title: 2000/228/EF: Rådets afgørelse af 13. marts 2000 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for år 2000

text: 21. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 72/15 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) RÅDET RÅDETS AFGØRELSE af 13. marts 2000 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for år 2000 (2000/228/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 128, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), under henvisning til udtalelse fra Beskæftigelses- og Arbejds- markedsudvalget, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) Beskæftigelsen er det spørgsmål, som Den Europæiske Union prioriterer højest. Der bør til stadighed gøres en koordineret indsats for at bekæmpe arbejdsløsheden og skabe en vedvarende forøgelse af det nuværende beskæf- tigelsesniveau. Luxembourg-processen, der er baseret på gennem- førelsen af den koordinerede europæiske beskæftigelses- strategi, blev iværksat ved Det Europæiske Råds ekstraor- dinære møde om beskæftigelse den 20. -21. november 1997. Ved Rådets resolution af 15. december 1997 om retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 (4), som blev bekræftet af Det Europæiske Råd, blev der iværksat en meget synlig proces, der er præget af et stærkt politisk engagement og bred enighed blandt de berørte parter. Rådets resolution af 22. februar 1999 om retningslin- jerne for beskæftigelsen i 1999 (5) har muliggjort en konsolidering af Luxembourg-processen via gennem- førelsen af nævnte retningslinjer. (1) Udtalelse afgivet den 4. november 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT). (2) EFT C 368 af 20. 12. 1999, s. 31. (3) EFT C 57 af 29. 2. 2000, s. 17. (4) EFT C 30 af 28. 1. 1998, s. 1. (5) EFT C 69 af 12. 3. 1999, s. 2. (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) Der bør tages hensyn til bidraget fra arbejdsmarkedets parter inden for Det Stående Udvalg for Beskæftigelse, som led i den sociale dialog og som følge af de kontakter, der er blevet knyttet til stats- og regeringsche- ferne og Kommissionen. Udtalelsen fra beskæftigelses- og arbejdsmarkedsudvalget er blevet udarbejdet sammen med udvalget for økono- misk politik. Den fælles rapport om beskæftigelsen 1999, der er udar- bejdet af Rådet og Kommissionen i fællesskab, beskriver beskæftigelsessituationen i Fællesskabet og gennemgår medlemsstaternes at gennemføre deres beskæftigelsespolitik i overensstemmelse med retnings- linjerne for beskæftigelsen i 1999. indsats for Rådet vedtog den 14. februar 2000 henstillinger om gennemførelsen af medlemsstaternes beskæftigelsespo- litik. Det Europæiske Råd i Köln den 3. -4. juni 1999 tog initiativ til en europæisk beskæftigelsespagt, som danner grundlag for en varig og global strategi med henblik på at øge væksten og beskæftigelsesniveauet, og som ved at indføre den makroøkonomiske dialog (Köln-processen) føjer en tredje søjle til den koordinerede beskæftigelses- strategi (Luxembourg-processen) og til de økonomiske reformer (Cardiff-processen). Det skal sikres, at der er overensstemmelse og synergi mellem retningslinjerne for beskæftigelsen og de over- ordnede retningslinjer for økonomisk politik. Europæiske Råd i Helsingfors den 10. -11. december 1999 På mødet vedtog Det konklusionerne om retningslinjerne for beskæftigelsen i 2000, som omfatter nogle få ændringer, der yderligere skal forbedre retnings- linjernes målrettethed og rækkevidde. L 72/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 3. 2000 (11) Forebyggende og aktive foranstaltninger bør fremme en reel integrering på arbejdsmarkedet. (12) Der er behov for, at IT-kvalifikationerne udbygges, samt for at skolerne udstyres med edb-udstyr og internetad- gang. (13) Arbejdsmarkedets parter på alle niveauer samt de regio- nale og lokale myndigheder skal inddrages i gennem- førelsen af retningslinjerne, således at de inden for deres ansvarsområde kan bidrage til at fremme et højt beskæf- tigelsesniveau. (14) De offentlige arbejdsformidlingskontorer bør spille en vigtig rolle med hensyn til at træffe forebyggende og aktive foranstaltninger og at klarlægge beskæftigelsesmu- lighederne på lokalt plan med henblik på at få arbejds- markedet til at fungere bedre. (15) Der kan være forskelle med hensyn til iværksættelsen af retningslinjerne afhængigt af retningslinjernes art, de parter, som de henvender sig til, samt de forskellige forhold i medlemsstaterne. Iværksættelsen skal respek- tere samt medlemsstaternes subsidiaritetsprincippet beføjelser inden for beskæftigelse. (16) Medlemsstaterne bør i forbindelse med gennemførelsen af retningslinjerne i overensstemmelse med nærhedsprin- cippet kunne tage hensyn til regionale forhold, samtidig med at de fuldt ud opfylder de nationale mål, og til princippet om ligebehandling af borgerne. (17) Der bør sikres en opfølgning af direktiv 1999/85/EF (1), som giver mulighed for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser, for at undersøge bl. a. hvilke jobskabende virkninger nationale initiativer kan have. (18) Gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen vil kunne bidrage positivt til løsningen af problemet med sort arbejde. (19) Kommissionen og medlemsstaterne er enige om at fort- sætte og fremskynde arbejdet med indikatorer og systemer til indsamling af sammenlignelige oplysninger, således at gennemførelsen og virkningen af de vedlagte retningslinjer kan vurderes, og deres mål på EF-plan og på nationalt plan kan finjusteres. God praksis i medlems- staterne bør også tages i betragtning. (20) Det vil være hensigtsmæssigt i år 2000 at foretage en midtvejsrevision af retningslinjerne for beskæftigelsen, således at de kan samordnes og konsolideres yderligere inden for de eksisterende fire søjler. (21) Præcise nationale rapporter ledsaget af indikatorer vil de øvrige medlemsstater og Kommissionen give mulighed for effektivt at vurdere de enkelte medlemssta- ters fremskridt med hensyn til gennemførelsen af retningslinjerne. (22) Der bør i den nye programmeringsperiode fokuseres på Den Europæiske Socialfonds bidrag til den europæiske beskæftigelsesstrategi. (23) Det Europæiske Råd i Amsterdam støttede bæredygtig udvikling og integration af miljøspørgsmål i de øvrige EF-politikker. Medlemsstaterne opfordres til at lade en sådan integration komme til udtryk i deres nationale beskæftigelsesstrategier ved at fremme skabelse af nye arbejdspladser i miljøsektoren — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Eneste artikel Retningslinjerne for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for år 2000, der er knyttet som bilag til denne afgørelse, vedtages. Medlemsstaterne skal tage hensyn til dem i deres beskæftigel- sespolitikker. Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2000. På Rådets vegne E. FERRO RODRIGUES Formand (1) EFT L 277 af 28. 10. 1999, s. 34. 21. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 72/17 BILAG RETNINGSLINJERNE FOR BESKÆFTIGELSEN I ÅR 2000 I. FORBEDRING AF EVNEN TIL INTEGRATION PÅ ARBEJDSMARKEDET En indsats over for ungdomsarbejdsløsheden og forebyggelse af langtidsledighed For at bremse udviklingen i ungdomsarbejdsløsheden og langtidsledigheden skal medlemsstaterne forstærke indsatsen for at udvikle forebyggende strategier, der skal fokusere på de lediges evne til at blive integreret på arbejdsmarkedet på grundlag af en tidlig identifikation af individuelle behov; inden for en frist fastsat af medlemsstaterne på maksimalt tre år, som dog kan være længere i de medlemsstater, hvor arbejdsløsheden er særlig høj, sørger de for: 1) at tilbyde alle unge en ny start i form af uddannelse, omskoling, jobtræning, arbejde eller andre foranstaltninger, der kan fremme deres integration på arbejdsmarkedet, før de har været ledige i seks måneder, med henblik på at sikre de unge en effektiv integration på arbejdsmarkedet 2) også at tilbyde voksne ledige en ny start, før de har været ledige i tolv måneder, ved at anvende et af ovennævnte midler eller mere generelt ved at give en individuel erhvervsvejledning med henblik på at sikre disse personer en effektiv tilbagevenden til arbejdsmarkedet. Disse former for forebyggelse og integration bør kombineres med foranstaltninger, der skal sikre langtidslediges tilbagevenden til arbejdsmarkedet. I denne forbindelse bør medlemsstaterne fortsætte moderniseringen af deres offentlige arbejdsformidlingskontorer, således at de så effektivt som muligt kan anvende forebyggelses- og aktiverings- strategien. Skift fra passive til aktive foranstaltninger Understøttelses-, beskatnings- og uddannelsessystemerne bør — hvor det viser sig nødvendigt — gennemgås og tilpasses med henblik på aktivt at fremme de lediges evne til at blive integreret på arbejdsmarkedet. Desuden bør disse systemer have en positiv indflydelse på en tilbagevenden til arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne: 3) bestræber sig på væsentligt at forøge antallet af personer, som deltager i aktive foranstaltninger, der kan gøre deres integration på arbejdsmarkedet lettere med henblik på at sikre disse personer en effektiv tilbagevenden til arbejdsmarkedet; med henblik på at øge andelen af ledige, der får tilbud om uddannelse eller andre tilsvarende foranstaltninger, sætter de sig endvidere på grundlag af deres udgangssituation det mål gradvis at nærme sig gennemsnittet i de tre medlemsstater, som er nået længst på dette område, dog mindst 20 % 4) bør revidere og om nødvendigt omlægge deres understøttelses- og beskatningssystemer, således at disse fokuserer på tiltag, — for at tilskynde arbejdsløse eller inaktive personer til at søge arbejde og gå i gang med foranstaltninger, der skal forbedre deres egnethed til at blive integreret på arbejdsmarkedet, og tilskynde arbejdsgivere til at skabe nye arbejdspladser — desuden er det vigtigt at være med til at udvikle en politik, som skal fremme en aktiv alderdom, og som indeholder egnede foranstaltninger til, hvordan man kan opretholde arbejdsevnen og sikre sig livslang uddannelse og andre fleksible arbejdsordninger, således at ældre arbejdstagere også kan forblive og deltage aktivt i arbejdslivet. Tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber En indsats alene fra medlemsstaternes side er ikke nok til at nå de ønskede resultater med hensyn til integration. Derfor: 5) opfordres arbejdsmarkedets parter indtrængende til på deres forskellige ansvars- og indsatsniveauer hurtigt at jobtræning, praktikophold eller andre indgå aftaler med henblik på at øge mulighederne for uddannelse, foranstaltninger, der kan fremme unge og voksne arbejdsløses evne til integration og indtræden på arbejdsmar- kedet 6) skal medlemsstaterne sammen med arbejdsmarkedets parter — for at styrke udviklingen af en kvalificeret og især inden for fleksibel arbejdsstyrke — bestræbe sig på at udvikle muligheder for livslang uddannelse, informations- og kommunikationsteknologi, og fastsætte et mål — under behørig hensyntagen til nationale forhold — for det årlige antal personer, der omfattes af sådanne foranstaltninger. Det er særlig vigtigt, at ældre arbejdstagere let kan deltage. En lettere overgang fra skole til arbejdsliv Beskæftigelsesperspektiverne er dårlige for de unge, der forlader skolesystemet uden at have erhvervet de færdigheder, der er nødvendige for at komme ind på arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne må derfor: 7) forbedre kvaliteten af deres skolesystem, således at de i væsentlig grad kan nedbringe antallet af unge, der forlader skolesystemet for tidligt; der skal også vises særlige hensyn til unge med indlæringsvanskeligheder L 72/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 3. 