eurovoc_concepts:
approximation of laws
restriction on competition
single market
social security
tax system

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 14. 3. 2000 KOM(2000) 114 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO Komission täydentävä lausunto toimielinten uudistamista käsittelevälle hallitustenväliselle konferenssille Määräenemmistöpäätökset yhtenäismarkkinoiden toimivuuteen liittyvistä näkökohdista verotuksen ja sosiaaliturvan aloilla 1. Johdanto 28 jopa erilaisuus suuruiseksi jäsenvaltion menestyminen. oikeusjärjestelmien siihen korostuu. laajentuessa ja kuuluvien Unionin Samalla kansantalouksien yhtenäismarkkinoihin osallistuvien kansallisten ja yksityisten toimijoiden määrä liki kaksinkertaistuu. Yhtenäismarkkinoita hajaannuttaa myös jäsenvaltioiden talouksien erilainen jäsenvaltioiden vielä talousjärjestelmässä tapahtuu pitkäaikaisia rakenteellisia muutoksia, unionin on sopeuduttava uuteen toimintaympäristöön. Näiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta yhtenäismarkkinoiden keskeneräisyys muun muassa verotuksen ja sosiaaliturvan alalla korostuu. Yhteisön oikeuden eritasoisella soveltamisella, yhteensopimattomilla kansallisilla olla kilpailun yhtenäismarkkinavaikutuksia, joiden torjuminen edellyttää yhteisöltä yhteistoimintaa. vääristymillä säännöillä monien saattaa uusien Kun ja Talous- ja rahaliiton toteuduttua tarvitaan entistä tiiviimpää vero- ja rakennepolitiikan koordinointia. Lisäksi globalisaatio on lisännyt jäsenvaltioiden toimien keskinäisiä heijastusvaikutuksia, mikä saattaa häiritä yhtenäismarkkinoiden toimivuutta. Toisaalta verotuksen ja sosiaaliturvan taso- ja rakenne-erojen syinä voivat olla myös kansantulon ja tuottavuuden erot, eivätkä ne siis välttämättä haittaa kilpailua yhtenäismarkkinoilla. Unionin on tehostettava päätöksentekoprosessiaan vastatakseen näihin haasteisiin. Siksi sen on turvauduttava entistä useammin määräenemmistöpäätöksiin siltä osin kuin se on tarpeen yhtenäismarkkinoiden toteutumisen ja toimivuuden turvaamiseksi. Päätöksentekotavan muutos ei vaikuta perustamissopimuksen mukaiseen toimivallan jakoon. Siirtyminen yksimielisistä päätöksistä määräenemmistöpäätöksiin on omiaan vahvistamaan toimielinten päätöksentekokykyä. laajentumisen Komissio antoi 26. tammikuuta 2000 lausunnon toimielinjärjestelmään tarvittavista että onnistumiseksi. muutoksista määräenemmistöpäätösten käyttöön ottamisesta sosiaaliturvan ja verotuksen aloilla esitetään myöhemmin että EY:n perustamissopimuksen sosiaaliturvaa ja verotusta koskevia määräyksiä tarkastellaan tehtävä selvittämiseksi, yksityiskohtaisesti määräenemmistöllä ja mitkä päätökset vaativat edelleen yksimielisyyttä. lausunto. Komissio ilmoitettiin, täydentävä päätökset ehdotti, mitkä Siinä olisi sen 2 Verotusta 2. suuntaviivat ja sosiaaliturvaa koskevan päätöksenteon ja sosiaalipoliittisia Verotusta ja sosiaaliturvaa koskevat kansalliset säännöt heijastavat kansallisten lainsäätäjien päättää talous- rahoitetaan, on kansallisten sosiaalietuuksien tasosta ja veroista, parlamenttien suvereenisuuden olennainen piirre. Nämä päätökset ilmentävät kansallisia valintoja siitä, mikä yleinen merkitys annetaan hallinnon ja kansalaisten väliselle solidaarisuudelle ja keskinäiselle avunannolle. Kyseiset valinnat ovat yleensä EU:n suhteen neutraaleja. peruslinjauksia. Oikeus joilla etuudet ryhmiä, muutamia selkeästi joita ja On kuitenkin sosiaaliturvasäännösten yhtenäismarkkinoiden toimivuuden kannalta neutraaleina, koska ne vaikuttavat markkinoihin joko sisältönsä tai perusluonteensa vuoksi. Kansallisten sääntöjen vaikutukset voidaan jakaa karkeasti kahteen ryhmään sen perusteella, että säännöt joko ovat yhteensopimattomia yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden ja sääntöjen kanssa tai aiheuttavat kilpailun vääristymistä yhtenäismarkkinoilla. erottuvia voida kansallisten vero- pitää ei a. Kansallisten sääntöjen ja yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden yhteensopimattomuus ja ja talous- Verotusta ja sosiaaliturvaa koskevia kansallisia sääntöjä on perinteisesti sovellettu puhtaasti kotimaisesta näkökulmasta ottamatta huomioon muita maita koskevia näkökohtia. Siksi ne saattavat vaikeuttaa perustamissopimuksessa määriteltyjen neljän perusvapauden (tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus) toteutumista. Yhtenäismarkkinoiden täydentymisestä rahaliiton toteutumisesta huolimatta maidenvälisten esteiden poistamisessa on edistytty yleensä varsin hitaasti, ja esteitä on yhä paljon. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vähitellen täyttänyt näin syntynyttä tyhjiötä ratkaisuillaan, joissa se on usein katsonut verotusta ja sosiaaliturvaa koskevien kansallisten sääntöjen olevan ristiriidassa neljää vapautta koskevien perustamissopimuksen määräysten kanssa. Tällöin jäsenvaltiot jotka mahdollistavat ovat perustamissopimuksen vastaisen kansallisuuteen perustuvan syrjinnän. Tällaiset muutokset koskevat kuitenkin vain yhtä tai kahta maata, eivätkä ne riitä korjaamaan vääristymiä, jotka koskevat useampia maita. Kansalaisten ei pitäisi joutua oikeusteitse hakemaan perussopimusten mukaisia oikeuksiaan. Toisaalta myös jäsenvaltioiden kannalta on epäsuotavaa, että yhteisön oikeus tällä alalla kehittyy yhteisöjen tuomioistuimen tapauskohtaisten ratkaisujen perusteella eikä poliittisen prosessin tuloksena. Tilanne saa aikaan epävarmuutta ja voi johtaa yhteisön sääntöjen ja epäyhtenäiseen soveltamiseen. Tästä aiheutuvat hallinnolliset kustannukset oikeusvarmuuden puute voivat johtaa siihen, että kansalaiset ja yritykset eivät pysty täysin käyttämään oikeuttaan liikkua muissa jäsenvaltioissa ja investoida niihin. kumoamaan säännökset, kansalliset joutuneet Yhteisön tason ratkaisu merkitsisi yhtenäismarkkinalainsäädännön sitä, johdonmukainen soveltaminen ei jäisi niin usein riippumaan yksittäisten talouden toimijoiden aloitteellisuudesta esimerkiksi siten, että he painostavat jäsenvaltion viranomaisia muuttamaan jotakin kansallista säännöstä vaikkapa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion nojalla. Yhteisön laajuisten ratkaisujen etuna että 3 tapauskohtaiseen lähestymistapaan verrattuna on se, että ne edistävät politiikan muotoutumista järjestelmällisen prosessin tuloksena. b. Kilpailun vääristyminen yhtenäismarkkinoilla Muiden sosiaaliturvasäännöksiin jo nykyisillä yhtenäismarkkinoilla. jäsenvaltioiden vaikuttavat ratkaisut kansallisiin vero- ja väliset korostuvat kehityserot laajentuessa jäsenvaltioiden ja Unionin kansantalouksien väliset erot saattavat kasvaa entisestään. Viimeaikaisten tietojen1 mukaan ostovoimaan suhteutettu keskimääräinen BKT asukasta kohden kymmenessä Keski- ja Itä-Euroopan maassa oli kolmasosa EU:n keskiarvosta; köyhimpien KIE- maiden BKT oli vain kolmasosa vauraimpien kansantulosta. Kansantalouksien kehityserot ovat myös kansallisten lainsäätäjien ratkaisujen taustalla, kun he päättävät tavoiteltavasta sosiaaliturvan tasosta ja sen rahoittamiseksi kannettavista veroista. Näin tehdyt ratkaisut saattavat vaikeuttaa EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan mukaisten ja taloudellisen tasapainoisen kehityksen, kestävän kasvun ja talouden suorituskyvyn korkean lähentymisasteen saavuttamista. Siksi on tärkeää varmistaa, että on edelleen mahdollista toimia koordinoidusti yhteisön tasolla yhtenäismarkkinoilla ilmenevien kilpailun vääristymien korjaamiseksi. yleistavoitteiden sopusointuisen toiminnan eli c. Päätelmä Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että, kun unionin jäsenluku saattaa lähes kaksinkertaistua lähivuosina, yhtenäismarkkinoissa vielä jäljellä olevien puutteiden merkitys korostuu. Etuuksien eritasoisuuden ja kilpailun vääristymien korjaamiseksi tarvitaan yhteisön toimia. Ellei koko yhteisön tasolla oteta käyttöön tehokkaita keinoja ongelmien ratkaisemiseksi, näiden haitalliset sivuvaikutukset vaikeuttavat unionin sopusointuista kehittämistä. 3. Käytettävissä olevat keinot Käytettävissä oleva keinot voidaan määritellä sosiaaliturvan ja verotuksen alalla tapahtuneesta yhdentymisestä saatujen kokemusten perusteella. a. Keinoryhmät on käytössään Yhteisöllä yhtenäismarkkinoiden perustamissopimuksessa erotetaan vähimmäisvaatimusten esittäminen ja sääntöjen yhdenmukaistaminen. sääntelyvaikutuksiltaan vakiinnuttamiseksi. lainsäädännön Karkeasti eriasteisia keinoja yleistäen EY:n yhteensovittaminen, Kansallisten sääntöjen yhteensovittaminen jättää kansalliset järjestelmät muuten silleen, mutta määrittelee niiden väliset yhtymäkohdat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota koskevien näkökohtien osalta. Esimerkkejä yhteensovittamisesta ovat 1 Ks. Change and Choice in Social Protection. The Experience of Central and Eastern Europe, Consensus 1999. 4 sosiaaliturvan alalla asetus N:o 1408/712 ja välittömän verotuksen alalla neuvoston direktiivit emo- ja tytäryhtiöihin sekä sulautumiin sovellettavista verojärjestelmistä3. Direktiiveissä ei puututa yritysryhmittymiin tai yritysten uudelleenorganisointia koskeviin eri sääntöihin, jäsenvaltiosta peräisin olevien yritysten keskinäisiä liiketoimia. säännellään kansallisiin ainoastaan useasta vaan tarjoavat yhtymäkohdan eri Toinen mahdollisuus on hyväksyä vähimmäisvaatimukset eli yhteiset säännöt, joita kaikkien kansallisten lakien on vastattava. Periaatteessa vähimmäisvaatimukset, kuten yhteensovittaminenkin, jäsenvaltioiden kansallisten säännösten välillä. Esimerkki vähimmäisvaatimuksista on direktiivi 92/77 EEC4, jossa vahvistetaan alv:n vähimmäiskannat, mutta ei säädetä yhtenäisestä verokannasta. EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan 3 kohdassa määrätään, että sosiaaliturvan alalla on hyväksyttävä vähimmäisvaatimuksia. Näiden vaatimusten ensisijaisena tavoitteena on tietysti taata sosiaaliturvan riittävä taso. Samalla ne kuitenkin ehkäisevät kilpailun vääristymistä. Perusteellinen yhdenmukaistaminen voi puolestaan olla tarpeen silloin, kun kansallisten säännösten yhteensovittaminen tai vähimmäisvaatimusten hyväksyminen tällaisesta ei yhdenmukaistamisesta on kuudes alv-direktiivi, vaikka sekin sisältää monia poikkeussäännöksiä. yhtenäismarkkinoiden toteutumiseen. Esimerkki riitä b. Päätöksenteko joilla tarvitaan kipeästi ja Yksimielisyysvaatimuksen vuoksi viime vuosina on ollut vaikeuksia edistyä monilla alueilla, toimenpiteitä yhtenäismarkkinoiden toimivuuden rajoituksetta. tehostamiseksi Yhtenäismarkkinoiden täydentymisen ja talous- ja rahaliiton toteutumisen jälkeen ei ole ylittävän toiminnan veroesteiden poistamisessa. Sosiaaliturvan alalla jäsenvaltiot eivät vieläkään ole päässeet sopimukseen perustamissopimuksen 137 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisista toimenpiteistä työntekijöiden sosiaaliturvan alalla. edistystä valtioiden rajat tapahtunut minkäänlaista perusvapauksien toteuttamiseksi Komissio katsoo, että yksimielisyysvaatimusta koskevien perustamissopimuksen määräysten soveltamisalaa on supistettava päätöksenteon tehostamiseksi. c. Päätelmä Komissio ehdottaa määräenemmistöpäätösten käyttöönottoa sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka mahdollistavat kansallisten sääntöjen yhteensovittamisen tai verotusta ja sosiaaliturvaa koskevien vähimmäisvaatimusten käyttöönoton jäljempänä esitetyllä tavalla. Välillistä verotusta käsitellään erikseen, koska alan yhdenmukaistamisessa on jo edistytty huomattavasti. 2 3 4 asetus annettu 1408/71, (ETY) N:o soveltamisesta Neuvoston sosiaaliturvajärjestelmien työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä. EYVL 1990, L 225, s. 6 ja EYVL 1990, L 225, s. 1. Neuvoston yhteisen 19 arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (alv- kantojen lähentäminen), EYVL L 316, 31. 10. 1992, s. 1-4. 