laajuisiksi nimen- omaan siksi, että tuonti ei ole kannattavaa. Tämä koski myös Alcoaa. Aineen tuomisesta Australiasta kertyvä mahdollinen kustannusetu katoaisi tuontikuluihin (yli- määräisiin investointeihin ja tuonnin logistiseen käsitte- lyyn, tulleihin, kuljetuskustannuksiin jne. ). Tämän joh- dosta Alcoan tuonnin kilpailukyvyn ei katsottaisi uhkaa- van sulautuvan yrityksen markkinavoimaa. (42) Osapuolet toteavat myös, että kestävä hinnankorotus houkuttelisi markkinoille myös unkarilaisen Hungalun. Se on vastikään lisännyt hienojakoisen, saostetun alumii- nitrihydraatin kapasiteettiaan 10 000 tonnilla, mikä vas- taa 6,5:tä prosenttia nykyisistä markkinoista. Osapuolten mukaan tätä lisäkapasiteettia voitaisiin käyttää myyntiin ETA:ssa. Osapuolet toteavat myös, että jauhatuslaitoksen omistavat yritykset, jotka eivät tällä hetkellä myy alumii- nitrihydraattia, voisivat aloittaa jauhetun aineen myyn- nin muutaman kuukauden kuluttua hinnankorotuksesta. ja tiheytetyksi alumiinitrihydraatiksi, (43) Komissio katsoo, että yrityksistä, joiden ydinliiketoimin- ta ei liity alumiinitrihydraatin markkinoihin, tuskin tulisi vakiintuneita toimittajia näillä markkinoilla. Niillä ei olisi määräysvaltaa tuotanto- ja toimitusketjussa, sillä ne olisivat riippuvaisia kauppalaatuisen alumiinitrihydraa- tin tuottajista hankinnoissaan. Niiden olisi siten hankitta- va tarvittava taitotieto ja teknologia muuntaakseen puh- distamattoman alumiinitrihydraatin hienojakoiseksi, saostetuksi jotta sitä voidaan käyttää palonestoaineena. Tämä nostaisi niiden kustannuspohjaa ja poistaisi hintaedun, jota ne voisivat tarjota verrattuna sulautuman tuloksena synty- vän yrityksen veloittamaan kilpailukykyisen hinnan ylit- tävään hintaan. Se voisi johtaa myös markkinoilletulon ongelmiin. Alumiinitrihydraatin ostajat kiinnittävät huo- miota ostamansa aineen laatuun. Ne ovat itse vastuussa asiakkailleen ja aina kun ne vaihtavat toimittajaa tai palonestoaineen koostumusta, niiden on ilmoitettava siitä asiakkailleen ja saatava vaihtoon asiakkaidensa lupa. On erittäin epätodennäköistä, että tällaiset markkinoille- tulonäkymät voisivat estää sulautuman tuloksena synty- vää yritystä nostamasta hintoja yli kilpailukykyisen tason. [65–75 prosentista]* (44) Vaikka oletettaisiin, että kaikki edellä mainitut mahdolli- set toimittajat tulisivat markkinoille samaan aikaan ja mainituilla enimmäismäärillä, tämä vähentäisi osapuol- ten markkinaosuutta noin [55–65 prosenttiin]*. Sulautuman tuloksena syntyvä yritys olisi silti alumiinitrihydraatin suurin paikallinen valmistaja ja toimittaja Euroopan palonestoaineiden markkinoilla. Koska kyseiset määrät tarkoittaisivat suu- rinta mahdollista kilpailuun liittyvää vastatoimenpidettä hinnankorotukselle, markkinaosuuden [5–15 prosen- tin]* menetys ei riittäisi tekemään kilpailua rajoittavaa hinnankorotusta kannattamattomaksi. (45) Osapuolet totesivat, että alumiinitrihydraatin liikakapa- siteetti estäisi korottamasta hintoja kilpailukykyisiä hin- toja korkeammalle. Alumiinitrihydraatin ostajat totesivat komissiolle, että tuotteen hinnat ovat viime aikoina nousseet Euroopassa ja että nämä hinnankorotukset ovat vastoin väitettä, että liikakapasiteetti rajoittaisi hintojennousua. Useat asiakkaat totesivat myös, että niillä oli vaikeuksia hankkia kaikki tarvitsemansa alumii- nitrihydraatti. Tästä huolimatta ne eivät ole kuitenkaan etsineet vaihtoehtoisia toimittajia ETA:n ulkopuolelta. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/7 (46) Koska alumiinitrihydraatti ei kilpaile magnesiumhydrok- sidin tai muun vaihtoehtoisen täyteaineen kanssa mata- lissa jalostuslämpötiloissa valmistetuissa LSOH-yhdis- teissä, alumiinitrihydraatin käyttäjiltä häviäisi mahdolli- nen tasapainottava neuvotteluvoima. Ne olisivat edelleen riippuvaisia ETA:n alumiinitrihydraatin toimittajista niissä sovelluksissa, joissa alumiinitrihydraatti on sopivin täyteaine. Kyselyihin annetuissa vastauksissa useimmat käyttäjät totesivat, että koska alumiinitrihydraattia ei voisi korvata kyseisissä sovelluksissa, niiden olisi hyväk- syttävä hinnankorotus ja mahdollisuuksien mukaan siir- rettävä korotus omiin asiakashintoihinsa. Niiden asiak- kaat hyväksyisivät myös kustannusten korotuksen, koska etusijalla ovat paloturvallisuusmääräykset, joita niiden on noudatettava. Päätelmä (47) Edellä olevan perusteella komissio päättelee, että ilmoi- tettu toimenpide johtaa osapuolten määräävän aseman syntymiseen palonestoaineena LSOH-kopolymeeriyh- disteiden valmistuksessa käytettävän alumiinitrihydraa- tin ETA-markkinoilla. 3. 1. 2 VALSSATTUJEN TUOTTEIDEN MARKKINAT (48) Valssatut tuotteet ovat puolivalmiita alumiinituotteita, joita valmistetaan alumiinivalssaamoissa. Valssattuja tuotteita käytetään erilaisten alumiinituotteiden valmis- tukseen (teollisuuden alumiinilevystä kotitaloudessa käy- tettävään alumiinifolioon). Valssatut tuotteet valmiste- taan vaiheittain kuuma- ja kylmävalssaamoissa. (49) Valssatut tuotteet jakautuvat yli viiteentoista tuoteluok- kaan, joista eräät on tarkoitettu vain tiettyyn loppukäyt- töön kun taas toiset soveltuvat monien eri tuotteiden raaka-aineeksi (suurinta osaa näistä ei voida kohdentaa tietylle toimialalle). Valssattuihin tuotteisiin kuuluvat seuraavat: yleiset alumiiniseokset (1xxx, 3xxx ja 5xxx); juomatölkkiaihiot; tölkkien rakennuslevyt; folioaihiot; kansiaihiot; elintarviketölkkien aihiot; kirkkaat levyt; juotoslevyt; levyt; litografiset levyt; lämmönvaihdinai- hiot; muut ohuet levyt (3xxx ja 5xxx); autonkorit; ja lämpökäsiteltävät tuotteet. (50) Osapuolet ovat tuotteet kuuluvat samoille merkityksellisille markkinoille, koska tarjontapuolen korvattavuus on korkea. Aikaisemmissa että valssatut todenneet, alumiinialaa koskevissa komission päätöksissä valssatut tuotemarkkinoiksi (7). tuotteet on katsottu yksiksi Komissio huomauttaa, että nämä päätökset koskivat alumiininvalmistajia, joiden valssattuihin tuotteisiin liittyvä toiminta ETA:ssa oli vähäistä, minkä vuoksi toimenpiteet eivät vaatineet yhtä perusteellista analyysia valssattujen tuotteiden ETA-markkinoista, sillä toiminta ei aiheuttanut kilpailuongelmia. (51) Markkinatutkimuksen mukaan kaikkien valssattujen tuotteiden kilpailuolosuhteet eivät ole samanlaiset. Ensiksikin tarjontapuolen korvattavuus vaihtelee tuot- teittain. Alumiinivalssaamoissa valmistetaan yleensä erilaisia tuotteita eli tuotevalikoimaa. Erilaisia valssattuja tuotteita myydään eri hintaan ja niiden suhteellinen kannattavuus ilmoitetaan valssausmarginaalina (eli tie- tynlaisen tuotteen valssauksesta saatavana voittomargi- naalina). Jokainen valssausmarginaali vaikuttaa valssaa- mon kokonaiskannattavuuteen. Koska valssaamon pe- rimmäinen tavoite on saada mahdollisimman paljon voittoa, alumiininvalmistajien on optimoitava valssaa- mojen tuotevalikoima valmistamalla käytettävissään ja viimeistelylaitteillaan tuotteita, olevilla valssaus- joiden kate on mahdollisimman suuri. Kaikki valssaa- mot eivät kuitenkaan voi valmistaa kaikenlaisia tuottei- ta. Useita erikoistuotteita – tässä tapauksessa litografisia levyjä – voi valmistaa vain muutama laitos ETA:ssa. Nämä tuotteet ovat suhteellisen vaikeita valmistaa ja sen vuoksi niiden valmistus vaatii johdon suurta sitoutumista, kurinalaista työskentelyä ja erilaisia toi- mintatapoja. Lisäksi näiden tuotteiden valmistuksesta saattaa olla vakiolajien saatava valssausmarginaali marginaalia alempi. Korkeiden laatuvaatimusten ja suhteellisen pienten valssausmarginaalien vuoksi monet valssaamot eivät ole ottaneet käyttöön tuotantoproses- seja, joita tarvittaisiin näiden tuotteiden liittämiseksi se, tuotevalikoimaan. Tähän on erityisesti että näiden tuotelajien ostajat testaavat toimittajiensa sopivuutta, mikä voi kestää useita vuosia ennen pitkäaikaisen liikesuhteen solmimista. Vaikka väite tarjontapuolen korvattavuudesta näyttää merkitykselli- seltä valssattujen vakiotuotteiden (vakio- ja muut levyt, folioaihiot) osalta, markkinatutkimus ei tukenut tätä oletusta tässä päätöksessä käsiteltyjen tuotteiden osalta. Valssaamot, jotka eivät nykyisin tuota kyseisiä tuotelaje- ja, eivät voisi aloittaa kilpailua markkinoilla nopeasti, vaikka hintaa nostettaisiin pysyvästi 5–10 prosenttia. syynä (7) Alcoa/Alumix (asia IV/M. 675, 21 päivänä joulukuuta 1995 tehty päätös; EYVL C 121, 25. 4. 1996, s. 14); Alcoa/Inespal (asia IV/M. 1003, 24 päivänä lokakuuta 1997 tehty päätös; EYVL C 29, 27. 1. 1998, s. 7); VAW/Reynolds Metals (asia IV/M. 1110, 19 päivänä toukokuuta 1998 tehty päätös; EYVL C 211, 7. 7. 1998, s. 17). L 90/8 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 Tarjontapuolella valssaamojen lukumäärällä ei voida vaikuttaa erillisille tuotemarkkinoille kuuluvien valssat- tujen tuotteiden kilpailuedellytyksiin. (54) Päätelmänään komissio toteaa, että se ei hyväksy väitettä, jonka mukaan valssatut tuotteet muodostaisivat yhdet tuotemarkkinat eikä sitä, että maantieteellisille markki- noille kuuluisivat ETA, Itä-Eurooppa, Venäjä ja Turkki. Tässä päätöksessä on tarkasteltu ainakin yhtä valssattua tuotetta, joka muodostaa erilliset tuotemarkkinat, joilla on ETA:n laajuinen maantieteellinen ulottuvuus. Tämä tuote on litografinen levy. Ehdotettu keskittymä johtaa sulautuvien osapuolten ja VAW:n duopolistiseen mää- räävään asemaan litografisten levyjen markkinoilla. (52) ETA:n ulkopuolella olevat alumiinitehtaat eivät myös- kään vaikuta kilpailuedellytyksiin näillä erillisillä markki- noilla. Osapuolet ovat todenneet, että valssattujen tuot- teiden maantieteelliset markkinat eivät rajoitu ETA:an, vaan että niihin kuuluvat myös Itä-Euroopan maat ja Turkki sekä Venäjä ja IVY-maat. Aikaisemmissa alumiiniteollisuutta koskevissa päätöksissään komissio on määritellyt valssattujen tuotteiden markkinat ETA:n laajuisiksi. Tässä asiassa yhtä erikoistuotetta (litografista levyä) koskeva tutkimus osoitti, että kilpailua käydään ETA:n tasolla. Tuontitullit vaihtelevat 7,5 prosentista 12 prosenttiin. Vaikka eräillä Euroopan ulkopuolisilla mailla on tullivapaa pääsy ETA-markkinoille, näiden valssattujen tuotteiden maantieteelliset markkinat mää- räytyvät asiakkaiden kannalta pikemminkin laadun ja valmistajien teknisten takuiden sekä oikeaan aikaan tapahtuvien toimitusten ja lyhyiden toimitusaikojen pe- rusteella. Pitkä kuljetusmatka edellyttää erittäin hyvää toimitusketjun johdon, varastojen ja logistiikan hallintaa. EU:n ulkopuolisten samoin kuin eräiden EU:n alueella toimivien pienempien tuottajien toimitusvarmuus on heikompi. Tästä syystä asiakkailla on oltava valmiiden tuotteiden keskimääräiseen myyntinopeuteen verrattuna suuremmat varastot, kun ne hankkivat tuotteita Itä- Euroopan maista ja Turkista, kuin hankittaessa tuotteita EU:ssa toimivilta vakiintuneilta tuottajilta, osapuolet mukaan luettuina. Suuremmat varastot lisäävät asiakkai- den käyttöpääomaan liittyviä kustannuksia ja sen vuoksi myös yksikkökustannuksia. Tämän vuoksi ETA:an ei ole juurikaan tuotu erityisesti edellä mainittua kahta tuotetta Venäjältä, Turkista tai Itä-Euroopan maista. Lisäksi edellä mainituista syistä asiakkaat eivät siirtäisi hankintojaan näihin maihin, vaikka hinta nousisi pysyvästi 5–10 pro- senttia. Näin ollen näissä maissa sijaitsevien tehtaiden ei voida katsoa kuuluvan ETA-markkinoille. (53) Muiden valssattujen tuotteiden tuonti Venäjältä ja IVY- maista oli vuonna 1998 0,7 prosenttia ETA:n kulutuk- sesta, kun taas tuonti Itä-Euroopan maista ja Turkista oli alle 5 prosenttia. Näissä maissa valmistetaan seuraavia valssattuja tuotteita: vakiolevyjä 1xxx, 3xxx ja 5xxx; rakennuslevyjä; folioaihioita; levyjä ja lämpökäsiteltäviä tuotteita – eli seitsemää tuotelajia vähintään viidestätois- ta valssattujen tuotteiden lajeista. (55) Sulautuman johdosta myös valssattujen tuotteiden ko- konaistuotantotaso keskittyy ETA:ssa. Ilmoituksen teh- neiden osapuolten valssauskapasiteetti ETA:ssa on sulau- tuman jälkeen [25–35 prosenttia]*, kun taas niiden yhteenlaskettu osuus varsinaisesta tuotannosta on [20–30 prosenttia]*. Sulautuvien osapuolten liikakapasi- teetti on suurin kaikista valssattuja tuotteita valmistavista tuottajista ETA:ssa [(> 30 prosenttia)]*. Sulautuvilla osapuolilla on myös eniten valssaamoja (13 yhteensä 36:sta). Tämän vuoksi niiden mahdollinen tuotantovali- koima on laajin ja ne voivat optimoida tuotevalikoi- mansa kaikkien valssattujen tuotteiden lajien osalta. Jäljellä olevien kilpailijoiden tilanne on hyvin erilainen. Sulautuvien osapuolten suurimman kilpailijan VAW:n lähes valssauskapasiteetti on [< 20 prosenttia]*) eli kolme kertaa pienempi kuin sulautuvien osapuolten kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste [> 80 prosenttia]*. Muut kilpailijat ovat vielä pienempiä. Niiden kapasiteetti- ja tuotantoluvut ovat seuraavat: Alcoa (12 ja 12 prosent- tia); Hoogovens (9 ja 9 prosenttia); Elval (3 ja 3 prosent- tia); Norsk Hydro (3 ja 3 prosenttia) ja Gränges (2 ja 2 prosenttia). (56) Sulautuvien osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus valssatuissa tuotteissa on sellaisenaan osoitus markkina- voimasta, kun otetaan huomioon lähimpien kilpailijoi- den merkittävästi pienemmät markkinaosuudet. Kun lisäksi otetaan huomioon keskittymän vaikutukset sulau- tuman tuloksena syntyvän yrityksen lähimpään kilpaili- jaan VAW:hen, kokonaiskilpailutilanne valssattujen tuotteiden sovelluksissa vääristyy huomattavasti. Kuten 58–84 kappaleessa mainitaan, tähän on syynä se, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys ja VAW jakavat maailman suurimman alumiinivalssaustehtaan, saksalai- sen Alunorfin, joka on nykyisin Alcanin ja VAW:n tasaosuuksin omistama yhteisyritys. (57) Kilpailuvaikutusten arvioinnin selventämiseksi on ensik- si selvitettävä Alcanin ja sen suurimman kilpailijan VAW:n välisiä yhteyksiä. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/9 3. 1. 2. 1 ALCANIN JA VAW:N YHTEISYRITYS NORF (58) Aluminium Norf GmbH (jäljempänä ’Norf’) on Alcanin ja VAW:n tasaosuuksin omistama yhteisyritys. Se perus- tettiin vuonna 1965 rakentamaan alumiinivalssauslaitos Norfiin Saksaan ja huolehtimaan laitoksen toiminnasta. Se on tuotannollinen yhteisyritys, joka toimii korvausta vastaan molempien emoyhtiöidensä lukuun. (59) Norf on yhtiömuodoltaan yhteisyrityksenä toimiva raja- vastuuyhtiö, jonka osakepääoman Alcan ja VAW omis- tavat tasaosuuksin. Yhtiö omistaa valssaamon kiinteistön ja laitteiston ja sillä on omat työntekijät. Yhtiötä johtaa kaksi yhtiön palveluksessa olevaa ja sen toiminnasta vastaavaa johtajaa. Kummallakin emoyhtiöllä on oikeus ehdottaa yhtä johtajaa, mutta nimitykseen vaaditaan kummankin emoyhtiön hyväksyntä. Johtajat vastaavat yhtiön tavanomaisesta liiketoiminnasta. (60) Yhtiöllä on hallitus, jonka jäseninä on kaksi Alcanin nimittämää johtajaa, kaksi VAW:n nimittämää johtajaa sekä kaksi työntekijoiden edustajaa. Yhtiökokous pide- tään kahdesti vuodessa. (61) Osakkuusyhtiö (Aluminium Gemeinschaft Norf – ’BGB’) toimii ohjauskomiteana. Sen jäseninä ovat kolme Alca- nin edustajaa, kolme VAW:n edustajaa ja kaksi edellä mainittua yhtiön johtajaa. Eräisiin tärkeisiin päätöksiin vaaditaan BGB:n hyväksyntä ([. ]*). (64) Norfin tuotantotoiminnassa noudatetaan seuraavia peri- aatteita. Kullakin emoyhtiöllä on oikeus 50 prosenttiin käytettävissä olevasta kapasiteetista tai ”laitoksen tuotan- toajasta”. Laitoksen aika vastaa aikaa, joka tarvitaan valmistettaessa yksi tonni valssattuja vakiotuotteita. Jos emoyhtiöt haluavat valmistaa muunlaisia valssattuja tuotteita (esim. juomatölkkiaihioita, litografisia levyjä), tarvitaan enemmän aikaa, koska valssauskerrat lisäänty- vät. ”Vastaavuustekijä” tarkoittaa ylimääräistä aikaa, joka tarvitaan muiden kuin vakiomuotoisten valssattujen tuotteiden valmistamiseen. Norfin johto lähettää kulle- kin emoyhtiölle jokaista sellaista tuotetta tai valssattua joka tuotetyyppiä varten lasketun vastaavuustekijän, voidaan valmistaa Norfissa. Tämän jälkeen emoyhtiöt lähettävät Norfin johdolle ennusteensa vakiotonneina. Jos emoyhtiön ennuste ei täytä sille varattua 50 prosentin kapasiteettia kuukaudessa, emoyhtiöiden on hyväksyttä- vä tällainen poikkeama. Emoyhtiöt vastaavat kiinteistä kustannuksista tasapuolisesti. Vaihtuvat kustannukset jaetaan valmistuspalkkion (tolling fee) perusteella ja veloi- tetaan laitoksen käytön mukaan. (65) Norfin johto ilmoittaa emoyhtiöille kunkin emoyhtiön käyttämän kapasiteetin kaikkien valssattujen tuotteiden osalta yhteensä ja emoyhtiön tuotantoon sovellettavan, käytetyn kapasiteetin yhteismäärällä painotetun ”vastaa- vuustekijän”. Emoyhtiöille ilmoitetaan myös niiden osuus kiinteistä kustannuksista sekä kummankin osuus vaihtuvista kustannuksista kaikkien valssattujen tuottei- den osalta yhteensä ja laskettuna vakiotonneina. (62) Norfin emoyhtiöiden yhteistyön oikeusperustana on joukko sopimuksia. Sopimusten mukaan emoyhtiöt ovat sopineet yhteisymmärryksessä kaikesta Norfin toimin- nasta. (66) Tuotantoprosessin osalta kumpikin emoyhtiö ilmoittaa Norfin johdolle tuotantoprosessia koskevat tiedot (kuten valssauskerrat). Norfin johdon ei pitäisi luovuttaa näitä tietoja toiselle emoyhtiölle. (63) [Tässä kappaleessa kuvaillaan yhteisyrityksen perustami- seen liittyvien asiakirjojen, kuten osakkuussopimuksen ja muiden sitoumusten määräyksiä. Lyhyesti sanottuna emoyhtiöillä on yhteinen määräysvalta Norfissa; molem- mat osakkeenomistajat huolehtivat liiketoiminnasta ja yhtiön johdosta vastaavat emoyhtiöiden edustajat; yh- tiön tavanomaisesta liiketoiminnasta vastaavat kaksi edustajaa, joista kukin emoyhtiö nimittää yhden; edusta- jat tekevät päätökset yksimielisesti ja noudattavat emo- yhtiöiden ohjeita, muussa tapauksessa asia viedään emo- yhtiöiden osakkuusyhtiön käsiteltäväksi; tärkeät päätök- set edellyttävät emoyhtiöiden suostumusta; emoyhtiöt antavat Norfin käyttöön taitotietonsa; emoyhtiöt voivat käyttää toistensa patentteja ilman kustannuksia; lisäin- vestointeihin tarvitaan emoyhtiöiden yksimielinen päätös]*. (67) Osapuolet toteavat, että Norf-yhteisyritys ei ole tavan- omainen tuotannollinen yhteisyritys vaan valmistusajan jakamisjärjestely. Tämän perusteella ne väittävät, ettei Norf rajoita emoyhtiöiden välistä kilpailua sulautuman johdosta. Ne väittävät myös yhtiön rakenteen olevan sellainen, että emoyhtiöiden välinen tiedonvaihto on mahdollisimman vähäistä eikä kilpailun kannalta arka- luonteisia tietoja luovuteta toiselle emoyhtiölle. Osa- tämän vuoksi voi puolten mukaan emoyhtiöt eivät ennustaa toistensa kilpailukäyttäytymistä. Ne eivät myöskään anna toisilleen kilpailun kannalta arkaluontei- sia tietoja, eivätkä tiedot emoyhtiöiden omasta asiakas- kunnasta, myyntihinnoista, toimitettujen valmiiden tuot- teiden määrästä jne. kuulu yhteisyrityksen piiriin eivätkä näin ollen ole emoyhtiöiden käytettävissä. Koska eräiden L 90/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 tuotteiden lopullinen eriyttäminen saattaa tapahtua myöhemmin ja myös Norfin ulkopuolisissa tehtaissa (kuten litografisten levyjen kohdalla), emoyhtiöt eivät voi tietää toistensa tarkkaa tuotevalikoimaa tai kustan- nusjakaumaa. Osapuolet toteavat myös, että koska Norf- järjestelyihin ei liity Alcanin ja VAW:n välistä voitonja- koa, emoyhtiöiden ei ole järkevää ryhtyä salaiseen yhteistyöhön. (69) Norfissa on useita erikoistuneita tuotantolinjoja (mukaan lukien kuuma- ja kylmävalssausprosessit ja viimeistely- koneet, kuten nauhanleikkauskoneet) erilaisille valssa- tuille tuotteille. Tuotantolinjojen erikoistuminen perus- tuu emoyhtiöiden yhteiseen etuun vähentää kustannuk- siaan. Näin ollen [. ]*. (70) Emoyhtiöt ovat tähän asti sopineet Norfin investoinneis- ta yhdessä. Ne ovat yhdessä päättäneet esimerkiksi soveltuvan tekniikan määrittelystä. Investointien tekni- sistä määritelmistä keskustellaan yhdessä ja niistä pääte- tään BGB:ssä. (71) (72) Edellä olevista syistä voidaan päätellä, että Norf ei ole valmistusajan jakamisjärjestely. Komissio katsoo sen vuoksi, että kahden suurimman ETA:ssa toimivan vals- sattujen tuotteiden valmistajan osallistuminen yhteisyri- tykseen saattaa aiheuttaa kilpailuongelmia, koska yhteis- yritys valmistaa tuotteita, joissa sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä on tärkeä markkina-asema. Kilpai- luongelmat johtuvat Norfin yhtiörakenteesta ja siihen perustuvasta emoyhtiöiden yhteistyöstä, VAW:n suures- ta riippuvuudesta Norfista ja sen kapasiteettirajoituksista muissa valssaamoissa, Alcanin oikeudesta käyttää veto- oikeutta VAW:n ehdottaman investoinnin osalta ja su- lautuman tuloksena syntyvän yrityksen mahdollisuudes- ta nostaa VAW:n kustannuksia ja siten vähentää sen kilpailumahdollisuuksia. Sulautuman tuloksena syntyvää yritystä suosivat epäsymmetriset kapasiteettirajoitukset ja uskottava uhka VAW:n vastaisista toimista luovat tilanteen, jossa Norfin emoyhtiöiden salainen yhteistyö jatkuu pitkällä aikavälillä. Tätä tilannetta on analysoitu 72–81 kappaleessa. Ensiksikin Norfin yhtiörakenne edellyttää emoyhtiöiden yhteisymmärrykseen perustuvaa jatkuvaa yhteistyötä. Jotta Norfin toiminta jatkuisi tehokkaana sulautuman jälkeen, emoyhtiöiden on sovittava useista tuotantopro- sessiin liittyvistä seikoista. Nämä lisäävät emoyhtiöiden kilpailustrategioiden avoimuutta ja ennustettavuutta. Esimerkiksi yhtiöiden välinen tekninen ja taloudellinen yhteistyö on välttämätöntä, jotta [. ]*. Molempien emo- yhtiöiden suostumus vaaditaan suuriin investointeihin ja lisäksi tavanomainen toiminta luo mahdollisuuksia yhteistyöhön (kuten [. ]*). Norfin johtoa ja toimintaa sekä erityisesti tiedonvaihtoon liittyviä järjestelyjä koske- vassa osapuolten väitteessä ei oteta huomioon sulautu- maa edeltävän ja sen jälkeisen tilanteen eroa. Kysymys on siitä, muuttuisiko kilpailutilanne ehdotetun sulautuman jälkeen. Tämän osalta osapuolet voivat väittää jälkikä- teen, että sulautumaa edeltäneessä tilanteessa tiedonvaih- to ei estänyt emoyhtiöitä eli Alcania ja VAW:tä kilpaile- masta tehokkaasti toistensa kanssa. Sen sijaan sulautu- man tuloksena syntyvän yrityksen ja VAW:n välinen (68) Komissio katsoo, että yhteistoiminnasta seuraavan riip- puvuuden vuoksi Norf ei ole pelkkä valmistusajan jakamisjärjestely. Norf toimii tuotannollisena yhteisyri- tyksenä ja sen tarkastelussa olisi otettava huomioon yhteistoimintaan liittyvä yhteistyö. Yhteistyön hallitseva- na periaatteena on emoyhtiöiden välinen yhteisymmär- joka on seurausta Norfin toimintaa koskevista rys, sopimuksista. Emoyhtiöiden mahdollisuus laajaan teolli- suusyhteistyöhön on osoitus siitä, että Norfin emoyhtiöi- den integraatio ei jää pelkäksi valmistusajan jakamisjär- jestelyksi. Norf on maailman ainoa valssaamoyhteisyri- tys (8). Kun se perustettiin, se katsottiin melko riskialttiik- si hankkeeksi, koska yleisen näkemyksen mukaan yrityksen toimintaa voitiin harjoittaa riittävän tehok- kaasti vain, jos molemmat emoyhtiöt yhdistäisivät voi- mavaransa. Norfin yhteiset tuotantotilat ja samat työnte- kijät palvelevat kummankin emoyhtiön tarpeita samalla tavalla. Norfin toimintaan liittyvien kustannusten osalta [. ]*. Norfissa on yksi osasto, joka vastaa tuotantojakso- jen määrittämisestä kullekin emoyhtiölle. Tämän vuoksi osaston tekniset huomiot ovat molempien emoyhtiöiden käytettävissä. VAW:n mukaan ei olisi ollut taloudellisesti kannattavaa perustaa Norf ja harjoittaa sen toimintaa yhdessä, jos emoyhtiöt valmistaisivat jonkin valssatun tuotteen eri tavalla. (8) Alcanilla on toinen valssaamoyhteisyritys ARCOn kanssa Loga- nissa Yhdysvalloissa. Tätä ei kuitenkaan voi monelta osin verrata Norfiin. Ensiksikin ARCO on luopunut alumiinitoiminnastaan ja Alcan harjoittaa yksin Loganin-valssaamon toimintaa; toiseksi Loganissa sijaitseva valssaamo on paljon pienempi ja siten sen toiminnan harjoittaminen on yksinkertaisempaa kuin Norfin (Norf on maailman suurin alumiinitehdas); ja kolmanneksi Loganissa voidaan valmistaa ainoastaan tölkki- ja kansiaihioita, joten jos sen toimintaa harjoitettaisiin yhdessä, siihen ei liittyisi kahden kilpailevan ja erilaisen tuotevalikoiman monimutkaista hallintaa. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/11 suhde sulautuman jälkeen ratkeaa vasta tulevaisuudessa, joten sitä voidaan tarkastella ehdotetun yrityskaupan jälkeen todennäköisesti vallitsevan markkinarakenteen perusteella. Sulautuman jälkeen Alcanin ja VAW:n on sovittava useista tuotantoprosessiin liittyvistä seikoista, jotta Norfin toiminta voi jatkua tehokkaana. (76) Kolmanneksi taloustieteen teorioiden mukaan yritysten epäsymmetriset kapasiteettirajoitukset vaikuttavat salai- sen yhteistyön määrään sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Salaista yhteistyötä lisää myös uskottava mahdollisuus vastatoimenpiteiden käyttöön. Sulautu- man tuloksena syntyvää yritystä suosiva epäsymmetri- nen kapasiteetti ja Norfin toiminnasta seuraavien tosiasiallisten rangaistusmekanismien olemassaolo vai- kuttavat VAW:n halukkuuteen ryhtyä kovaan hintakil- pailuun. (73) Toiseksi sulautuma muuttaa VAW:n syitä kilpailla, sillä VAW:llä olisi enemmän kannusteita muuttaa kilpailu- käytäntöään sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen käytännön mukaiseksi kuin kilpailla voimakkaasti sitä vastaan. Tämä johtuu kahdesta tekijästä: VAW:n vahvas- ta riippuvuudesta Norfin tuotannosta ja sen kapasiteetti- rajoituksista sekä Alcanin oikeudesta käyttää veto-oi- keuttaan laajentumis- ja muiden investointien osalta (viime mainitun yhteydessä on huomattava sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen liikakapasiteetti, sillä kysei- sellä yrityksellä on eniten käyttämätöntä valssauskapasi- teettia ETA:ssa). (74) VAW on täysin riippuvainen Norfista usean valssatun tuotteen osalta (juomatölkki- ja kansiaihiot, litografiset levyt, juotoslevyt jne. ). Ennen sulautumaa myös Alcan oli Norfista riippuvainen, mutta sulautuman jälkeen sen tuloksena syntyvä yritys ei ole enää riippuvainen Norfista, sillä sulautuman toisella osapuolella on ylimää- räistä kuumavalssauskapasiteettia. Jos VAW päättää kil- pailla voimakkaasti sulautuman tuloksena syntyvää yri- tystä vastaan lisätäkseen markkinaosuuttaan, sen on lisättävä valssauskapasiteettiaan. VAW:n on siten tehtävä sopimus sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen kanssa. Viimeksi mainittu voi estää kyseisen investoin- nin, jos se katsoo, että investointi voi auttaa VAW:tä kilpailemaan sitä vastaan. (77) Kapasiteettirajoitusten epäsymmetrisyyttä kuvaa sulau- tuman tuloksena syntyvän yrityksen kapasiteetin käyt- töaste [< 70 prosenttia]* verrattuna VAW:n käyttö- asteeseen [> 85 prosenttia]*. Uskottavaa vastatoimenpi- teiden uhkaa kuvaa se, että VAW ja sulautuman tuloksena syntyvä yritys eivät ole samassa määrin riippuvaisia Norfista. Sulautuman ansiosta sen tulokse- na syntyvä yritys voi lisätä kilpailijansa kustannuksia, jos se ja VAW ovat edelleen Norf-yhteisyrityksen emoyhtiöitä. Sulautuman osapuolilta saatavien ylimää- räisten valssaamojen ansiosta sulautuman tuloksena syntyvä yritys voi joustavammin siirtää tuotantoaan Norfiin ja siitä pois kuin mitä Alcan nykyisin. Sen vuoksi sulautuman tuloksena syntyvä yritys voi lisätä VAW:n kustannuksia Norfissa samalla kun se itse järjestää uudelleen tuotantonsa uuden valssausjärjestel- mänsä ympärille (on todettu, että tällainen sulautuman jälkeinen uudelleenjärjestely johtaisi useiden satojen miljoonien dollarien säästöön). VAW:n kustannusten lisäämisestä saatava hyöty olisi siinä, että VAW:n olisi nostettava asiakkailta veloittamiaan hintoja ja tämä puolestaan lisäisi sulautuman tuloksena syntyvän yri- tyksen tuotteiden kysyntää, jolloin se puolestaan voisi nostaa omia hintojaan. Jos VAW ei nostaisi hintojaan, sen kannattavuus alenisi. (75) Osapuolet ovat todenneet, että VAW on ilmoittanut investoivansa muiden valssauslaitostensa (Cisterna ja Hampuri) kapasiteetin laajentamiseen ja että kyseiset laajennukset vähentäisivät VAW:n riippuvuutta Norfista ja antaisivat sille tarvittavan kapasiteetin kilpaillakseen sulautuman tuloksena syntyvää yritystä vastaan. Komis- sio ei ole samaa mieltä osapuolten kanssa. Suunnitellut kapasiteetin laajennukset koskevat VAW:n kylmävals- saamoja näillä tehtailla, joille toimitetaan nykyisin ja myös jatkossa uudelleen kuumavalssattua nauhaa Nor- fista. Näille valssaamoille ei voitaisi toimittaa tuotteita muista VAW:n kuumavalssaamoista, sillä Norfin kuuma- valssausprosessit eroavat muiden valssaamojen proses- seista (tuotteiden erilaisten mittojen vuoksi Norfin järjes- telmä ei sovi yhteen muiden valssaamojen kanssa). Tämän perusteella voidaan todeta, että toisin kuin osapuolet ovat todenneet, suunnitellut laajennukset li- säävät VAW:n riippuvuutta Norfin kuumavalssaamoista. (78) Samalla kun sulautuman tuloksena syntyvä yritys järjestää uudelleen oman tuotevalikoimansa Norfissa, se voi lisätä VAW:n kustannuksia seuraavasti. Kuten 58–77 kappaleessa mainittiin, Norfin toiminta perustuu emoyhtiöiden yhdistetyn tuotevalikoiman optimointiin. Tuotevalikoiman muuttaminen muuttaisi todennäköi- sesti Norfin kustannusrakennetta. Tietyissä olosuhteissa kustannusrakenteen muutos voi haitata toista emoyh- tiötä enemmän kuin toista. Koska esimerkiksi kunkin emoyhtiön kustannukset perustuvat laitoksen todelli- seen käyttöasteeseen, VAW:n osuus käyttämättömästä kapasiteetista aiheutuvista kustannuksista olisi suhteet- toman suuri, jos sulautuman tuloksena syntyvä yritys päättäisi siirtää eräiden valssattujen tuotteiden valmis- tuksen Norfista tai korvata jotkin tuotteet toisilla. Norfin tuotevalikoiman muuttaminen vaikuttaa tuotan- toprosessin ja laitteistojen toimintaan (valulaitos, seos- tyypit, romunkäsittely, valssauskerrat, viimeistelylaitteet jne. ). Tämä vaikuttaa kielteisesti kustannustenjaon jonka ansiosta Norf on tähän saakka tasapainoon, L 90/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 voinut toimia optimaalisesti. Lisäksi emoyhtiöiden on tehtävä yhteistyötä Norfin tavanomaisessa liiketoimin- nassa, jotta yritys toimisi tehokkaasti. Yhden osapuolen panoksen väheneminen vaikuttaa kielteisesti toisen osapuolen kannattavuuteen. Koska VAW on hyvin riippuvainen Norfista, on todennäköisempää, että sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen vähäisempi sitoutuminen Norfiin lisää VAW:n kustannuksia ja vaikuttaa sen kilpailukykyyn. ovat vähäiset ja sen vuoksi kustannuspohjan pienellä vaihtelulla voi olla merkittäviä seurauksia tuottajan kilpailukykyyn. Tämän johdosta VAW ei ole innokas ryhtymään kovaan hintakilpailuun. Sen sijaan se mu- kauttaa käytäntönsä sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen käytännön mukaiseksi ja odottaa saavansa mahdollisimman suuren voiton korkeammilla hinnoilla suuremman markkinaosuuden sijaan. (79) [. ]*, kun otetaan huomioon, miten Norfin valulaitoksen kustannukset jaetaan ja miten valssaamojen kustannuk- set kohdennetaan, sulautuman tuloksena syntyvän yri- tyksen on teknisesti mahdollista lisätä VAW:n tuotanto- kustannuksia Norfissa joko vähentämällä omaa toimin- taansa Norfissa tai muuttamalla siellä valmistamaansa tuotevalikoimaa. [. ]*. Osapuolet katsovat, että strategia kilpailijoiden kustannusten lisäämiseksi olisi käyttökel- poinen, jos VAW:n kustannuspohja heikentyisi sulautu- man tuloksena syntyvän yrityksen kustannuspohjaa enemmän. Tässä tapauksessa Norfin tuotevalikoiman uudellenkohdentaminen ei olisi taloudellisesti järkevää, jos sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen osuus Norfista jäisi sen vuoksi käyttämättä. Osapuolten mu- kaan tämä johtaisi suuriin vaihtoehtoiskustannuksiin. Norfin tuotevalikoiman muuttaminen tai tiettyjen tuot- teiden valmistuksen siirtäminen pois Norfista olisi kor- vattava uudella tuotannolla. [. ]* vaikutus VAW:n ja osapuolten rajakustannuksiin, jos litografisten levyjen ja juomatölkkiaihioiden valmistus siirretään pois Norfista ja korvataan muiden valssattujen tuotteiden valmistuk- sella. Litografisten levyjen osalta osapuolet ovat arvioi- neet, että molempien emoyhtiöiden rajakustannukset nousevat ja että VAW:n kustannukset nousevat [prosent- tia]* sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen kustan- nuksia enemmän. Muiden valssattujen tuotteiden ja erityisesti juomatölkkiaihioiden osalta VAW:n kustan- nusten nousu on jyrkempi ja näiden tuotteiden valmis- tuksen siirtäminen pois Norfista tuottaa sulautuman kustannussäästöä tuloksena ([– prosenttia]*) ja nostaa VAW:n kustannuksia ([+ pro- senttia]*). Kustannusero VAW:n tappioksi on yhteensä lähes [> 5 prosenttia]*. yritykselle syntyvälle (81) Lukuun ottamatta VAW:n nykyistä riippuvuutta Norfista on huomattava myös se, että joko uuden yrityksen tai VAW:n pyrkimys lisätä markkinaosuutta toisen kustan- nuksella vaikuttaa välittömästi Norfin kapasiteetin käyt- töasteeseen tai tuotevalikoimaan ja sen seurauksena osapuolten kustannusrakenteeseen. Norfin olemassaolo sinänsä muuttaa osapuolten kilpailuhalukkuutta. Mo- lempien osapuolten kustannuspohja on lisäksi sama tai ainakin hyvin samanlainen kaikkien Norfissa valmistet- tavien valssattujen tuotelajien osalta, mikä vähentää osapuolten todellisia mahdollisuuksia ryhtyä keskinäi- seen hintakilpailuun. (82) Uusi yritys ja VAW kilpailevat toistensa kanssa monilla muilla markkinoilla. Vastatoimenpiteiden mahdollisuu- det näillä markkinoilla useille markkinoille olevien yh- teyksien vuoksi lisäsyyn yhdenmukaistaa uuden yrityksen ja VAW:n strategiat. tarjoavat (80) Komissio ei voi yhtyä osapuolten näkemykseen, että VAW:n kustannusrasite johtaisi sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen kustannusten nousuun, millä olisi ehkäisevä vaikutus. Kuten edellisessä kappaleessa esitet- tiin, osapuolten analysoimissa uudelleenjakoskenaari- oissa VAW:n kustannusrasite on suurempi kuin sulautu- man tuloksena syntyvän yrityksen kustannusrasite. Ko- missio ei myöskään voi hyväksyä sitä, että VAW:n jotta se estäisi sitä kustannusvaihtelu on liian pieni, kilpailemasta määrätietoisesti. Kuten osapuolet ovat to- denneet useita kertoja, valssausliiketoiminnan katteet (83) VAW on selittänyt 31 päivänä tammikuuta ja 1 päivänä helmikuuta 2000 pidetyissä kuulemistilaisuuksissa näke- myksiään tulevasta kilpailuasemastaan sulautuman jäl- keen. VAW uskoo, että siihen kohdistuu jatkuva uhka vastatoimenpiteistä, joilla on huomattava vaikutus sen toimituksiin Norfista ja kilpailukykyyn. VAW:n on kai- ken toiminnan osalta otettava huomioon yhteisyritys- kumppaneiden mahdolliset toimenpiteet, minkä vuoksi joka johtaisi se pyrkii pidättäytymään toiminnasta, uuden yrityksen vastatoimiin. Tämä vähentää VAW:n halukkuutta ryhtyä kovaan kilpailuun. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/13 (84) Edellä olevan perusteella komissio katsoo, että Norfin olemassaolo vähentää sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen ja VAW:n välistä kilpailua. Yrityskeskittymien valvonnassa noudatettavan lähestymistavan mukaisesti komission on oletettava, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys ja VAW noudattavat rationaalisinta toi- mintatapaa, joka 85–105 kappaleessa tarkastelluilla markkinoilla olisi kilpailustrategioiden yhdenmukaista- minen. Elval on tulossa markkinoille). Jos hintaa korotettaisiin 5–10 prosenttia, uudet yritykset eivät voisi tulla nopeasti markkinoille, sillä vaadittavan sitoutumisen, pääoma- kustannusten ja markkinoilletuloon kuluvan ajan vuoksi markkinoilletulon näkymät olisivat epävarmat. Maini- tunsuuruiseen, kilpailukykyisen hinnan ylittävään hin- nankorotukseen ei vastattaisi. Näistä syistä komissio katsoo, että litografiset levyt muodostavat erilliset merki- tykselliset tuotemarkkinat. 3. 1. 2. 2 LITOGRAFISET LEVYT Tuotemarkkinoiden määritelmä Maantieteellisten markkinoiden määritelmä (85) Litografinen levy on kiiltävä ja hyvin pinnoitettu valssat- tu tuote, jota käytetään valokuvaus- ja painolaattojen valmistuksessa. Alumiinivalssaamot valmistavat näitä erikoistuotteita ja myyvät ne valokuvausyrityksille, joilla on laitteet niiden pintakäsittelyyn ja leikkaamiseen ja jotka myyvät ne edelleen loppukäyttäjille, kuten tytäryh- tiöilleen tai kolmansille (muille valokuvausalan yrityksil- le ja sanoma- ja aikakauslehtiä yms. painaville yrityksille). (89) (86) Alumiinisia litografisia levyjä ei voi korvata kysyntäpuo- lella muusta materiaalista (myös muusta kuin metallista) valmistetuilla levyillä. Osapuolet toteavat kuitenkin, että tarjontapuolella on paljon korvaavuutta. (87) Markkinatutkimuksen mukaan tämä ei pidä paikkaansa. Litografisen levyn keskeinen tekninen vaatimus on, että sen pinta on hyvin tasainen ja että pinnalta on huolellisesti poistettu rasva. Koska tasaisen pinnan tuot- tamiseen tarvitaan erityistä taitotietoa ja erikoiskoneita, asiakkaat katsovat, etteivät kaikki alumiinitehtaat ole mahdollisia toimittajia, jos litografisten levyjen hinta nousee. (88) Asiakkaat edellyttävät toimittajiensa läpäisevän tarkan kvalifiointimenettelyn ennen tuotteiden oston aloitta- mista. Kvalifiointimenettely voi kestää kaksi vuotta ja siihen kuuluu yleensä monivaiheinen testausohjelma, jonka tarkoituksena on määritellä asiakkaan lopputuot- teen tekniset vaatimukset. Pystyäkseen toimimaan mark- kinoilla täysimääräisesti tuottajien on sertifioinnin lisäksi tehtävä 10–20 miljoonan euron investoinnit ja parannet- tava jatkuvasti laatua. Jäljempänä mainitun Elvalin ta- paus osoittaa, kuinka kauan alumiinitehtaalta saattaa kulua vakiinnuttaakseen asemansa litografisten levyjen hyväksyttynä toimittajana. Koska markkinoilletulon es- teet ovat korkeat, markkinoilla toimii ainoastaan muuta- ma alumiininvalmistaja (Alcan, Alusuisse, VAW ja Alcoa; Litografisten levyjen maantieteelliset markkinat rajoittu- vat ETA:an. Kaikki ETA-asiakkaat hankkivat levyt paikal- lisilta toimittajilta. ETA:an suuntautuvaa tuontia rajoittaa muun muassa 7,5 prosentin tulli. Yksi rajoittava tekijä on tuontilevyjen pitkä toimitusaika. Paikallisesti ostettujen tuotteiden kuljetusaika saattaa olla 1–2 päivää verrattuna tuontilevyjen 2–3 viikon toimitukseen. Tuonti pakottaa asiakkaat ostamaan suuria määriä ja rakentamaan seu- rantaa vaativia suuria varastoja. Toinen tekijä on tuontiin liittyvä epävarmuus. Kaukana sijaitsevat toimittajat eivät pysty tarjoamaan samanlaatuisia teknisiä palveluja ETA- asiakkaille. Lisäksi EU:n alueelle tuotujen levyjen laatu saattaa vaihdella paljonkin erityisesti levyn paksuuden ja leveyden suhteen. Asiakkaat ovat todenneet, että levyjen toimituksissa. Tämä koot ovat voineet vaihdella eri aiheuttaa ylimääräisiä kustannuksia tai tuotetappioita asiakkaalle. Jos levy on liian suuri, se on leikattava asiakkaan koneisiin sopivaksi, mikä aiheuttaa tuotanto- tappioita. Jos levy on liian kapea, levy on joko palautetta- va tai se on myytävä alhaisempaan hintaan käytettäväksi valssatuissa vakiotuotteissa. (90) Eräs asiakas on tuonut pieniä määriä japanilaisen valmis- tajan levyjä. Kyseinen asiakas on japanilaisen valoku- vausalan yrityksen tytäryhtiö, ja emoyhtiön ja sen paikal- lisen japanilaisen toimittajan sopimusten perusteella oli mahdollista siirtää osa Japanissa ostetuista levyistä Eurooppaan. Tuotuja levyjä oli enintään 20 prosenttia asiakkaan tarvitsemasta määrästä. Levyt tuotiin ulkoisen jalostusmenettelyn mukaisesti. Tässä menettelyssä maa- han tuodaan vähäinen määrä tuotteita yhteisön alueelle ja ne viedään lisäarvollisina tuotteina, jalostettavaksi toisin sanoen eri tullinumerolla. Tuonnin yhteydessä maksettu tulli palautetaan, kun tuote viedään maasta. L 90/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 (91) Tuonti muille asiakkaille oli kaksi prosenttia ETA:n kulutuksesta vuonna 1998. Osapuolet toteavat, että tuonnin osuus kulutuksesta oli noin 5 prosenttia vuosina 1994–1995. Tuonnin väheneminen johtui Yhdysvaltain viennin supistumisesta, mikä puolestaan johtui dollarin vahvistumisesta. Vaikka oletettaisiin, että dollarin arvo heikkenee euroa vastaan ja että tuonti Yhdysvalloista kasvaa, tämä ei riitä päättelemään, että markkinat ovat jatkuvasti ETA:a laajemmat. Tällainen tuonti riippuisi liiketoiminnan suhdanteista ja valuuttakurssivaihteluista. Ne eivät olisi osa markkinarakennetta, sillä ne eivät ole vakaa ja luotettava toimituslähde. Näin ollen tässä arvioinnissa voidaan päätellä, että litografisten levyjen markkinat ovat ETA:n laajuiset. Kilpailuvaikutusten arviointi (92) (93) Litografisia levyjä tuotettiin ETA:ssa 189 000 tonnia vuonna 1998. Sulautuman osapuolten yhteenlaskettu [tuhatta tonnia]* tai osuus ETA:n tuotannosta oli [45–55 prosenttia]* (Alcan: [tuhatta tonnia]* tai [pro- senttia]*; Alusuisse: [tuhatta tonnia]* tai [prosenttia]*). Vain muutamat muut kilpailijat valmistavat ja toimitta- vat litografisia levyjä ETA:ssa. Nämä ovat VAW ([35–45 prosenttia]*), Alcoa ([5–15 prosenttia]*) ja Elval ([< 5 prosenttia]*). Litografisten levyjen markkinat ovat erittäin keskittyneet. Sulautuman seurauksena toimittajien määrä supistuu viidestä neljään. Näistä VAW on todennäköisesti vakavin joka uhkaa sulautuman tuloksena syntyvän kilpailija, yrityksen markkinavoimaa. VAW oli ennen sulautumaa ETA:n suurin litografisten levyjen valmistaja ja toimitta- ja. Komissio ei kuitenkaan voi katsoa VAW:n aidosti uhkaavan uuden yrityksen asemaa sulautuman jälkeen. VAW viimeistelee litografiset levynsä Grevenbroichin ja Cisternan tehtailla. Grevenbroichin osuus VAW:n litografisten levyjen tuotannosta on 90 prosenttia ja Cisternan 10 prosenttia. Nämä tehtaat ovat täysin riippu- vaisia Norfista litografisten levyjen valmistuksessa käy- tettävän uudelleen kuumavalssatun nauhan suhteen (ks. edellä Norf-yhteisyritystä koskeva luku). Tarvittavan litografisen laadun täyttäviä uudelleen kuumavalssatun nauhan vaihtoehtoisia toimittajia ei ole, sillä ainoat tällaisen nauhan toimittajat, Alusuisse, Alcan ja Alcoa (Inespal), ovat kilpailijoita eivätkä ne todennäköisesti toimittaisi tuotteita VAW:lle. Norf on VAW:n ja Alcanin tasaosuuksin omistama yhteisyritys. Edellä olevassa Norf-yhteisyritystä koskevassa analyysissä selitettiin, miksi sulautuma vaikuttaa VAW:n halukkuuteen kilpail- la uuden yrityksen kanssa, jos VAW ja uusi yritys ovat edelleen Norfin emoyhtiöitä. Sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen ja VAW:n markkinaominaisuudet sekä litografisten levyjen markkinoiden yleiset piirteet viittaavat siihen, että sulautuman johdosta näiden kah- den kilpailijan taloudelliset edut olisivat yhdenmukaiset. (94) (95) (96) Sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen ja VAW:n markkina-asemat ovat lähes symmetriset ([. ]*). Sama pätee tuotantokustannuksiin, koska toisaalta tuotannon alkuvaihe (kuumavalssaus) tehdään Norfissa ja toisaalta eri tehtaissa toteutettavissa jatkoprosesseissa käytetään samaa tekniikkaa, minkä vuoksi niistä aiheutuvat tuotan- tokustannukset ovat myös samat. Koska yhteisessä tuo- tantoyksikössä toiminta on jossain määrin läpinäkyvää, yhtiökumppanit voivat vaivatta seurata toistensa toimin- taa. Tämä lisää kilpailijan mahdollisuuksia havaita ajoissa, mihin toimiin kilpailijat aikovat ryhtyä ja yhden- mukaistaa käytäntönsä kilpailijoiden käytäntöjä vastaa- viksi. Tämä tuotantoprosessin ja yhteisyrityksen toimin- nan samanlaisuus vahvistaa emoyhtiöiden välistä riippu- vuussuhdetta ja yhteisyrityksen optimaalinen toiminta onkin yhtiöiden perimmäinen tavoite. Tämän tavoitteen häviäminen olisi molemmille emoyhtiöille riittävä syy olla kilpailematta toisiaan vastaan. Litografinen levy on suhteellisen homogeeninen tuote. Kun tarvittava taitotieto ja tekniikka on hankittu, valmis- taja ei voi juurikaan eriyttää omia tuotteitaan kilpailijoi- den tuotteista. Sen vuoksi hinta on keskeinen kilpailute- kijä näillä markkinoilla. Litografiset markkinat ovat suhteellisen avoimet. Hinnat neuvotellaan vuosittain. Asiakkaita on vain muutama ja sekä sulautuman tulokse- na syntyvä yritys että VAW toimittavat niille tuotteita. Ostajien kanssa neuvotellessaan toimittajat saavat tie- toonsa kilpailijoidensa tarjoaman hinnan tai vähintään hintaluokan. Ostajat yrittävät tällä tavalla kilpailuttaa toimittajia saadakseen parhaimman markkinahinnan ja siksi tarjouksen tehneet toimittajat tietävät, mikä kulloi- nenkin markkinahinta on. Litografisten levyjen markkinat ovat heikot. Tämä johtuu offsetpainatuksen kysynnän supistumisesta uuden pape- rittoman viestinnän (esimerkiksi sähköinen viestintä ja Internet) kehittyessä. Heikot markkinat ovat alttiimmat samansuuntaiselle käyttäytymiselle kuin nopeasti kasva- vat markkinat, koska viime mainituilla on enemmän kannusteita tulla markkinoille ja nykyisillä toimijoilla on enemmän syytä kilpailla markkinaosuuden lisäämisestä. Litografisten levyjen markkinoilla kilpailuun kannusta- vat syyt ovat erilaiset, sillä kilpailija voi lisätä asiakaskun- taansa vain toisen kilpailijan kustannuksella. Hinta on jälleen ratkaiseva kilpailutekijä. (97) Edellä mainitut markkinaominaisuudet vahvistaa todeksi kahden pääkilpailijan välinen huomattava rakenteellinen yhteys eli Norf-yhteisyritys. Norf muuttaa merkittävästi emoyhtiöiden kilpailuhalukkuutta. VAW saattaisi pitää kannattavampana seurata litografisten levyjen hinnanko- rotusta, jonka sulautuman tuloksena syntyvä yritys on 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/15 toteuttanut. Koska muut paikalliset toimittajat tai tuonti eivät pysty kilpailemaan riittävästi, samansuuntainen hinnankorotus johtaisi voiton yhteiseen maksimointiin. Kuten yhteisyritystä koskevissa 58–84 kappaleessa mainittiin, emoyhtiöiden yhteistyö on väistämätöntä, koska niiden on optimoitava Norfin tuotevalikoima ja pidettävä kustannustaso mahdollisimman alhaisena. Tulevista investoinneista tai tuotevalikoiman muuttami- sesta on päätettävä yhdessä. Toisin sanoen molemmat emoyhtiöt osallistuvat Norfin tuotantoa koskevaan päätöksentekoon. VAW:llä ei olisi myöskään syytä kilpailla houkutellakseen toisen osapuolen asiakkaita itselleen. Kuten Norfia koskevissa kohdissa todettiin, VAW:n on lisättävä kapasiteettiaan Norfissa voidakseen kilpailla, mutta sulautuman tuloksena syntyvä yritys saattaa estää tällaisen investoinnin. Lisäksi se voi suostutella VAW:n luopumaan kovasta kilpailusta uhkaamalla uskottavasti vastatoimenpiteillä. Tämä voi- taisiin toteuttaa korottamalla VAW:n kustannuksia Norfissa, jolloin sen toiminta ei olisi kilpailukykyistä. Osapuolet ovat laskeneet, että jos sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen tuotevalikoimaa muutetaan edes vähän Norfissa, VAW:n kustannukset saattavat olla [prosenttia]* korkeammat kuin uuden yrityksen kustan- nukset. Jos uuden yrityksen ja VAW:n yhteinen määräysvalta jatkuu Norfissa, VAW:tä ei voi katsoa sellaiseksi todelliseksi kilpailijaksi, joka haluaisi kumota litografisten levyjen hinnankorotuksen, jos se ylittää kilpailukykyisen hinnan. levyiksi (98) Alcoa on ainoa todellista kilpailuvoimaa käyttävä yritys markkinoilla. Sen litografisten levyjen tuotantokapasi- teetti on kuitenkin pieni ETA:ssa. Koska sen osuus joko markkinoista on vain 9 prosenttia, sen olisi muunnettava suuri osa nykyistä tuotevalikoimaansa (ja katettava siitä aiheutuvat litografisiksi vaihtoehtoiskustannukset) lisättävä kapasiteettiaan tai voidakseen kumota hinnankorotuksen. Kapasiteettia ei kuitenkaan lisätä vain yhden tuotteen kysynnän tyydyttämiseksi. Kapasiteetin lisäykset edellyttävät suu- ria investointeja, niitä tehdään järjestelmäkohtaisesti ja niiden perustana ovat yleisemmät syyt kuin yksien tuotemarkkinoiden (kuten litografisen levyn) hinnanko- rotus. Jos Alcoa haluaisi välttää laajentumiskustannuk- set, sen olisi tuotava levyt Yhdysvalloissa sijaitsevilta tehtailtaan. Kuljetuskustannukset ja tuontitullit mitätöi- sivät kuitenkin tuotujen levyjen mahdollisen hintakil- pailukyvyn. Alcoasta saattaisikin olla kannattavampaa seurata hinnankorotusta ja maksimoida myynnistä saatavat voitot. (99) Elval on pienin nykyisistä toimittajista. Se on yrittänyt päästä litografiamarkkinoille vuodesta 1990. Vielä nyt- kin se katsoo, ettei pysty jatkuvasti valmistamaan ja toimittamaan hyvälaatuista materiaalia. Elval on valmis- tanut litografisia levyjä kokeiluluonteisesti. Sen ensim- mäiset 500 tonnin kokeiluerät toimitettiin vuonna 1993 eli kolme vuotta sen jälkeen kun yhtiö päätti tulla näille markkinoille. ETA-asiakkaiden suorittama kvalifiointi- prosessi ei ole vielä päättynyt, ja Elval uskoo tarvitse- vansa lisäinvestointeja ja enemmän aikaa ennen kuin se saa asiakkaiden täyden hyväksynnän. Elvalia ei siten voi katsoa kilpailijaksi ETA:n litografiamarkkinoilla. (100) Elvalin esimerkki kuvaa niitä huomattavia esteitä, joita on litografiamarkkinoille tulolle. Sen lisäksi, että alumii- nitehtaiden, jotka eivät ennestään valmista litografisia levyjä, on tehtävä 10–20 miljoonan euron investointi viimeistelylinjan rakentamiseksi, niiden on käytettävä huomattavasti aikaa ja voimavaroja täyttääkseen asiak- kaiden vaatimukset. Aikaviipeen vuoksi ne kilpailisivat näillä markkinoilla vasta pitkän ajan, jopa yli viiden vuoden kuluttua. (101) Hoogovens, joka on yksi suurimmista alumiininvalmis- tajista ja osa Corus-yhtymää (British Steel ja Hoogovens), valmisti aikaisemmin litografisia levyjä, mutta lopetti niiden tuotannon äskettäin. Hoogovens totesi, että levyjä valmistaessaan se ei pystynyt täyttämään asiakkaiden kasvavia laatuvaatimuksia eikä se voinut tehdä tarvittavia 20 miljoonan euron investointeja kuroakseen kiinni tärkeimpien kilpailijoidensa etumatkan näiden perus- taessa juuri tämän tuotteen valmistamiseen tarvittavat viimeistelylinjat. (102) Näin ollen voidaan päätellä, että todellinen tai mahdolli- nen kilpailu ei todennäköisesti heikennä uuden yrityksen sulautuman johdosta saamaa markkinavoimaa. (103) Osapuolet ovat todenneet, että asiakkailla on huomatta- va ostovoima, sillä ne ovat suuria valokuvausalan yrityk- siä ja valokuvausala on yhtä keskittynyt kuin alumiini- teollisuus. (104) Markkinatutkimus on kuitenkin osoittanut, että asiak- kailla ei välttämättä ole tasapainottavaa neuvotteluvoi- maa. Litografisten levyjen markkinat ovat erittäin keskit- tyneet, kuten on myös valokuvausala. Asiakkailla ei näytä olevan neuvotteluvoimaa ennen sulautumaa. Su- lautuman jälkeen litografisten levyjen tuotanto keskittyy huomattavasti. Kun otetaan huomioon Norfin vaikutus sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen ja VAW:n kilpailukäyttäytymiseen ja Elvalin pienet kilpailumahdol- lisuudet, ETA:ssa toimivien litografisten levyjen toimitta- joista Alcoa on jien määrä vähenee neljästä kahteen, L 90/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 huomattavasti pienempi. Suurimpien ja tehokkaimpien sulautumaa edeltävien toimittajien lähentyminen vaikut- taa kielteisesti nykyiseen neuvotteluvoiman tasapainoon. Tasapainottavan neuvotteluvoiman häviämistä korostaa se, kuinka mahdotonta on siirtyä käyttämään muita materiaaleja, sekä pitkä aika, joka vaaditaan uusilta markkinoilletulijoilta ennen kuin ne voivat aloittaa toi- minnan ja hankkia tarvittavan taitotiedon ja asiakkaiden hyväksynnän. Asiakkaiden toimintakustannukset nouse- vat, jos tuotteet tuodaan Japanista tai Yhdysvalloista, mikä vaikuttaa kannattavuuteen. Tämän johdosta tuonti ei voi uhata uskottavasti paikallisia toimittajia. Sulautu- man jälkeen asiakkaat eivät voi käyttää tasapainottavaa neuvotteluvoimaa. Päätelmä (105) Edellä olevissa kohdissa mainittujen syiden perusteella komissio katsoo, että keskittymä johtaa sulautuman osapuolten ja VAW:n duopolistisen määräävän aseman syntymiseen ETA:n litografisten levyjen markkinoilla. 3. 1. 3 PAKKAUSMARKKINAT 3. 1. 3. 1 PUOLIJA¨ YKA¨ T PAKKAUKSET Merkitykselliset tuotemarkkinat (106) Puolijäykkiä alumiinipakkauksia käytetään muun muassa lemmikkieläinten ruokien, pakasteiden, nouto- aterioiden ja lentokoneruokien pakkauksina. Puolijäykät alumiinipakkaukset ovat joko pinnoitettuja (sileäseinäi- nen pakkaus) tai pinnoittamattomia (rypytetty pakkaus). Osapuolten mukaan merkitykselliset markkinat kattavat molemmat alumiinipakkaustyypit sekä muista materiaa- leista kuten monikerroksisesta muovista tai teräksestä valmistetut pakkaukset tai säilykepussit. Markkinatutki- mus ei kuitenkaan tukenut tätä näkemystä. tettu alumiini antaa steriloinnin vaatiman lämmönkestä- vyyden (129 °C). Ainoastaan sileäseinäisissä pakkauk- sissa on saumausreuna, johon kansi voidaan saumata tiiviisti ja joka takaa yli kahden vuoden säilyvyyden. Tämän pakkausominaisuuksien välisen eron vuoksi si- leäseinäisen pakkauksen hinta on huomattavasti korke- ampi kuin rypytetyn pakkauksen. Pinnoitettujen ja pin- on noittamattomien 25–50 prosenttia. alumiinipakkausten hintaero (108) Osapuolten mukaan monikerroksinen muovipakkaus on käyttökelpoinen vaihtoehto sileäseinäiselle alumiini- pakkaukselle. Muovipakkausten säilymisaika on kuiten- kin vain noin kuusi kuukautta eli neljännes steriloitujen sileäseinäisten alumiinipakkausten säilymisajasta. Tämän vuoksi muovipakkaukset ovat huomattavasti heikom- massa asemassa alumiinipakkauksiin verrattuna. Yli 60 prosenttia pinnoitetuista puolijäykistä alumiinipak- kauksista käytetään lemmikkieläinten ruokien pakkaa- miseen ja noin 10–15 prosenttia pakkauksista sisältää steriloituja elintarvikkeita. Näin ollen yli 70 prosentilla sileäseinäisistä pakkauksista on pitkä säilymisaika, joka johtaa täysin erilaiseen toimitusketjuun. Ei ole mitenkään epätavallista, että steriloidut elintarvikkeet saapuvat myymälöiden hyllylle monta viikkoa tai jopa monta kuukautta valmistamisen jälkeen. (109) Muovipakkaukset ovat heikommassa asemassa myös markkinoinnin näkökulmasta. Osapuolet toteavat Mar- sin käyttävän monikerrosmuovista valmistettuja pak- kauksia Yhdysvalloissa. Mars ei kuitenkaan käytä tätä pakkausta Euroopassa, vaikka se on 20 prosenttia hal- vempi. Syynä tähän on se, että muovipakkaukset eivät ulkonäkönsä vuoksi sovellu korkealaatuisiin tuotteisiin, jotka pakataan alumiinipakkauksiin. Osapuolet viittasi- vat sveitsiläiseen Säntisiin, joka myi kyseisiä pakkauksia Sveitsin suurimmalle vähittäisliikkeelle Migrosille lem- mikkieläinten ruokien pakkaamiseen sen jälkeen, kun oli väitetty, että alumiinipakkaukset ovat ympäristön kannalta haitallisempia kuin muovipakkaukset. Osoit- tautui kuitenkin, että monikerroksista muovipakkausta oli vaikeampi kierrättää kuin alumiinipakkausta. Migros siirtyikin takaisin alumiiniin vuonna 1997 eikä moniker- rospakkausta käytetä enää. Kysyntäpuolen korvattavuus (107) Kaikki asiakkaat, joihin komissio otti yhteyttä, katsoivat puolijäykkien sileäseinäisten pakkausten kuuluvan eri tuotemarkkinoille kuin rypytetyt pakkaukset. Rypytetty- jä pakkauksia ei voi saumata vaan ainoastaan sulkea kannella tai metalloidulla kartongilla. Rypytettyjä pak- kauksia käytetään pakasteruokiin ja erilaisiin leipomo- ja ateriapalvelutuotteisiin, joiden säilymisajan ei tarvitse olla pitkä. Nestettä sisältävä ruoka on kuitenkin pakatta- va steriloituun ja saumattuun pakkaukseen pitkän, tur- vallisen ja hygieenisen säilymisajan takaamiseksi. Pinnoi- (110) Toinen osapuolten ehdottama vaihtoehto on teräspak- kaus. Jäykkä teräs on alumiinia huomattavasti painavam- paa, minkä vuoksi sitä ei voi käyttää 100 gramman yksittäisannosten pakkaamisessa. Sitä käytetään suurem- missa, vähintään 400 gramman pakkauksissa. Asiakkaat ovat esittäneet yleisenä markkinointihuomiona, että alu- jotka miinilla on tiettyjä markkinointiominaisuuksia, puuttuvat teräkseltä, kuten se, että alumiinipakkaukset on helpompi avata ja – mikä on tärkeää erityisesti korkealaatuisten tuotteiden kohdalla – niiden ulkonäkö. Myös puolijäykkää teräspakkausta valmistetaan. Lami- noidun puolijäykän teräspakkauksen hinta on osapuol- ten mukaan kuitenkin 15–20 prosenttia kalliimpi. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/17 (111) Osapuolet ovat myös viitanneet alumiinilla vuorattuun säilykepussiin sileäseinäisten alumiinipakkausten vaihto- ehtona. Näissä pusseissa on ohut 6–9 (cid:236)m alumiinikerros sisäpuolella ja ne voidaan saumata. Pussien säilymisaika on yhtä pitkä kuin sileäseinäisten pakkausten säilymis- aika. Niitä on saatavilla 100 gramman yksittäisannos- koossa. Tämän tuotteen markkinaosuus on kasvanut viime aikoina. Komissio huomauttaa kuitenkin, että säilykepussin markkinaosuus ei ole kasvanut sileäseinäis- ten pakkausten kustannuksella vaan pikemminkin tina- peltitölkkien kustannuksella. Säilykepussin kasvuennus- te on erään markkinatoimijan mukaan 20 prosenttia lähivuosina, kun taas alumiinipakkausten kasvuvauhti on 5 prosenttia. Tinapeltitölkkien käyttö säilyy ennallaan tai vähenee. Tämä kuvastaa yksittäisannoskoon kysyn- nän suurta kasvua, sillä tinapeltitölkkejä käytetään tähän annoskokoon erittäin vähän. (112) Säilykepusseihin pakataan puolinestemäisiä tuotteita eli kastikkeita sisältäviä elintarvikkeita, kun taas sileäseinäi- siä pakkauksia käytetään hyytelö- tai pateemaisiin tuot- teisiin. Hyytelö- tai pateemaisia tuotteita ei voi pakata säilykepusseihin, vaan säilykepussien käyttöön siirtymi- nen edellyttäisi tuotteen koostumuksen muokkaamista. Tämän vuoksi kaikki asiakkaat eivät pidä niitä sileäsei- näisten pakkausten vaihtoehtona. Lisäksi siirtyminen säilykepussien käyttöön edellyttäisi uusia täyttölinjoja ja mainoskampanjaa. Eräs asiakas arvioi, että siirtymisestä jopa 10 miljoonaa aiheutuvat kustannukset olisivat euroa. Näin ollen puolijäykkien päällystettyjen alumiini- pakkausten ja säilykepussien välinen korvattavuus on vähäistä kysyntäpuolella. (113) Osapuolet ovat todenneet, että monia elintarvikkeita pakataan sekä muovisiin että sileäseinäisiin puolijäykkiin pakkauksiin. Näitä tuotteita ovat yksittäisannoskoon hillot ja marmeladit, kahvikermat ja juustolevitteet. Näitä tuotteita ei kuitenkaan steriloida käytettäessä alumiini- pakkauksia eivätkä ne säily yhtä kauan. Lentokoneateriat pakataan samoin sileäseinäisiin alumiinipakkauksiin, mutta niitäkään ei steriloida. Näille tuotteille ja sovelluk- sille on siis korvattavuutta kysyntäpuolella. Kuten edellä mainittiin, näiden sovellusten osuus on kuitenkin alle kolmasosa sileäseinäisten pakkausten kysynnästä. (114) Edellä olevista syistä sileäseinäisten alumiinipakkausten ja monikerroksisten muovipakkausten, teräspakkausten ja säilykepussien välinen kysyntäpuolen korvattavuus on hyvin vähäinen pakattaessa steriloituja elintarvikkeita. Tarjontapuolen korvattavuus (115) Osapuolet toteavat, että rypytettyjen ja sileäseinäisten pakkausten tuottajien välinen tarjontapuolen korvatta- vuus on suuri. Sileäseinäisiä pakkauksia tehdään lami- noidusta foliosta eli laminoidusta kalvosta. Laminoitu kalvo puristetaan pakkauksen muotoon ja siihen lisätään kansi. Kalvo on tavanomainen pakkausfolio, johon lisätään polypropeenikalvo laminointikoneessa. Osa- puolet väittävät, että laminoidun kalvon valmistamiseen tarvitaan vain vähän taitotietoa eikä ollenkaan teollis- ja tekijänoikeuksia. Ainoa tarvittava laite on laminointiko- ne, joka liimaa polypropeenikalvon valssattuun alumii- niin. Osapuolten mukaan tällaisen koneen kustannukset ovat noin [euroa]*. (116) Rypytettyjen pakkausten tuottaja voi valmistaa sileäsei- näisiä pakkauksia samoilla puristimilla, jos kapasiteettia on käytettävissä. Uusi puristin, jonka tuotantokapasiteet- ti on 100 miljoonaa pakkausta (5 prosenttia markkinois- ta), maksaa 160 000–350 000 euroa. Sileäseinäisten pakkausten valmistaminen edellyttää kuitenkin työväli- nejärjestelmän muuttamista. Tällainen järjestelmä mak- saa markkinatutkimuksen mukaan jopa 125 000 euroa. Koska asiakkaat tilaavat yleensä erimuotoisia ja -kokoisia pakkauksia, tarvitaan erilaisia työvälineitä. Lisäksi tarvi- taan kannen puristimet. Näiden hinta on noin 150 000 euroa työvälineineen. Rypytettyjä pakkauksia valmistavan yrityksen on siis investoitava 1–2 miljoonaa euroa uusiin koneisiin. Tarvittavan kokonaisinvestoin- nin määrä alumiinifolion muuntamiseksi laminoiduksi ja sileäseinäisten pakkausten valmistamisen kalvoksi aloittamiseksi voi olla jopa 12 miljoonaa euroa. Komis- sio katsoo tämän perusteella, että sileäseinäiset ja rypyte- tyt pakkaukset kuuluvat eri markkinoille. Päätelmä (117) Edellä mainituista syistä komissio päättelee, että steriloi- tujen tuotteiden pakkaamisessa käytettäville puolijäykille pinnoitetuille (sileäseinäisille) alumiinipakkauksille on erilliset markkinat, kuten ilmenee asiassa IV/M. 322 – Alcan/Inespal 14 päivänä huhtikuuta 1993 tehdystä komission päätöksestä (9). Merkitykselliset maantieteelliset markkinat (118) Osapuolten näkemyksen mukaan puolijäykkiä alumiini- pakkauksia voidaan kuljettaa edullisesti koko Euroopassa ja hinnat ovat samanlaiset. Tämän perusteella osapuolet katsovat, että merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat vähintään ETA:n laajuiset. Markkinatutkimuksen mukaan tuonti Eurooppaan on erittäin vähäistä ja logistiset syyt, kuten oikeaan aikaan tapahtuvat toimi- tukset, ovat erittäin tärkeitä. Sen vuoksi tässä päätöksessä merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat ETA:n laajuiset. (9) EYVL C 114, 24. 4. 1993, s. 5. L 90/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 Kilpailuvaikutusten arviointi (119) Osapuolten markkinaosuus sileäseinäisissä pakkauksissa on [50–60 prosenttia]*. Alusuisse lisäisi [prosentilla]*. Alcanin [prosentin]* osuutta. Muita kilpailijoita ovat deSter ([10–20 prosenttia]*), Alupack ([5–15 prosent- tia]*), Pluspack ([< 10 prosenttia]*) ja Teich ([< 10 pro- senttia]*). 1998 kilotonnia Osuus [kt]* [kt]* [kt]* 3,0 1,5-2,0 1,0-2,0 1,4 0,3 1,4 [%]* [%]* [%]* [%]* [%]* [%]* [%]* [%]* [%]* Alcan Alusuisse Osapuolet DeSter Alupack Teich Pluspack Ekco Muut Yhteensä 20,0 100 % (120) Ainoastaan yksi kilpailija (Teich) on vertikaalisesti inte- groitunut. Teich kuuluu Teich/Constantia-yhtymään, joka omistaa osan itävaltalaisesta kuuma- ja kylmävals- saamosta AMAG:stä, sekä valmistaa laminoitua kalvoa. Kaikki muut kilpailijat ovat riippuvaisia kolmansista laminoidun kalvon osalta. Markkinatoimijoiden mukaan Pluspackin kaltaiset integroitumattomat valmistajat ai- noastaan leikkaavat ja puristavat alumiinin pakkauksiksi, kun taas alumiinifolion ja laminoidun kalvon valmistajat kehittävät tekniikan. Osapuolten mukaan [> 70 prosent- tia]* sileäseinäisen pakkauksen lopullisesta hinnasta määräytyy alumiinifolion ja laminoinnin kustannusten perusteella. voisi lisätä Feron helposti (121) Osapuolten asema on hyvin vahva laminoidun kalvon toimittajana, mutta ne väittävät, että markkinoilla toimii useita riippumattomia toimittajia. VAW:tä lukuun otta- matta tällaiset yhtiöt (kuten Feron tai Omial) ovat pieniä ja myös niiden kapasiteetti on pieni. Osapuolet toteavat, että kapasiteettiaan [2 000–8 000 tonnia]* lisäämällä työvuoroja tai muutta- malla tuotevalikoimaansa. Feron kuitenkin torjui tämän väittämän. Omialista asiakkaat totesivat, että sen tuotan- to ei ole riittävän korkealaatuista. Osapuolten toimitta- massa kirjeessä Omial itse asiassa pyytää teknistä yhteis- työtä osapuolilta. Nämä yhtiöt ovat lisäksi pelkkiä jalostajia, joiden on ostettava alumiinifolio VAW:n kal- taisilta integroituneilta yhtiöiltä tai osapuolilta, jotka kilpailevat niiden kanssa laminoidun kalvon jatkojalos- tusmarkkinoilla. (122) Eräässä tapauksessa jopa integroituneella Teichillä oli vakavia ongelmia. Joitain vuosia sitten kysyntä siirtyi pursottamalla päällystettyihin pakkauskansiin. Teichillä ei ollut itsellään vaadittavaa pursotusmahdollisuutta. Sulautuman osapuolet kieltäytyivät toimittamasta tällai- sia kansia Teichille, joka joutui erittäin vaikeaan tilantee- seen. (123) Osapuolten mukaan kysyntäpuoli on erittäin keskitty- nyt. Suurimman sileäseinäisten pakkausten asiakkaan Marsin osuus kokonaismarkkinoista on kuitenkin 25 prosenttia, kun taas osapuolten markkinaosuus on [prosenttia]*. Yhdenkään Alcanin asiakkaan osuus ei ylitä [prosenttia]* sen myynnistä, kun taas Alusuissen suurimman asiakkaan osuus on vain [prosenttia]* sen myynnistä. Markkinajohtaja Alcanin kohdalla sen kol- men suurimman asiakkaan osuus myynnistä on [> 50 prosenttia]*, Alusuissen vastaava luku on [> 50 prosenttia]*. Tärkeimmät asiakkaat, kuten Mars, Nestle tai Saturn, hankkivat 90–100 prosenttia näistä pakkauksista sulautuman osapuolilta. Näin ollen sulau- tuman osapuolten ja asiakkaiden välinen neuvotteluvoi- ma ei ole tasapainossa lemmikkieläinten ruoan pakkaa- misessa käytettävien pinnoitettujen puolijäykkien alu- miinipakkausten osalta. (124) Osapuolet toteavat, että sileäseinäisten pakkausten hin- nat ovat alentuneet 10–20 prosenttia viime vuosina. Tämä koskee kuitenkin markkinatilannetta, jossa kaksi johtavaa yritystä kilpailivat keskenään. Sulautuma yhdis- tää nämä kaksi toimittajaa, jolloin ne ovat yhdessä kuusi kertaa suurempia kuin niiden lähin kilpailija. Vaikka pitäisikin paikkansa, että asiakkaat voisivat vaihtaa toi- mittajaa noin alle vuoden kuluessa, on vaikeaa löytää toimittajaa, jolla olisi tätä kysyntää vastaavaa ylimääräis- tä kapasiteettia. Jos sulautuman jälkeen esimerkiksi Mars siirtäisi huomattavan osan kysynnästään kahdelle pie- nemmälle lemmikkieläinten ruokien pakkausten toimit- tajalle, Teichille ja Alupackille, niiden olisi tehtävä lisäin- vestointeja. Uuteen kapasiteettiin investoimiseen liittyisi kuitenkin vaara, että sulautuman osapuolet soveltavat hintarajastrategiaa, jolloin pienten tuottajien olisi talou- dellisesti kannattavampaa seurata osapuolten hinnanko- rotusta. (125) Mars, joka on ehdoton markkinajohtaja lemmikkieläin- ten ruokien markkinoilla, koska sen osuus markkinoista on lähes puolet ja toiseksi suurimman yrityksen osuus on huomattavasti pienempi, voisi siirtää hinnankorotuksen kuluttajille. Marsilla on eniten korkealaatuisia merkki- tuotteita. Ainoastaan yhdellä toisella, mutta huomatta- vasti pienemmällä valmistajalla on samanlaisia tuotteita. Tämä yritys on Nestle. Sileäseinäisen pakkauksen hinnan osuus on 30 prosenttia lemmikkieläinten ruoan myynti- hinnasta. Viiden prosentin hinnankorotus johtaisi loppu- tuotteen 1,5 prosentin hinnankorotukseen, minkä Mars voisi helposti siirtää kuluttajien maksettavaksi. Muut lemmikkieläinten ruokia valmistavat yritykset, kuten Saturn ja Arovit, valmistavat kauppiaiden omilla mer- keillä myytäviä tuotteita. On todennäköistä, että ne seuraisivat hinnankorotusta, koska merkkituotteiden ja kauppiaiden omilla merkeillä myytävien tuotteiden hin- taero säilyisi samana. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/19 Päätelmä (126) Edellä olevan perusteella komissio päättelee, että ilmoi- tettu toimenpide johtaa määräävän aseman syntymiseen ETA-markkinoilla puolijäykkien pinnoitettujen alumiini- pakkausten osalta. 4 ILMOITUKSEN TEKIJA¨ N EHDOTTAMAT SITOUMUKSET (127) Ilmoituksen tekijä ehdotti 22 päivänä helmikuuta 2000 sitoumuksia, joilla voitaisiin poistaa 14 päivänä tammi- kuuta 2000 esitetyssä komission väitetiedoksiannossa osoitetut kilpailuongelmat. Sitoumukset esitellään ja arvioidaan lyhyesti seuraavissa kohdissa tämän päätök- sen arviointiosassa noudatetussa järjestyksessä niiden merkityksellisten markkinoiden osalta, joista komissio on esittänyt väitteitä. (128) Sitoumusten täydellinen teksti on liitetty tähän päätök- seen ja se muodostaa kiinteän osan tätä päätöstä. 4. 1. 1. 1 ALUMIINITRIHYDRAATTI (129) Alumiinitrihydraattiliiketoiminta tarkoittaa osapuolten mukaan Algroupin alumiinitrihydraattitehdasta Martins- werkissä Saksassa ja kaikkia siihen liittyviä henkilöre- sursseja sekä aineellisia ja aineettomia hyödykkeitä. (130) Alcan sitoutuu luopumaan alumiinitrihydraattiliiketoi- minnasta yhdeksän kuukauden kuluessa päivästä, jolloin komissio tekee päätöksen keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi (jäljempänä ’päätöksen päivämäärä’). Jos Alcan ei pysty toteuttamaan liiketoi- minnan luovutusta yhdeksän kuukauden kuluessa pää- töksen päivämäärästä, se voi pyytää komissiota jatka- maan yhdeksän kuukauden jaksoa kolmella kuukaudella. Jos Alcan ei pysty toteuttamaan liiketoiminnan luovutus- ta yhdeksän tai kahdentoista kuukauden kuluessa pää- töksen päivämäärästä, Alcan antaa peruuttamattoman valtuutuksen toimitsijamiehelle alumiinitrihydraattiliike- toiminnan myymiseksi kolmen kuukauden kuluessa ilman vähimmäishintaa. (132) Alcanin katsotaan noudattaneen sitoumusta, jos se on yhdeksän, kahdentoista tai viidentoista kuukauden ku- luessa tehnyt sitovan sopimuksen alumiinitrihydraattilii- ketoiminnan myymisestä komission hyväksymälle osta- jalle. Arviointi (133) Ehdotettu sitoumus poistaa sulautuman osapuolten toi- minnan päällekkäisyyden. Komission markkinatesti osoitti, että ehdotettu alumiinitrihydraattitehdas voidaan katsoa elinkelpoiseksi. Ehdotetun sitoumuksen täytän- töönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, erityisesti liiketoiminnan siirtäminen toiminnan jatkuvuuden peri- aatteella, toimintojen erillään pitämistä koskevat mää- räykset ja luovutusaika takaavat, että alumiinitrihydraat- tiliiketoiminta ei kärsi luovutuskauden aikana ja että tehokas kilpailu palautuu alumiinitrihydraatin markki- noille luovuttamisen jälkeen. Jos nämä ehdot täytetään, keskittymää edeltänyt tilanne palautuu, jolloin keskitty- mä ei johda määräävän aseman syntymiseen alumiinitri- hydraatin markkinoilla ETA:ssa, sillä edellytyksellä, että ehdotettu sitoumus täytetään. 4. 1. 1. 2 LITOGRAFISET LEVYT (134) Litografialiiketoiminta tarkoittaa osapuolten mukaan li- tografiatoimintaa, jota Algroup harjoittaa Starin tehtaalla Bridgenorthissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mu- kaan lukien valulaitos, kuumavalssaamo, kaikki kylmä- valssaamot ja litografisten levyjen viimeistelylinja. (135) Alcan sitoutuu luopumaan litografialiiketoiminnastaan yhdeksän kuukauden kuluessa päätöksen päivämäärästä. Jos Alcan ei pysty toteuttamaan liiketoiminnan luovutus- ta yhdeksän kuukauden kuluessa päätöksen päivämää- rästä, se voi pyytää komissiota jatkamaan yhdeksän kuukauden jaksoa kolmella kuukaudella. Jos Alcan ei pysty toteuttamaan liiketoiminnan luovutusta yhdeksän tai kahdentoista kuukauden kuluessa päätöksen päivä- määrästä, Alcan antaa peruuttamattoman valtuutuksen toimitsijamiehelle litografialiiketoiminnan myymiseksi kolmen kuukauden kuluessa ilman vähimmäishintaa. (131) Parantaakseen alumiinitrihydraattiliiketoiminnan kau- pallista elinkelpoisuutta mahdollisten ostajien kannalta ostajalle siirretään tämän liiketoiminnan osana kaikki nykyiset sopimukset ja kaikki alumiinitrihydraattiliike- toimintaa koskevat tai siihen liittyvät sopimukset, jotka tehdään näiden sitoumusten antamispäivän (22 päivä helmikuuta 2000) ja alumiinitrihydraattiliiketoiminnan myynnin välisenä aikana. Lisäksi siirretään riittävä myyn- tihenkilökunta ja tuotanto- ja hallintohenkilöstö harjoit- tamaan alumiinitrihydraattiliiketoimintaa toiminnan jat- kuvuuden periaatteella. (136) Parantaakseen litografialiiketoiminnan kaupallista elin- kelpoisuutta mahdollisten ostajien kannalta ostajalle siirretään tämän liiketoiminnan osana kaikki nykyiset litografialiiketoimintaa koskevat sopimukset ja kaikki tai siihen liittyvät sopimukset, jotka tehdään näiden sitoumusten antamispäivän (22 päivä helmikuuta 2000) ja litografialiiketoiminnan myynnin välisenä aikana. Li- säksi siirretään riittävä myyntihenkilökunta ja tuotanto- ja hallintohenkilöstö harjoittamaan litografialiiketoimin- taa toiminnan jatkuvuuden periaatteella. L 90/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 (137) Jotta litografialiiketoiminnan ostaja voi jatkaa liiketoi- minnassa Algroupin nykyisen tekniikan käyttöä, Alcan sitoutuu tarjoamaan tälle teknistä apua kolmen vuoden ajan litografialiiketoiminnan myyntipäivästä. kilpailla tehokkaasti litografisten levyjen markkinoilla luovutuksen jälkeen. Jos nämä ehdot täytetään, keskitty- jolloin keskittymä ei mää edeltänyt tilanne palautuu, johda määräävän aseman syntymiseen litografisten levy- jen markkinoilla ETA:ssa, edellyttäen että ehdotettu sitoumus täytetään. (138) Alcanin katsotaan noudattaneen sitoumusta, jos se on yhdeksän, kahdentoista tai viidentoista kuukauden ku- luessa tehnyt sitovan sopimuksen litografialiiketoimin- nan myymisestä komission hyväksymälle ostajalle. 4. 1. 1. 3 PUOLIJA¨ YKA¨ T ALUMIINIPAKKAUKSET Arviointi (139) Ehdotettu sitoumus poistaa kilpailuun liittyvät päällek- käisyydet litografisten levyjen markkinoilta. Sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen litografisten levyjen tuo- tanto on järjestetty Alcanin osalta Norfissa (kuumavals- saus) ja yhdessä Norfin alayhtiössä (viimeistely) ja Alu- suissen osalta Bridgenorthissa (kuumavalssaus ja viimeis- tely). Osapuolet ehdottavat luopuvansa kuumavalssaa- mosta ja sen valulaitoksesta sekä kaikista Starin kylmävalssaamoista. Yksi näistä kylmävalssaamoista tuottaa ensi sijassa folioaihioita ja toinen litografisia levyjä. Komissio vahvisti markkinoilla toimivilta kol- mansilta, että jos kuumavalssaamot myydään ostajalle, tästä tulee litografisten levyjen riippumaton valmistaja ja toimittaja siinä määrin, että se pystyy valvomaan metal- lin laatua koko toimitusketjun osalta. Parantaakseen luovutettavan liiketoiminnan myyntikelpoisuutta mah- dollisten ostajien kannalta ilmoituksen tekijä ehdotti luopuvansa nykyisin folioaihioita valmistavasta kylmä- valssaamosta. Tätä ylimääräistä toimenpidettä ehdotet- tiin, jotta poistettaisiin markkinatestissä havaittu ongel- ma, eli se, että luovutetussa kuumavalssaamossa valmis- tettaisiin enemmän uudelleen kuumavalssattua nauhaa kuin litografisten levyjen kylmävalssaamossa tarvitaan. Tämä voisi olla kuumavalssaamon kannattavuuden este, sillä ostajan olisi löydettävä keinot ylimääräisen kapasi- teetin käyttämiseksi. folioaihioita valmistavan kylmävalssaamon litografisten levyjen kyl- mävalssaamon lisäksi, luovutetun liiketoiminnan ostaja voi kylmävalssata kuumavalssaamon ylimääräisen tuo- tannon ja myydä folioaihioita (valssattu kaupallinen tuote) markkinoille ja tehdä kuumavalssaamon toimin- nasta samoin kuin litografialiiketoiminnasta kannatta- van. Näin ilmoituksen tekijän ehdottaman sitoumuksen ansiosta litografisten levyjen markkinoille palautuu py- syvästi tehokas kilpailu. Lisäksi täytäntöönpano- ja muut toimenpiteet, erityisesti liiketoiminnan siirtäminen toi- minnan jatkuvuuden periaatteella, toimintojen erillään pitämistä koskevat määräykset, luovutusaika ja teknisen avun tarjoaminen ostajalle, takaavat, että litografialiike- toiminta ei kärsi luovutuskauden aikana ja että ostaja voi Jos ostaja hankkii (140) Alcan sitoutuu myymään komission hyväksymälle kol- mannelle stanssauskoneet, joiden yhteenlaskettu vuosi- kapasiteetti on vähintään 3 200 tonnia ja joita käytetään sileäseinäisten puolijäykkien pakkausten ja niiden kan- sien valmistukseen (jäljempänä ’puolijäykkiä alumiini- pakkauksia koskeva siirretty liiketoiminta’). Jos ostaja niin pyytää, Alcan sitoutuu myös myöntämään lisenssin tavanomaisin kaupallisin ehdoin Alcanin nykyiseen tek- niikkaan (ja siihen liittyvään taitotietoon), jota käytetään sileäseinäisten puolijäykkien pakkausten ja niiden kan- sien valmistuksessa tarvittavan alumiinifolion laminoin- nissa. (141) Alcan sitoutuu siirtämään puolijäykkiä alumiinipak- kauksia koskevan liiketoiminnan yhdeksän kuukauden kuluessa päätöksen päivämäärästä komission hyväksy- mälle ostajalle. Jos Alcan ei pysty toteuttamaan liiketoi- minnan luovutusta yhdeksän kuukauden kuluessa pää- töksen päivämäärästä, se voi pyytää komissiota jatka- maan yhdeksän kuukauden luovutusaikaa kolmella kuu- kaudella. Jos Alcan ei pysty toteuttamaan liiketoiminnan luovutusta yhdeksän tai kahdentoista kuukauden ku- luessa päätöksen päivämäärästä, Alcan antaa peruutta- mattoman valtuutuksen toimitsijamiehelle puolijäykkiä alumiinipakkauksia koskevan liiketoiminnan myymisek- si kolmen kuukauden kuluessa ilman vähimmäishintaa. (142) Parantaakseen puolijäykkiä alumiinipakkauksia koske- van siirretyn liiketoiminnan kaupallista elinkelpoisuutta mahdollisen ostajan kannalta ostajalle siirretään tämän liiketoiminnan osana kaikki tätä liiketoimintaa koskevat tai siihen liittyvät asiakassopimukset. Asiakassopimusten siirtoon sisältyvät asiakaskohtaiset muotit ja muut sopi- muksiin liittyvät laitteet. (143) Alcan tarjoaa ostajalle kilpailukieltolausekkeen ja asiak- kaiden hankintaa koskevan lausekkeen, jotka ovat voi- massa kolme vuotta (tätä aikaa voidaan pidentää ostajan pyynnöstä kahdeksi vuodeksi; pyyntö on osoitettava komissiolle). Niiden mukaan Alcan tai sulautuman tulok- sena syntyvä yritys ei pyri hankkimaan puolijäykkiä alumiinipakkauksia koskevan siirretyn liiketoiminnan asiakkaita, jotka ovat hyväksyneet sopimustensa siirron ostajalle, ellei ostaja ole päättänyt sopimusta. 5. 4. 2002 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 90/21 Arviointi ON TEHNYT TA¨ MA¨ N PA¨ A¨ TO¨ KSEN: (144) Ehdotetun sitoumuksen tarkoituksena on saattaa mark- kinoille uusi puolijäykkien sileäseinäisten alumiinipak- kausten valmistaja ja toimittaja. Sitoumus koskee pääl- lekkäistä toimintaa vastaavan vuosikapasiteetin luovu- tusta. Markkinatestin tulosten mukaan liiketoiminta luo- vutettaisiin toiminnan jatkuvuuden periaatteella, jos liiketoiminnan ostaja saisi stanssauskoneet, asiakassopi- mukset ja sopimuskohtaiset muotit ja muut laitteet sekä Alcanin laminointitekniikan. Asiakassopimusten siirto tulee voimaan sillä edellytyksellä, että siihen liittyy kilpailukieltolauseke ja asiakkaiden hankintaa koskeva lauseke. Alcan on noudattanut kaikkia näitä vaatimuksia. Jos nämä ehdot täyttyvät, markkinoille tulee uusi kilpai- leva yritys, jolloin keskittymä ei johda määräävän ase- man syntymiseen puolijäykkien sileäseinäisten alumiini- pakkausten markkinoilla ETA:ssa, edellyttäen että ehdo- tettu sitoumus täytetään. Ehdotettuja sitoumuksia koskeva päätelmä (145) Ehdotettuja sitoumuksia koskevan arvioinnin perusteella komissio päättelee, että ne riittävät poistamaan alumii- nitrihydraatin, litografisten levyjen ja puolijäykkien sileä- seinäisten alumiinipakkausten markkinoilla havaitut kil- pailuongelmat, 1 artikla Keskittymä, jolla Alcan Aluminium Limited (’Alcan’) hankkii asetuksen (ETY) N:o 4064/89 3 artiklan 1 kohdan b alakoh- dassa tarkoitetun määräysvallan Alusuisse Lonza Group AG:ssä (’Alusuisse’), julistetaan yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että kaikkia edellä johdanto-osan 127–145 kappaleessa kuvattuja ja liitteestä yksityiskohtaisesti ilmeneviä sitoumuksia noudatetaan. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu seuraavalle: Alcan Aluminium Limited 1188 Sherbrooke Street West Montreal, Quebec, Canada Mr. David Ausland Executive Vice President Tehty Brysselissä 14 päivänä maaliskuuta 2000. Komission puolesta Mario MONTI Komission jäsen L 90/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 5. 4. 2002 LIITE Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen sitoumusten täydellinen englanninkielinen teksti on saatavilla komission web-sivulla: http://europa. eu. int/comm/competition/index–en. html