2000 8) sørge for at bibringe de unge en større evne til at tilpasse sig de teknologiske og økonomiske forandringer og udruste dem med kvalifikationer, der svarer til arbejdsmarkedets behov. Medlemsstaterne skal lægge særlig vægt på udvikling og modernisering af deres lærlingeuddannelser og erhvervsuddannelsessystemer, i givet fald i samarbejde med arbejdsmarkedets partnere, udvikling af relevant uddannelse i computerkendskab og -færdig- heder for elever og lærere, installation af computerudstyr på skoler og lettere adgang til Internettet for elever senest ved udgangen af år 2002. Fremme af et arbejdsmarked, der er åbent for alle Mange grupper og enkeltpersoner har særlige problemer med at erhverve relevante kvalifikationer og få adgang til og forblive på arbejdsmarkedet. Der er behov for en sammenhængende politik, som skal gøre det lettere for sådanne grupper og enkeltpersoner at blive integreret på arbejdsmarkedet, og som bekæmper forskelsbehandling. Medlemssta- terne bør: 9) tage særligt hensyn til behovene hos handicappede personer, etniske minoriteter og andre ugunstigt stillede grupper og enkeltpersoner og udforme relevante former for forebyggende og aktiv politik med henblik på at fremme deres integration på arbejdsmarkedet. II. UDVIKLING AF EN IVÆRKSÆTTERKULTUR Start og drift af egen virksomhed Det er afgørende for jobskabelsen og for muligheden for at udvide uddannelsestilbuddet til unge, at der etableres nye virksomheder, og at små og mellemstore virksomheder (SMV'er) er i vækst. Denne proces bør fremmes af medlems- staterne ved at gøre iværksættertanken mere markant i hele samfundet og i undervisningsforløbet, ved at indføre en klar, varig og pålidelig lovgivning og ved at forbedre vilkårene for udvikling af og adgang til markederne for risikovillig kapital. Medlemsstaterne bør endvidere lette og forenkle de administrations- og skattebyrder, der hviler på SMV'erne. Disse politikker vil bidrage til at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at begrænse sort arbejde. Medlemsstaterne bør med henblik herpå: 10) især bestræbe sig på at foretage en betydelig nedsættelse af virksomhedernes og specielt SMV'ernes indirekte forbindelse med virksomhedsetablering og ansættelse af omkostninger og administrative byrder, navnlig i yderligere arbejdstagere 11) tilskynde til udvikling af selvstændig virksomhed ved at gennemgå og reducere eventuelt eksisterende hindringer — navnlig inden for skattesystemet og de sociale sikringssystemer — for at blive selvstændig og starte små virksomheder, og ved at fremme uddannelse og målrettet assistance til iværksættere og personer, der ønsker at blive iværksættere. Jobskabelsesmulighederne bør udnyttes Hvis Den Europæiske Union skal have held til at løse beskæftigelsesproblemet, skal alle potentielle kilder til beskæftigelse samt ny teknologi og innovationer udnyttes effektivt. Medlemsstaterne bør med henblik herpå: 12) fremme foranstaltninger for fuldt ud at udnytte de muligheder, som jobskabelse giver både på lokalt plan og i den tredje sektor og navnlig i forbindelse med nye aktiviteter rettet mod behov, som markedet endnu ikke kan tilfredsstille, og samtidig indkredse og reducere de hindringer, som bremser disse muligheder; i den forbindelse skal man blive bedre til at erkende og fremme den særlige rolle og det ansvar, som lokale og regionale myndigheder, andre lokale og regionale parter såvel som arbejdsmarkedets parter har; hertil kommer, at man i fuldt omfang bør udnytte den rolle, som de offentlige arbejdsformidlingskontorer spiller, når der er tale om dels at identificere, hvilke lokale muligheder for beskæftigelse der findes, dels at forbedre de lokale arbejdsmarkeder 13) etablere rammebetingelser for at opnå fuld udnyttelse af servicesektorens og den industrirelaterede sektors beskæftigelsesmuligheder, bl. a. ved at udnytte informationssamfundets og den miljørelaterede sektors beskæfti- gelsesmuligheder for at skabe flere og bedre arbejdspladser. Skatte- og afgiftsreglerne skal være mere beskæftigelsesvenlige og den langvarige tendens til højere skatter og obligatoriske bidrag i forbindelse med arbejde (der er steget fra 35 % i 1980 til over 42 % i 1995) skal vendes. Medlemsstaterne bør: 14) afhængigt af deres behov og under hensyntagen til det nuværende niveau sætte sig som mål gradvis at nedbringe det samlede skatte- og afgiftstryk samt, hvor det er hensigtsmæssigt, gradvis at nedbringe skattetrykket på arbejde og de indirekte lønomkostninger — navnlig for den relativt dårligt kvalificerede og lavest aflønnede arbejdskraft — uden at bringe budgetkonsolideringen og den økonomiske balance i de sociale sikringsordninger i fare; de skal eventuelt undersøge, om det vil være hensigtsmæssigt at indføre en afgift på energi eller på forurenende emissioner eller at træffe andre fiskale foranstaltninger. 21. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 72/19 III. FREMME AF VIRKSOMHEDERNES OG DE ANSATTES TILPASNINGSEVNE Arbejdets tilrettelæggelse bør moderniseres For at fremme en modernisering af arbejdets tilrettelæggelse og af de forskellige former for arbejde bør der etableres et fast partnerskab på alle relevante niveauer (EU-, medlemsstats-, sektor- og virksomhedsplan). 15) Arbejdsmarkedets parter opfordres til på alle relevante niveauer at forhandle og gennemføre aftaler til modernise- ring af arbejdets tilrettelæggelse, herunder også muligheden for smidige arbejdsformer, for at gøre virksomhe- derne produktive og konkurrencedygtige, samtidig med at man opnår den nødvendige ligevægt mellem fleksibi- litet og sikkerhed. De emner, der skal behandles, kan f. eks. omfatte uddannelse og omskoling, indførelse af ny teknologi, nye former for arbejde og arbejdstid, f. eks. arbejdstid på årsbasis, arbejdstidsnedsættelse, nedbringelse af overarbejde, større udbredelse af deltidsarbejde, adgang til uddannelse og orlovsordninger. 16) Hver medlemsstat skal for sit eget vedkommende undersøge, om dens lovgivning skal omfatte mere fleksible former for arbejdskontrakter for at tage hensyn til de stadig mere forskelligartede former for beskæftigelse. Personer med sådanne kontrakter bør samtidig have en tilstrækkelig sikkerhed og bedre ansættelsesvilkår, som er forenelige med virksomhedernes behov. Virksomhedernes omstillingsevne bør støttes For at øge kvalifikationsniveauet i virksomhederne bør medlemsstaterne: 17) atter gennemgå og om nødvendigt fjerne eventuelle hindringer — især skattemæssige — for investeringer i menneskelige ressourcer og om nødvendigt indføre skattemæssige eller andre incitamenter til en forøget uddannelsesindsats inden for virksomhederne; de bør desuden undersøge nye bestemmelser og tage de eksiste- rende bestemmelser op til revision for at kontrollere, om de bidrager til dels at reducere hindringerne for beskæftigelse, dels at øge arbejdsmarkedets evne til at tilpasse sig strukturændringer i økonomien. IV. LIGESTILLINGSPOLITIKKEN BØR STYRKES Integration af kønsaspektet i alle politikker og aktioner Kvinder har stadig særlige problemer med at få adgang til beskæftigelsesmarkedet, avancementsmuligheder, indtjening og til muligheden for at forene arbejdsliv og familieliv. Det er derfor bl. a. vigtigt: — at sikre, at der findes aktive arbejdsmarkedspolitikker for kvinder i forhold til deres del af ledigheden — at begrænse initiativhæmmende forhold som følge af skatte- og understøttelsessystemerne, uanset hvor disse konstateres, da de har en negativ indvirkning på tilførslen af den kvindelige arbejdskraft — at være særlig opmærksom på forhindringer for kvinder, der ønsker at starte en ny virksomhed eller blive selvstændige — at sørge for, at kvinder kan benytte sig af fleksible måder at tilrettelægge arbejdet på frivillig basis. Derfor bør medlemsstaterne: 18) vedtage en metode, der skal sikre, at kønsaspektet bliver integreret i indsatsen for at gennemføre retningslinjerne for alle fire søjler. Medlemsstaterne bør udforme passende dataindsamlingssystemer og -procedurer for på en hensigtsmæssig måde at kunne evaluere udviklingen i den forbindelse. Forskelsbehandlingen mellem mænd og kvinder bør bekæmpes Medlemsstaternes og arbejdsmarkedets målsætning om at fremme ligestillingen bør resultere i en øget beskæftigelses- frekvens for kvinder. De bør ligeledes være opmærksomme på den skæve fordeling i visse aktivitetssektorer og erhverv af kvinder og mænd og på nødvendigheden af en forbedring af kvindernes karrieremuligheder. Medlemssta- terne bør: 19) bestræbe sig på at reducere forskellene i mænds og kvinders arbejdsløshed ved aktivt at støtte en øget beskæftigelse af kvinder og sørge for, at der er lige repræsentation af kvinder og mænd i alle aktivitetssektorer og erhverv. De bør tage initiativ til positive skridt for at fremme lige løn for lige arbejde og for at begrænse lønforskelle mellem kvinder og mænd. For at begrænse forskelsbehandlingen bør medlemsstaterne også overveje en øget brug af foranstaltninger til at sikre kvinders avancementsmuligheder. Det bør være muligt at kombinere arbejde og familie Politikkerne vedrørende orlov, forældreorlov og deltidsarbejde samt fleksible arbejdstidsordninger, der er i både arbejdsgivernes og -tagernes interesse, er af særlig stor betydning for både kvinder og mænd. Gennemførelsen af de forskellige direktiver og aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på dette område bør fremskyndes og regelmæssigt følges op. Der bør være tilstrækkeligt med gode pasningsmuligheder for børn og andre med pasningsbehov, så både kvinder og mænd får bedre muligheder for at komme ind på og blive på arbejdsmarkedet. I den forbindelse er en ligelig fordeling af familieansvaret altafgørende. Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bør med henblik på at styrke de lige muligheder: L 72/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 3. 2000 20) udforme, gennemføre og fremme en familievenlig politik, herunder adgang til gode pasningsordninger til rimelige priser for børn og andre med pasningsbehov samt diverse orlovsordninger, f. eks. forældreorlov. Det bør blive lettere at vende tilbage til arbejdsmarkedet De personer, der vender tilbage til arbejdsmarkedet efter en fraværsperiode, har måske forældede kvalifikationer og har vanskeligt ved at få adgang til uddannelse. Medlemsstaterne bør: 21) være særlig opmærksomme på kvinder og mænd, der igen ønsker at tage lønnet beskæftigelse efter et fravær, og med henblik herpå undersøge, hvordan man gradvis kan rydde hindringer for en tilbagevenden til arbejdsmar- kedet af vejen