1971, palkattuihin 14 alueella 92/77/ETY, kesäkuuta lokakuuta liikkuviin direktiivi yhteisön päivänä päivänä annettu 1992, 5 Komission ehdottamasta lähestymistavasta johtuvat käytännön 4. seuraukset verotuksen kannalta a. Kansallisten sääntöjen yhteensovittaminen tavoitteena poistaa välittömät esteet ja yhtenäismarkkinatavoitteiden yhteensopivuuden saavuttaminen) toteutumiselle (kansallisten säännösten vapauden neljän Komissio katsoo, että kaikista yhteisön toimenpiteistä neljän vapauden toteutumista vaikeuttavien välittömien esteiden poistamiseksi on päätettävä tulevaisuudessa määräenemmistöllä. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on määritellä kansallisten järjestelmien väliset yhtymäkohdat ja siten poistaa veronmaksajiin kohdistuva lisärasitus, erityisesti syrjintä ja kaksinkertainen verotus, valtioiden rajat ylittävissä tilanteissa. Yhteisön säädökset alalla ovat luonteeltaan yhteensovittamistoimenpiteitä, eikä niillä puututa esteisiin, jotka johtuvat pelkästään verojärjestelmien erilaisuudesta tai siitä, että on noudatettava useamman kuin yhden verojärjestelmän sääntöjä. Siksi esimerkiksi yritysveron yhdenmukaistamista koskevat päätökset olisi edelleen tehtävä yksimielisesti. toimenpiteiden soveltamisala rajoittuisi tilanteisiin, jotka koskevat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota. Yhtenäismarkkinoiden toimivuuden turvaamiseksi tarvittavista toimenpiteistä, joilla on vaikutusta myös puhtaasti kansallisissa tilanteissa, olisi siis edelleen päätettävä yksimielisesti. paitsi määräenemmistöllä päätettävien Sitä järjestely, suorittamat vapaaehtoiset siirtotyöläisen jonka Esimerkki määräenemmistöllä päätettävästä toimenpiteestä olisi mukaan eläkemaksut kotimaassaan hyväksyttäisiin vähennyskelpoisiksi vastaanottavassa maassa. Kahdenväliset ratkaisut eivät välttämättä kata kaikkia ongelmia, joita useammassa kuin kahdessa maassa uransa aikana työskentelevät henkilöt kohtaavat. Vastaavasti olisi päätettävä määräenemmistöllä esimerkiksi eri jäsenvaltioiden lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin koskevasta yhteistä jonka tarkoituksena on välttää kaksinkertainen verotus direktiiviehdotuksesta, poistamalla näistä maksuista kannettava lähdevero. Yhteisön laajuinen ratkaisu olisi edullinen kahdesta syystä: joita nykyiset kahdenväliset verosopimukset eivät poista, ja täydentäisi suojan moninkertaiselta verotukselta kolmea maata koskevissa tilanteissa, joissa kahdenvälisistä sopimuksista ei ole apua. Sen sijaan korko- ja rojaltimaksujen yhdenmukaistamisesta olisi edelleen päätettävä yksimielisesti. sellaisetkin lähdeverot, verojärjestelmää sovellettavaa se poistaisi tavaroiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen liittyvät b. Erityisesti näkökohdat Arvonlisävero Tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus on erikoistapaus, koska tavaroiden liikkuvuudesta on säädetty yksityiskohtaisesti muun muassa kuudennessa alv- direktiivissä5, jolla luotiin yhtenäinen perusta arvonlisäveron kantamiselle. Direktiivi annettiin kuitenkin jo vuonna 1977, eikä yhteisessä alv-järjestelmässä ole sen jälkeen tapahtunut muuta huomionarvoista kehitystä kuin vuonna 1992 tehdyt muutokset fyysisten rajatarkastusten lopettamiseksi. Järjestelmä kehitettiin 1970-luvun alussa 5 Neuvoston direktiivi 77/388, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, EYVL L 145, s. 1. 6 enää johtanut taloudellisen toteutuminen taloudellisessa tarkoituksenmukainen nykyisessä on ennen yhtenäismarkkinoiden toteutumista ja palvelusektorin huimaa kasvua, eikä se tilanteessa. ole toiminnan Yhtenäismarkkinoiden laajamittaiseen vapautumiseen. Esimerkiksi yleishyödyllisille palveluille joko myönnettiin aikanaan poikkeus alv-järjestelmästä tai ne jäivät sen ulkopuolelle, koska ne olivat viranomaisten käsissä. Tilanne vääristää kilpailua nykyisissä vapaan kilpailun oloissa (kirjeen lähettämisestä yksityisen postipalvelun tarjoajan välityksellä on maksettava arvonlisävero, kun taas postimerkistä, jolla maksetaan viranomaisille vastaavasta palvelusta, ei kanneta veroa). Sitä paitsi nykyisiä sääntöjä on vaikea soveltaa sähköisen kaupankäynnin kaltaisiin uusiin toimintamuotoihin, mikä johtaa veropohjaa nakertavien veronkiertojärjestelyjen yleistymiseen. Direktiivi ei enää joten sen sijaan on annettava yksinkertaiset, vastaa ajanmukaiset säännöt. Epätarkoituksenmukainen sääntely voi vahingoittaa yhtenäismarkkinoita aivan yhtä paljon kuin sääntelyn puuttuminen. ja entistä yhdenmukaisemmat talouselämän tarpeita, Kun arvonlisäverokanta on jo varsin yhdenmukainen, on keksittävä uusia keinoja nykyisten sääntöjen mukauttamiseksi siten, että tähänastisista saavutuksista ei jouduta tinkimään. Komissio aikoo ehdottaa yksityiskohtaisia säännöksiä siitä, mitkä alv-sääntöihin liittyvät päätökset on tehtävä määräenemmistöllä. Määräenemmistömenettelyä olisi sovellettava päätöksiin, joiden tavoitteena on (cid:1) ajanmukaistaa ja yksinkertaistaa yhteisön sääntöjä kilpailun vääristymisen torjumiseksi (cid:1) varmistaa, että verosääntöjä sovelletaan yhdenmukaisesti, yksinkertaisesti avoimesti. ja kesken, verotuspaikan määrittämisessä se Koska siirtyminen uuteen yhteiseen alv-järjestelmään merkitsisi perusteellisia uudelleenjakamista muutoksia jäsenvaltioiden päätöstä. Yksimielisesti on päätettävä myös alv-kantojen määrittämistä koskevista säännöistä (yleinen ja alennettu alv-kanta, alennetun alv-kannan vapaaehtoinen luonne) sekä sellaisista säännöistä, jotka ovat erilaisia eri jäsenvaltioissa, mutta erilaisuus ei sinänsä haittaa yhtenäismarkkinoiden toimivuutta (esimerkiksi kiinteistöalan tai sosiaali- ja koulutusalan poikkeusjärjestelyt). ilman muuta yksimielistä alv-tulojen edellyttää ja Valmisteverot olisi näitä veroja Edellä mainitut alv-sääntöihin liittyvät ongelmat koskevat yhtä lailla myös valmisteveroja. Yhteisön valmisteverojen alaisten tuotteiden nopean kehityksen vuoksi nykyinen yksimielisyysvaatimus ei kuitenkaan anna mahdollisuuksia. Valmisteverojen alaiset tuotteet määriteltiin jo kymmenen vuotta sitten, eikä määritelmä enää vastaa markkinoiden vaatimuksia (maun ja muodin muuttumista). On esimerkiksi kehitetty uusia alkoholituotteita, jotka eivät vastaa direktiivissä määriteltyjä alkoholin ja alkoholijuomien luokitusta. Kysymys siitä, mihin luokkaan uusi tuote on sijoitettava, on verotuksen kannalta olennainen. Selkeiden sääntöjen puuttuessa esiintyy jatkuvasti jatkuvasti mukautettava, mihin 7 kilpailun vääristymistä tupakkatuotteiden ja kivennäisöljyjen osalta. ja jopa petoksia. Tilanne on samantapainen myös Komissio ehdottaa, että päätökset olisi tehtävä määräenemmistöllä, kun tavoitteena on (cid:1) ajanmukaistaa ja yksinkertaistaa yhteisön sääntöjä kilpailun vääristymisen torjumiseksi (cid:1) varmistaa, että verosääntöjä sovelletaan yhdenmukaisesti, yksinkertaisesti avoimesti. ja sijaan Sen vahvistamisesta on edelleen päätettävä yksimielisesti. verotuspaikkaa koskevista säännöistä ja valmisteverokantojen Pääasiassa ympäristöön liittyvät verotoimenpiteet Ympäristönsuojelu kuuluu unionin ensisijaisiin tavoitteisiin (perustamissopimuksen 2 ja 6 artikla). Viime aikoina jäsenvaltiot ovat yhä useammin turvautuneet verotoimenpiteisiin, joilla pyritään torjumaan ympäristöongelmia vaikuttamalla toimijoiden asenteisiin siten, että ne ottaisivat ympäristönäkökohdat paremmin huomioon. Vaikka näillä toimenpiteillä pystytäänkin edistämään yleistavoitteena olevaa ympäristönsuojelun tehostamista, ne saattavat haitata yhtenäismarkkinoiden toimivuutta. Kun unioniin liittyy uusia jäsenvaltioita, joissa on käynnissä mittava rakenneuudistus, ja muihin entistä toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että EY:n perustamissopimuksessa määriteltyjä ympäristönsuojelutavoitteita noudatetaan. Nämä tavoitteet ovat kestävän kehityksen edistäminen (6 artikla) ja ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen (174 artikla). Komissio onkin sitä mieltä, että myös verotoimenpiteistä, joiden ensisijaisena tavoitteena on ympäristönsuojelu ja joilla on välitön ja merkittävä vaikutus ympäristöön, on päätettävä määräenemmistöllä. tehokkaampiin panostettava vero- on Esimerkiksi fossiilisten polttoaineiden verottaminen rikkipitoisuuden perusteella on selvästikin ympäristönsuojeluun tähtäävä toimenpide, koska rikkipäästöt ovat yksi happamoitumisen tärkeimmistä syistä. Rikkipitoisten tuotteiden verottaminen hillitsisi niiden käyttöä ja leviämistä. Näin ollen veron porrastamisesta rikkipitoisuuden mukaan kivennäisöljyjen valmisteverojen yhdenmukainen nostaminen ei sinänsä ole ympäristönsuojelua edistävä toimenpide, vaikka sillä saattaakin olla toissijaisia ympäristövaikutuksia. Siksi tällaiset päätökset olisi edelleen tehtävä yksimielisesti. päättää määräenemmistöllä. voitaisiin Toisaalta Komissio muistuttaa, että päätöksentekotapojen muuttaminen ei vaikuta nykyiseen perustamissopimuksen mukaiseen toimivallan jakoon. Muutosta ei ainakaan pidä käsittää luvaksi päättää määräenemmistöllä yhteisön verotoimenpiteistä yhteisön talousarvion rahoittamiseksi. EY:n perustamissopimuksen 269 artiklan 2 kohdassa määrätään selkeästi, että omia varoja koskevat päätökset on tehtävä yksimielisesti. 8 c. Petosten, veronkierron ja verosuunnittelun torjumista sekä veroviranomaisten yhteistyötä koskevat säännöt torjumista on säänneltävä, Välittömien ja välillisten verojen kantamista sekä veropetosten ja veronkierron6 sekä verosuunnittelun7 jotta vältettäisiin kaksinkertainen verottamattomuus eli sellaiset valtioiden rajat ylittävät joissa veroa ei kanneta missään valtiossa, ja estettäisiin nykyisten säännösten kiertäminen erityisesti arvonlisäveron osalta. Veropetokset ja veronkierto voivat supistaa niiden kohteeksi joutuvien jäsenvaltioiden veropohjaa. Jäsenvaltioilla on jo nyt mahdollisuus poiketa veropetosten, veronkierron ja verosuunnittelun torjumisesta annetuista yhteisön säännöistä. Tätä mahdollisuutta onkin joskus käytetty hyväksi siten, että useat jäsenvaltiot ovat soveltaneet samanlaista poikkeusta. Tämän sijasta olisi kuitenkin parempi muuttaa kuudennen direktiivin8 säännöksiä määräenemmistöllä. tilanteet, Lisäämällä perustamissopimukseen uusi välitöntä verotusta koskeva määräys voitaisiin tehokkaammin ehkäistä kaksinkertaista verottamattomuutta muun muassa sallimalla toteuttaminen määräenemmistöpäätöksellä. Välittömiä veroja koskevia veropetoksia käsitellään puolestaan talletusten verottamista koskevassa komission ehdotuksessa9. Näillä toimenpiteillä ei pyritä rajoittamaan yritysten ja kansalaisten vapautta hyödyntää kansallisten veroasteiden eroja verojensa pienentämiseksi. yhteensovittamistoimenpiteiden yhteisön d. Veroviranomaisten keskinäinen avunanto ja yhteistyö Veroviranomaisten keskinäistä avunantoa ja yhteistyötä koskevien toimenpiteiden yleinen oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 95 artikla, joten niistä päätetään jo nykyisin määräenemmistöllä. Esimerkki tällaisesta toimenpiteestä on kyseisen artiklan nojalla hyväksytty Fiscalis-ohjelma. Toinen olisi 95 artiklan nojalla ehdotettu direktiivi keskinäisestä annetun direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta eräiden maksujen, tullien, verojen ja muiden koskevien toimenpiteiden osalta. Oikeusvarmuuden parantamiseksi määräysten selkeyttämiseksi komissio haluaisi kuitenkin, että kaikki tällaisia sisältyisivät perustamissopimuksen samaan toimenpiteitä koskevat määräykset veroviranomaisten että verotoimenpiteistä sekä jossa määrättäisiin lukuun, keskinäisestä avunannosta ja yhteistyöstä. saatavien perinnässä avunannosta asiaa ja 6 7 8 9 Veropetoksella ja veronkierrolla tarkoitetaan tässä lainmukaisten verojen maksamatta jättämistä. Ne ovat siis kyseiseen verotoimenpiteeseen sovellettavan lain vastaista toimintaa. Verosuunnittelulla tarkoitetaan tässä taloudellisen toiminnan järjestämistä siten, että toiminnasta maksettavia veroja pienennetään lainsäädännön aukkoja hyödyntämällä. Verosuunnittelu pysyy siis laillisuuden puitteissa. Neuvoston direktiivi 77/388, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, EYVL L 145, s. 1. KOM (1998) 295, EYVL C 150, 28. 5. 1999, s. 184. 9 Komission ehdottamasta lähestymistavasta johtuvat käytännön 5. seuraukset sosiaaliturvan kannalta a. Yhtenäismarkkinoiden toimivuuden välittömien esteiden poistaminen (kansallisten säännösten ja yhtenäismarkkinatavoitteiden yhteensopivuuden varmistaminen) Tosin edistävän vaikutuksensa. Perustamissopimuksen 42 artiklassa säädetään työntekijöiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi tarvittavista toimenpiteistä, joista päätetään yhteispäätösmenettelyllä. Tärkein 42 artiklaan perustuva säädös on asetus N:o 1408/71, jossa säädetään kansallisten sosiaaliturvasäännösten yhteensovittamisesta valtioiden rajat ylittävien näkökohtien huomioonottamiseksi. Kansallisten säännösten kehittyessä myös yhteisön lainsäädäntöä on syytä tarkistaa, jotta se säilyttäisi työntekijöiden vapaata liikkuvuutta mukaisen yksimielisyysvaatimuksen takia asetuksen N:o 1408/71 monet mukautukset eivät aina ole johtaneet haluttuun tulokseen. Lisäksi asetusta on yksinkertaistettava ja se on jo Edinburghin kokouksessaan saatettava ajan tasalle. Eurooppa-neuvosto totesi vuonna 1992, että lainsäädäntöä on uudistettava perusteellisesti, ja suositteli yhteensovittamissääntöjen yksinkertaistamista. Komission vuonna 1997 esittämässä tiedonannossa koskevasta toimintasuunnitelmasta10 todettiin, että sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevia sääntöjä on yksinkertaistettava ja ajanmukaistettava tehokkaammiksi ja joulukuuta 1998 ehdotuksen käyttäjäystävällisemmiksi. Komissio hyväksyikin 21. uudeksi, yksinkertaisemmaksi yhteensovittamisasetukseksi11. 42 artiklan mukainen yksimielisyysvaatimus etenemistä kuitenkin neuvostossa. työntekijöiden huomattavasti liikkuvuutta jarruttaa artiklan vapaata asian 42 Siksi komissio ehdottaa, että yhteisön yhteensovittamistoimenpiteet työntekijöiden vapaan liikkuvuuden edistämiseksi hyväksyttäisiin vastedes määräenemmistöllä. 12 Lisäksi komissio on sitä mieltä, että toimenpiteiden kohderyhmää on laajennettava. EY:n perustamissopimuksen 42 artiklan nojalla hyväksyttyjen säädösten (asetus N:o 1408/71, asetus N:o 574/72 ja direktiivi 98/49) täydentävänä oikeusperustana on sopimuksen 308 artikla. Tämä oikeusperusta lisättiin pääasiassa siksi, että asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalaa voitaisiin laajentaa itsenäisiin ammatinharjoittajiin (asetuksella N:o 1390/81). Muiden kuin työntekijöiden sosiaaliturvan yhteensovittamiselle ei ole omaa oikeusperustaa. Tosin 308 artiklan soveltamisala on ulotettu opiskelijoihin (asetuksella N:o 307/1999). Ellei 42 artiklan soveltamisalaa laajenneta erilaisiin henkilöryhmiin, määräenemmistömenettelyn käyttö jää lähinnä teoreettiseksi, koska itsenäisiin ammatinharjoittajiin sovellettavat säännökset olisi edelleen säädettävä 308 artiklan nojalla yksimielisesti. Perustamissopimuksen 42 artikla olisikin muotoiltava niin, se kattaisi siirtotyöläisten lisäksi kaikki henkilöt, jotka käyttävät oikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti unionin alueella. 13 että 10 11 12 KOM (1997) 586 lopull. KOM (1998) 779 lopull. Ks. myös 26. 1. 2000 annetun tiedonannon KOM (2000) 34 kohdassa 10 (iii) oleva viittaus asetukseen N:o 1408/71. 10 Neuvostolle olisi annettava mahdollisuus ulottaa muutettavan artiklan nojalla hyväksyttävät säädökset koskemaan muita kuin EU:n kansalaisia, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa. Tämä edellyttää Tampereen Eurooppa- neuvoston päätelmien mukaisesti laillisesti jäsenvaltiossa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeusaseman yhtenäistämistä. Päätelmissä korostettiin myös, että kolmansien maiden kansalaisten oikeusasemaa olisi lähennettävä vastaamaan mahdollisimman hyvin unionin kansalaisten oikeusasemaa. Näiden tavoitteiden saavuttamista vaikeuttaa selkeän oikeusperustan puuttuminen. Asiassa ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 63 artiklaa, koska se koskee ainoastaan kolmansien maiden kansalaisten maahantuloa ja oleskelua. Siksi komissio laajentaa 42 artiklan käyttöä oikeusperustana katsoo, että paras tapa edetä olisi sellaisten säännösten antamiselle, jotka vastaavat riittävän laajasti unionin kansalaisiin sovellettavia sääntöjä. 14 b. Kilpailun vääristymisen torjuminen Sosiaaliturvan alalla hyväksyttäviä toimia koskevan oikeusperustan muodostaa EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta. Tämän artiklan nojalla päätettävät toimet on rajoitettava vähittäistä toteuttamista koskeviin vähimmäisvaatimuksiin, eivätkä ne mahdollista täydellistä yhdenmukaistamista. Komission mielestä hyväksyttävä määräenemmistöllä, jotta oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen voitaisiin todella käyttää ja kilpailun vääristyminen estettäisiin. vähimmäisvaatimukset tällaiset olisi täytä tunnusmerkkejä, Määräenemmistöpäätösten ulottaminen työntekijöiden sosiaaliturvaan on täysin 136 artiklassa esitettyjen tavoitteiden mukaista. Komissio ehdotti 26. tammikuuta 2000 antamassaan lausunnossa, että perustamissopimukseen kirjataan, että päätökset on hyväksyttävä pääsääntöisesti määräenemmistöllä. Tällöin 137 artiklan 3 kohdan 2–5 luetelmakohdan nojalla tehdyt päätökset olisi tehtävä määräenemmistöllä, koska ne eivät jotka komission lausunnon mukaan oikeuttaisivat yksimielisyysvaatimuksen säilyttämisen. Jäljelle jää kysymys 137 artiklan 3 kohdan 1 alakohdan mukaisista päätöksistä. Sosiaaliturva kuuluu erottamattomana osana riittävä useimpiin sosiaalinen suojeleminen, inhimillisten voimavarojen kehittäminen ja syrjäytymisen torjuminen). Siksi on täysi syy ulottaa tällekin alalle päätöksentekojärjestelmä, jota käytetään jo monien muiden kilpailuun ja yhtenäismarkkinoihin liittyvien alojen tason työolot, työmarkkinoilta kohentamiseksi. Näihin kuuluvat syrjäytyneiden paluu työelämään sekä tasa-arvokysymykset. Yhteisön toimintaa sosiaaliturvan alalla rajoittaisivat luonnollisesti tarve ottaa huomioon kansallisten käytäntöjen erot ja kilpailukyvyn säilyttäminen 136 artiklan mukaisesti sekä 137 artiklan 2 kohdan mukaiset rajoitukset hyväksyttäville toimille. terveys ja turvallisuus, sosiaalipoliittisiin kohentaminen, tavoitteisiin (elinolojen 13 14 Ks. 26. 1. 2000 annetun tiedonannon alaviite **. Nykyinen perustamissopimus tarjoaa jo mahdollisuuden laajentaa artiklan soveltamisalaa määräenemmistöpäätöksellä yhteisössä toimiviin palvelujen tarjoajiin, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia. ("Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ulottaa tämän luvun määräykset koskemaan myös sellaisia palvelujen tarjoajia, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, mutta jotka ovat sijoittautuneet yhteisöön. ") 11 6. Päätelmät Komissio ehdottaa konferenssille, että seuraavien toimenpiteiden toteuttamisesta päätettäisiin vastedes määräenemmistöllä: (cid:1) yhteensovittavat säännökset, joiden tarkoituksena on poistaa neljän perusvapauden käyttämistä ja esteet koskevat kaksinkertainen verotus välittömät erityisesti syrjintä estää ja (cid:1) (cid:1) (cid:1) (cid:1) (cid:1) (cid:1) toimenpiteet vääristymisen yksinkertaistamalla välillistä verotusta koskevia yhteisön sääntöjä torjumiseksi kilpailun ajanmukaistamalla ja toimenpiteet sen varmistamiseksi, että välillistä verotusta koskevia sääntöjä sovelletaan yhdenmukaisesti, yksinkertaisesti ja avoimesti verotoimenpiteet, huomattava välitön vaikutus ympäristöön joiden päätavoitteena on ympäristönsuojelu ja joilla on veronkantoon suoraan liittyvät veropetosten, veronkierron ja tarkoituksena välttää sellaiset valtioiden rajat verosuunnittelun torjumiseksi ylittävät tilanteet, joissa veroa ei kanneta missään valtiossa, ja estää erityisesti arvonlisäveroa koskevien säännösten kiertäminen säännökset sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamistoimenpiteet, joiden tarkoituksena on edistää henkilöiden vapaata liikkuvuutta yhdenmukaistamista edistävät vähimmäistoimenpiteet, joiden avulla toteutetaan henkilöiden vapaa liikkuvuus ja estetään sosiaaliturvan tason keinotekoisesta alentamisesta johtuva kilpailun vääristyminen. perustamissopimuksen konsolidoimiseksi EY:n parantamiseksi komissio ehdottaa lisäksi seuraavaa: (cid:1) ja sen ymmärrettävyyden perustamissopimuksen 42 artikla ulotetaan koskemaan työntekijöiden lisäksi ja kaikkia henkilöitä, neuvostolle annetaan valtuudet ulottaa nykyinen lainsäädäntö tai osa siitä koskemaan muita kuin EU:n kansalaisia jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, • verotusta koskevaan lukuun sisällytetään nykyisin perustamissopimuksen eri luvussa olevat määräykset veroviranomaisten keskinäisestä avunannosta ja yhteistyöstä. 12 EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 93 artikla Liite Muutosehdotukset 93 artikla Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan säännökset liikevaihtoveroja, valmisteveroja ja muita välillisiä veroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi 14 artiklassa mainitussa määräajassa. 1. Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan säännökset […] välittömiä ja […] välillisiä veroja koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin kyseiset säännökset ovat tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi 14 artiklassa mainitussa määräajassa. 2. Neuvosto hyväksyy 1 kohdasta poiketen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan: tai lakien, asetusten määräysten jäsenvaltioiden hallinnollisten määräysten yhteensovittamistoimenpiteitä, joiden tavoitteena on poistaa tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaan liikkuvuuden verosäännöksistä johtuvat esteet sekä erityisesti estää syrjintä ja kaksinkertainen verotus; välitöntä verotusta koskevien jäsenvaltioiden lakien, hallinnollisten yhteensovittamistoimenpiteitä, tavoitteena on estää veropetokset, veronkierto ja verosuunnittelu; arvonlisäveroa, valmisteveroja ja pääomaverotusta koskevia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on ajanmukaistaa tai yksinkertaistaa yhteisön sääntöjä tai varmistaa niiden yhdenmukainen, yksinkertainen ja avoin soveltaminen, lukuun ottamatta sellaisia toimenpiteitä, joilla vahvistetaan verokannat tai muutetaan koko verojärjestelmää; välillistä verotusta koskevia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on estää veropetokset, veronkierto ja verosuunnittelu sekä voimassa olevien määräysten kiertäminen; asetusten tai joiden 13 - - - - – verotusta koskevia toimenpiteitä, joiden päätavoitteena on 174 artiklassa määriteltyjen ympäristöpoliittisten tavoitteiden saavuttaminen ja joilla on huomattavia välittömiä ympäristövaikutuksia. 15 3. Neuvosto hyväksyy 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sekä keskinäisen talous- ja tarvittavat avunannon, säännökset ja verosuunnittelu. sosiaalikomiteaa yhteistyön ja tavoitteena tietojen vaihdon toteuttamiseksi veroviranomaisten veropetokset, veronkierto kuultuaan erityisesti torjua 15 175 artiklan 2 kohta olisi poistettava, koska siinä mainituista asioista päätettäisiin pääsäännön mukaisesti määräenemmistöllä, kuten 26. tammikuuta 2000 annetussa komission tiedonannossa todetaan. 