title: Verordening (EG) nr. 554/2000 van de Raad van 13 maart 2000 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2398/97 tot instelling van een definitief antidumpingrecht op de invoer van katoenachtig beddenlinnen van oorsprong uit Egypte, India en Pakistan

eurovoc_concepts:
Egypt
India
Pakistan
anti-dumping duty
import
textile product

formats: html pdf print

text: 16. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 68/1 I (Besluiten waarvan de publicatie voorwaarde is voor de toepassing) VERORDENING (EG) Nr. 554/2000 VAN DE RAAD van 13 maart 2000 tot wĳziging van Verordening (EG) nr. 2398/97 tot instelling van een definitief antidumpingrecht op de invoer van katoenachtig beddenlinnen van oorsprong uit Egypte, India en Pakistan DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 384/96 van de Raad van 22 december 1995 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zĳn van de Euro- pese Gemeenschap (1), Gelet op artikel 3 van Verordening (EG) nr. 2398/97 van de Raad van 28 november 1997 tot instelling van een definitief antidumpingrecht op de invoer van katoenachtig beddenlinnen van oorsprong uit Egypte, India en Pakistan (2), Gezien het voorstel dat de Commissie, na overleg in het Raad- gevend Comité, heeft ingediend, Overwegende hetgeen volgt: (1) A. Voorafgaande procedure Bĳ Verordening (EG) nr. 2398/97 heeft de Raad een definitief antidumpingrecht ingesteld op de invoer in de Gemeenschap van katoenachtig beddenlinnen ingedeeld onder de GN-codes ex 6302 21 00, ex 6302 22 90, ex 6302 31 10, ex 6302 31 90 en ex 6302 32 90 uit, onder meer, India. Bĳ het onderzoek bĳ de Indiase exporterende producenten werd gebruikgemaakt van een steekproef wat ertoe leidde dat individuele rechten van 2,6 % tot 24,7 % werden ingesteld voor de in de steek- proef opgenomen bedrĳven en een gewogen gemiddelde andere medewerkende recht van 11,6 % voor de bedrĳven die niet in de steekproef waren opgenomen. Op bedrĳven die zich niet bekend hadden gemaakt of die geen medewerking hadden verleend is een recht van 24,7 % van toepassing. (2) In artikel 3 van Verordening (EG) nr. 2398/97 is bepaald dat, wanneer een exporterende producent bewĳsmate- riaal aan de Commissie kan voorleggen waaruit blĳkt dat: — hĳ de in artikel 1, lid 1, omschreven producten tĳdens het onderzoektĳdvak (1 juli 1995 tot en met 30 juni 1996) niet naar de Gemeenschap heeft uitge- voerd; — hĳ geen banden heeft met een van de exporteurs of producenten in het exportland waarop de bĳ deze verordening ingestelde antidumpingmaatregelen van toepassing zĳn; — hĳ de betrokken producten na het onderzoektĳdvak waarop de maatregelen zĳn gebaseerd daadwerkelĳk naar de Gemeenschap heeft uitgevoerd of dat hĳ een onherroepelĳke contractuele verplichting heeft om een belangrĳke hoeveelheid van die producten naar de Gemeenschap uit te voeren, artikel 1, lid 3, van die verordening kan worden gewĳ- zigd door op die exporterende producent het recht toe te passen dat voor de medewerkende bedrĳven geldt die geen deel uitmaakten van de steekproef, dat wil zeggen een recht van 11,6 %. B. Verzoeken van nieuwe exporterende produ- centen Drie nieuwe exporterende producenten in India die hadden gevraagd eenzelfde behandeling te krĳgen als de bedrĳven die aan het oorspronkelĳke onderzoek hadden meegewerkt, maar die niet in de steekproef waren opge- nomen, hebben op verzoek van de Commissie bewĳs- materiaal voorgelegd om aan te tonen dat zĳ voldoen aan de voorwaarden van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 2398/97. Het door deze bedrĳven voorgelegde bewĳsmateriaal werd voldoende geacht om een wĳziging van Verordening (EG) nr. 2398/97 toe te staan en deze drie nieuwe exporterende producenten toe te voegen aan de lĳst in bĳlage I bĳ die verordening. Deze lĳst bevat een opgave van de Indiase exporterende producenten waarop het gewogen gemiddelde recht van 11,6 % van toepassing is, (3) HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Aan de lĳst van exporterende producenten in India die is opgenomen in bĳlage I bĳ Verordening (EG) nr. 2398/97 worden de volgende namen toegevoegd: — Creative Mobus Fabrics Limited, Mumbai (Bombay) — Falcon Finstock Pvt. Ltd, Surat — Pacific Exports, Mumbai (Bombay). Artikel 2 (1) PB L 56 van 6. 3. 1996, blz. 1. Verordening laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 905/98 (PB L 128 van 30. 4. 1998, blz. 18). (2) PB L 332 van 4. 12. 1997, blz. 1. Verordening gewĳzigd bĳ Veror- dening (EG) nr. 1421/1999 (PB L 166 van 1. 7. 1999, blz. 29). Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. L 68/2 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 3. 2000 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 13 maart 2000. Voor de Raad De Voorzitter J. PINA MOURA


title: Das Berufsbildungssystem in Schweden.

eurovoc_concepts:
Sweden
education policy
educational system
vocational training


title: SKRIFTLIG FRÅGA P-0771/00 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet. Utträde ur samarbetet.

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
accession to the European Union

text: C 26 E/110 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 26. 1. 2001 Gemensamt svar p(cid:229) de skriftliga fr(cid:229)gorna P-0768/00 och P-0788/00 ingivet av David Byrne f(cid:246)r kommissionen (6 april 2000) De nederl(cid:228)ndska myndigheterna har underr(cid:228)ttat kommissionen om den sjukdom som drabbat mj(cid:246)lkg(cid:229)rdar i Nederl(cid:228)nderna i enlighet med artikel 10 i r(cid:229)dets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterin(cid:228)ra och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte p(cid:229) att f(cid:246)rverkliga den inre marknaden (1). F(cid:246)rordningen inneh(cid:229)ller best(cid:228)mmelser om de upplysningar som skall l(cid:228)mnas vid utbrott av en djursjukdom som sannolikt kan utg(cid:246)ra en allvarlig risk f(cid:246)r djur eller f(cid:246)r m(cid:228)nniskors h(cid:228)lsa. Fr(cid:229)gan har tagits upp vid St(cid:228)ndiga veterin(cid:228)rkommittØns senaste tv(cid:229) sammantr(cid:228)den. De nederl(cid:228)ndska myndigheterna meddelade att det fanns rapporter om utm(cid:228)rgling av mj(cid:246)lkkor i ett antal mj(cid:246)lkg(cid:229)rdar, att dessa g(cid:229)rdar hade kontrollerats s(cid:228)rskilt av djurh(cid:228)lsomyndigheterna och att man h(cid:246)ll p(cid:229) att unders(cid:246)ka sjukdomens exakta orsaker. Enligt unders(cid:246)kningsresultaten har i vissa g(cid:229)rdar sjukdomen upp- kommit efter anv(cid:228)ndning av ett vaccin som var infekterat med ett bovint diarrØvirus. Detta (cid:228)r ett v(cid:228)lk(cid:228)nt virus hos idisslare som (cid:228)r allm(cid:228)nt spritt i de flesta l(cid:228)nder i v(cid:228)rlden. Det finns inga bevis p(cid:229) eller misstankar att viruset kan drabba m(cid:228)nniskor. Samtliga djur i dessa g(cid:229)rdar har slaktats och destruerats. I andra g(cid:229)rdar d(cid:228)remot har f(cid:246)rekomsten av infektions(cid:228)mnen inte bekr(cid:228)ftats och d(cid:228)r finns f(cid:246)rmodligen andra orsaker (kobolt- och vitamin B12-brist). S(cid:228)rskilda instruktioner har givits f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att eventuella sjuk- domar rapporteras omedelbart och p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt till myndigheterna. Enligt den information som f(cid:246)r n(cid:228)rvarande finns att tillg(cid:229) skulle det inte finnas n(cid:229)gra s(cid:228)rskilda risker f(cid:246)r folkh(cid:228)lsan. I enlighet med gemenskapens lagstiftning anv(cid:228)nds k(cid:246)tt och andra produkter (d(cid:228)ribland mj(cid:246)lk) som h(cid:228)rr(cid:246)r fr(cid:229)n sjuka djur dock inte som livsmedel. Systemet med tidig varning har under dessa omst(cid:228)ndigheter inte anv(cid:228)nts d(cid:228)rf(cid:246)r att det endast avser produkter som redan finns p(cid:229) marknaden. Kommissionens kontor f(cid:246)r livsmedels- och veterin(cid:228)rfr(cid:229)gor gjorde en unders(cid:246)kning p(cid:229) plats i Neder- l(cid:228)nderna i november 1999 inom ramen f(cid:246)r den l(cid:246)pande utv(cid:228)rderingen av till(cid:228)mpningen av direktiv 92/46/ EG i medlemsstaterna. Enligt detta direktiv skall medlemsstaterna s(cid:228)kerst(cid:228)lla att mj(cid:246)lkg(cid:229)rdar kontrolleras med j(cid:228)mna mellanrum och att mj(cid:246)lk som anv(cid:228)nds som livsmedel kommer fr(cid:229)n friska djur. Uppdraget genomf(cid:246)rdes innan det aktuella problemet uppdagades. Av den rapport som d(cid:228)rvid uppr(cid:228)ttades framg(cid:229)r f(cid:246)rfarande som dock att kontrollmyndigheten f(cid:246)r mj(cid:246)lk och mj(cid:246)lkprodukter (COKZ) har inf(cid:246)rt ett f(cid:246)rbjuder leverans av konsumtionsmj(cid:246)lk n(cid:228)r kontrollresultaten visar sig vara otillfredsst(cid:228)llande. Kommissionen f(cid:246)ljer upp situationen mycket noga f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla skyddet av m(cid:228)nniskors och djurs h(cid:228)lsa. Ett nytt bes(cid:246)k av kontoret f(cid:246)r livsmedels- och veterin(cid:228)rfr(cid:229)gor f(cid:246)r att unders(cid:246)ka fr(cid:229)gan planeras inom kort. D(cid:228)rvid kommer p(cid:229) sedvanligt s(cid:228)tt en bes(cid:246)ksrapport att uppr(cid:228)ttas och skickas ut till Europaparla- mentet. (1) EGT L 224, 18. 8. 1990. (2001/C 26 E/136) SKRIFTLIG FR¯GA P-0771/00 fr(cid:229)n Jens-Peter Bonde (EDD) till r(cid:229)det (13 mars 2000) ˜mne: Uttr(cid:228)de ur samarbetet Kan r(cid:229)det garantera att det land som s(cid:229) (cid:246)nskar kan g(cid:246)ra sig fri fr(cid:229)n samarbetet i EU eller fr(cid:229)n delar av detta, s(cid:229)som EMU-samarbetet, utan att det kr(cid:228)vs samtycke fr(cid:229)n (cid:246)vriga medlemsstater? 26. 1. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 26 E/111 Svar (8 juni 2000) F(cid:246)rdraget inneh(cid:229)ller inte n(cid:229)gra s(cid:228)rskilda best(cid:228)mmelser om att en medlemsstat kan dra sig ur, vare sig det g(cid:228)ller sj(cid:228)lva EU eller den tredje etappen av EMU. (2001/C 26 E/137) SKRIFTLIG FR¯GA E-0779/00 fr(cid:229)n Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen (16 mars 2000) ˜mne: Gemensam handelspolitik och regeringskonferensen I kommissionens yttrande om regeringskonferensen f(cid:246)reslog den att best(cid:228)mmelserna betr(cid:228)ffande den gemensamma handelspolitiken, inklusive omr(cid:246)stning med kvalificerad majoritet i r(cid:229)det, skulle utvidgas till att g(cid:228)lla (cid:246)verenskommelser om tj(cid:228)nster och immaterialr(cid:228)tt. Kan kommissionen bekr(cid:228)fta att utvidgningen av den gemensamma handelspolitiken kommer att omfatta alla tj(cid:228)nster utan undantag, inklusive de inom det kulturella omr(cid:229)det och s(cid:228)rskilt audiovisuella tj(cid:228)nster? Svar fr(cid:229)n Pascal Lamy p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (7 april 2000) I kommissionens yttrande om regeringskonferensen g(cid:246)rs ingen (cid:229)tskillnad mellan olika typer av tj(cid:228)nster n(cid:228)r det g(cid:228)ller utvidgning av best(cid:228)mmelserna om handelspolitik i artikel 133 (f. d. artikel 113) i EG-f(cid:246)rdraget. (2001/C 26 E/138) SKRIFTLIG FR¯GA P-0789/00 fr(cid:229)n Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen (9 mars 2000) ˜mne: Den gemensamma jordbrukspolitiken I svaret p(cid:229) en skriftlig fr(cid:229)ga fr(cid:229)n Lord Inglewood i (cid:246)verhuset (PQ 788 av den 28 februari 2000) ans(cid:229)g Lady Hayman, minister f(cid:246)r jordbruk, fiske och livsmedel, att den gemensamma jordbrukspolitiken s(cid:229) som den f(cid:246)r n(cid:228)rvarande (cid:228)r utformad inte tj(cid:228)nar jordbrukare, konsumenter och skattebetalare p(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt. Inst(cid:228)mmer kommissionen i detta? Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (29 mars 2000) Den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) utvecklas st(cid:228)ndigt. Den har utvecklats sedan den f(cid:246)rst inf(cid:246)rdes f(cid:246)r att st(cid:228)rka jordbrukspolitikens bidrag till de m(cid:229)l som fastst(cid:228)lls i artikel 33 (f. d. artikel 39) i EG-f(cid:246)rdraget. Genom 1992 (cid:229)rs reformer och reformerna inom ramen f(cid:246)r Agenda 2000 har en grundl(cid:228)ggande omorientering av GJP genomf(cid:246)rts f(cid:246)r att (cid:246)ka den interna och externa konkurrenskraften och f(cid:246)rb(cid:228)ttra jordbruksproduktionens kvalitet, i syfte att garantera en sk(cid:228)lig levnadsstandard f(cid:246)r jordbruksbefolkningen, b(cid:228)ttre integrera milj(cid:246)m(cid:229)len i GJP, fr(cid:228)mja landsbygdens utveckling och ge upphov till kompletterande och alternativa inkomst- och syssels(cid:228)ttningsm(cid:246)jligheter