14 42 artikla 42 artikla Neuvosto toteuttaa 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen komission ehdotuksesta tarpeen sosiaaliturvan alan toimenpiteet, työntekijöiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi, erityisesti ottamalla käyttöön järjestelmän, joka turvaa siirtotyöläisille ja heidän huollettavilleen sen, että: sellaiset jotka ovat Neuvosto toteuttaa 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen komission ehdotuksesta tarpeen sosiaaliturvan alan toimenpiteet, henkilöiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi, erityisesti ottamalla käyttöön järjestelmän, joka turvaa siirtotyöläisille ja heidän huollettavilleen sen, että: jotka ovat sellaiset a) kaudet, jotka eri maiden lainsäädännön mukaan otetaan huomioon oikeuden saamiseksi etuuteen ja sen säilyttämiseksi sekä etuuden määrän laskemiseksi, lasketaan yhteen; a) kaudet, jotka eri maiden lainsäädännön mukaan otetaan huomioon oikeuden saamiseksi etuuteen ja sen säilyttämiseksi sekä etuuden määrän laskemiseksi, lasketaan yhteen; b) etuudet maksetaan jäsenvaltioiden alueella asuville. b) etuudet maksetaan jäsenvaltioiden alueella asuville. Neuvosto tekee ratkaisunsa kaikissa 251 artiklassa tarkoitetuissa menettelyissä yksimielisesti. [poistetaan] Neuvosto voi samaa menettelyä noudattaen ulottaa tämän järjestelmän kaikki edut tai osan niistä kolmansien maiden kansalaisiin, jotka oleskelevat laillisesti jäsenvaltion alueella. 137 artikla 137 artikla16 1. Edellä 136 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi yhteisö tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimintaa seuraavilla aloilla: - erityisesti työympäristön parantaminen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi; työehdot; tiedottaminen työntekijöille ja työntekijöiden kuuleminen; työmarkkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden integroiminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 150 artiklan määräyksiä; - - - 1. Edellä 136 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi yhteisö tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimintaa seuraavilla aloilla: - erityisesti työympäristön parantaminen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi; työehdot; tiedottaminen työntekijöille ja työntekijöiden kuuleminen; työmarkkinoilta kuitenkaan rajoittamatta 150 artiklan määräyksiä; syrjäytyneiden henkilöiden paluu työelämään, sanotun - - - - miesten ja naisten välinen tasa-arvo asioissa, jotka koskevat heidän - miesten ja naisten välinen tasa-arvo asioissa, jotka koskevat heidän mahdollisuuksiaan työmarkkinoilla sekä heidän kohteluaan työssä. mahdollisuuksiaan työmarkkinoilla sekä heidän kohteluaan työssä. 16 Ehdotuksiin sisältyvät 26. tammikuuta 2000 annetussa komission tiedonannossa ehdotetut muutokset. 15 - - - - - työntekijöiden sosiaaliturva; työntekijöiden suojelu työsopimuksen päättymisen yhteydessä; työntekijöiden ja työnantajien edustaminen ja heidän etujensa kollektiivinen turvaaminen, mukaan lukien yhteistoiminta työpaikalla, jollei 5 kohdasta muuta johdu; sellaisten kolmansien maiden kansalaisten palvelussuhteen ehdot, jotka oleskelevat laillisesti yhteisön alueella; työllisyyden osallistuminen, liittyvien määräysten soveltamista. rahoittamiseen sosiaalirahastoon rajoittamatta työpaikkojen edistämisen kuitenkaan luomisen sanotun ja 2. Tätä varten neuvosto voi antaa direktiivein säännökset vähimmäisvaatimuksista, jotka pannaan täytäntöön asteittain ottaen huomioon kunkin jäsenvaltion edellytykset ja kussakin jäsenvaltiossa voimassa oleva tekninen sääntely. Näissä direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä. Neuvosto tekee ratkaisunsa sopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan. Sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi neuvosto voi samaa menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi aloittein, joilla pyritään parantamaan tiedon saantia, kehittämään tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, edistämään innovatiivisia lähestymistapoja ja arvioimaan kokemuksia. 2. Tätä varten neuvosto voi antaa direktiivein säännökset vähimmäisvaatimuksista, jotka pannaan täytäntöön asteittain ottaen huomioon kunkin jäsenvaltion edellytykset ja kussakin jäsenvaltiossa voimassa oleva tekninen sääntely. Näissä direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä. Neuvosto tekee ratkaisunsa sopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan. Sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi neuvosto voi samaa menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi aloittein, joilla pyritään parantamaan tiedon saantia, kehittämään tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, edistämään innovatiivisia lähestymistapoja ja arvioimaan kokemuksia. 3. Seuraavilla aloilla neuvosto tekee ratkaisunsa kuitenkin yksimielisesti komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan: [poistetaan] - - - - työntekijöiden sosiaaliturva ja sosiaalinen suojeleminen; työntekijöiden suojelu työsopimuksen päättymisen yhteydessä; työntekijöiden ja työnantajien edustaminen ja heidän etujensa kollektiivinen turvaaminen, mukaan lukien yhteistoiminta työpaikalla, jollei 6 kohdasta muuta johdu; sellaisten kolmansien maiden kansalaisten palvelussuhteen ehdot, oleskelevat laillisesti yhteisön alueella; jotka 16 - työllisyyden ja työpaikkojen luomisen edistämisen rahoitukseen osallistuminen, sanotun liittyvien määräysten soveltamista. sosiaalirahastoon rajoittamatta kuitenkaan 4. Jäsenvaltio voi antaa 2 ja 3 kohdan soveltamiseksi annettujen direktiivien täytäntöönpanon työmarkkinaosapuolten tehtäväksi niiden yhteisestä pyynnöstä. Jäsenvaltio voi 3. antaa 2 kohdan soveltamiseksi täytäntöönpanon työmarkkinaosapuolten tehtäväksi niiden yhteisestä pyynnöstä. annettujen direktiivien osaksi kansallista jona direktiivit on Tällöin jäsenvaltio varmistaa, että viimeistään sinä päivänä, artiklan mukaisesti, saatettava työmarkkinaosapuolet ovat ja jäsenvaltio, jota asia koskee, on toteuttanut kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta se asetettujen tulosten voi milloin tahansa varmistaa kyseisessä direktiivissä saavuttamisen. 249 toimenpiteet sopimuksin, lainsäädäntöä toteuttaneet tarvittavat osaksi kansallista jona direktiivit on Tällöin jäsenvaltio varmistaa, että viimeistään sinä päivänä, artiklan mukaisesti, saatettava työmarkkinaosapuolet ovat ja jäsenvaltio, jota asia koskee, on toteuttanut kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta se asetettujen tulosten voi milloin tahansa varmistaa kyseisessä direktiivissä saavuttamisen. 249 toimenpiteet sopimuksin, lainsäädäntöä toteuttaneet tarvittavat 5. Tämän artiklan nojalla annetut määräykset eivät estä jäsenvaltiota pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä, jos ne ovat sopusoinnussa tämän sopimuksen kanssa. 4. Tämän artiklan nojalla annetut määräykset eivät estä jäsenvaltiota pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä, jos ne ovat sopusoinnussa tämän sopimuksen kanssa. 6. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta palkkoihin, järjestäytymisoikeuteen, lakko- oikeuteen eikä oikeuteen määrätä työsulusta. 5. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta palkkoihin, lakko-oikeuteen eikä oikeuteen määrätä työsulusta. järjestäytymisoikeuteen, 17


title: 2000/537/EF: Kommissionens beslutning af 14. marts 2000 om Tysklands støtte til fordel for Elpro AG og virksomhedens efterfølgere (meddelt under nummer K(2000) 808) (EØS-relevant tekst) (Kun den tyske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
control of State aid
electrical engineering
industrial restructuring
privatisation

formats: html pdf print

text: L 229/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. marts 2000 om Tysklands støtte til fordel for Elpro AG og virksomhedens efterfølgere (meddelt under nummer K(2000) 808) (Kun den tyske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2000/537/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og ud fra følgende betragtninger: I. SAGSFORLØB (1) (2) Ved brev af 15. oktober 1996, som indgik samme dag, blev Kommissionen underrettet om Tysklands støtte til fordel for Elpro AG/Berlin (herefter benævnt Elpro). Den 3. december 1996 meddelte Tyskland, uden at anmeldelsen formelt blev trukket tilbage, at anmeldelsen måtte revideres, da der ville blive ydet yderligere støtte. På et møde i Berlin den 30. juni 1997 forelagde de tyske myndigheder yderligere oplysninger for Kommissionen. Ved brev af 9. oktober 1997 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ovennævnte støtte og opfordrede Tyskland til at forelægge alle relevante oplysninger. Beslutningen om procedurens indledning blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2). (1) EFT C 99 af 1. 4. 1998, s. 9 og EFT C 84 af 26. 3. 1999, s. 9. (2) Se fodnote 1. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/45 (3) Ved brev af 3. februar 1999 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at udvide den procedure, der var blevet indledt i september 1997, til at omfatte den yderligere støtte, der var ydet i forbindelse med salget af et datterselskab under Elpro. Også denne beslutning blev offentlig- gjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3). I begge meddelelser blev interesserede parter opfordret til at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningerne. (4) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter. II. STØTTEFORANSTALTNINGERNE (5) (6) (7) (8) (9) På tidspunktet for procedurens indledning rådede Kommissionen kun over fragmentariske oplys- ninger, hvorfor Tyskland blev opfordret til at forelægge fuldstændige oplysninger. Nedenstående beskrivelse af støtteforanstaltningerne er baseret på de supplerende og ajourførte oplysninger om omstruktureringsprogrammet, som Tyskland har forelagt som led i proceduren. Elpro, efterfølgeren til VEB Elektroprojekt und Anlagenbau Berlin, blev privatiseret i juni 1992 som led i en offentlig, betingelsesløs licitation. Virksomheden blev uden sin faste ejendom solgt for 12 mio. DEM til den højestbydende, et konsortium af privatpersoner. Elpros faste ejendom blev solgt særskilt til en markedspris af 261,9 mio. DEM til Treuhandanstalt (THA), og salgsprovenuet blev anvendt til at tilbagebetale Elpros gamle gæld til banker og THA. Bundesanstalt für vereini- gungsbedingte Sonderaufgaben (BvS, efterfølgeren til THA) har forelagt kopier af den ejendomsvur- dering, der blev foretaget af uafhængige sagkyndige, til dokumentation for, at der ikke blev ydet støtte i forbindelse med privatiseringen af Elpro. Den faste ejendom bestod af omfattende grunde og bygninger i hovedsagelig Berlins østlige del. En af Elpros nye ejere købte Technische Gebaüdeausrüstung Berlin GmbH (TGA) i juni 1992 af THA for 6,9 mio. DEM som den højestbydende som led i en offentlig, betingelsesløs licitation. Også i denne forbindelse blev den faste ejendom først solgt særskilt til THA og derefter til en markedspris af 36 mio. DEM til et ejendomsmæglerfirma, som var etableret af Elpro-investorerne. Der blev ikke ydet støtte i forbindelse med privatiseringen af TGA. I 1995 blev TGA [. ] (*). I efteråret 1992 erhvervede Elpro som den eneste bydende som led i en offentlig, betingelsesløs licitation Berliner Lufttechnische Anlagen und Geräte GmbH (BLA) for 1,5 mio. DEM. Også BLA blev solgt uden den faste ejendom. Provenuet på 49,7 mio. DEM blev af Treuhandanstalt anvendt til at tilbagebetale gæld fra DDR-tiden, lån, der i mellemtiden var ydet, og forskellige andre gældsforplig- telser. Ejendomsvurderingen var baseret på en uafhængig rapport, som blev forelagt Kommissionen. Der blev ikke ydet støtte i forbindelse med privatiseringen. Købsprisen for virksomheden gav fra 1993 anledning til en langvarig uoverensstemmelse mellem køberne af Elpro og Treuhandanstalt. Uoverensstemmelsen skyldtes primært, at den vurdering af en lang række aktiver og passiver, der blev foretaget i 1992, hvor Elpro blev overdraget til de nye ejere, var foreløbig. En lang række værdiansættelser måtte korrigeres i perioden indtil 1995. Elpros købere krævede en delvis tilbagebetaling af købsprisen på 12 mio. DEM fra BvS, da værdien af forskellige aktiver (f. eks. forskellige tilgodehavender) var lavere end oprindeligt forventet. På den anden side gjorde BvS yderligere krav gældende, hvilket øgede købsprisen med i alt 5,6 mio. DEM, navnlig på grund af købernes ufuldstændig anvendelse af socialplanhensættelserne i privatiseringsaftalen. For at undgå en langvarig retssag med et uvist udfald overdrog BvS i begyndelsen af 1996 sine fordringer på 1 mio. DEM til Elpro-ejernes kreditorbanker, som havde finansieret købet af virksomheden. Parterne opnåede enighed om, at begge parters krav på grundlag af privatiseringsaftalen af 1. og 2. juni 1992 dermed var opfyldt (4). (3) Se fodnote 1. (*) Forretningshemmelighed. (4) Meddelelse fra forbundsregeringen til Kommissionen af 27. februar 1998, s. 33. L 229/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 (10) (11) Indtil udgangen af 1995 foretog de tre virksomheder Elpro, TGA og BLA investeringerne i henhold til privatiseringsaftalerne. Disse investeringer på 87 mio. DEM til modernisering af driftsanlæg blev støttet som led i de generelt tilgængelige støtteordninger »Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur« (herefter benævnt: Gemeinschaftsaufgabe) og »Investitionszula- gengesetz«, der er godkendt af Kommissionen. Indtil begyndelsen af 1996 havde Elpro udviklet sig til en virksomhed, som med 1 700 ansatte havde en omsætning på 250-300 mio. DEM. Koncernen havde følgende hovedaktivitetsområder: a) energi- og processtyringssystemer til jernbaner og indu- strianlæg (LET) (5) og b) elektrisk og teknisk udstyr til bygninger (GVT) (6). Fra begyndelsen var et af Elpros væsentligste problemer et utilstrækkeligt kapitalgrundlag. De nye ejere havde finansieret hele overtagelsen ved hjælp af banklån, hvilket resulterede i betydelige vanskeligheder i 1995/96, hvor Berlin oplevede en krise i byggesektoren, og de markeder, som Elpro havde overtaget i Østeuropa, i stigende grad blev mistet, og desuden led virksomheden store tab i forbindelse med en række omfattende ingeniørprojekter. I foråret 1996 havde Elpro opbrugt en væsentlig del af sin egenkapital, og en insolvens var nært forestående. Til genopretning af Elpros solvens blev der den 24. juni 1996 med bankerne, delstaten Berlin og BvS aftalt en redningspakke til fordel for Elpro, og der blev udarbejdet en første omstruktureringsplan. Elpros aktier blev overdraget til en af de oprindelige investorer og derpå pantsat hos de kreditor- banker, som havde finansieret privatiseringen. I Kommissionens beslutning om procedurens indled- ning efter artikel 88, stk. 2, fremgik det udførligt (7), at det på daværende tidspunkt var planen at lukke aktivitetsområdet GVT og sælge aktivitetsområdet LET til en international industriel investor. Konsulentvirksomheden Price Waterhouse fik til opgave at undersøge mulighederne for et salg og forberede en licitation. Da ingen egnet industriel investor viste interesse, blev det meget tidligt klart, at den oprindelige plan ikke kunne gennemføres, og at der var behov for yderligere ændringer. Man fik dog lukket afdelingen GVT (med samlede omkostninger på 56,3 mio. DEM), lukket aktivitetsom- rådet basisindustri samt nedbragt generalomkostningerne på aktivitetsområdet LET (med samlede omkostninger på 42,7 mio. DEM). Desuden skulle der foretages tilbagebetalinger på langfristede lån på i alt 54,3 mio. DEM, og endelig behøvede Elpro yderligere driftskapital på 47,1 mio. DEM for at kunne videreføre sine aktiviteter. De samlede omkostninger i forbindelse med disse foranstaltninger udgjorde 200,4 mio. DEM. Desuden blev der ydet en ny avalkreditramme indtil maksimalt 30 mio. DEM. (12) Disse foranstaltninger blev finansieret på følgende måde: — Provenu af salget af E-Plus-aktier, som Elpro havde besiddet som kapitalinteresse (*) — Kortfristede likvide midler tilvejebragt inden for Elpro — Forretningsbankers afkald på tilbagebetaling af lån — Nyt lån fra forretningsbanker (garanti på 80 % som led i den statslige garantiordning) — Lån fra BvS (første udbetaling på 4,5 mio. DEM i sommeren 1996, restbeløbet i januar 1997) — Lån fra BvS (skal efter Kommissionens godkendelse af omstruktureringen ændres til et tilskud) — Restudbetaling af regionalstøtte (Gemeinschaftsaufgabe) I alt (lån/likvide midler) 121,2 mio. DEM 13,6 mio. DEM 18,0 mio. DEM 18,5 mio. DEM 20,0 mio. DEM 9,0 mio. DEM 0,01 mio. DEM 200,4 mio. DEM (*) E-Plus er et stort mobiltelefonselskab; Elpro AG havde erhvervet en kapitalandel på 2,5 % i E-Plus til 26,3 mio. DEM og solgt den til 147,5 mio. DEM. Forretningsbanker ydede en garanti på 30 mio. DEM mod en kontragaranti på 15 mio. DEM fra delstaten og BvS. (5) Aktivitetsområde energi- og styringsteknik. (6) Aktivitetsområde bygnings- og forsyningsteknik (GVTeg Kommunikation, Klimaanlagen, Beleuchtung). (7) Se fodnote 1. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/47 (Af ovennævnte poster var det i forbindelse med procedurens indledning i punkt 2. 5. 1 kun lånene og kontragarantierne fra BvS, der blev angivet som ny støtte, men teksten var baseret på upræcise oplysninger. Derfor betragtede Kommissionen oprindeligt lånet på 9 mio. DEM som tilskud. Tysk- land meddelte senere, at der var tale om et lån. Af kontragarantierne på 15 mio. DEM havde Kommissionen kun kendskab til 7,5 mio. DEM). (13) De forskellige statslige organer har således lån på 29 mio. DEM og garantier på 29,8 mio. DEM til rådighed til Elpros finansielle redning. Virksomhedens bidrag af egne midler udgjorde 134,8 mio. DEM. Forretningsbankerne deltog i form af eftergivelse af tilgodehavender på i forbindelse med et lån på 3,7 mio. DEM og den nye 18 mio. DEM, avalkreditramme på 15 mio. DEM. Elpro havde fra forretningsbankerne fået ikke-statsgaranterede lån mod aval på i alt 114 mio. DEM. indgåelse af egne risici stillet (14) Da der ikke var fundet en industriel investor, og der var opstået betydelige tab i forbindelse med store eksportordrer i slutningen af 1996, blev det nødvendigt at tilpasse den fastlagte omstrukture- ringsplan. Man nåede frem til det resultat, at Elpro ikke ville kunne gøre sig gældende alene som ordretager i forbindelse med store projekter i råstofindustrien (f. eks. cementfabrikker og stålværker) på eksportmarkederne i betragtning af de nødvendige omfattende finansielle midler og de dermed forbundne risici. Elpro kunne ikke alene klare sig i konkurrencen med de førende multinationale selskaber (8), som havde en væsentlig stærkere markedsposition. Det blev besluttet, at virksomheden skulle koncentrere sig om de aktiviteter, som var gennemførlige for en mellemstor virksomhed, og enten gennem salg eller almindelig likvidation afvikle de områder, der ikke var nødvendige i denne henseende. Med denne strategi stilede man mod følgende mål: a) undgåelse af insolvens i betragtning af de meget store finansielle forpligtelser som følge af løbende leveringsgarantier, b) stabilisering af de øvrige virksomhedsområder og genoprettelse af disses finansielle rentabilitet og c) så vidt muligt sikring af arbejdspladser. (15) I den endelige omstruktureringsplan fra maj 1997 indgår følgende hovedbestanddele: 1. Koncentration af aktiviteterne om følgende områder: a) konstruktion og installation af elektriske anlæg (transformatorstationer, køreledninger) til jernbaner og sporvogne b) konstruktion og installation af processtyringssystemer inden for forsyningssektoren c) montage af elektrisk og elektronisk udstyr (afbrydere, transformatorer osv. ). 2. Yderligere personalenedskæring fra 1 700 (begyndelsen af 1996) til 900 (begyndelsen af 1997) og endelig til ca. 400 (slutningen af 1997) ansatte. 3. Salg af det reducerede basisindustriområde og aktivitetsområdet kommunikationsteknik (i alt kunne arbejdspladserne opretholdes for yderligere 180 ansatte og 55 lærlinge i forbindelse med salget; der blev ikke ydet støtte i denne forbindelse med undtagelse af salget af en afdeling af Elpro Leit- und Energietechnik (LET) GmbH, se punkt 25-27). 4. Nedbringelse af løbende garantier og bankgæld. 5. Forbedring af virksomhedsledelsen, kontrol- og finansområdet, modernisering af databehandlings- området. 6. Opdeling af Elpro-koncernen i et afviklingsområde og et videreførelsesområde; overdragelse af videreførelsesområdet til de nye ejere i omstruktureringsprogrammets anden fase. 7. Indskrænkning af ejendomsporteføljen, først gennem forpagtning og senere gennem salg af hovedbygningen (planlagt i 2001). En række af disse foranstaltninger blev allerede gennemført fra begyndelsen af 1997. De fleste foranstaltninger er nu afsluttet, mens andre videreføres, f. eks. nedbringelse af garantier, uddannelse af personale og modernisering, eller er blevet udsat, indtil der er truffet beslutning om støttepro- grammet. (8) F. eks. Siemens ABB, General Electrics. L 229/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 (16) Omkostningerne i forbindelse med den første omstruktureringsfase fra juni 1997 til udgangen af 1998 (9) er følgende: — Afviklings- og lukningsomkostninger (afslutning af tabsgi- vende projekter, udligning af gældsforpligtelser, garantiforplig- telser, socialplan) — Tilbagebetaling af det kortfristede lån, der er anvendt til redningsforanstaltningen (se punkt 12) — Tilførsel af likvide midler til forhøjelse af driftskapitalen — Dækning af tab i forbindelse med to projekter — Nedbringelse af gæld Subtotal plus garanti for flydende efterkrav I alt (17) Disse udgifter blev finansieret på følgende måde: — Restoverskud fra salget af E-Plus-aktierne — Elpro AG's øvrige egenkapital — Banklån (heraf 14 mio. DEM statsgaranteret) Likvide midler i alt plus bankgaranti for flydende efterkrav I alt 13,6 mio. DEM 13,6 mio. DEM 7,0 mio. DEM 3,9 mio. DEM 9,8 mio DEM 47,9 mio. DEM 3,0 mio. DEM 50,9 mio. DEM 16,0 mio. DEM 0,9 mio. DEM 31,0 mio. DEM 47,9 mio. DEM 3,0 mio. DEM 50,9 mio. DEM Staten bidrog i denne fase med en forlængelse af garantierne, og desuden blev de lån, der var ydet til redning af Elpro, stillet til rådighed som efterstillede og ikke-rentebærende lån (se punkt 13). Desuden ydede staten en yderligere garanti på 14 mio. DEM til sikring af en del af de nævnte banklån. Alle øvrige midler stammede fra private kilder. Ved beregningen af de samlede omkost- ninger i forbindelse med omstruktureringen skal der fra bruttoomkostningerne på 50,9 mio. DEM fratrækkes et beløb på 13,6 mio. DEM, da Elpros foreløbige finansiering af dette beløb i 1996 blev erstattet af det resterende provenu fra salget af E-Plus-aktierne. (18) Efter det første års omstrukturering og stabilisering af koncernen besluttede kreditorbankerne at gå videre til den anden fase og sælge videreførelsesområdet som led i en management buy-out til hr. Lelbach, en af Elpros direktører. Med aftale af 18. december 1998 erhvervede hr. Lelbach andelene i Elpros fem datterselskaber, hvis aktiviteter skal videreføres som led i det nye holdingselskab Elpro GmbH Berlin Industrieholding (EUB, såfremt andet ikke er anført, omfatter det i denne fremstilling også Elpro Verkehrstechnik GmbH (EVT), som er retligt adskilt fra holdingselskabet). De øvrige medlemmer af virksomhedsledelsen skal også på et senere tidspunkt have tilbudt nye andele i EUB. Elpros afviklingsområde havde ved udgangen af 1998 afsluttet alle operative forretninger og har siden da ikke haft nogen ansatte. Virksomhedens tilbageværende aktiviteter er indtil likvidationen, der er planlagt i 2001, begrænset til afviklingen af de stadig løbende aval- og kreditforpligtelser. Den nødvendige foreløbige finansiering indtil salget af Elpros hovedbygning stilles til rådighed af forret- ningsbankerne. (9) En række afviklings- og lukningsforanstaltninger varer ved indtil 2001. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/49 (19) EUB's plan består i en videreførelse af den første omstruktureringsfase som beskrevet ovenfor. EUB er næsten udelukkende aktiv på det tyske marked; når den økonomiske situation på et tidspunkt er blevet bedre, vil virksomheden gerne forsøge igen at komme ind på en række af sine tidligere SNG-markeder. EUB har til hensigt at investere [. ] DEM indtil 2001, hovedsagelig for at moderni- sere sit edb-anlæg og købe udstyr til ordrer på køreledninger. Der er planlagt yderligere udgifter på ca. [. ] DEM til uddannelse og efteruddannelse af personalet. Da EUB i overvejende grad vil være en ingeniørvirksomhed (mere end [. ] af de ansatte er civilingeniører), agter virksomheden at anvende [. ] % af sin årsomsætning til forskning og udvikling og vil i denne forbindelse søge om støtte på [. ] DEM som led i generelle F & U-støtteprogrammer. (20) EUB's og EVT's årsregnskaber var i slutningen af 1998 opdelt på følgende måde (tal i mio. DEM): a) EUB uden EVT Aktiver Egenkapital og gældsforpligtelser A. Anlægsaktiver B. Omsætningsaktiver — Lagerbeholdninger — Tilgodehavender fra leverancer og ydelser — Kassebeholdning C. Periodeafgrænsningsposter [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] Tegnet kapital Reserver Tilbageholdt overskud A. Egenkapital B. Hensættelser C. Gældsforpligtelser [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] Aktiver i alt [. ] Egenkapital og gældsforpligtelser i alt [. ] b) EVT Aktiver Egenkapital og gældsforpligtelser A. Anlægsaktiver B. Omsætningsaktiver — Lagerbeholdninger — Tilgodehavender fra leverancer og ydelser — Kassebeholdning C. Periodeafgrænsningsposter [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] Tegnet kapital Reserver Tilbageholdt overskud A. Egenkapital B. Hensættelser C. Gældsforpligtelser [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] Aktiver i alt [. ] Egenkapital og gældsforpligtelser i alt [. ] Egenkapitalandelen udgør således [. ] % for EUB og [. ] % for EVT. (21) Den nye ejer måtte tilføre egenkapitalen likvide midler på 1 mio. DEM og stille en personlig garanti på 500 000 DEM. BvS vil yde et lån på 1,5 mio. DEM med en løbetid på tre år og en rentesats på 5 % til dækning af halvdelen af de nævnte omkostninger til uddannelse og efteruddannelse af personalet. Til finansiering af investeringerne på 7 mio. DEM vil EUB som led i Gemeinschaftsauf- gabe modtage regional investeringsstøtte på 2,1 mio. DEM, svarende til 30 %. L 229/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 Bankerne vil yde en ny garanti på 42 mio. DEM, hvoraf EUB kan anvende 8 mio. DEM som kontokurant. Staten vil yde en kontragaranti på 33,6 mio. DEM brutto mod en nedsættelse af den tidligere garanti med 10 mio. DEM; nettobidraget fra statslige midler udgår således 23,6 mio. DEM i forbindelse med denne post. Til sikring af forudbetalinger og fuldførelsesgarantier [. ] vil forretningsbankerne yde en særskilt garanti på i alt [. ] DEM. De finansielle foranstaltninger i forbindelse med den pågældende management buy-out består således i det væsentlige i en ydelse af garantier, som er uomgængeligt nødvendige for små uafhængige virksomheder inden for anlægsindustrien, for at de kan stille de nødvendige forudbetalings- og fuldførelsesgarantier. (22) EUB's ordretilgang og omsætning har udviklet sig på følgende måde: 1996 1997 1998 (mio. DEM) 1999 (foreløbig) Ordretilgang 124,5 99,2 138,1 121,8 Ordrebeholdning ved udgangen af året 106,2 119,1 158,9 180,5 Omsætning 96,0 88,4 93,2 105,3 Tabellen viser en relativ stabil, positiv udvikling for EUB, som nu udnytter sin kapacitet fuldt ud. Koncernen opnåede i 1998 et driftsresultat på 1,8 mio. DEM og overskud efter skat på 932 000 DEM. For 1999 og årene derefter forventer EUB relativt stabile overskud før skat på ca. 2-3 % af omsætningen, hvilket svarer til et godt gennemsnit for lignende virksomheder inden for denne sektor. EUB er på nuværende tidspunkt ikke længere en kriseramt virksomhed. (23) EUB er i overvejende grad aktiv på det tyske jernbanemarked, dog kun på områderne køreledninger og transformatorstationer. De vigtigste kunder er Deutsche Bahn AG, S-Bahn Berlin og andre offentlige transportvirksomheder. EUB konkurrerer navnlig med datterselskaber under Siemens, ABB, Adtranz, Alstom og General Electric Company (GE). Trods sin relativt lille markedsandel er EUB konkurrencedygtig på grund af sine lavere generalomkostninger. Som følge af sine mangeårige erfaringer og tekniske kompetence lykkedes det EUB at opfylde Deutsche Bahn AG's strenge prækvalifikationskrav og vinde en række offentlige licitationer. Deutsche Bahn AG som hovedkunde er interesseret i de mellemstore leverandørers fortsatte beståen for at forhindre en endnu mere vidtgående koncentration blandt de få store industrikoncerner. I forbindelse med de såkaldte »procesindustrier«, f. eks. strømforsyning, gas, vand og spildevandsbe- handling, opererer EUB i det væsentlige som ingeniørvirksomhed for elektrisk udstyr og processty- ringsudstyr. Blandt kunderne hører både store gasudbydere, f. eks. Ruhrgas, Thyssengas eller Gazprom, og kommunale vandforsyningsselskaber. Alt efter projekternes art konkurrerer EUB med ingeniørafdelingerne i store multinationale selskaber samt andre ingeniørvirksomheder af samme størrelse. På grund af Elpros tidligere dårlige erfaringer begrænser EUB sig til mindre projekter på indtil 5 mio. DEM. (24) Elpro var og EUB er i det væsentlige en servicevirksomhed for konstruktion og installation af elektrisk udstyr, som virksomheden for størstedelens vedkommende ikke selv fremstiller. Dens kapacitet kan derfor kun måles i mandtimer. I 1990 havde det tidligere Elpro en kapacitet på ca. 8 mio. timer pr. år, som faldt til ca. 2,15 mio. timer pr. år i 1996. Med de forskellige lukninger som led i den påfølgende omstrukturering er EUB's kapacitet reduceret til ca. 450-500 000 timer pr. år. De separat solgte datterselskabers kapacitet ligger ca. på 200 000 timer pr. år, og kapacitetsnedskæ- ringen i omstruktureringsperioden udgør således ca. 65-70 %. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/51 (25) Ifølge omstruktureringsplanen fra maj 1997 skulle afdelingen råvareindustrier under Elpros LET- område oprindeligt have været lukket fuldstændigt. I løbet af den fejlslagne licitation i forbindelse med Elpro havde en af de bydende, General Electric Finance Holding GmbH, et datterselskab under GE, udtrykt interesse for at overtage områderne »metallurgi« og »byggematerialeindustri og udvin- dingsteknik« fra LET. Med aftale af 17. oktober 1997 blev disse områder, som havde 67 ansatte, solgt til den nyoprettede virksomhed GE Industrial Systems GmbH Berlin (»GE IS«), som er ejet 100 % af General Electric Finance Holding Company. GE IS er forbundet med GE's område industrielle styringssystemer. Med ca. 240 000 beskæftigede (6 000 i Tyskland) og en omsætning på ca. 80 mia. USD i 1996 hører GE blandt de internationalt førende udbydere af elektroteknisk udstyr. Den nye virksomhed GE IS er en ingeniørvirksomhed uden egen produktion, som skal tjene som teknisk markedsførings- og salgscenter med henblik på anvendelse af GE-komponenter i store investeringsprojekter inden for byggemateriale- og udvindingsindustrien. Da Elpro i høj grad koncen- trerede sig om Østeuropa, vil GE gerne udnytte denne erfaring og kompetence til at styrke sin markedsposition i Tyskland og Central- og Østeuropa. GE IS agter derfor at levere 60 % af sine ydelser i Central- og Østeuropa, 30 % i Tyskland og 10 % i de øvrige medlemsstater. (26) For GE IS blev der udarbejdet følgende virksomhedsplan: 1997 (faktisk) (1) 1998 (faktisk) 1999 (planlagt) 2000 (planlagt) 2001 (planlagt) (mio. DEM) Omsætning Samlet resultat Materialeudgifter Driftsresultat Overskud/underskud før skat Overskud/underskud efter skat Antal ansatte [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] 68 [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] 73 [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] [. ] (1) Skævt regnskabsår august-december 1997. De tilsvarende afdelinger i LET beskæftigede i 1996 165 arbejdstagere og havde med en omsætning på 54,8 mio. DEM et tab på 4,4 mio. DEM. GE IS' tab i etableringsperioden 1997-1999 skyldes de overvejende immaterielle investeringer på 13,1 mio. DEM til uddannelse og teknologioverførsel, som ikke kunne opføres som aktiver. Hertil kommer udgifterne til tekniske hjælpemidler, edb-anlæg og -systemer, som afskrives over en meget kort periode. En sammenligning mellem de resultater, der var planlagt for 1997, med de resultater, der rent faktisk var opnået indtil september 1999, viser, at omstruktureringen af GE IS' aktiviteter kun kom langsomt i gang. Resultaterne blev også påvirket af den forsinkede udbetaling af den anslåede statsstøtte på grund af den verserende støttesag. I 1999 blev der imidlertid opnået en markant forbedring, i vidt omfang i overensstemmelse med den oprindelige plan. Som en del af GE konkurrerer GE IS på markedet for elektrisk industriudstyr frem for alt med meget store koncerner såsom Siemens, Cegelec (Alstom) og ABB. I Tyskland udgør virksomhedens andel ca. 1 % af et marked på ca. 20 mia. EUR. (27) GE IS overtog afdelingerne fra LET til en bogført aktivværdi (næsten udelukkende brugte computere og software) af 237 000 DEM. GE gav tilsagn om at dække det negative cashflow i etableringspe- rioden med en variabel kreditramme for de likvide midler. Denne kredit blev indtil udgangen af september 1999 udnyttet med 13,4 mio. DEM og således med væsentligt mere end de 5,1 mio. DEM, der var planlagt i 1997. Tyskland agter at yde følgende støtte til omstruktureringen: L 229/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 — Tilskud fra BvS til dækning af en del af etableringstabene på 5,1 mio. DEM fra oktober 1997 og indtil udgangen af 1998 — Støtte til uddannelse fra delstaten Berlin til finansiering af en del af uddannelsesforanstaltningerne på 3,4 mio. DEM — Investeringsstøtte fra Gemeinschaftsaufgabe til støtteberetti- gede investeringsomkostninger på 7,66 mio. DEM Omstruktureringsstøtte til GE IS i alt 1,3 mio. DEM 1,5 mio. DEM 2,0 mio. DEM 4,8 mio. DEM Indtil september 1999 var 94 600 DEM af uddannelse udbetalt. investeringsstøtten og 43 200 DEM af støtten til Investoren tegner sig for 74 % af omstruktureringsomkostningerne på 18,4 mio. DEM. (28) Herved fremkommer følgende sammenfattende inddeling af rednings- og omstruktureringsomkost- ningerne i forbindelse med Elpro og virksomhedens efterfølgere (alle lån og garantier er anført med det nominelle beløb): Post/tidsrum Samlede omkost- ninger heraf: statslån/ tilskud statsgaran- tier banker ejere/ investorer Privat andet i alt (mio. DEM) Bidrag fra private kilder (%) 1. Redning af Elpro medio 1996-medio 1997 2. Omstrukturering af Elpro senere og afviklingsområde (januar 1997) 3. Omstrukturering under EUB/EVT (Management Buy-Out) 4. Omstrukturering under GE IS Samlede omstrukture- ringsomkostninger (efter økonomiske risici) fordeling af de 230,4 29,1 29,8 36,7 134,8 171,5 74,4 50,9 0,0 14,0 20,0 16,9 36,9 71,7 56,0 3,6 23,6 27,3 1,5 28,8 51,4 18,4 4,8 0,0 0,0 13,6 13,6 73,9 355,7 37,5 67,4 84,0 166,8 250,8 70,5 (29) Kommission havde indledt en procedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, da den nærede alvorlig tvivl om, hvorvidt støtten var forenelig med artikel 87, stk. 3. I betragtning af, at de oplysninger, der forelå på daværende tidspunkt, var ufuldstændige, herskede der navnlig tvivl med hensyn til, om betingelserne i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (herefter benævnt rammebestemmelserne) var opfyldt (10). Særlig kritisk var det forhold, at der ikke var fundet en ny investor, og at Tyskland ikke havde forelagt Kommissionen en omfattende omstruktureringsplan for Elpro. (10) EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 12, sammenholdt med de afsluttende bestemmelser i de ny rammebestemmelser af 8. juli 1999 (EFT C 288 af 9. 10. 