title: Regolamento (CE) n. 555/2000 del Consiglio, del 13 marzo 2000, relativo alla realizzazione di interventi nell'ambito della strategia di preadesione per la Repubblica di Cipro e la Repubblica di Malta

eurovoc_concepts:
Cyprus
Malta
accession to the European Union
cooperation policy

text: 16. 3. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 68/3 REGOLAMENTO (CE) N. 555/2000 DEL CONSIGLIO del 13 marzo 2000 relativo alla realizzazione di interventi nell'ambito della strategia di preadesione per la Repubblica di Cipro e la Repubblica di Malta IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 308, vista la proposta della Commissione, visto il parere del Parlamento europeo (1), considerando quanto segue: (1) (2) (3) (4) (5) (6) I Consigli di marzo e aprile 1995 hanno deciso che i negoziati di adesione con Cipro e Malta sarebbero cominciati sei mesi dopo la fine della conferenza inter- governativa. Il Consiglio europeo di Lussemburgo del dicembre 1997 ha stabilito una strategia di preadesione specifica per Cipro e ha ritenuto che l'adesione di Cipro dovrebbe favorire entrambe le comunità e contribuire alla pace civile e alla riconciliazione. Dopo il Consiglio europeo di Vienna del dicembre 1998, che ha accolto con soddisfazione la decisione di Malta di riattivare la propria candidatura per l'adesione all'Unione europea, nel febbraio 1999 la Commissione ha presen- tato un aggiornamento del suo parere del 1993. Il Consiglio del marzo 1999 ha invitato la Commissione a presentare al più presto suggerimenti adeguati per definire una strategia di preadesione specifica per Malta. È necessario istituire per Cipro e Malta gli strumenti di partenariato per l'adesione secondo le modalità definite dal regolamento (CE) n. 622/98 (2) per gli Stati candidati dell'Europa centrale e orientale, al fine di concentrare l'assistenza della Comunità sulle priorità e sugli obiettivi in vista dell'adesione. Le disposizioni del presente regolamento si basano sui criteri politici definiti dal Consiglio europeo di Copena- in particolare il rispetto dei principi ghen del 1993, democratici, dello stato di diritto, dei diritti dell'uomo e delle libertà fondamentali, nonché il rispetto del diritto internazionale, elementi essenziali delle politiche dell'U- nione europea e dei suoi Stati membri. (7) I protocolli finanziari conclusi con Cipro e Malta sono scaduti il 31 dicembre 1999. (1) Parere espresso il 17 febbraio 2000 (non ancora pubblicato nella Gazzetta ufficiale). (2) Regolamento (CE) n. 622/98 del Consiglio, del 16 marzo 1998, relativo all'assistenza in favore dei paesi candidati all'adesione all'Unione europea, nell'ambito della strategia di preadesione, e in particolare all'istituzione di partenariati per l'adesione (GU L 85 del 20. 3. 1998, pag. 1). (8) (9) (10) Il presente regolamento sostituisce i protocolli finanziari con Cipro e Malta a partire dal 2000 per un periodo di cinque anni. Per quanto riguarda gli interventi d'interesse regionale, Cipro e Malta possono beneficiare dei finanziamenti sulla linea di bilancio MEDA. Le misure necessarie per l'attuazione del presente regola- mento sono adottate in base alla decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (3). (11) Un importo di riferimento finanziario, ai sensi del punto 34 dell'accordo interistituzionale del 6 maggio 1999 tra il Parlamento europeo, il Consiglio e la Commissione sulla disciplina di bilancio e il miglioramento della procedura di bilancio (4), è inserito nel presente regola- mento per tutta la durata della sua applicazione, senza che ciò incida sulle competenze dell'autorità di bilancio, definite dal trattato. (12) L'attuazione del presente regolamento contribuirebbe alla realizzazione degli obiettivi della Comunità. Il trat- tato non prevede, per l'adozione del presente regola- mento, poteri diversi da quelli di cui all'articolo 308, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 La strategia di preadesione dell'Unione europea a favore di 1. Cipro e Malta si basa in particolare su: — la conclusione di partenariati per l'adesione con Cipro e Malta; — il sostegno alle azioni prioritarie per la preparazione all'ade- sione definite nell'ambito dei partenariati con Cipro e Malta, sulla base dell'analisi della situazione economica di ciascuno Stato, tenuto conto dei criteri politici ed economici e degli obblighi inerenti alla qualità di Stato membro dell'Unione definiti dal Consiglio europeo; — la partecipazione ad alcuni programmi e ad alcune agenzie comunitari. Il Consiglio, su proposta della Commissione, decide a 2. maggioranza qualificata sui principi, le priorità, gli obiettivi intermedi e le condizioni di ciascun partenariato per l'adesione, quali saranno presentati a Cipro e Malta, nonché sui successivi adeguamenti sostanziali ad essi applicabili. (3) GU L 184 del 17. 7. 1999, pag. 23. (4) GU C 172 del 18. 6. 1999, pag. 1. L 68/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 3. 2000 Articolo 2 quanto concerne qualsiasi concesso a Cipro o a Malta. forma di aiuto di preadesione Ai fini di cui all'articolo 1 e per il periodo fino al 31 dicembre 2004 l'importo di riferimento finanziario per l'attuazione del presente regolamento è pari a 95 milioni di EUR. La dotazione annua è autorizzata dall'autorità di bilancio entro i limiti delle prospettive finanziarie. Articolo 3 Possono beneficiare dei progetti e delle azioni di cooperazione non solo gli Stati e le regioni ciprioti e maltesi, ma anche gli enti locali, gli organismi regionali, gli enti pubblici, le comunità locali o tradizionali, le associazioni di sostegno alle imprese, le cooperative e la società civile, in particolare le organizzazioni che rappresentano le parti sociali, le associazioni, le fondazioni, le organizzazioni senza scopo di lucro e le organizzazioni non governative. Articolo 4 I progetti e le azioni di cooperazione prendono la forma di aiuti non rimborsabili e possono formare oggetto di un finan- ziamento nei seguenti ambiti, indicativamente: — assistenza tecnica, formazione o altri servizi, forniture e lavori, nonché revisioni dei conti e missioni di valutazione e di controllo nel quadro degli obiettivi di cui all'articolo 1; — nel caso di Cipro, qualsiasi azione mirante a riavvicinare le due comunità. Articolo 5 Il finanziamento comunitario può coprire costi di investi- 1. mento, ad esclusione dell'acquisto di beni immobili, e costi ricorrenti, compresi i costi amministrativi, di manutenzione e di gestione, tenendo conto che i progetti devono mirare ad una copertura dei costi ricorrenti da parte dei beneficiari. Per ciascuna azione di cooperazione è richiesto un contri- 2. buto finanziario da parte dei partner di cui all'articolo 3. Tale contributo è richiesto entro i limiti delle possibilità dei partner in questione e in funzione della natura dell'azione. In alcuni casi specifici e qualora il partner sia una organizzazione non governativa o una organizzazione basata su una comunità locale, il contributo può essere fornito in natura. Potranno essere ricercate possibilità di cofinanziamento 3. con altri finanziatori, in particolare gli Stati membri. Articolo 7 1. La Commissione attua l'assistenza comunitaria nel rispetto della trasparenza e ai sensi del regolamento finanziario applica- bile al bilancio generale delle Comunità europee, in particolare l'articolo 114. L'assistenza di preadesione copre anche le spese di sorve- 2. glianza, di controllo e di valutazione degli interventi. La valutazione ex ante dei progetti e dei programmi tiene 3. conto dei seguenti fattori: a) l'efficacia e la validità economica dei progetti e dei programmi; b) il contesto; c) lo sviluppo istituzionale necessario per obiettivi dei progetti e dei programmi; raggiungere gli d) l'esperienza acquisita in progetti e programmi dello stesso tipo; gli aspetti culturali e sociali e gli aspetti relativi alla parità tra i sessi. 4. La Commissione può decidere, in base ad una analisi caso per caso della capacità di gestione dei programmi/progetti nazionali e settoriali, delle procedure di controllo finanziario e delle strutture di finanziamento pubblico, di derogare all'appro- vazione ex ante di cui al paragrafo 3 e di affidare ad agenzie esecutive dei paesi candidati la gestione decentrata degli aiuti. Tale deroga è subordinata: a) a criteri minimi di valutazione della capacità di gestione degli aiuti da parte delle agenzie esecutive dei paesi candi- dati nonché a prescrizioni minime applicabili a dette agenzie definite nell'allegato del presente regolamento; b) a disposizioni specifiche riguardanti in particolare l'indi- l'analisi e la valutazione delle zione della gara d'appalto, offerte, l'aggiudicazione degli appalti e l'applicazione delle direttive comunitarie in materia di appalti pubblici, da stabi- lire in convenzioni di finanziamento con ciascun paese beneficiario. Le decisioni riguardanti il cui 5. finanziamento, ai sensi del presente regolamento, superi il valore di 300 000 EUR per progetto o programma sono adot- tate secondo la procedura di cui all'articolo 8, paragrafo 2. i progetti e i programmi La Commissione, 4. in collegamento con gli Stati membri, può assumere ogni iniziativa necessaria a garantire un efficace coordinamento con gli altri finanziatori coinvolti. Articolo 6 La Commissione informa il comitato di cui all'articolo 8 sulle decisioni di finanziamento che intende adottare riguardo ai progetti e ai programmi di valore inferiore a 300 000 EUR. Tale informazione è comunicata almeno una settimana prima della decisione. Se una condizione essenziale per continuare a concedere gli aiuti di preadesione a favore di Cipro e Malta viene meno, in particolare nel caso in cui non siano rispettati gli impegni previsti negli accordi di associazione e/o i progressi verso la realizzazione dei criteri di Copenaghen risultino insufficienti, il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, può adottare misure appropriate per 6. La Commissione è autorizzata ad approvare, senza chie- dere il parere del comitato di cui all'articolo 8, i finanziamenti supplementari necessari per coprire gli eventuali superi previsti o constatati a titolo dei progetti o programmi, purché il supera- mento o il fabbisogno supplementare sia inferiore o pari al 20 % della cifra inizialmente fissata nella decisione di finanzia- mento. 16. 3. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 68/5 finanziamento convenzione o contratto di 7. Qualsiasi concluso ai sensi del presente regolamento prevede in partico- lare che la Commissione e la Corte dei conti possano effettuare controlli in loco secondo le modalità definite dalla Commis- sione nel quadro delle disposizioni in particolare quelle del regolamento finanziario applicabile al bilancio gene- rale dell'Unione europea. in vigore, 8. Se i progetti e i programmi formano oggetto di conven- zioni di finanziamento tra la Comunità, da una parte, e Cipro o Malta dall'altra, queste prevedono che il pagamento di tasse, diritti e oneri non sia a carico della Comunità. 9. La partecipazione alle gare e ai contratti d'appalto è aperta, a parità di condizioni, a tutte le persone fisiche e giuridiche degli Stati membri e di Cipro e Malta. Le forniture sono originarie degli Stati membri o di Cipro 10. o di Malta. Articolo 8 La Commissione è assistita dal comitato di cui all'articolo 1. 9, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 3906/89, in seguito denominato il «comitato». 3. Il comitato adotta il proprio regolamento interno. Articolo 9 Una volta all'anno, nell'ambito di una riunione del comitato di cui all'articolo 8, si procederà ad uno scambio di opinioni sulla base degli orientamenti generali interventi da attuare nell'anno successivo illustrati dal rappresentante della Commissione. relativi agli Articolo 10 La Commissione valuta periodicamente gli interventi finanziati dalla Comunità per stabilire se i loro obiettivi siano stati conse- guiti e per fornire linee direttrici per migliorare l'efficacia dei interventi. La Commissione presenta una sintesi delle futuri valutazioni effettuate al comitato di cui all'articolo 8, che può se del caso esaminarle. Le relazioni di valutazione sono trasmesse agli Stati membri che ne fanno richiesta nonché al Parlamento europeo. Articolo 11 La Commissione trasmette al Parlamento europeo e al Consi- glio una valutazione annuale globale degli interventi finanziati dalla Comunità nel quadro del presente regolamento corredata di proposte riguardanti il futuro del regolamento stesso e, se necessario, eventuali proposte di modifica. 2. Nel caso in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applicano gli articoli 4 e 7 della decisione 1999/468/CE. Articolo 12 Il periodo di cui all'articolo 4 della decisione 1999/468/CE è fissato a tre mesi. Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno succes- sivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, addì 13 marzo 2000. Per il Consiglio Il Presidente J. PINA MOURA L 68/6 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 3. 2000 ALLEGATO CRITERI E CONDIZIONI MINIMI PER LA GESTIONE DECENTRATA DA PARTE DELLE AGENZIE ESECUTIVE DEI PAESI CANDIDATI (ARTICOLO 7) 1. Criteri minimi per la valutazione delle capacità di gestione degli aiuti da parte delle agenzie esecutive dei paesi candidati I criteri seguenti sono applicati dalla Commissione per valutare quali agenzie esecutive dei paesi partner siano in grado di gestire gli aiuti su base decentrata: a) esse dovrebbero disporre di un sistema efficace di gestione dei fondi, di un regolamento interno completo e di responsabilità istituzionali e personali chiaramente definite; b) il principio della separazione dei poteri deve essere rispettato in modo tale da evitare ogni rischio di conflitto di interessi nell'ambito delle gare d'appalto e dei pagamenti; c) deve essere disponibile personale idoneo a cui assegnare i compiti. Tale personale deve possedere le qualifiche, l'esperienza e le competenze linguistiche richieste oltre ad avere ricevuto la formazione necessaria per poter attuare i programmi comunitari. 2. Condizioni minime da soddisfare per poter affidare una gestione decentrata alle agenzie esecutive dei paesi candidati Si può ipotizzare di affidare una gestione decentrata con un controllo ex post della Commissione ad una agenzia esecutiva di un paese candidato qualora siano soddisfatte le condizioni seguenti: a) l'agenzia deve fornire la prova dell'esistenza di controlli interni efficaci che prevedano revisioni dei conti indipen- denti nonché un sistema di rendicontazione contabile e finanziaria efficace e conforme alle norme riconosciute internazionalmente in materia di revisione dei conti; b) un controllo finanziario e operativo recente deve dimostrare che l'assistenza comunitaria e le misure nazionali di natura analoga sono gestite in modo efficace e in tempi utili; c) l'agenzia esecutiva è soggetta a un controllo finanziario nazionale affidabile; d) le norme in materia di appalti sono approvate dalla Commissione che riconosce in tal modo la loro conformità al titolo IX del regolamento finanziario applicabile al bilancio generale dell'Unione europea; e) l'ordinatore nazionale si impegna ad assumere la piena responsabilità finanziaria della gestione dei fondi. Questo approccio non pregiudica il diritto della Commissione e della Corte dei conti di esercitare un controllo sulle spese


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-0759/00 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen. Försörjning av gemenskapsmarknaden med tonfiskfilé.

eurovoc_concepts:
EU market
Italy
Spain
common fisheries policy
fish product
supply balance sheet

text: 26. 1. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 26 E/105 (2001/C 26 E/127) SKRIFTLIG FR¯GA E-0757/00 fr(cid:229)n Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen ˜mne: Utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden (13 mars 2000) I samband med r(cid:229)dets (fiske) m(cid:246)te den 30 mars 1999 (cid:229)tog sig kommissionen att genomf(cid:246)ra en studie vars syfte skulle vara att f(cid:246)rs(cid:246)ka skapa balans i utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden. Den 29 november 1999 presenterade kommissionen denna unders(cid:246)kning g(cid:228)llande utbudet och efterfr(cid:229)gan av tonfiskfilØ och det ber(cid:228)knade utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden p(cid:229) kort och medell(cid:229)ng sikt. Vilken st(cid:229)ndpunkt kommer kommissionen att inta g(cid:228)llande de rekommendationer som g(cid:246)rs p(cid:229) grundval av studien? (2001/C 26 E/128) SKRIFTLIG FR¯GA E-0758/00 fr(cid:229)n Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen ˜mne: Utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden (13 mars 2000) I samband med r(cid:229)dets (fiske) m(cid:246)te den 30 mars 1999 (cid:229)tog sig kommissionen att genomf(cid:246)ra en studie vars syfte skulle vara att f(cid:246)rs(cid:246)ka skapa balans i utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden. Den 29 november 1999 presenterade kommissionen denna unders(cid:246)kning g(cid:228)llande utbudet och efterfr(cid:229)gan av tonfiskfilØ och det ber(cid:228)knade utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden p(cid:229) kort och medell(cid:229)ng sikt. Anser kommissionen att unders(cid:246)kningen motsvarar det (cid:229)tagande kommissionen gjorde den 30 mars 1999, n(cid:228)mligen att genomf(cid:246)ra en studie vars syfte skulle vara att f(cid:246)rs(cid:246)ka skapa balans i utbudet av tonfiskfilØ p(cid:229) gemenskapsmarknaden? (2001/C 26 E/129) SKRIFTLIG FR¯GA E-0759/00 fr(cid:229)n Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen ˜mne: F(cid:246)rs(cid:246)rjning av gemenskapsmarknaden med tonfiskfilØ (13 mars 2000) Med anledning av r(cid:229)dets (fiske) m(cid:246)te den 30 mars 1999 (cid:229)tog sig kommissionen att inleda en studie f(cid:246)r att ge en (cid:246)versikt (cid:246)ver f(cid:246)rs(cid:246)rjningen av gemenskapsmarknaden med tonfiskfilØ. Studien lades fram den 29 november 1999 och presenterades som en unders(cid:246)kning av utbudet och efterfr(cid:229)gan p(cid:229) tonfiskfilØer och en utv(cid:228)rdering av leveransen av tonfiskfilØer till gemenskapsmarknaden p(cid:229) kort och medell(cid:229)ng sikt. Kan kommissionen ange varf(cid:246)r man i rekommendationerna i denna studie (sidan (cid:229)tta i sammanfattningen) liksom i punkt 7 (analys och sammanfattning, sidan 93) sl(cid:229)r fast att det centrala f(cid:246)r unders(cid:246)kningen (cid:228)r hur f(cid:246)rs(cid:246)rjningen av den italienska industrin skall garanteras s(cid:229) att den beh(cid:229)ller sin konkurrenskraft utan att andra europeiska producenter, till exempel Spanien, missgynnas p(cid:229) ett or(cid:228)ttf(cid:228)rdigt s(cid:228)tt, n(cid:228)r huvudtemat f(cid:246)r studien var att g(cid:246)ra en utv(cid:228)rdering av f(cid:246)rs(cid:246)rjningen av gemenskapens (cid:129) inte Italiens (cid:129) marknad p(cid:229) kort och medell(cid:229)ng sikt? (2001/C 26 E/130) SKRIFTLIG FR¯GA E-0760/00 fr(cid:229)n Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen ˜mne: F(cid:246)rs(cid:246)rjningen av gemenskapsmarknaden med tonfiskfilØ (13 mars 2000) Med anledning av r(cid:229)dets (fiske) m(cid:246)te den 30 mars 1999, (cid:229)tog sig kommissionen att inleda en studie f(cid:246)r att ge en (cid:246)versikt (cid:246)ver f(cid:246)rs(cid:246)rjningen av gemenskapsmarknaden med tonfiskfilØ. Studien lades fram den


title: 2000/239/EG: Rådets beslut av den 13 mars 2000 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, angående protokoll 2 till avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet

eurovoc_concepts:
Switzerland
agreement (EU)
agricultural product
agro-industry
import policy

text: 25. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 76/11 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) RÅDET RÅDETS BESLUT av den 13 mars 2000 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, angående protokoll 2 till avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet (2000/239/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE Texten till avtalet bifogas detta beslut. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 jämförd med artikel 300. 2 första meningen i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och Artikel 2 De åtgärder som krävs för att genomföra detta beslut skall antas i enlighet med det förvaltningsförfarande som avses i artikel 3. 2. av följande skäl: (1) (2) Det har på ömsesidig basis förhandlats fram ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, angående protokoll 2 till avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsför- bundet (1) i syfte att förbättra handelsbestämmelserna och lösa vissa därmed sammanhängande problem. De åtgärder som krävs för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogen- heter (2). (3) Avtalet bör godkännas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, angående protokoll 2 till avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet godkänns härmed på gemenskapens vägnar. Artikel 3 1. Kommissionen skall biträdas av den förvaltningskom- mitté för övergripande frågor rörande handel med bearbetade jordbruksprodukter som inte omfattas av bilaga II som avses i artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 3448/93 (3). När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 2. i beslut 1999/468/EG tillämpas. Den tid som avses i artikel 4. 3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad. 3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. Artikel 4 Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den person som skall ha befogenhet att med bindande verkan för gemen- skapen underteckna avtalet. Artikel 5 Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Utfärdat i Bryssel den 13 mars 2000. På rådets vägnar J. PINA MOURA Ordförande (1) EGT L 300, 31. 12. 1972, s. 189. (2) EGT L 184, 17. 7. 1999, s. 23. (3) EGT L 318, 20. 12. 1993, s. 18. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2491/98 (EGT L 309, 19. 11. 1998, s. 28)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0741/00 di Jannis Sakellariou (PSE) alla Commissione. Aziende municipalizzate e concorrenza leale.

eurovoc_concepts:
EU law
application of EU law
competence of the Member States
energy recovery
environmental standard
interpretation of the law
local government
provision of services
public contract
renewable energy
social norm

text: 13. 2. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 46 E/35 La Commissione propone in effetti di mettere al bando le navi di et(cid:224) superiore a quindici anni che hanno violato piø volte le norme di sicurezza e il cui nome figura nella «lista nera» delle bandiere. Tale misura interessa da un lato le petroliere e dall(cid:146)altro anche altri tipi di navi tra cui le navi portarinfuse. La Commissione propone inoltre l(cid:146)introduzione, secondo un calendario simile a quello degli Stati Uniti, del divieto di transito nelle acque comunitarie per le petroliere con un solo scafo. La Commissione non intende tuttavia vietare d(cid:146)ufficio le navi battenti bandiere di comodo ed ha invece proposto l(cid:146)adozione di controlli estesi. In un secondo tempo la Commissione intende presentare alcune proposte complementari riguardanti lo scambio sistematico di informazioni tra i soggetti del settore marittimo, il miglioramento dei controlli e la creazione di un organismo europeo per la sicurezza marittima. ¨ in questo ambito che la Commissione presenter(cid:224) alcune proposte per la messa a punto di provvedimenti sulla responsabilit(cid:224) dei vari soggetti nel settore del trasporto di idrocarburi. (1) COM(2000) 142 def. (2001/C 46 E/039) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0741/00 di Jannis Sakellariou (PSE) alla Commissione (13 marzo 2000) Oggetto: Aziende municipalizzate e concorrenza leale Quanto succede negli USA e in Inghilterra dimostra che l(cid:146)organizzazione di liberi mercati pu(cid:242) avvenire soltanto istituendo efficaci organi di controllo. 1. Con quali misure la Commissione garantisce a tutte le amministrazioni comunali che offrono servizi il rispetto dei requisiti sociali e delle norme in materia di ambiente, protezione dei consumatori, trasparenza dei bilanci e di equit(cid:224) nelle condizioni di concorrenza? Pu(cid:242) la Commissione garantire che vengano istituiti organi di controllo per il rispetto delle norme 2. sociali e ambientali? La direttiva sull(cid:146)energia elettrica prevede un trattamento preferenziale per le energie rinnovabili e la 3. cogenerazione di energia elettrica e termica. Con quali strumenti ci(cid:242) deve essere garantito? Risposta del sig. Bolkestein a nome della Commissione (10 maggio 2000) 1. La prima interrogazione posta dall(cid:146)onorevole parlamentare verte sulle misure che sarebbero state prese a livello comunitario al fine di controllare che i fornitori di servizi, che partecipano alla gara d(cid:146)appalto pubblico indetta da un comune, rispettino certi obblighi o norme loro applicabili. Per quanto riguarda le esigenze sociali e le norme in materia ambientale, occorre notare che esistono attualmente alcune disposizioni nelle direttive comunitarie relative agli appalti pubblici (in particolare la direttiva 92/50/CEE del Consiglio, del 18 giugno 1992, che coordina le procedure di aggiudicazione degli appalti pubblici di servizi (1)) che permettono alle amministrazioni aggiudicatrici d(cid:146)escludere da una gara loro obblighi, d(cid:146)appalto, specialmente in campo sociale. i potenziali fornitori di servizi che non abbiano adempiuto ai in certi casi, In generale, le direttive sugli appalti pubblici mirano a garantire la trasparenza delle procedure di aggiudicazione degli appalti e ad impostare una concorrenza leale tra fornitori di servizi allo scopo d(cid:146)evitare qualsiasi discriminazione tra fornitori potenziali. C 46 E/36 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 13. 2. 2001 Alla stato attuale di sviluppo del diritto comunitario, spetta alle autorit(cid:224) degli Stati membri garantire 2. il rispetto, da parte delle imprese fornitrici di servizi municipali, delle disposizioni ambientali derivanti dal diritto comunitario. La Commissione Ł da parte sua competente per verificare se le autorit(cid:224) nazionali hanno correttamente adempiuto a questa funzione di controllo. Bisogna inoltre far notare che la Commissione, nel suo ruolo di custode dei trattati, non Ł abilitata ad intervenire quando le norme ambientali in causa non derivano da direttive comunitarie. La direttiva 96/92/CE del Parlamento e del Consiglio, del 19 dicembre 1996, concernente norme 3. comuni per il mercato interno dell(cid:146)energia elettrica (2), all(cid:146)articolo 8, paragrafo 3, indica un esplicito meccanismo per il trattamento favorevole dell(cid:146)elettricit(cid:224) proveniente da fonti energetiche rinnovabili e da fonti miste calore-energia elettrica (CHP) «Lo Stato membro pu(cid:242) imporre al gestore della rete che effettua il dispacciamento degli impianti di impianti di generazione che impiegano fonti generazione l(cid:146)obbligo di dare la precedenza agli energetiche o rifiuti rinnovabili, ovvero che assicurano la produzione mista di calore e di energia elettrica». Va notato comunque che la direttiva si limita al dispacciamento favorevole, e non copre la fornitura di regimi diretti o indiretti di sostegno alle fonti d(cid:146)energia rinnovabili. Di massima spetta agli Stati membri la decisione riguardo un particolare sistema di sostegno per fonti rinnovabili o CHP, purchØ sia compatibile con le norme del trattato CE, in particolare con le norme sugli aiuti di Stato, come disposto dagli articoli 87 e 88 (ex articoli 92 e 93). Esistono vari regimi nazionali di sostegno, che includono obblighi d(cid:146)acquisto a prezzi garantiti (spesso sulla base dei costi evitati, o applicando criteri regolamentari che tengano conto del sostegno necessario per ottenere il desiderato livello di produzione di elettricit(cid:224) da fonti rinnovabili); esenzioni fiscali, in particolare derivanti dalle imposte sull(cid:146)energia e sul CO2, ma anche dalle imposte non legate all(cid:146)energia; meccanismi di sostegno in base ai kWh prodotti; e altri tipi di sostegno, incluso l(cid:146)aiuto alla ricerca e allo sviluppo o agli investimenti in conto capitale. (1) GU L 209 del 24. 7. 1992. (2) GU L 27 del 30. 1. 1997. (2001/C 46 E/040) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0744/00 di Daniela Raschhofer (NI) alla Commissione (13 marzo 2000) Oggetto: Appoggio ad altoatesini condannati da tribunali Convenzione europea per i diritti dell(cid:146)uomo italiani in spregio delle disposizioni della Negli anni (cid:146)60, in Italia, sono stati condannati all(cid:146)ergastolo cittadini altoatesini, alcuni dei quali non hanno ancora scontato completamente la loro pena. Ci(cid:242) vale in particolare per coloro che, per presunti crimini, sono stati condannati all(cid:146)ergastolo in contumacia da tribunali italiani. A seguito di indagini approfondite e di cause svoltesi in Austria, anche con la partecipazione delle autorit(cid:224) italiane, si Ł tuttavia potuto dimostrare senza alcun dubbio che in tutti questi casi l(cid:146)imputazione era del tutto immotivata. Stando a varie sentenze emesse da alte corti della Repubblica federale tedesca (BVG, BGH) e dal tribunale amministrativo della Repubblica austriaca, nei processi intentati ai cittadini altoatesini dinanzi ai tribunali italiani Ł stata violata la Convenzione europea per i diritti dell(cid:146)uomo. Si chiede pertanto alla Commissione: 1. Quali misure intende adottare la Commissione affinchØ l(cid:146)Italia annulli le condanne inflitte ad attivisti altoatesini negli anni (cid:146)60, condanne che violano la Convenzione per i diritti dell(cid:146)uomo? 2. La Commissione Ł eventualmente disposta a sottoporre il problema alla Corte di giustizia europea ai fini di una determinazione in tal senso?


title: 2000/239/CE: Decisão do Conselho, de 13 de Março de 2000, relativa à celebração do Acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia, por um lado, e a Confederação Suíça, por outro, relativo ao Protocolo n.o 2 do Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e a Confederação Suíça

text: 25. 3. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 76/11 II (Actos cuja publicação não é uma condição da sua aplicabilidade) CONSELHO DECISÃO DO CONSELHO de 13 de Março de 2000 relativa à celebração do Acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia, por um lado, e a Confederação Suíça, por outro, relativo ao Protocolo n. o 2 do Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e a Confederação Suíça (2000/239/CE) O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, O texto do acordo é anexado à presente decisão. Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 133. o, em conjugação com o n. o 2, primeira frase, do seu artigo 300. o, Tendo em conta a proposta da Comissão, Considerando o seguinte: (1) (2) Foi negociado um Acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia, por um lado, e a Confe- deração Suíça, por outro lado, relativo ao Protocolo n. o 2 do Acordo entre a Comunidade Económica Euro- peia e a Confederação Suíça (1), numa base recíproca, a fim de melhorar o seu regime comercial e de resolver alguns dos seus problemas. As medidas necessárias à execução do presente acto são aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão (2). (3) É conveniente aprovar o acordo, DECIDE: Artigo 1. o É aprovado em nome da Comunidade o Acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia, por um lado, e a Confederação Suíça, por outro, relativo ao Protocolo n. o 2 do Acordo entre a Confederação Suíça. a Comunidade Económica Europeia e Artigo 2. o As medidas necessárias à execução da presente decisão são adoptadas pela Comissão, nos termos do procedimento de gestão previsto no n. o 2 do artigo 3. o Artigo 3. o 1. A Comissão é assistida pelo Comité de Gestão das «ques- tões horizontais relativas às trocas de produtos agrícolas trans- formados fora do anexo II», mencionado no artigo 15. o do Regulamento (CE) n. o 3448/93 do Conselho (3). 2. Sempre que se faça referência ao presente número, são aplicáveis os artigos 4. o e 7. o da Decisão 1999/468/CE, tendo-se em conta o disposto no n. o 8 da mesma. O período previsto no n. o 3 do artigo 4. o da Decisão 1999/468/CE é de um mês. 3. O comité aprovará o seu regulamento interno. Artigo 4. o O presidente do Conselho é autorizado a designar a pessoa habilitada para assinar o acordo, para efeito de vincular a Comunidade. Artigo 5. o A presente decisão entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Feito em Bruxelas, em 13 de Março de 2000. Pelo Conselho O Presidente J. PINA MOURA (1) JO L 300 de 31. 12. 1972, p. 189. (2) JO L 184 de 17. 7. 1999, p. 23. 19. 10. 1999, p. 45). (Rectificação JO L 269 de (3) JO L 318 de 20. 12. 1993, p. 18. Regulamento com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2491/98 (JO L 309 de 19. 11. 1998, p. 28)


title: WRITTEN QUESTION E-0748/00 by John McCartin (PPE-DE) to the Commission. Fire safety code for television sets.

eurovoc_concepts:
European social policy
competence of the Member States
fire protection
television equipment

text: 28. 12. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 374 E/147 Waste water from large industrial installations is addressed by the 1996 integrated pollution prevention and control directive (Council Directive 96/61/EC of 24 September 1996 (2)). For existing installations there is a transition period until 2007 for compliance with the directive. Discharge of certain dangerous substances is covered by the 1976 dangerous substances directive (Council Directive 76/769/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (3)) and its daughter directives on substances such as mercury, cadmium and others. Waste water sources of relevance not yet covered by the above legislation will be addressed by the forthcoming water framework directive (Parliament second reading February 2000; conciliation and final adoption foreseen spring or summer 2000). Its main objectives will be expanding water protection to all waters, achieving or maintaining (cid:145)good status(cid:146) within a set deadline, water management based on river basins, a combined approach of emission criteria and water quality criteria and involving the citizens more closely in planning and decision taking procedures. The Commission in 1999 started an assessment of the measures taken by Member States to comply with the first stage of implementation of the urban waste water treatment directive (deadline 31 December 1998), as well as an assessment of the designation of sensitive areas. The results will be known later this year, and the Commission will take all necessary steps to enforce the legislation in cases of non- compliance. As regards known cases of non-compliance (Brussels, Milan), the Commission has already in 1999 started infringement proceedings. The deadlines for the urban waste water treatment plants to be operational are 31 December 1998, 31 December 2000 and 31 December 2005, depending on the size of the agglomeration and the installations is 2007. The characteristics of the affected water. The deadline for the large industrial deadlines for those sources of pollution only addressed by the water framework directive ((cid:145)priority substances(cid:146)) will be decided by the Parliament and the Council ((cid:145)priority substances(cid:146)) when this directive is finally adopted. The Community is also providing significant for the construction of wastewater treatment plants in the less well off parts of the Community through, for example, the Cohesion fund (over € 3 800 million between 1993-1999). Furthermore, in the context of pre-accession financial assistance, wastewater treatment infrastructure will be a priority of the instrument for structural policies for pre-accession (Council Regulation (EC) No 1267/1999 of 21 June 1999 (4)). financial support (1) OJ L 135, 30. 5. 1991. (2) OJ L 257, 10. 10. 1996. (3) OJ L 262, 27. 9. 1976. (4) OJ L 161, 26. 6. 1999. (2000/C 374 E/173) WRITTEN QUESTION E-0748/00 by John McCartin (PPE-DE) to the Commission (13 March 2000) Subject: Fire safety code for television sets Evidence suggests that there are television sets on the EU market which are more likely to ignite in the event of a fire, thus severely shortening people(cid:146)s escape time. This has serious implications for every household with a television in Europe, and particularly in hospitals where fire codes do not allow for immediate evacuation of patients. Does the Commission have any statistics concerning the incidence of fires in the EU, either from or involving television sets? C 374 E/148 Official Journal of the European Communities EN 28. 12. 2000 If statistics on the fire safety of televisions are not currently available, will the Commission undertake to ensure that the involvement of televisions is recorded by the fire services when they attend fire incidents? Will the Commission undertake to keep a record of the specific models of television sets that are involved in fires, so that we have a better understanding as to which types of televisions may pose a fire hazard in European homes? Answer given by Mr Liikanen on behalf of the Commission (18 April 2000) The Commission attaches a high priority to issues regarding fire safety. To-date, the Commission has not received statistics concerning the incidence of fire involving television sets. The safety of television sets is regulated by Directive 73/23/EEC relating to electrical equipment designed for use within certain voltage limits (the Low Voltage Directive) (1). In response to the question from the Honourable Member, the Commission will discuss the subject of fire safety involving television sets with national authorities in charge of the enforcement of the above Directive at the Low Voltage Directive administrative co-operation meeting scheduled for 26-27 April 2000. The meeting will also allow an exchange of information between Member States regarding incidents of fire relating to television sets. It should be noted that it is the task of Member States to set up and implement policies on fire protection which may also include collecting incident statistics. If it appears that a product covered by the Low Voltage Directive presents a potential fire hazard the Commission will co-ordinate the necessary actions on the part of national authorities regarding the application of the Low Voltage Directive. For further information on this matter, the Honourable Member is invited to refer to the Commission(cid:146)s reply to Written Question P-0828/00 from Mr Davies (2). (1) OJ L 77, 26. 3. 1973. (2) OJ C 330 E, 21. 11. 2000, p. 216. (2000/C 374 E/174) WRITTEN QUESTION E-0750/00 by John McCartin (PPE-DE) to the Council (15 March 2000) Subject: Dutch legislation on termination of pregnancy Is the Council aware of the proposed changes in Dutch legislation allowing abortion in pregnancies over 24 weeks on the grounds that the babies have a disability and does the Council consider that such a law would be contrary to Article 6 of the Treaties? Reply (18 May 2000) National legislation relating to termination of pregnancy does not fall within the scope of Article 6 of the Treaty on European Union which applies only to actions carried out, or to legal instruments and other legal acts adopted, either by the Union or by the European Communities


title: 2000/232/EG: Beslut av företrädarna för medlemsstaterna församlade i rådet av den 13 mars 2000 om fördelning av de spannmålskvantiteter som fastställs enligt 1995 års konvention om livsmedelsbistånd (1 juli 1998-30 juni 1999)

eurovoc_concepts:
EU Member State
cereals
food aid

text: 22. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 73/15 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) RÅDET BESLUT AV FÖRETRÄDARNA FÖR MEDLEMSSTATERNA FÖRSAMLADE I RÅDET av den 13 mars 2000 om fördelning av de spannmålskvantiteter som fastställs enligt 1995 års konvention om livsmedels- bistånd (1 juli 1998–30 juni 1999) (1) (2000/232/EG) På grundval av det utkast till fördelning som åtföljer kommissionens förslag har företrädarna för medlems- staterna, församlade i rådet, beslutat om följande fördelning av de 714 200 ton spannmål som utgör det årliga minimibidrag som gemenskapen och dess medlemsstater inom ramen för 1995 års konvention om livsmedelsbistånd skall tillhandahålla under perioden 1 juli 1998–30 juni 1999. Österrike Tyskland Belgien Danmark Spanien Finland Frankrike Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Förenade kungariket Sverige Totalt för medlemsstaterna Utfärdat i Bryssel den 13 mars 2000. (1) Se sida 3 i denna tidning. (ton) 8 900 165 000 41 500 15 600 8 900 — 200 000 10 000 4 000 87 000 1 400 49 700 — 82 200 40 000 714 200 J. PINA MOURA Ordförande


title: Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zum Thema "Die Probleme der Inselregionen in der Europäischen Union und ihre Perspektiven im Kontext der Erweiterung"

eurovoc_concepts:
economic and social cohesion
peripheral region
regional disparity
regional policy
structural policy

text: C 192/42 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 12. 8. 2002 k) Der Ausschuss der Regionen fordert die Europäische Kommission auf, innerhalb von zwei Jahren ein Weiß- in buch „Europaweite Zusammenarbeit“ zu verfassen, dem die in dieser Stellungnahme und in der Studie vorgebrachten Empfehlungen detaillierter ausgearbeitet und in kohärenten politischen Maßnahmen konkretisiert werden. Dieses Weißbuch könnte von einer Arbeitsgrup- pe der Europäischen Kommission vorbereitet werden, die aus Vertretern der betroffenen Generaldirektionen, der Mitgliedstaaten, des Ausschusses der Regionen und der repräsentativen europäischen Vereinigungen der Ge- bietskörperschaften besteht. 27. Der Ausschuss der Regionen ersucht den Ministerrat, die Europäische Kommission und das Europäische Parlament, bei der weiteren Planung politischer Maßnahmen im Bereich der europaweiten Zusammenarbeit die in dieser Stellungnahme geäußerten Empfehlungen zu berücksichtigen. Brüssel, den 13. März 2002. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Albert BORE Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zum Thema „Die Probleme der Inselregionen in der Europäischen Union und ihre Perspektiven im Kontext der Erweiterung“ (2002/C 192/10) DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, aufgrund des Beschlusses seines Präsidiums vom 12. Juni 2001, gemäß Artikel 265 Absatz 5 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft eine Stellungnahme zum Thema „Die Probleme der Inselregionen in der Europäischen Union und ihre Perspektiven im Kontext der Erweiterung“ abzugeben und die Fachkommission 1 „Regionalpolitik, Strukturfonds, wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt, grenzüberschreitende und interregionale Zusammenarbeit“ mit der Erarbeitung dieser Stellungnahme zu beauftragen, gestützt auf den von der Fachkommission 1 „Regionalpolitik, Strukturfonds, wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt, grenzüberschreitende und interregionale Zusammenarbeit“ am 18. Januar 2002 angenommenen Entwurf einer Stellungnahme (CdR 301/2001 rev. 2) (Berichterstatter: Herr Christos Paleolo´ gos, Bürgermeister von Livadia (GR/PSE), gestützt auf Artikel 158 des Amsterdamer Vertrags in Verbindung mit Artikel 154 und der Erklärung Nr. 30 im Anhang des Vertrags, gestützt auf die Schlussfolgerungen des Europäischen Gipfels vom Dezember 2000 in Nizza (Ziffer 55 und Erklärung), gestützt auf den Europäischen Raumentwicklungsplan, gestützt auf den zweiten Bericht der Europäischen Kommission über den wirtschaftlichen und sozialen Zusammenhalt (Januar 2001), gestützt auf den Bericht des Ausschusses für Regionalpolitik des Europäischen Parlaments über die Probleme der Inselregionen in der Europäischen Union (März 1998), gestützt auf die Initiativstellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses vom Juli 2000 zum Thema „Leitlinien für integrierte Maßnahmen zugunsten der Inselregionen der Europäischen Union gemäß dem Amsterdamer Vertrag (Artikel 158)“, 12. 8. 2002 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 192/43 gestützt auf die Erklärung der Konferenz „Die EU-Inselregionen nach Nizza“ vom Februar 2001 in Cagliari, an der u. a. die für die Inselgebiete zuständigen Arbeitsorgane des Europäischen Parlaments und des Ausschusses der Regionen teilnahmen, gestützt auf die Schlussfolgerungen der Konferenz des Inselausschusses der CRPM im Juni 2001 auf Korsika, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1447/2001, Artikel 1 Absatz 2 (1), gestützt auf die Erklärung der Europäischen Union im Rahmen des Verfahrens für die Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1447/2001, Artikel 1 Absatz 2 (1); verabschiedete auf seiner 43. Plenartagung am 13. und 14. März 2002 (Sitzung vom 13. März) einstimmig folgende Stellungnahme. 1. Der Ausschuss der Regionen ist der Auffassung, dass der Vertrag der EU um den Begriff der ausgewogenen harmoni- schen Entwicklung des europäischen Hoheitsgebietes und der Bezug auf Regionen mit kontinuierlichen strukturellen Nachteilen ergänzt werden sollte. Konkret schlägt der Aus- schuss der Regionen vor, Artikel 158 des Amsterdamer Vertrags so umzuformulieren, dass er folgende Elemente beinhaltet: a) b) c) die Vision des „territorialen Zusammenhalts“ als Ergän- zung zur Konzipierung und Umsetzung der Politiken im Bereich des wirtschaftlichen und sozialen Zusammen- halts; ausdrückliche Bezugnahme auf die Probleme, die auf anhaltende strukturelle Schwierigkeiten wie etwa Insel- charakter, geographische Abgeschiedenheit und geringe Bevölkerungsdichte zurückzuführen sind; die Bekräftigung, dass spezielle Maßnahmen ergriffen werden müssen, entsprechend dem Schweregrad und der Häufung dieser Probleme in der jeweiligen Region. Um der besonderen Situation der Inselregionen in den 2. Gemeinschaftspolitiken leichter Rechnung tragen zu können, muss der Inselcharakter in der gemeinschaftlichen Nomenkla- tur der statistischen Gebietseinheiten ausdrücklich anerkannt werden (2). Deswegen regt der Ausschuss der Regionen an, seine Vorschläge betreffend eine spezielle, nicht auf Bevölke- rungskriterien gestützte Definition der Inselgebiete aufzugrei- fen. 3. Der Ausschuss der Regionen ist der Auffassung, dass trotz der positiven Bezugnahme im zweiten Kohäsionsbericht auf die besonderen Probleme der Inselregionen und die Notwendigkeit spezieller, der besonderen Situation der Inseln (1) ABl. L 198 vom 21. 7. 2001. (2) Anm. d. Verf. : In der Mitteilung der Kommission „Erster Zwischen- bericht über den wirtschaftlichen und sozialen Zusammenhalt“, KOM(2002) 46 endg. wird eine Inselregion definiert als eine von Wasser umgebene Landfläche, die eine Fläche von mindestens 1 km2 aufweist, ständig von einer statistisch signifikanten Bevölke- rung (mindestens 50 Einwohner) bewohnt wird, nicht durch dauerhafte Bauten mit dem Festland verbunden ist, mindestens 1 km vom europäischen Festland entfernt liegt und nicht Sitz der Hauptstadt eines Mitgliedstaats ist. angepasster Maßnahmen dieser Fragenkomplex in den konkre- ten Vorschlägen des Berichts völlig außen vor bleibt und überhaupt nur am Rande erwähnt wird, weswegen eine größere Anstrengung und entsprechende Initiativen erforderlich sind, damit diese Thematik im 3. Kohäsionsbericht klar und deutlich zum Ausdruck kommt. 4. Nach Ansicht des Ausschusses sollte der Inselcharakter bei der Konzipierung gemeinschaftlicher Richtlinien und Ver- ordnungen berücksichtigt werden sowie auch bei der Umset- zung gemeinschaftlicher Politiken beispielsweise im Bereich der Liberalisierung des Energiemarktes, der spezifischen Be- steuerung von Treibstoff für Luftfahrzeuge, die Reform der in den Bereichen Verkehr, transeuropäischen Netze (TEN) Energie und Telekommunikation, der Umsetzung der neuen gemeinsamen Fischereipolitik, der GAP usw. Zu diesem Zweck schlägt der Ausschuss der Regionen Folgendes vor: a) b) In die Eignungskriterien für Vorhaben, die im Rahmen einer gemeinschaftlichen Maßnahme, eines Programm oder Politik gefördert werden, sollte das Kriterium des Inselcharakters und des Ausgleichs der natürlichen Nach- teile aufgenommen werden, um einen Ausgleich für die höheren Pro-Kopf-Kosten der Inseln für die Einrichtung und den Betrieb von Basisinfrastrukturen und -diensten zu schaffen. Es sollten spezifische Maßnahmen für staatliche Beihilfen sowie auch wirtschaftliche und steuerliche Anreize für den Schutz der Inseln, die Förderung der inneren Entwick- lung und der Beschäftigungslage festgelegt werden. Es ist sehr wichtig, dafür zu sorgen, dass die Verbraucher auf den Inseln die gleichen Preise und die gleiche Produktqua- lität für die Grundversorgung vorfinden wie auf den Festlandsregionen ihres Landes. Niedrigere Mehrwertsteu- ersätze für empfindliche Sektoren, eine niedrigere Be- steuerung der Einkommen aus dem Verkauf lokaler Erzeugnisse sowie anderer lokaler Unternehmen, Steuer- befreiung für die Anlaufphase von Investitionen in emp- findlichen Sektoren (beispielsweise erneuerbare Energie- quellen, Entwicklung des Kommunikationssektors usw. ), Subventionierung von Unternehmen in Inselgebieten zu deren Förderung auch außerhalb ihrer lokalen Märkte, Anreize für die Förderung der Beschäftigung und eine Reihe vergleichbarer Maßnahmen könnten geprüft und C 192/44 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 12. 8. 2002 in die Tat umgesetzt und entsprechend den Bedürfnissen und der Situation in den verschiedenen europäischen Inseln kombiniert werden. Das ganze Jahr über sollten zu und von den Inseln Transportmöglichkeiten in hinrei- chender Frequenz und Kapazität zu einem angemessenen Preis gewährleistet werden. In jedem Fall muss jedoch sichergestellt werden, dass die verschiedenen Maßnah- men, die ergriffen werden, der gesamten Bevölkerung und nicht nur Unternehmen zugute kommen, die außerhalb der Inseln angesiedelt sind. Es sollte ein Verfahren vorgesehen werden, um zu prüfen, (i) inwieweit gesetzliche Maßnahmen, die bezüglich Sek- toren ergriffen werden, die für die Inselregionen von entscheidender Bedeutung sind wie etwa Binnenmarkt, Energie, Umwelt, Verkehr, Fischerei, Landwirtschaft usw. , jeweils die Situation der Inseln belasten und (ii) ob Ausnahmen oder Sonderregelungen in Betracht gezogen werden können. Es sollten neue Formen der Organisation und Bereitstel- lung von Diensten von allgemeinem Interesse, die hohen Qualitätsansprüchen genügen, in den Inselgebieten unter- sucht und umgesetzt werden (beispielsweise in den Bereichen Kommunikation, Verkehr, Energie, Gesund- heitswesen, Bildungswesen, Kultur) dergestalt, dass die Liberalisierung der betreffenden Märkte für diese Dienste wegen geringer Nachfrage nicht zu Lasten der Inselregio- nen geht. Des Weiteren sollte die Europäische Kommis- sion angemessene Maßnahmen ergreifen, um die Zusatz- kosten dieser Dienste auszugleichen. c) d) e) Die so genannte gemeinwirtschaftliche Verpflichtung innerhalb des Verkehrssektors sollte auf den Verkehr über andere Staaten zu und von den Inselregionen ausgedehnt werden. f) Die Kommission sollte ein diensteübergreifendes Arbeits- organ einrichten, um zu einer optimalen Koordinierung zwischen den Generaldirektionen und den anderen euro- päische Institutionen bei der Umsetzung integrierter Politiken betreffend den Regelungsrahmen, die Finanzie- rung, die Anreize usw. zu gelangen, wobei dieses Gre- mium jeweils sowohl mit dem betreffenden Mitgliedstaat als auch mit den entsprechenden regionalen und lokalen Behörden der Inseln zusammenarbeiten soll. Die Arbeiten der Generaldirektionen der Kommission sollten dergestalt koordiniert werden, dass geographisch bedingte Nachteile (Insel, Bergregion, geringe Bevölkerungsdichte, Randlage usw. ) bei der Durchführung der verschiedenen Gemein- schaftsmaßnahmen besondere Berücksichtigung finden. 5. Der Ausschuss der Regionen ist der Auffassung, dass um die Nachteile infolge des Inselstatus zu beseitigen oder auszugleichen spezielle Regelungen im Zusammenhang mit der Umsetzung der Strukturpolitiken ins Auge gefasst werden, wobei Kriterien eine Rolle spielen sollten, die sich nicht nur auf das BIP beziehen, sondern auch raumordnungsbezogene, geographische und soziale Aspekte berücksichtigen. Diese Kriterien sind u. a. die Randlage eines Gebiets, eine geringe Bevölkerungsdichte, eine isolierte Lage, schwere Zugänglich- keit, eine niedrige Einwohnerzahl bzw. winterliche Verhältnis- se. Im Rahmen der bevorstehenden U¨ berarbeitung der Politik im Bereich der Strukturfonds schlägt der Ausschuss der Regionen Folgendes vor: a) b) In Anbetracht von Artikel 158 des Vertrags und der Erklärung Nr. 30 zur Schlussakte des Vertrags von Amsterdam, in der anerkannt wird, dass die aus der Insellage resultierenden Nachteile berücksichtigt und ent- sprechende Gegenmaßnahmen ergriffen werden müssen, sollten die Inselregionen de facto unter Ziel 1 fallen. Die Fördersätze sollten entsprechend dem BIP und den zusätzlichen Kosten gestaffelt werden, die durch die strukturellen Nachteile und Faktoren verursacht werden, die die Auswirkungen der isolierten Lage verschärfen bzw. verstärken (beispielsweise eine Insel mit Berggebie- ten, eine schwach bevölkerte oder entlegene Insel, die zu einem territorial fragmentierten Archipel gehört usw. ). Bei der Konzipierung der gemeinschaftlichen Initiativen wäre es zweckmäßig, im Rahmen von INTERREG ein spezifisches Programm zugunsten der Inselregionen vor- zusehen. Vorrang muss den Inselregionen bei Maßnah- men über die Zusammenarbeit zwischen Regionen und Regierungen eingeräumt werden und außerdem muss auch die Zusammenarbeit zwischen Inseln dadurch geför- dert werden, dass alle bestehenden Netze und Systeme unterstützt werden, die die Verbindungen zwischen den Inseln verbessern. 6. Der Ausschuss der Regionen unterstützt die Idee der Konzipierung von integrierten Aktionsplänen für die Entwick- lung von Inselregionen in Zusammenarbeit mit den lokalen Behörden und den Sozialpartnern. In diesem Zusammenhang möchte er die Kommission auffordern: a) b) Jahre einen Bericht über die Situation der alle drei Inselregionen auszuarbeiten und zu veröffentlichen, in dem Vergleichszahlen über die Wettbewerbsfähigkeit der Inselregionen, die Auswirkungen und Ergebnisse der Umsetzung der verschiedenen Gemeinschaftspolitiken enthalten sind und dargelegt wird, in welchen Bereichen etwas unternommen werden muss, um die strukturellen Nachteile der Inseln zu beseitigen und auszugleichen; die Zusammenarbeit in einem diensteübergreifenden Ar- beitsorgan der Kommission für die Inselregionen mit den entsprechenden Arbeitsorganen des Europäischen Parlaments, des Ausschusses der Regionen, des Wirt- schafts- und Sozialausschusses sowie den Netzwerken und anderen Interessenvertretungen der Inseln wie z. B. dem Ausschuss „Inseln“ der Konferenz der Europäischen Küstenregionen in Randlage, des Verbands der Inseln im westlichen Mittelmeer (IMEDOC), Islenet usw. zu fördern, um zu einem integrierten Aktionsprogramm für die Inseln zu gelangen; 12. 8. 2002 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 192/45 c) in den europäischen Raumentwicklungsplan eine Ent- wicklungsstrategie für die Inselregionen aufzunehmen und anschließend einen Aktionsplan mit einem konkre- ten Zeitschema für die Ergreifung integrierter Maßnah- men zugunsten dieser Regionen unter Berücksichtigung ihrer spezifischen Bedürfnisse aufzustellen. Der Ausschuss der Regionen macht darauf aufmerksam, 7. dass spezifische Maßnahmen, die ein spezielles Förderkonzept für Inselregionen schaffen, nicht nur notwendig, sondern im Lichte der EU-Erweiterung auch sehr dringlich sind, weil andernfalls die Inselregionen Gefahr laufen, noch stärker isoliert zu werden und ins Abseits zu geraten. Der Ausschuss ersucht die Kommission und das Europäische Parlament, sich vorrangig mit den Problemen der Inseln zu befassen, sichert in diesem Zusammenhang seine Bereitschaft zur umfassenden Zusammenarbeit zu und möchte seinen Beitrag zu künftigen Anstrengungen zur Unterstützung dieser Forderungen und der Verwirklichung des Ziels einer ausgewogenen und nachhalti- gen Entwicklung der Inselregionen in der EU leisten. Brüssel, den 13. März 2002. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Albert BORE Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu der „Mitteilung der Kommission an den Rat, das Europäische Parlament, den Wirtschafts- und Sozialausschuss und den Ausschuss der Regionen ,Die lokale Dimension der europäischen Beschäftigungsstrategie stärken‘“ (2002/C 192/11) DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, gestützt auf die Mitteilung der Kommission an den Rat, das Europäische Parlament, den Wirtschafts- und Sozialausschuss und den Ausschuss der Regionen zum Thema „Die lokale Dimension der europäischen Beschäftigungsstrategie stärken“ (KOM(2001) 629 endg. ), aufgrund des Beschlusses der Kommission vom 6. November 2001, den Ausschuss der Regionen gemäß Artikel 265 Absatz 1 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft um Stellungnahme zu dieser Vorlage zu ersuchen, aufgrund des Beschlusses seines Präsidenten vom 20. November 2001, die Fachkommission 6 „Beschäftigung, Wirtschaftspolitik, Binnenmarkt, Industrie, KMU“ mit der Erarbeitung dieser Stellungnah- me zu beauftragen, gestützt auf seine am 19. November 1998 verabschiedete Stellungnahme zu den Mitteilungen der Kommission „Von Leitlinien zu Maßnahmen: Die nationalen Aktionspläne für Beschäftigung“ und „Vorschläge für Leitlinien für die Beschäftigungspolitik der Mitgliedstaaten 1999“ (CdR 279/98 fin) (1), gestützt auf seine am 2. Juni 1999 verabschiedete Entschließung zum Europäischen Beschäftigungspakt (CdR 156/1999 fin) (2), gestützt auf seine am 18. November 1999 verabschiedete Stellungnahme zu dem Vorschlag „Leitlinien für beschäftigungspolitische Maßnahmen der Mitgliedstaaten im Jahr 2000“ (CdR 360/1999 fin) (3), (1) ABl. C 51 vom 22. 2. 1999, S. 59. (2) ABl. C 293 vom 13. 10. 1999, S. 70. (3) ABl. C 57 vom 29. 2. 2000, S. 17


title: Reglamento (CE) n° 535/2000 de la Comisión, de 13 de marzo de 2000, por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 1666/98 y se eleva a 501 362 toneladas la licitación permanente para la exportación de cebada en poder del organismo de intervención austríaco

eurovoc_concepts:
Austria
award of contract
barley
export
intervention agency
third country

formats: pdf print

text: 14. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 65/3 REGLAMENTO (CE) No 535/2000 DE LA COMISIÓN de 13 de marzo de 2000 por el que se modifica el Reglamento (CE) no 1666/98 y se eleva a 501 362 toneladas la licitación permanente para la exportación de cebada en poder del organismo de intervención austríaco LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), y, en particular, su artículo 5, Considerando lo siguiente: (1) (2) El Reglamento (CEE) no 2131/93 de la Comisión (3), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 39/1999 (4), fija los procedimientos y condi- ciones de puesta a la venta de los cereales en poder de los organismos de intervención. El Reglamento (CE) no 1666/98 de la Comisión (5), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2050/1999 (6), ha abierto una licitación permanente para la exportación de 450 320 toneladas de cebada en poder del organismo de intervención austríaco. Austria ha informado a la Comisión que su organismo de inter- vención tiene la intención de proceder a un aumento de 51 042 toneladas de la cantidad sacada a licitación para la exportación. Es conveniente elevar a 501 362 tone- ladas la cantidad global sacada a licitación permanente para la exportación de cebada en poder del organismo de intervención austríaco. (3) Teniendo en cuenta el aumento de las cantidades sacadas a licitación, resulta necesario introducir modificaciones en la lista de las regiones y de las cantidades almace- nadas. Es conveniente, por consiguiente, modificar, en particular, el anexo I del Reglamento (CE) no 1666/98. (4) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 El Reglamento (CE) no 1666/98 quedará modificado como sigue: 1) El artículo 2 se sustituirá por el texto siguiente: «Artículo 2 1. La licitación se referirá a una cantidad máxima de 501 362 toneladas de cebada que habrán de exportarse a todos los terceros países, con excepción de Estados Unidos de América, Canadá y México. En el anexo I se detallan las regiones en las que se 2. encuentran almacenadas 501 362 toneladas de cebada. ». 2) El anexo I se sustituirá por el anexo del presente Regla- mento. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publica- ción en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 13 de marzo de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 191 de 31. 7. 1993, p. 76. (4) DO L 5 de 9. 1. 1999, p. 64. (5) DO L 211 de 29. 7. 1998, p. 12. (6) DO L 255 de 30. 9. 1999, p. 13. L 65/4 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 3. 2000 ANEXO «ANEXO I Lugar de almacenamiento Cantidades (en toneladas) Niederösterreich/Wien/nördl. Burgenland Oberösterreich Steiermark/südl. Burgenland 374 966 95 503 30 893»