1999, nr. 101, litra b)). Betingelserne for at anvende denne bestemmelse er opfyldt, da hele støtten blev ydet inden offentliggørelsen af de nye rammebestemmelser. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/53 III. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER (30) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter. IV. KOMMENTARER FRA TYSKLAND (31) Tyskland svarede på indledningen af proceduren og de i denne forbindelse stillede spørgsmål med brev af 27. februar og 19. august 1998. På et møde den 15. juni 1998 fik Kommissionen yderligere oplysninger. Den yderligere støtte, som var anledning til, at Kommissionen senere udvidede proce- duren, blev anmeldt ved brev af 29. juli 1998. Ved brev af 19. august 1998 besvaredes yderligere spørgsmål, som Kommissionen havde stillet vedrørende denne nye støtte. Tyskland blev underrettet om udvidelsen af proceduren ved brev af 3. februar 1999 og svarede herpå den 22. juni 1999 med en omfattende skriftlig redegørelse for omstruktureringsplanen og forløbet af de gennemførte arbejder. Denne redegørelse blev behandlet på to møder mellem Kommissionen og de tyske myndigheder den 1. september og 29. oktober 1999. De i denne forbindelse stillede spørgsmål blev besvaret ved brev af 9. september og 13. december 1999, og de hermed forbundne tekniske bilag blev modtaget af Kommissionen den 22. december 1999. De oplysninger, som Tyskland har forelagt, består af følgende fire hoveddele: — vurderingsrapporterne i forbindelse med den faste ejendom, der blev solgt ved privatiseringen af Elpro-virksomheden i 1992/93 — Elpros fuldstændige årsregnskaber for 1992-1997 — rednings- og omstruktureringsplanerne for Elpro fra 1996 og 1997 og Tysklands kommentarer hertil (Tysklands meddelelse af 22. juni 1999) — EUB's og EVT's omstrukturerings- og virksomhedsplan samt årsregnskaberne indtil udgangen af 1999 — GE IS' omstrukturerings- og virksomhedsplan samt årsregnskaberne indtil september 1999. Der blev i denne beslutnings del II sammenfattende redegjort for indholdet af disse dokumenter med henblik på at lette forståelsen af sammenhængene. V. VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE (32) Det fremgår af de oplysninger, som de tyske myndigheder har fremlagt som led i proceduren, at Elpro og de to virksomheder, BLA og TGA, som virksomheden blev fusioneret med, blev solgt til en positiv pris som led i en offentlig, betingelsesløs licitation. Disse tre virksomheder blev solgt uden deres betydelige ejendomsportefølje. Denne blev særskilt solgt til THA eller et af deres datterselskaber inden privatiseringen for at indfri den gæld, som de tre selskaber havde stiftet indtil privatiseringen. Værdien af den faste ejendom blev på daværende tidspunkt fastsat af uafhængige sagkyndige. Rapporterne blev forelagt Kommissionen. Kommissionen ser sig ikke foranlediget til at betvivle resultaterne heri. Under disse omstændigheder nåede Kommissionen til den konklusion, at Elpro, BLA og TGA blev privatiseret i 1992 uden statsstøtte. (33) Den privatiseringsform, der blev valgt i 1992, var problematisk i finansiel og forretningsmæssig henseende, da de nye ejere finansierede hele overtagelsen via bankerne. Elpro havde derfor fra begyndelsen utilstrækkelig kapital. Mange af Elpros aktiviteter inden for den internationale anlægsin- dustri krævede imidlertid et meget stærkt kapitalgrundlag, da kunderne insisterer på garantier ved afgivelsen af tilbuddet samt til sikring af leveringen af ydelserne og garantiforpligtelsen på lang sigt. Dette problem blev klart i slutningen af 1995, hvor gældsætningsgraden nåede op på 726 % som følge af tab i forbindelse med en række store industriprojekter (11). Heraf kan det sluttes, at det forhold, at det er nødvendigt at omstrukturere Elpro, i det væsentlige skyldes strukturelle svagheder i forbindelse med privatiseringen i 1992. (11) Corporate Treuhand GmbH und C & L Deutsche Revisions AG, revisionsberetning for Elpro AG Berlins årsregnskab for 1996, punkt 92. L 229/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 (34) (35) I begyndelsen af 1996 indgik BvS og de forretningsbanker, som havde finansieret de nye ejeres erhvervelse af Elpro i forbindelse med den første privatisering, og som handlede på ejernes vegne, en aftale for at finde en endelig løsning på de omstridte krav og modkrav med hensyn til den købspris for Elpro, der var aftalt i privatiseringsaftalen fra juni 1992 (12). Treuhandanstalt og de nye ejere havde efter salget stillet krav, som vedrørte en række afvigelser med hensyn til enten de oprindeligt fastsatte regnskabsmæssige værdier, betalingsfrister eller køberens opfyldelse af forpligtelser. Disse krav skyldtes frem for alt, at virksomhedens finansielle situation og dermed dens nettoværdi (som var afgørende for købsprisen) ikke kunne fastsættes præcist inden privatiseringen i 1992. Man lod derfor en række punkter stå åbne til senere afklaring, hvilket gennem en årrække gav anledning til en række komplicerede uoverensstemmelser. I betragtning af revisorernes forklaringer til Elpros årsregn- skaber (13) er Kommissionen enig i, at BvS med sin eftergivelse af tilgodehavender på 5,6 mio. DEM mod en betaling på 1 mio. DEM og afkald på alle modkrav fra køberens side for at undgå en langtrukken retssag med et uvist udfald har handlet i overensstemmelse med sædvanlig praksis. På baggrund heraf nåede den frem til den konklusion, at der i denne forbindelse ikke blev ydet statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87. BvS' og delstaten Berlins finansielle deltagelse fra juni 1996 til fordel for Elpro samt EUB, EVT og GE IS er statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1. Da alle disse virksomheder var eller er aktive inden for produktion af varer eller tjenesteydelser, som handles mellem medlemsstaterne, kunne de også påvirke samhandelen mellem disse. Den støtte, som BvS har ydet i form af lån og tilskud, er ulovlig, da Tyskland ikke har anmeldt disse foranstaltninger til Kommissionen inden gennemførelsen heraf. Statsgarantierne blev ydet på grundlag af forbundsstatens og delstaten Berlins garantiordninger. Kommissionen havde godkendt forbundsstatens garantiordninger som statsstøtte N 297/91, N 81/ 93 og E 24/95, dog med et forbehold med hensyn til store virksomheder og således også Elpro. Delstaten Berlins garantiordning blev godkendt som støtte N 130/95. Tyskland forpligtede sig til at indsende individuel anmeldelse af støtte til store virksomheder. Den støtte, der er ydet i form af garantier, er derfor ligeledes ulovlig, da Tyskland ikke har opfyldt sin forpligtelse til at indsende en anmeldelse. Hele støtten efter EF-traktatens artikel 87 skal derfor vurderes på grundlag af de kriterier, der er fastsat i rammebestemmelserne (14). (36) Elpro var en kriseramt virksomhed inden rednings- og omstruktureringsforanstaltningerne, der blev påbegyndt i juni 1996. Virksomheden havde opbrugt halvdelen af sin formue i 1995, og tabene fortsatte i 1996. Elpros økonomiske situation var bedre end fremstillet i årsregnskabet, da markeds- værdien af virksomhedens kapitalinteresse i mobiltelefonselskabet E-Plus langt oversteg den bogførte værdi. Omfanget af mulige forpligtelser på grundlag af løbende garantier var lige så stort, hvilket heller ikke fremgik af balancen. Elpro-koncernens forskellige virksomhedsdele havde en utilstrækkelig likviditet, og en insolvens var nært forestående i foråret/forsommeren 1996. (37) Den 24. juni 1996 indgik Elpro, kreditorbankerne, delstaten Berlin og BvS en aftale om koncernens finansielle og organisatoriske omstrukturering (15). I støttemæssig henseende drejer det sig her om en redningsplan, som allerede indeholdt dele af en fremtidig omstruktureringsplan. Det fremgår imid- lertid klart af revisorernes beretning, at aftalen fra 1996 kun var en foreløbig plan til sikring af Elpros likviditet på kort sigt. Man håbede på daværende tidspunkt, at hele Elpro kunne sælges til en industriel investor. Efter en grundig undersøgelse af markedet viste dette håb sig imidlertid at være urealistisk. I begyndelsen af 1997 lod BvS revisionsfirmaet KPMG udarbejde en revideret og detaljeret omstruktureringsplan. KPMG forelagde sin rapport den 12. maj 1997. Det er derfor hensigtsmæssigt at sondre mellem en redningsperiode fra den 24. juni 1996 til den 12. maj 1997 og den omstruktu- reringsperiode, som blev indledt den 12. maj 1997 og skal være afsluttet inden udgangen af 2000. (12) Se betragtning 9. (13) Corporate Treuhand GmbH, revisionsberetning for Elpro AG Berlins årsregnskab for 1992, punkt 266-275 og 337. (14) Se fodnote 10. (15) Konzept zur weiteren Entwicklung der Elpro AG vom 24. Juni 1996. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/55 (38) Aftalen af 24. juni 1996 dannede grundlag for ydelsen af to lån på oprindeligt 13,5 mio. DEM og et senere samlet beløb på 29 mio. DEM samt for ydelsen af garantier på i alt 29,8 mio. DEM (16). På grundlag af rammebestemmelserne betragtes disse foranstaltninger indtil maj 1997 som rednings- støtte, hvis vilkår var i overensstemmelse med betingelserne i rammebestemmelserne. Lånene supple- rede de midler på 134,8 mio. DEM, som virksomheden selv havde stillet til rådighed. De blev i overvejende grad anvendt til at finansiere afviklingen af ca. 50 % af koncernens aktiviteter, herunder socialplanen til afskediget personale. I finansiel henseende skulle garantierne kun dække den likvi- ditet, der var nødvendig til sikring af den forretningsmæssige videreførelse af de tilbageværende dele af Elpro. BvS' og delstaten Berlins finansielle deltagelse var berettigede i betragtning af den store arbejdsløshed i Berlin og navnlig den kolossale arbejdspladsnedskæring, der havde fundet sted i industrien siden 1990. Redningen af Elpro AG medførte ingen urimelige konkurrencefordrejninger i andre medlemsstater. Elpro indstillede sine aktiviteter i husinstallationssektoren, som i forvejen var begrænset til det regionale marked. Med hensyn til virksomhedens øvrige aktiviteter inden for elektroinstallationer til jernbaner og industrien er konkurrenterne væsentligt større og har desuden væsentligt mere fordelagtige finansieringsbetingelser end Elpro, selv under hensyntagen til den ydede redningsstøtte. Kommissionen kan i dette tilfælde acceptere en redningsperiode på 11 måneder, da det entydigt fremgår, at BvS og bankerne øjeblikkeligt traf foranstaltninger til at sælge virksomheden, idet man håbede, at køberen ville overtage den videre omstrukturering. Da det i begyndelsen af 1997 blev konstateret, at denne plan ikke kunne gennemføres, tilpassede de omgående omstrukturerings- planen til de nye omstændigheder. Kommissionen kan derfor godkende ydelsen af redningsstøtte. Denne blev efterfølgende omdannet til omstruktureringsstøtte i overensstemmelse med rammebe- stemmelserne. En beregning af støtteelementet findes i punkt 42. (39) Den endelige omstruktureringsplan af 12. maj 1997 er i det væsentlige en præcisering og ajourføring af den tidligere redningsplan og gennemførelsen af beslutningen om at nedlægge tabsgivende aktivitetsområder. Efter at der ikke havde vist sig en kapitalstærk industriel investor, blev det besluttet ligeledes stort set at nedlægge aktivitetsområdet elektrisk procesindustri (LET) med dets store risici og omfattende kapitalkrav. Omstruktureringsplanen tager hovedsagelig sigte på i videst muligt omfang at nedbringe tabene over for de finansierende banker, som havde overtaget kontrollen med Elpro. I betragtning af de store risici i forbindelse med de løbende garantier var det vigtigt at undgå en insolvensbehandling og samtidig sikre, at de løbende projekter blevet afsluttet tilfredsstillende, og at for statens støtte til dette garantiforpligtelserne i garantiperioden blev opfyldt. Hovedmotivet program var målsætningen om at sikre det størst mulige antal arbejdspladser i betragtning af den høje arbejdsløshed i Berlin. I perioden 1991-1997 blev der i Berlin nedlagt 140 000 arbejdspladser i industrien (54 %). Elpros opdeling i et afviklings- og et videreførelsesområde kan støttes som to bestanddele af en sammenhængende helhedsplan. Til videreførelsen af EUB/EVT og af GE IS blev denne plan suppleret af de nye ejeres virksomhedsplaner. Det er derfor hensigtsmæssigt i støtteretlig henseende at opdele omstruktureringen af Elpro i tre dele: 1) foranstaltningerne til fordel for det tidligere selskab Elpro AG til finansiering af afviklingen af de aktivitetsområder, der skulle nedlægges, og til forberedelse af videreførelsesområderne på et særskilt salg mellem maj 1997 og udgangen af 2001 2) foranstaltningerne til fordel for EUB samt EVT efter virksomhedens udskillelse i form af en management buy-out mellem december 1998 og udgangen af 2000, og 3) foranstaltningerne til fordel for GE IS efter salget af de tidligere aktivitetsområder metallurgi og byggematerialer/udvinding til GE mellem oktober 1997 og udgangen af 2000. Omstruktureringsprogrammets/-programmernes overholdelse af betingelserne i rammebestemmel- serne kan imidlertid kun undersøges med hensyn til de aktiviteter, der skal videreføres, da afviklingen ikke havde særskilte virkninger for fællesmarkedet. (40) EUB's omstruktureringsplan kan også anses for at være gennemførlig på grundlag af de erfaringer, der er indhøstet efter mere end et års gennemførelse. De seneste driftsresultater viser, at virksomhe- derne nu koncentrerer sig om aktiviteter, hvor de er konkurrencedygtige, som kræver mindre kapital, og hvor de kan opnå overskud af et omfang, der kan måle sig med andre mellemstore virksomheder (16) Se betragtning 11-13. L 229/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 inden for elektroindustrien. Kommissionen kan imidlertid ikke betragte EUB og EVT som adskilte mellemstore virksomheder. Der er ganske vist tale om to retligt adskilte enheder, hvis antal ansatte, regnskabsresultater og omsætninger ligger under lofterne (EUB er meget tæt på loftet), men det fremgår af anmeldelsen og virksomhedsplanen, at EUB og EVT udgør en enhed i forretningsmæssig, organisatorisk og finansiel henseende. Det er derfor ikke på sin plads at anvende de særlige bestemmelser for SMV på EUB. (41) Omstruktureringsstøtten til Elpro og virksomhedens væsentligste efterfølger EUB vil ikke medføre urimelige konkurrencefordrejninger. Kommissionen anerkender, at Elpro i perioden 1996-1998 har nedskåret sin kapacitet med 65-70 %. Da Elpro og EUB i overvejende grad er ingeniørvirksomheder, forekommer det hensigtsmæssigt at måle deres kapacitet på grundlag af mandtimer. Desuden nedlagde man de tabsgivende aktivitetsområder, som potentielt havde haft de største markedsfor- drejende virkninger, da der her blev afgivet tilbud til priser, der ikke dækkede omkostningerne. Elpros og EUB's virkninger på markedet var og er imidlertid minimale, da der er tale om meget små virksomheder på et oligopolitisk marked, der er domineret af store virksomhedskoncerner. Kommis- sion anerkender, at videreførelsen af EUB, hvis aktiviteter næsten udelukkende er begrænset til Tysklands østlige del, forbedrer markedsstrukturen. I modsætning til segmentet rullende materiel til jernbanemarkedet findes der på markedssegmenterne transformatorstationer og køreledninger, hvor EUB er driver virksomhed, ingen overkapacitet. Efterspørgslen efter de pågældende produkter er i det væsentlige i form af reservedele og krav om modernisering fra Deutsche Bahn AG og S-banerne i Tyskland. (42) Den omstruktureringsstøtte, der er ydet til Elpro, omfatter følgende foranstaltninger: 1) Det lån på 29 mio. DEM, der oprindeligt blev ydet som redningsstøtte, blev efterstillet (20 mio. DEM), eller der gives efter Kommissionens godkendelse afkald på fordringer. Disse midler tjente til at finansiere tabene og nedlægningsomkostningerne i perioden 1996-1998; den pågældende støtteintensitet udgør 100 %. 2) Forlængelse af garantierne for den oprindeligt ydede redningsstøtte på 29,8 mio. DEM og nye garantier på 14 mio. DEM. På nuværende tidspunkt synes det ganske vist usandsynligt, at staten vil skulle dække en større fordring som led i disse garantier, men oprindeligt var de formodede risici særligt store, hvorfor intet privat pengeinstitut havde ydet tilsvarende garantier. I overens- stemmelse med Kommissionens faste beslutningspraksis fastsættes støtteintensiteten i forbindelse med disse garantier til 100 % af garantibeløbet på grund af den særdeles store risiko for misligholdelse og manglen på anden passende sikkerhedsstillelse (17). Hvis man tager højde for virksomhedens finansielle bidrag på 138,1 mio. DEM (hovedparten stammer fra provenuet fra salget af virksomhedens tidligere kapitalinteresse i E-plus) og bidraget fra bankerne, som har eftergivet tilgodehavender på 18 mio. DEM og påtaget sig en risiko på mere end 40 % i forbindelse med samlede nye lån på 49,5 mio. DEM, overstiger det samlede private bidrag til finansieringen af omstruktureringen 70 % (18). Kommissionen når frem til det resultat, at støttens størrelse var begrænset til minimumsbeløbet, og at der ikke blev stillet overskudslikviditet til rådighed. (43) Den omstruktureringsstøtte, som blev ydet til EUB i forbindelse med den gennemførte management buy-out, består i det væsentlige i kontragarantier til et nettobeløb af 23,6 mio. DEM til sikring af en kreditramme på indtil 8 mio. DEM og sikkerhedsstillelser eller fuldførelsesgarantier, som skal stilles til rådighed af forretningsbankerne på markedsvilkår (samlet beløb 42,9 mio. DEM). I betragtning af arten af de projekter, der skulle sikres med disse garantier, nåede Kommissionen frem til den konklusion, at kautionisten ikke skulle indestå for tab over et maksimalt beløb på 8 mio. DEM. Dette beløb betragtes som statsstøtte (19). Desuden vil EUB fra BvS modtage et lån på 1,5 mio. DEM over tre år til finansiering af sine uddannelsesomkostninger med en årlig rente på 5 %. Denne sats ligger under den normale markedsrente. Da EUB desuden ikke skal stille sikkerhed for lånet, fastsættes støtteintensiteten til 100 %. Til sine investeringer på 7 mio. DEM vil EUB modtage investeringsstøtte på 2,1 mio. DEM som led i Gemeinschaftsaufgabe. Omstruktureringsstøtten udgør således i alt 11,6 mio. DEM. I betragtning af de risici på 27,3 mio. DEM, som de private banker har påtaget sig, og de omkostninger på 7,8 mio. DEM, som den private investor skal dække (20), kan det lægges til grund, at støtten er begrænset til minimumsbeløbet. (17) Se meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier, EFT C 71 af 11. 3. 2000, s. 14, punkt 3. 2. (18) Se betragtning 12, 17 og 28. (19) Beregning: 80 % af en kreditramme på 8 mio. DEM svarende til 6,4 mio. DEM med en risiko på 10 % i forbindelse med det garanterede restbeløb på 15,6 mio. DEM giver som resultat i alt 7,96 mio. DEM. (20) Beregning: 1 mio. DEM som driftskapital, der er stillet til rådighed af investoren, 4,9 mio. DEM som privat andel af investeringerne og 2,9 mio. DEM som privat andel af uddannelsesomkostningerne. 9. 9. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 229/57 (44) Hvad angår salget af de to afdelinger af Elpros tidligere LET-område til GE, er Kommissionen enig i den opfattelse, at den pris, der er betalt for de materielle aktiver, svarer til markedsværdien heraf og dermed ikke indeholder støtte. Tyskland har forelagt en omfattende omstruktureringsplan i overens- stemmelse med rammebestemmelserne (21). Kommissionen ser sig ikke foranlediget til at tvivle på GE IS-projektet. GE IS Berlin er imidlertid så tæt integreret i GE's internationale industrisystemaktiviteter, at det ikke ville være hensigtsmæssigt at foretaget en særskilt analyse af virksomhedens finansielle resultater. GE IS' fremtidige aktiviteter er hovedsagelig rettet mod områder uden for Fællesskabet. Virksomhedens markedsandel i Tyskland udgør ca. 1 %. I betragtning af den omfattende kapacitets- nedskæring, som Elpro alt i alt har gennemført, anerkender Kommissionen, at den kapacitet, der er planlagt til GE IS (som på grund af arten af de af GE IS producerede ydelser kun kan beregnes på grundlag af antallet af ansatte), på ca. 100 ansatte vil være lavere end LET's tilsvarende kapacitet i de pågældende sektorer, hvorfor der ikke kan forventes urimelige markedsfordrejninger. (45) Den støtte, der er ydet til GE IS, tjener til at færdiggøre virksomhedens omstrukturering og indeholder følgende: 1) Et tilskud på 1,3 mio. DEM til dækning af en del af etableringstabene; der er i den forbindelse entydigt tale om driftsstøtte. Kommissionen anerkender imidlertid, at denne støtte blev anvendt til at finansiere en del af underbeskæftigelsesomkostningerne på 5,1 mio. DEM i perioden 1997/ 1998, for at yderligere afskedigelser kunne undgås. 2) Støtte til uddannelse på 1,5 mio. DEM til finansiering af en del af uddannelsesforanstaltningerne til samlede omkostninger på 3,4 mio. DEM. Denne støttes intensitet på 44,5 % ligger lidt under grænsen i rammebestemmelserne for støtte til uddannelse (22) for uddannelsesforanstaltninger i større virksomheder i et område, der er støtteberettiget efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). I betragtning af det store antal ældre arbejdstagere i GE IS er det anvendte tillæg på 10 % i overensstemmelse med punkt 33 i rammebestemmelserne. 3) En investeringsstøtte på 2 mio. DEM fra Gemeinschaftsaufgabe i forbindelse med støtteberetti- gede samlede investeringer på 7,66 mio. DEM. Støtteintensiteten ligger under den sats på 35 %, der er godkendt for investeringsstøtte i denne region i henhold til artikel 87, stk. 3. Kun 1,3 mio. DEM af den støtte på i alt 4,8 mio. DEM, der er ydet som led i GE IS' yderligere omstrukturering, stilles således til rådighed uden for de generelle ordninger, der gælder for alle virksomheder. Da den private investor dækker ca. 74 % af de samlede omstruktureringsomkost- ninger, anses støtten ikke for at være ude af proportioner. (46) Tyskland forpligtes til to gange årligt at forelægge Kommissionen rapporter om forløbet af omstruk- tureringen af EUB og GE IS og om anvendelsen af omstruktureringsstøtten til Elpro AG, EUB og GE IS for 1999 og 2000. VI. KONKLUSIONER (47) Kommissionen konstaterer, at Forbundsrepublikken Tyskland ulovligt har ydet Elpro og selskabets efterfølgere EUB og GE IS rednings- og omstruktureringsstøtte i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3. På grundlag af den gennemførte undersøgelse er den imidlertid nået frem til den konklusion, at støtten kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c) — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Tysklands støtte til fordel for Elpro AG Berlin (Elpro) til et beløb af 72,8 mio. DEM er forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Tysklands støtte til fordel for Elpro GmbH Berlin — Industrieholding (EUB) samt Elpro Verkehrstechnik GmbH (EVT) til et beløb af 11,6 mio. DEM er forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Artikel 2 (21) Se betragtning 25, 26 og 27, hvor planen er beskrevet. (22) EFT C 343 af 11. 11. 1998, s. 10, punkt 32 og 33. L 229/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 9. 2000 Tysklands støtte til fordel for GE Industrial Systems GmbH Berlin til et beløb af 4,8 mio. DEM er forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Artikel 3 Tyskland forelægger to gange årligt Kommissionen rapporter om forløbet af omstruktureringen af EUB og GE IS og om anvendelsen af omstruktureringsstøtten til Elpro AG, EUB og GE IS for 1999 og 2000. Artikel 4 Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland. Artikel 5 Udfærdiget i Bruxelles, den 14. marts 2000. På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen