title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0708/00 af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen. Udpegelse af Donau-engene som beskyttet område i overensstemmelse med habitatdirektivet.

eurovoc_concepts:
Bavaria
Germany
infringement procedure (EU)
protected area

text: C 26 E/92 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 26. 1. 2001 benytte lejligheden til med v(cid:230)gt at give udtryk for sine synspunkter over for Rusland. Og den 10. april vil emnet v(cid:230)re p(cid:229) dagsordenen p(cid:229) młdet i Luxembourg i samarbejdsr(cid:229)det med Rusland. R(cid:229)det har gentagne gange anmodet om, at alle menneskerettighedskr(cid:230)nkelser efterforskes p(cid:229) en trov(cid:230)rdig og gennemsigtig m(cid:229)de, og at de, som har v(cid:230)ret indblandet i grusomheder, stilles for retten. Formanden for R(cid:229)det har givet udtryk for dyb bekymring over situationen i Tjetjenien i sin erkl(cid:230)ring den 29. marts til Menneskerettighedskommissionen i GenŁve. Formandskabet har p(cid:229) Den Europ(cid:230)iske Unions vegne taget aktiv del i drłftelserne i Menneskerettigheds- kommissionen om menneskerettighederne i Tjetjenien. Det har forelagt en resolution, hvori det giver udtryk for dyb bekymring over oplysningerne om alvorlige, massive og grove kr(cid:230)nkelser af menneske- rettighederne i Tjetjenien og opfordrer til, at der neds(cid:230)ttes en national, bredt funderet, uafh(cid:230)ngig undersłgelseskommission. Resolutionen er blevet vedtaget efter afstemning i kommissionen. R(cid:229)det fłlger nłje det arbejde hr. Kalamanov, den russiske pr(cid:230)sidents s(cid:230)rlige repr(cid:230)sentant for menneskerettigheder, udfłrer. Det forventer, at han tilvejebringer retf(cid:230)rdighed i Tjetjenien og i et vist omfang genskaber tilliden til loven. R(cid:229)det opfordrer indtr(cid:230)ngende de russiske myndigheder til at głre dette muligt. (2001/C 26 E/112) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0708/00 af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen (17. marts 2000) Om: Udpegelse af Donau-engene som beskyttet omr(cid:229)de i overensstemmelse med habitatdirektivet Ifłlge artikler i pressen vil den bayerske delstatsregering fłrst tr(cid:230)ffe afgłrelse om udpegelsen af Donau- engene mellem Straubing og Vilshofen som beskyttet omr(cid:229)de i overensstemmelse med habitatdirektivet, n(cid:229)r spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt og hvordan Donau skal udvides, er afklaret. Ifłlge EF-Domstolen m(cid:229) imidlertid kun naturbeskyttelseskriterier (og ikke łkonomiske kriterier) l(cid:230)gges til grund for afgłrelser om, hvorvidt og inden for hvilke gr(cid:230)nser et omr(cid:229)de kan fastl(cid:230)gges som beskyttet omr(cid:229)de. 1. Er Kommissionen informeret om den bayerske delstatsregerings kritisable fremgangsm(cid:229)de? Er Kommissionen enig i, at Donau-engene mellem Straubing og Vilshofen omg(cid:229)ende błr udpeges til 2. beskyttet omr(cid:229)de i overensstemmelse med EF(cid:146)s fuglebeskyttelsesdirektiv og Habitatdirektivet? Er Kommissionen bekendt med, at afgłrelsen om udvidelsen af Donau skal tr(cid:230)ffes endnu i (cid:229)r efter 3. afslutningen af de udvidede undersłgelser, der nu er ved at blive foretaget? 4. Er Kommissionen klar over, at tre af de fire forskellige muligheder for at udvide Donau (variant B, C og D), der nu undersłges, vil łdel(cid:230)gge hhv. betydeligt forringe det faktisk beskyttede omr(cid:229)de Donau- engene? 5. Er Kommissionen klar over, at det (cid:129) ifłlge to nye undersłgelser (cid:129) med den miljłvenlige og mindre bekostelige variant A vil v(cid:230)re muligt at opn(cid:229) losningsdybder, der er sammenlignelige med dem ved det centrale Rhinen og i Wachau (med en n(cid:230)sten gennemg(cid:229)ende sejlrendebredde p(cid:229) 70 m)? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (17. april 2000) 1. og 2. Der er opst(cid:229)et betydelige forsinkelser i Tysklands, herunder Bayerns, udpegning af s(cid:230)rligt beskyttede omr(cid:229)der i henhold til R(cid:229)dets direktiv79/409/E(cid:216)F af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1) og forslaget til lokaliteter af f(cid:230)llesskabsbetydning i henhold til R(cid:229)dets direktiv 92/43/E(cid:216)F af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2). Kommissionen har derfor indledt overtr(cid:230)delsesprocedurer mod Tyskland med hensyn til korrekt gennemfłrelse af de to direktiver. I det fłrste tilf(cid:230)lde er der ved at blive udarbejdet en beg(cid:230)ring til Domstolen, og i det andet tilf(cid:230)lde er sagen allerede forelagt for Domstolen, og der ventes p(cid:229) en afgłrelse. 26. 1. 2001 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 26 E/93 for naturbevaring, Kommissionen er endvidere opm(cid:230)rksom p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende omr(cid:229)des hłje v(cid:230)rdi inklusive beskyttelse af vilde fugle, som del af det vigtige fugleomr(cid:229)de (IBA) »Donautal: Regensburg (cid:129) Vilshofen«. Dette IBA er derfor blevet fremh(cid:230)vet i den begrundede udtalelse, som Kommissionen sendte til de tyske myndigheder med hensyn til deres undladelse af at gennemfłre direktiv 79/409/E(cid:216)F korrekt. Kommissionen er ogs(cid:229) opm(cid:230)rksom p(cid:229) den fremragende Natura 2000-v(cid:230)rdi under habitatdirektivet 92/43/ E(cid:216)F af lokaliteten »Donau-engene mellem Geisling og Vilshofen«. Oplysningerne om at lokaliteten er af s(cid:230)rlig betydning for den prioriterede naturtype alluviale skove og en r(cid:230)kke ikke-prioriterede fiskearter i Donau understłttes af videnskabelige undersłgelser. Kommissionen har ikke de oplysninger, som det (cid:230)rede medlem henviser til, og er derfor ikke i 3. - 5. stand til at kommentere dette spłrgsm(cid:229)l yderligere. Kommissionen er af den opfattelse, at n(cid:229)r Domstolen har truffet sin afgłrelse, bliver Tyskland forpligtet tr(cid:230)ffe de fornłdne foranstaltninger til at efterkomme afgłrelsen. Dette omfatter overholdelse af procedurerne i forbindelse med projekter, der kan f(cid:229)r v(cid:230)sentlig indflydelse p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende omr(cid:229)de. til at (1) EFT L 103 af 25. 4. 1979. (2) EFT L 206 af 22. 7. 1992. (2001/C 26 E/113) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0715/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (17. marts 2000) Om: Erhvervsdrivende fra tredjelande, der tilhłrer etniske grupper Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at tr(cid:230)ffe for at głre det lettere for erhvervsdrivende fra tredjeland, der tilhłrer etniske grupper, at drive virksomhed i EU? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (26. maj 2000) Kommissionen skal oplyse det (cid:230)rede medlem om, at medlemsstaterne i forbindelse med initiativet besk(cid:230)ftigelse-Integra har gennemfłrt forskellige projekter rettet mod statsborgere fra tredjelande eller mod personer, der tilhłrer en etnisk minoritet, og som har bop(cid:230)l inden for F(cid:230)llesskabet. Uforholdsm(cid:230)s- sigt mange af disse personer er arbejdslłse eller er lłstansatte inden for lavtkvalificerede erhverv. Meget f(cid:229) af disse projekter drejede sig dog specifikt om iv(cid:230)rks(cid:230)tteraktiviteter. Inden for rammerne af besk(cid:230)ftigelse- Now har man ligeledes gennemfłrt en r(cid:230)kke projekter, der fokuserede p(cid:229) kvindelige iv(cid:230)rks(cid:230)ttere herunder kvinder fra etniske minoriteter. Endvidere har det nye f(cid:230)llesskabsinitiativ Equal (hvis retningslinjer blev vedtaget den 14. april 2000 (1)) til form(cid:229)l at tage fat p(cid:229) alle former for diskrimination og uligheder i forbindelse med arbejdsmarkedet. Et af initiativets hovedtemaer er at głre det muligt for alle at etablere nye virksomheder. Mere generelt skal man, n(cid:229)r det drejer sig om en selvst(cid:230)ndig erhvervsdrivendes aktiviteter, skelne mellem en virksomhed, der optr(cid:230)der som en juridisk person og en virksomhed, der optr(cid:230)der som en fysisk person. N(cid:229)r en selvst(cid:230)ndig erhvervsdrivende, der er tredjelandsstatsborger, lovligt har etableret en virksomhed, der har sit vedt(cid:230)gtsm(cid:230)ssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed i en medlemsstat, udgłr virk- somheden en integreret del af medlemsstaten i henhold til EF-traktatens artikel 48 (tidligere artikel 58), og den har ret til frit at etablere sig (EF-traktatens artikel 43 (tidligere artikel 52)) og til fri udveksling af tjenesteydelser (EF-traktatens artikel 49 (tidligere artikel 59)) i det indre marked. Betingelserne om bop(cid:230)l for en tredjelandsstatsborger, der er leder eller partner i et s(cid:229)dant selskab, er dog ikke omfattet af g(cid:230)ldende f(cid:230)llesskabsret og er fortsat underlagt national lovgivning. P(cid:229) grundlag af EF-traktatens afsnit IV vil det v(cid:230)re muligt at indfłre f(cid:230)llesskabsregler vedrłrende betingelser for indrejse og ophold for tredjelandsstatsborgere med henblik p(cid:229) lłnnet besk(cid:230)ftigelse eller med henblik p(cid:229) selvst(cid:230)ndig erhvervsudłvelse (artikel 63, stk. 3, litra a,) s(cid:229)vel som f(cid:230)llesskabsregler vedrłrende betingelser, hvorefter tredjelandsstatsborgere, som har


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-0714/00 esittäjä(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle. Kansalliset pankkiirit ja etniset yrittäjät.

eurovoc_concepts:
European social policy
bank
entrepreneur
ethnic discrimination
small and medium-sized enterprises

formats: html pdf print

text: 28. 12. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 374 E/141 (2000/C 374 E/166) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0714/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (17. maaliskuuta 2000) Aihe: Kansalliset pankkiirit ja etniset yritt(cid:228)j(cid:228)t Onko komissio ottanut esiin kysymyksen etnisten yritt(cid:228)jien syrjinn(cid:228)st(cid:228) kansallisten pankkiirien kanssa k(cid:228)ymiss(cid:228)(cid:228)n keskusteluissa? Jos ei, niin aikooko se tehd(cid:228) niin tulevaisuudessa? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (18. huhtikuuta 2000) Kysymyst(cid:228) etnisten v(cid:228)hemmist(cid:246)jen syrjimisest(cid:228) rahoitusalalla k(cid:228)siteltiin sek(cid:228) toisessa ett(cid:228) kolmannessa pankkien ja pk-yritysten v(cid:228)lisess(cid:228) py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelussa, koska etnisiin v(cid:228)hemmist(cid:246)ihin kuuluvia yritt(cid:228)ji(cid:228) pidettiin yhten(cid:228) heikoimmassa asemassa olevista ryhmist(cid:228), jotka kohtaavat vaikeuksia hankkiessaan rahoitusta. Pankkien ja pk-yritysten v(cid:228)linen py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelu on komission aloite, jonka tarkoituksena on parantaa suhteita pankkien ja pk-yritysten v(cid:228)lill(cid:228). Kolmannessa py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelussa oli mukana eurooppalaisia pk-yritysten organisaatioita ja edustajia eurooppalaisista pankkialan (s(cid:228)(cid:228)st(cid:246)-, osuus- ja liikepankkien), p(cid:228)(cid:228)omasijoittajien ja keskin(cid:228)isten takausrahastojen yhdistyksist(cid:228) sek(cid:228) useita j(cid:228)senvaltioiden pk-yritysten kehitysvirastoja. Toisen py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelun loppuraportti annettiin vuoden 1997 alkupuolella, ja kolmannen py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelun loppuraportti annetaan vuoden 2000 touko- tai kes(cid:228)kuussa. Osa tilaisuuksiin osallistuneista pankeista katsoi, ett(cid:228) mainituille yritt(cid:228)jille lainaaminen merkitsee keski- m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ist(cid:228) suurempaa riski(cid:228) eik(cid:228) ole useinkaan kannattavaa, mik(cid:228) johtaa lainahakemusten tavallista huolellisempaan tarkasteluun. Pankit tarjoavat kuitenkin edelleen mikrolainoja uusille yritt(cid:228)jille helpottaak- seen etnisten v(cid:228)hemmist(cid:246)jen integroitumista yhteiskuntaan, erityisesti tapauksissa, joissa julkiset ohjelmat kantavat osan riskist(cid:228). Toisen py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelun loppuraportissa esitellyist(cid:228) tapaustutkimuksista yksi koski Alanko- maissa toimivaa Mama Cash -organisaatiota. Se tarjoaa neuvoja ja takauksia naisille (erityisesti etnisiin v(cid:228)hemmist(cid:246)ihin kuuluville siirtolaisnaisille), jotka haluavat perustaa yrityksen, mutta jotka eiv(cid:228)t ole saaneet luottoa pankkisektorilta. Aloitetta pidettiin erityisen kiinnostavana, koska se oli menestyksek(cid:228)s ja itsen(cid:228)inen eik(cid:228) se ollut riippuvainen julkisesta rahoituksesta. Kolmannen py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelun loppuraportin luonnoksessa k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n my(cid:246)s kysymyst(cid:228) etnisist(cid:228) v(cid:228)hemmist(cid:246)ist(cid:228), ja siin(cid:228) esitell(cid:228)(cid:228)n erilaisia Yhdistyneen kuningaskunnan pankkien tekemi(cid:228) aloitteita, joiden tarkoituksena on palvella paremmin niiden etnisiin ryhmiin kuuluvia asiakkaita. Komissio tutkii yksityiskohtaisesti py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelussa annetut suositukset, jotka koskevat mikrolainojen saatavuuden parantamista. Komissio muistuttaa lis(cid:228)ksi, ett(cid:228) sen 25 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1999 antamassa direktiiviehdotuksessa (1), joka koskee rodusta tai etnisest(cid:228) alkuper(cid:228)st(cid:228) riippumattoman yht(cid:228)l(cid:228)isen kohtelun periaatetta, kiellet(cid:228)(cid:228)n nimenomaisesti palvelujen saatavuuteen liittyv(cid:228) syrjint(cid:228) rodun tai etnisen alkuper(cid:228)n perusteella. Komissio on pyyt(cid:228)nyt neuvostoa ja parlamenttia nopeuttamaan t(cid:228)m(cid:228)n ehdotuksen k(cid:228)sittely(cid:228), jotta se voitaisiin hyv(cid:228)ksy(cid:228) pian. Toisen py(cid:246)re(cid:228)n p(cid:246)yd(cid:228)n keskustelun loppuraportti l(cid:228)hetet(cid:228)(cid:228)n suoraan arvoisalle parlamentin j(cid:228)senelle sek(cid:228) parlamentin sihteerist(cid:246)lle. (1) KOM(1999) 566 lopullinen. (2000/C 374 E/167) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0723/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Roberto Bigliardo (TDI) komissiolle (17. maaliskuuta 2000) Aihe: Italian vakuutusyhti(cid:246)iden direktiivien vastainen toiminta Onko komissio tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) Italian vakuutusyhti(cid:246)t kielt(cid:228)ytyv(cid:228)t vakuuttamasta Etel(cid:228)-Italiassa ja eritoten Campaniassa ja Apuliassa asuvien italialaisten ajoneuvoja, vaikka Italian lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan


title: Ændret forslag til Rådets forordning om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager samt i sager vedrørende forældremyndighed over fælles børn

eurovoc_concepts:
child care
judicial cooperation
matrimonial law
national law
parental responsibility

text: 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/13 ˘ndret forslag til R(cid:229)dets forordning om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgłrelser i (cid:230)gteskabssager samt i sager vedrłrende for(cid:230)ldremyndighed over f(cid:230)lles błrn (1) (2000/C 274 E/03) KOM(2000) 151 endelig udg. (cid:151) 1999/0110(CNS) (Forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2 af 17. marts 2000) R¯DET FOR DEN EUROP˘ISKE UNION HAR (cid:151) under henvisning til s(cid:230)rlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 1; traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det (cid:216)konomiske og Sociale Udvalg, og ud fra fłlgende betragtninger: (1) Unionens m(cid:229)l er at opretholde og udvikle et omr(cid:229)de med frihed, sikkerhed og retf(cid:230)rdighed, hvor der er fri bev(cid:230)ge- lighed for personer; med henblik p(cid:229) en gradvis indfłrelse af et s(cid:229)dant omr(cid:229)de vedtager F(cid:230)llesskabet bl. a. en r(cid:230)kke foranstaltninger inden for det civilretlige samarbejde, som er nłdvendige for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. (2) Af hensyn til det indre markeds effektivitet er det nłdven- digt at forbedre og fremskynde den frie bev(cid:230)gelighed for retsafgłrelser i civile anliggender; dette er form(cid:229)let med n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning. (3) Dette spłrgsm(cid:229)l henhłrer under samarbejdet om civilret- lige spłrgsm(cid:229)l som omhandlet i traktatens artikel 65. (4) Forskellene mellem visse nationale regler vedrłrende kompetence og anerkendelse vanskeliggłr den frie bev(cid:230)- gelighed for personer og det indre markeds funktion; det er derfor hensigtsm(cid:230)ssigt at fasts(cid:230)tte bestemmelser, der głr det muligt at samordne reglerne vedrłrende konflikter om domstolskompetence i (cid:230)gteskabssager og sager om for(cid:230)ldremyndighed, og som forenkler formaliteterne med henblik p(cid:229) en hurtig og enkel anerkendelse af retsafgłrel- serne og af deres fuldbyrdelse. (5) I overensstemmelse med n(cid:230)rhedsprincippet og med traktatens proportionalitetsprincippet som omhandlet artikel 5 kan direktivets m(cid:229)l ikke n(cid:229)s p(cid:229) effektiv vis af medlemsstaterne og kan kun gennemfłres p(cid:229) f(cid:230)llesskabs- i sig til det nłdvendige plan; dette direktiv begr(cid:230)nser minimum og g(cid:229)r ikke ud over, hvad der er nłdvendigt herfor. (6) Med retsakten af 28. maj 1998 (2) har R(cid:229)det for Den Europ(cid:230)iske Union udarbejdet en konvention om kompe- tence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgłrelser i (cid:230)gteskabssager, og det har henstillet til medlemsstaterne, at de vedtager den i henhold til deres forfatningsm(cid:230)ssige bestemmelser; konventionen er ikke tr(cid:229)dt i kraft; det er nłdvendigt at sikre viderefłrelsen i de resultater, der er opn(cid:229)et i forbindelse med indg(cid:229)elsen af konventionen; dens v(cid:230)sentlige indhold er derfor i vid udstr(cid:230)kning medtaget i n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning; denne forordning indeholder dog visse nye bestemmelser i forhold til konventionen for at sikre konsekvensen mellem visse bestemmelser i forord- ningen om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgłrelser i borgerlige sager, herunder handelssager. (7) For at gennemfłre m(cid:229)ls(cid:230)tningen om fri bev(cid:230)gelighed inden for F(cid:230)llesskabet for retsafgłrelser i (cid:230)gteskabssager og i sager om for(cid:230)ldremyndighed er det nłdvendigt og hensigtsm(cid:230)ssigt, at den gr(cid:230)nseoverskridende anerkendelse af kompetence og af retsafgłrelser vedrłrende oplłsning af (cid:230)gteskab og for(cid:230)ldremyndighed over f(cid:230)lles błrn fast- sl(cid:229)s ved et juridisk f(cid:230)llesskabsdokument, som er bindende og finder direkte anvendelse. (8) Anvendelsesomr(cid:229)det for n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning błr omfatte »civile retssager« og andre ikke-retslige procedurer, som anvendes i (cid:230)gteskabssager i visse medlemsstater, undtagen procedurer af rent religiłs art; derfor błr det fastsl(cid:229)s, at udtrykket »ret« d(cid:230)kker alle de myndigheder, der er kompetente i en (cid:230)gteskabssag, uanset om der reelt er tale om retslige myndigheder. (9) Forordningen omhandler kun sager, der vedrłrer oplłs- ning eller omstłdelse af selve det (cid:230)gteskabelige b(cid:229)nd, og ikke anerkendelsen af spłrgsm(cid:229)l som (cid:230)gtef(cid:230)llernes skyld, de formueretlige virk- ninger af (cid:230)gteskabet eller underholdspligt eller andre dermed forbundne spłrgsm(cid:229)l, selv om s(cid:229)danne spłrgsm(cid:229)l kan v(cid:230)re forbundet med sager af ovenn(cid:230)vnte art. afgłrelserne vedrłrer s(cid:229)ledes (10) For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r for(cid:230)ldremyndighed skal der v(cid:230)re tale om sager, der er t(cid:230)t knyttet til en sag vedrłrende skils- misse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskab; og om, at de błrn, der er berłrt af bestemmelserne, er (cid:230)gtef(cid:230)llernes f(cid:230)lles błrn. (1) EFT C 247 E af 31. 8. 1999, s. 1. (2) EFT C 221 af 16. 7. 1998, s. 1. Den forklarende rapport fra professor Alegr(cid:237)a BorrÆs er ligeledes offentliggjort i denne EFT. C 274 E/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 (11) De anvendte kriterier for kompetence er baseret p(cid:229) prin- cippet om, at der skal v(cid:230)re en reel tilknytning mellem den p(cid:229)g(cid:230)ldende og den medlemsstat, der har kompetence; at visse kriterier er medtaget, skyldes, at de findes i forskel- lige medlemsstaters interne retsregler, og at de łvrige medlemsstater har godtaget dem. (12) En af de farer, der błr tages i betragtning i forbindelse med beskyttelsen af (cid:230)gtef(cid:230)llernes f(cid:230)lles błrn i situationer med (cid:230)gteskabelige kriser, er risikoen for, at en af for(cid:230)l- land; barnets drene tager barnet med sig til et andet i grundl(cid:230)ggende interesser m(cid:229) s(cid:229)ledes sikres, specielt overensstemmelse med Haag-konventionen 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internatio- nale barnebortfłrelser; i s(cid:229) tilf(cid:230)lde bibeholdes det s(cid:230)dvan- lige opholdssted som kompetencekriterium, n(cid:229)r opholds- stedet som fłlge af den ulovlige bortfłrelse eller tilbage- holdelse er blevet (cid:230)ndret rent faktisk. af (20) Det błr st(cid:229) medlemsstaterne frit indbyrdes at fastl(cid:230)gge de praktiske gennemfłrelsesforanstaltninger til forordningen, s(cid:229) l(cid:230)nge der ikke er truffet f(cid:230)llesskabsforanstaltninger med samme form(cid:229)l. (21) Senest 5 (cid:229)r efter datoen for denne forordnings ikraft- tr(cid:230)delsesdato skal Kommissionen undersłge forordnin- gens anvendelse med henblik p(cid:229) i givet fald at foresl(cid:229) de nłdvendige (cid:230)ndringer. (22) I overensstemmelse med artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands holdning, som er knyttet til traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de har til hensigt at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning. (13) Denne forordning er ikke til hinder for, at retterne i en forelłbige, for personer eller sig p(cid:229) den p(cid:229)g(cid:230)ldende i hastetilf(cid:230)lde kan anvende retsmidler over medlemsstat sikrende, herunder formuegoder, der befinder medlemsstats omr(cid:229)de. (14) Betegnelsen »retsafgłrelser« d(cid:230)kker kun f(cid:230)ldende afgł- relser, dvs. afgłrelser, som har fłrt til skilsmisse, separa- tion eller omstłdelse af (cid:230)gteskab; officielt bekr(cid:230)ftede dokumenter, der er udstedt og eksigible i en medlemsstat sidestilles med s(cid:229)danne »retsafgłrelser«. (15) Anerkendelsen og fuldbyrdelsen af de retsafgłrelser, der tr(cid:230)ffes af medlemsstaternes domstole, skal v(cid:230)re baseret i denne forbindelse er p(cid:229) princippet om gensidig tillid; grundene til ikke-anerkendelse begr(cid:230)nset til det nłdven- dige minimum; denne procedure błr imidlertid omfatte appelmuligheder for at sikre, at de grundl(cid:230)ggende rets- principper til forsvar overholdes, s(cid:229)ledes at man undg(cid:229)r at skulle aner- kende retsafgłrelser, der er uforenelige med andre afgł- relser. i anerkendelsesstaten og parternes ret (23) I overensstemmelse med artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks holdning, som er knyttet til traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, deltager dette land ikke i vedta- gelsen af er n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning ikke bindende for Danmark og finder ikke anvendelse over for dette land. som fłlge heraf forordning; denne (24) I overensstemmelse med artikel 2 i R(cid:229)dets afgłrelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fasts(cid:230)ttelse af de n(cid:230)rmere vilk(cid:229)r for udłvelsen af de gennemfłrelsesbefł- jelser, der till(cid:230)gges Kommissionen (1), skal de foranstalt- ninger, gennemfłrelsen af n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning, vedtages efter den r(cid:229)dgivnings- procedure, som er fastsat i n(cid:230)vnte afgłrelses artikel 3 (cid:151) er nłdvendige der for UDSTEDT F(cid:216)LGENDE FORORDNING: KAPITEL I ANVENDELSESOMR¯DE Artikel 1 (16) Anerkendelsesmedlemsstaten hverken domsstatens kompetence eller sagens realitet. błr efterprłve 1. Denne forordning finder anvendelse p(cid:229): (17) Der kan ikke kr(cid:230)ves nogen procedure for ajourfłring af en medlemsstats civilstandsregister som fłlge af en endelig afgłrelse herom i en anden medlemsstat. a) civile sager vedrłrende skilsmisse, separation og omstłdelse af (cid:230)gteskab (18) Bestemmelserne i den konvention, der i 1931 er indg(cid:229)et mellem de nordiske lande, kan finde anvendelse med de begr(cid:230)nsninger, der er anfłrt i n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning, og under overholdelse af princippet om ikke-diskriminering. (19) Spanien, Italien og Portugal har indg(cid:229)et konkordater inden medtagelsen af disse omr(cid:229)der i traktaten; det błr undg(cid:229)s, at disse medlemsstater overtr(cid:230)der deres internationale forpligtelser over for Pavestolen. b) civile sager over (cid:230)gtef(cid:230)llernes f(cid:230)lles błrn i forbindelse med (cid:230)gteskabssager som omhandlet i litra a). for(cid:230)ldremyndighed vedrłrende Andre procedurer, 2. i en medlemsstat, sidestilles med retssager. Udtrykket »ret« d(cid:230)kker alle de myndigheder, der i medlemsstaterne har kompetence i s(cid:229)danne spłrgsm(cid:229)l. som er officielt anerkendt (1) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/15 KAPITEL II KOMPETENCE A F D E L I N G 1 A L M I N D E L I G E B E S T E M M E L S E R Artikel 2 i s(cid:229)danne spłrgsm(cid:229)l, hvis barnet har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted i en medlemsstat, og: a) mindst en af (cid:230)gtef(cid:230)llerne har for(cid:230)ldremyndighed over barnet, og b) disse retters kompetence er accepteret af (cid:230)gtef(cid:230)llerne og tjener barnets tarv. Skilsmisse, separation og omstłdelse af (cid:230)gteskab 3. Den i stk. 1 og 2 omhandlede kompetence ophłrer: 1. Kompetencen til at tr(cid:230)ffe afgłrelse om spłrgsm(cid:229)l vedrł- rende skilsmisse, separation og omstłdelse af (cid:230)gteskab ligger hos retterne i den medlemsstat: a) s(cid:229) snart der er truffet endelig afgłrelse om imłdekommelse eller afvisning af beg(cid:230)ringen om skilsmisse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskabet, eller a) p(cid:229) hvis omr(cid:229)de (cid:151) (cid:230)gtef(cid:230)llerne har deres s(cid:230)dvanlige opholdssted, eller b) as(cid:229) snart der, s(cid:229)fremt der verserer en sag om for(cid:230)ldremyn- dighed p(cid:229) det i litra a) n(cid:230)vnte tidspunkt, er truffet endelig afgłrelse i denne sag, eller c) s(cid:229) snart de i litra a) og b) n(cid:230)vnte sager er afsluttet af anden (cid:151) (cid:230)gtef(cid:230)llerne havde deres sidste s(cid:230)dvanlige opholdssted, for s(cid:229) vidt som en af dem stadig opholder sig dØr, eller grund. (cid:151) sagsłgte har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted, eller (cid:151) en af (cid:230)gtef(cid:230)llerne, i tilf(cid:230)lde af f(cid:230)lles beg(cid:230)ring, har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted, eller (cid:151) sagsłgeren har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted, hvis vedkom- mende har opholdt sig dØr i mindst et (cid:229)r umiddelbart forud for indgivelsen af beg(cid:230)ringen, eller (cid:151) sagsłgeren har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted, hvis vedkom- mende har opholdt sig dØr i mindst seks m(cid:229)neder umid- delbart forud for indgivelsen af beg(cid:230)ringen og er stats- borger i den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat eller har sin bop(cid:230)l der; b) hvis nationalitet begge (cid:230)gtef(cid:230)ller har, eller for Det Forenede Kongeriges og Irlands vedkommende hvor begge (cid:230)gtef(cid:230)llers varige bop(cid:230)l er beliggende. Artikel 4 Barnebortfłrelser De kompetente retter i henhold til artikel 3 udłver deres kompetence i overensstemmelse med Haag-konventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortfłrelser, s(cid:230)rlig artikel 3 og 16. Artikel 5 Modkrav Den ret, ved hvilken en sag verserer p(cid:229) grundlag af artikel 2, 3 og 4, er ogs(cid:229) kompetent til at behandle et modkrav, for s(cid:229) vidt som dette falder ind under denne forordnings anvendelsesom- r(cid:229)de. Artikel 6 ˘ndring af separation til skilsmisse 2. I denne forordning svarer udtrykket »bop(cid:230)l« til det domi- cilbegreb, der anvendes i retsordenerne i Det Forenede Konge- rige og Irland. Den ret i en medlemsstat, der har truffet afgłrelse om separa- tion, er ogs(cid:229) kompetent til at (cid:230)ndre en s(cid:229)dan separation til skilsmisse, s(cid:229)fremt lovgivningen i den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat giver hjemmel hertil, jf. dog artikel 2. Artikel 3 For(cid:230)ldremyndighed 1. Den medlemsstats retter, der i medfłr af artikel 2 har kompetence til at tr(cid:230)ffe afgłrelse om en beg(cid:230)ring om skils- misse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskab, har kompetence i spłrgsm(cid:229)l vedrłrende for(cid:230)ldremyndigheden over Øt f(cid:230)lles s(cid:230)dvanlige opholdssted i den barn, n(cid:229)r barnet har p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat. sit Artikel 7 De i artikel 2-6 indeholdte reglers karakter af eneste anvendelige En (cid:230)gtef(cid:230)lle, a) som har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted p(cid:229) en anden medlems- stats omr(cid:229)de, eller 2. Har barnet ikke sit s(cid:230)dvanlige opholdssted i den i stk. 1 omhandlede medlemsstat, har retterne i denne stat kompetence b) som er statsborger i en medlemsstat eller har sin bop(cid:230)l i en medlemsstat i den i artikel 2, stk. 2, omhandlede forstand, C 274 E/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 kan kun sagsłges i en anden medlemsstat i overensstemmelse med artikel 2-6. A F D E L I N G 3 L I T I S P E N D E N S O G I N D B Y R D E S S A M M E N H ˘ N - Artikel 8 Anden kompetence 1. Hvis ingen ret i en medlemsstat er kompetent i medfłr af artikel 2-6, afgłres kompetencen i hver enkelt medlemsstat efter statens egen lovgivning. 2. En statsborger i en medlemsstat, der har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted p(cid:229) en anden medlemsstats omr(cid:229)de, kan i lighed med denne medlemsstats egne statsborgere p(cid:229)ber(cid:229)be sig de kompetenceregler, som g(cid:230)lder i denne stat, over for en sagsłgt, der ikke har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted p(cid:229) en medlemsstats omr(cid:229)de, og som ikke er statsborger i en medlemsstat eller ikke har sin bop(cid:230)l i denne medlemsstat i den i artikel 2, stk. 2, omhandlede forstand. G E N D E K R AV Artikel 11 S(cid:229)fremt krav, der har samme genstand og hviler p(cid:229) 1. frems(cid:230)ttes mellem de samme parter for samme grundlag, forskellige medlemsstater, skal den anden ret, ved retter i hvilken sagen anl(cid:230)gges, automatisk uds(cid:230)tte p(cid:229)kendelsen, indtil det er fastsl(cid:229)et, at den ret, ved hvilken sagen fłrst er anlagt, er kompetent. 2. Frems(cid:230)ttes der beg(cid:230)ringer om skilsmisse, separation og omstłdelse af (cid:230)gteskab, som ikke har samme genstand og hviler p(cid:229) samme grundlag, mellem de samme parter for forskellige medlemsstater, skal den anden ret, ved retter i hvilken sagen anl(cid:230)gges, automatisk uds(cid:230)tte p(cid:229)kendelsen, indtil det er fastsl(cid:229)et, at den ret, ved hvilken sagen fłrst er anlagt, er kompetent. A F D E L I N G 2 P R (cid:216) V E L S E A F K O M P E T E N C E N O G A F S A G E N S A N T A G E L S E T I L P ¯ K E N D E L S E 3. N(cid:229)r det er fastsl(cid:229)et, at den ret, ved hvilken sagen fłrst er anlagt, er kompetent, skal den anden ret erkl(cid:230)re sig inkompe- tent til fordel for den fłrste. Artikel 9 Prłvelse af kompetencen En ret i en medlemsstat, for hvilken der indbringes en sag, som den p(cid:229)g(cid:230)ldende ret ikke er kompetent til at p(cid:229)kende i medfłr af denne forordning, og som en ret i en anden medlemsstat er kompetent til at p(cid:229)kende i medfłr af denne forordning, skal automatisk erkl(cid:230)re sig inkompetent. Artikel 10 Prłvelse af sagens antagelse til p(cid:229)kendelse 1. S(cid:229)fremt en sagsłgt ikke giver młde, skal den kompetente ret uds(cid:230)tte p(cid:229)kendelsen, indtil det er fastsl(cid:229)et, at sagsłgte har haft mulighed for at modtage det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument i s(cid:229) god tid, at vedkom- mende har kunnet varetage sine interesser under sagen, eller at alle hertil fornłdne foranstaltninger har v(cid:230)ret truffet. Bestemmelserne i artikel 19 i R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 2. af. om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender skal anvendes i stedet for bestemmelserne i stk. 1, s(cid:229)fremt det indledende processkrift i sagen skal fremsendes til udlandet i medfłr af n(cid:230)vnte forordning. Hvor bestemmelserne i den i stk. 2 omhandlede forordning ikke finder anvendelse, finder bestemmelserne i artikel 15 i Haag-konventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spłrgsm(cid:229)l anvendelse, s(cid:229)fremt det indledende processkrift i sagen skal fremsendes til udlandet i medfłr af n(cid:230)vnte konvention. Den part, der anlagde sagen ved den anden ret, kan dog frem- s(cid:230)tte sin beg(cid:230)ring for den ret, ved hvilken sagen fłrst er anlagt. Ved anvendelsen af bestemmelserne i artikel 11 anses en 4. sag for anlagt ved en ret: a) p(cid:229) det tidspunkt, hvor det indledende processkrift i sagen eller en tilsvarende retsakt indleveres til retten, forudsat at sagsłger ikke efterfłlgende har undladt at tr(cid:230)ffe de foran- staltninger, der kr(cid:230)vedes af ham, f(cid:229) dokumentet forkyndt for sagsłgte, eller for at fłr det b) hvis processkriftet skal indleveres til forkyndes, retten, p(cid:229) det tidspunkt, hvor dette dokument modtages af den myndighed, der er ansvarlig for forkyndelsen, forudsat at sagsłger ikke efterfłlgende har undladt at tr(cid:230)ffe de foran- staltninger, der kr(cid:230)vedes af ham, for at f(cid:229) dokumentet indle- veret til retten. A F D E L I N G 4 F O R E L (cid:216) B I G E , H E R U N D E R S I K R E N D E R E T S M I D L E R Artikel 12 Denne forordnings bestemmelser er ikke til hinder for, at 1. retterne i en medlemsstat i hastetilf(cid:230)lde kan anvende de fore- lłbige, herunder sikrende retsmidler, der er fastsat i denne stats lovgivning, over for personer eller formuegoder i denne stat, selv om en ret i en anden medlemsstat i medfłr af denne forordning er kompetent til at p(cid:229)kende sagens realitet. 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/17 De i henhold til afsnit 1 anvendte forelłbige eller 2. sikrende retsmidler, som henhłrer under n(cid:230)rv(cid:230)rende forord- nings anvendelsesomr(cid:229)de, oph(cid:230)ves, s(cid:229) snart en afgłrelse med samme genstand er afsagt af en ret, som i medfłr af denne forordning er kompetent til at p(cid:229)kende sagens realitet, og er anerkendt eller fuldbyrdet i kraft af denne forordning. Artikel 15 Grunde til ikke-anerkendelse En retsafgłrelse om skilsmisse, separation eller omstł- 1. delse af (cid:230)gteskab kan ikke anerkendes: KAPITEL III ANERKENDELSE OG FULDBYRDELSE a) s(cid:229)fremt en anerkendelse klart vil stride mod grundl(cid:230)ggende retsprincipper i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til Artikel 13 Retsafgłrelser 1. I denne forordning forst(cid:229)s ved »retsafgłrelser« enhver afgłrelse om skilsmisse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gte- skab truffet af en ret i en medlemsstat samt enhver afgłrelse om (cid:230)gtef(cid:230)llernes for(cid:230)ldremyndighed, der tr(cid:230)ffes i forbindelse med s(cid:229)danne (cid:230)gteskabssager, uanset hvorledes den betegnes, s(cid:229)som dom eller kendelse. Bestemmelserne i dette kapitel finder ligeledes anvendelse 2. p(cid:229) fasts(cid:230)ttelse af sagsomkostninger i forbindelse med de af denne forordning omfattede sager og p(cid:229) fuldbyrdelse af enhver kendelse om s(cid:229)danne sagsomkostninger. 3. Ved anvendelsen af denne forordning skal officielle bekr(cid:230)ftede dokumenter, der er udstedt og eksigible i en medlemsstat, samt forlig, der er indg(cid:229)et for retten under en retssag, og som er eksigible i den medlemsstat, hvor de er indg(cid:229)et, anerkendes og erkl(cid:230)res for eksigible p(cid:229) samme vilk(cid:229)r som de i stk. 1 n(cid:230)vnte afgłrelser. A F D E L I N G 1 A N E R K E N D E L S E Artikel 14 b) s(cid:229)fremt det indledende processkrift i sagen eller et tilsva- rende dokument ikke forskriftsm(cid:230)ssigt er blevet forkyndt eller meddelt den udeblevne sagsłgte i s(cid:229) god tid og p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at denne har kunnet varetage sine interesser under sagen, medmindre det fastsl(cid:229)s, at sagsłgte utvetydigt har accepteret afgłrelsen c) s(cid:229)fremt den er uforenelig med en afgłrelse, der er truffet i en sag mellem de samme parter i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til d) s(cid:229)fremt den er uforenelig med en afgłrelse, der tidligere er truffet i en anden medlemsstat eller i et tredjeland mellem de samme parter, og denne sidstn(cid:230)vnte afgłrelse opfylder i den de nłdvendige betingelser for at blive anerkendt medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til. En retsafgłrelse om (cid:230)gtef(cid:230)llernes for(cid:230)ldremyndighed, der i forbindelse med (cid:230)gteskabssager som omhandlet 2. tr(cid:230)ffes i artikel 13, kan ikke anerkendes: a) s(cid:229)fremt en anerkendelse klart vil stride mod grundl(cid:230)ggende retsprincipper i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til, idet der samtidig skal tages hensyn til barnets krav Anerkendelse af retsafgłrelser 1. Retsafgłrelser, der er truffet i en medlemsstat, skal aner- kendes i de łvrige medlemsstater, uden at der stilles krav om anvendelse af en s(cid:230)rlig fremgangsm(cid:229)de. b) s(cid:229)fremt den, bortset fra i hastetilf(cid:230)lde, er truffet, uden at barnet har haft mulighed for at blive hłrt, i strid med grundl(cid:230)ggende retsplejeprincipper i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til Der m(cid:229) navnlig ikke stilles krav om anvendelse af en 2. s(cid:230)rlig fremgangsm(cid:229)de i forbindelse med ajourfłring af en medlemsstats civilstandsregister p(cid:229) grundlag af en retsafgłrelse om skilsmisse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskab, der er truffet i en anden medlemsstat, n(cid:229)r den p(cid:229)g(cid:230)ldende afgłrelse ikke l(cid:230)ngere kan głres til genstand for appel eller genoptagelse i henhold til sidstn(cid:230)vnte medlemsstats lovgivning, jf. dog stk. 3. 3. En berettiget part kan efter fremgangsm(cid:229)den i afdeling 2 og 3 f(cid:229) fastsl(cid:229)et, at en retsafgłrelse skal anerkendes, eller at en retsafgłrelse ikke skal anerkendes. c) s(cid:229)fremt det indledende processkrift i sagen eller et tilsva- rende dokument ikke forskriftsm(cid:230)ssigt er blevet forkyndt eller meddelt den udeblevne person i s(cid:229) god tid og p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at denne har kunnet varetage sine interesser under sagen, medmindre det fastsl(cid:229)s, at vedkommende utve- tydigt har accepteret afgłrelsen d) p(cid:229) anmodning af en person, der głr g(cid:230)ldende, at afgłrelsen kr(cid:230)nker vedkommendes for(cid:230)ldremyndighed, s(cid:229)fremt afgł- relsen er truffet, uden at vedkommende har haft mulighed for at blive hłrt 4. Głres anerkendelsen af en retsafgłrelse g(cid:230)ldende under en verserende sag ved en ret i en medlemsstat, kan denne ret tr(cid:230)ffe afgłrelse i spłrgsm(cid:229)let. e) s(cid:229)fremt den er uforenelig med en afgłrelse om for(cid:230)ldre- myndighed, der efterfłlgende er truffet i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til, eller C 274 E/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 f) s(cid:229)fremt den er uforenelig med en afgłrelse om for(cid:230)ldre- myndighed, der efterfłlgende er truffet i en anden medlems- stat eller i det tredjeland, hvor barnet har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted, og denne sidstn(cid:230)vnte afgłrelse opfylder de i den at blive nłdvendige betingelser medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til. anerkendt for Artikel 16 Ingen efterprłvelse af kompetencen for retterne i doms- staten Kompetencen for retterne i domsstaten kan ikke efterprłves. Kompetencereglerne i artikel 2-8 er ikke omfattet af de i artikel 15, stk. 1, litra a), omhandlede grundl(cid:230)g- gende retsprincipper. litra a), og stk. 2, Artikel 17 Forskelle i anvendelig lov Anerkendelse af en retsafgłrelse om skilsmisse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskab kan ikke n(cid:230)gtes under henvisning til, at lovgivningen i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til, ikke tillader skilsmisse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskab p(cid:229) samme grundlag. Hvis en medlemsstat p(cid:229) grund af bestemmelserne i denne forordning er forpligtet til at anerkende en skilsmisse, m(cid:229) den hverken forbyde den ene eller den anden (cid:230)gtef(cid:230)lle at indg(cid:229) et nyt (cid:230)gteskab med den begrundelse, at den nationale lovgivning i en medlemsstat, i hvilken disse (cid:230)gtef(cid:230)ller er stats- borgere, ikke anerkender denne skilsmisse. Artikel 18 Ingen efterprłvelse med hensyn til sagens realitet En retsafgłrelse kan i intet tilf(cid:230)lde efterprłves med hensyn til sagens realitet. Artikel 19 Uds(cid:230)ttelse Głres anerkendelse af en retsafgłrelse, der er truffet i en medlemsstat, g(cid:230)ldende ved en ret i en anden medlemsstat, kan denne uds(cid:230)tte sagen, s(cid:229)fremt afgłrelsen er blevet anf(cid:230)gtet ved ordin(cid:230)r appel eller genoptagelse. A F D E L I N G 2 F U L D B Y R D E L S E Artikel 20 Eksigible retsafgłrelser De i en medlemsstat trufne retsafgłrelser om udłvelse af for(cid:230)l- dremyndigheden over et f(cid:230)lles barn, som er eksigible og blevet forkyndt i den p(cid:229)g(cid:230)ldende stat, kan fuldbyrdes i en anden medlemsstat, n(cid:229)r de p(cid:229) beg(cid:230)ring af en berettiget part er blevet erkl(cid:230)ret for eksigible i denne stat. I Det Forenede Kongerige kan s(cid:229)danne retsafgłrelser dog fuld- byrdes i England og Wales, Skotland eller Nordirland, n(cid:229)r de p(cid:229) beg(cid:230)ring af en berettiget part er blevet registreret med henblik p(cid:229) fuldbyrdelse i den p(cid:229)g(cid:230)ldende del af Det Forenede Kongerige. Artikel 21 Rettens stedlige kompetence Beg(cid:230)ringen skal frems(cid:230)ttes over for de i bilag I anfłrte 1. retsinstanser. 2. Rettens stedlige kompetence i forbindelse med en beg(cid:230)ring om fuldbyrdelse afgłres efter den parts s(cid:230)dvanlige opholdssted, mod hvem fuldbyrdelsen beg(cid:230)res, eller efter det s(cid:230)dvanlige opholdssted for det barn, som m(cid:229)tte v(cid:230)re berłrt af beg(cid:230)ringen. Hvis ingen af de i fłrste afsnit n(cid:230)vnte steder er beliggende i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til, afgłres rettens stedlige kompetence efter stedet for fuldbyrdelsen. 3. I forbindelse med de fremgangsm(cid:229)der, der er omhandlet i artikel 14, stk. 3, afgłres rettens stedlige kompetence efter den interne lovgivning i den medlemsstat, hvor beg(cid:230)ringen om anerkendelse eller om ikke-anerkendelse frems(cid:230)ttes. Artikel 22 Fremgangsm(cid:229)de ved fuldbyrdelse Fremgangsm(cid:229)den ved frems(cid:230)ttelse af beg(cid:230)ringen afgłres 1. efter lovgivningen i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til. Den, som frems(cid:230)tter beg(cid:230)ringen, skal v(cid:230)lge en proces- i retskredsen for den ret, som beg(cid:230)ringen er lovgivningen i den medlemsstat, som ikke har regler om et s(cid:229)dant valg af som frems(cid:230)tter beg(cid:230)ringen, udpege en 2. suel bop(cid:230)l indgivet til. S(cid:229)fremt beg(cid:230)ringen rettes til, bop(cid:230)l, skal den, procesfuldm(cid:230)gtig. De i artikel 31 og 32 n(cid:230)vnte dokumenter skal vedl(cid:230)gges 3. beg(cid:230)ringen. En ret i en medlemsstat, der er forelagt en anmodning om anerkendelse af en retsafgłrelse, der er truffet i Irland eller i Det Forenede Kongerige, og hvis fuldbyrdelse er udsat i den p(cid:229)g(cid:230)ldende domsstat p(cid:229) grund af appel eller genoptagelse, kan uds(cid:230)tte sin afgłrelse. Artikel 23 Rettens afgłrelse 1. Den ret, som behandler beg(cid:230)ringen, skal tr(cid:230)ffe sin afgł- relse snarest muligt. Den person, mod hvem fuldbyrdelsen 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/19 beg(cid:230)res, kan ikke p(cid:229) dette tidspunkt af sagens behandling frems(cid:230)tte bem(cid:230)rkninger over for retten. frist for iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse af appel eller indgivelse af beg(cid:230)ring om genoptagelse. Beg(cid:230)ringen kan kun afsl(cid:229)s af en af de i artikel 15 anfłrte 2. grunde. En retsafgłrelse kan i 3. hensyn til sagens realitet. intet tilf(cid:230)lde efterprłves med Artikel 24 Underretning om afgłrelsen Justitssekret(cid:230)ren drager omsorg for, at den, der har fremsat beg(cid:230)ringen, straks og p(cid:229) den m(cid:229)de, der er foreskrevet i lovgiv- ningen i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til, f(cid:229)r under- retning om den afgłrelse, der er truffet vedrłrende beg(cid:230)ringen. Artikel 25 Appel eller genoptagelse af afgłrelsen Den afgłrelse, der tr(cid:230)ffes om anmodningen om, at en rets- afgłrelse erkl(cid:230)res for eksigibel, kan appelleres eller beg(cid:230)res genoptaget af begge parter. Beg(cid:230)ring om appel eller genop- tagelse skal i bilag II. indgives til den ret, der er angivet Appel- eller genoptagelsessagen skal behandles i overensstem- melse med reglerne om kontradiktorisk procedure. Hvis beg(cid:230)ringen om appel eller genoptagelse indgives af den part, der anmoder om, at en retsafgłrelse erkl(cid:230)res for eksigibel, skal den part, mod hvem fuldbyrdelsen beg(cid:230)res, tilsiges til at give młde for den ret, der behandler appel- eller genoptagelses- sagen. Giver den p(cid:229)g(cid:230)ldende part ikke młde, finder bestem- melserne i artikel 10 anvendelse. En afgłrelse om, at en retsafgłrelse erkl(cid:230)res for eksigibel, skal appelleres eller beg(cid:230)res genoptaget inden en m(cid:229)ned efter, at den er blevet forkyndt. S(cid:229)fremt den part, mod hvem fuldbyr- delsen beg(cid:230)res, har sit s(cid:230)dvanlige opholdssted p(cid:229) en anden medlemsstats omr(cid:229)de end den, hvor retsafgłrelsen er blevet erkl(cid:230)ret for eksigibel, er fristen for appel eller genoptagelse to m(cid:229)neder og lłber fra den dag, hvor afgłrelsen om eksigi- bilitet er blevet forkyndt for den p(cid:229)g(cid:230)ldende personligt eller p(cid:229) hans bop(cid:230)l. Denne frist kan ikke forl(cid:230)nges p(cid:229) grund af afstanden. Artikel 26 Appel- eller genoptagelsesinstanser samt retsmidler Den afgłrelse, der tr(cid:230)ffes i appel- eller genoptagelsessagen, kan kun anf(cid:230)gtes som angivet i bilag III. Artikel 27 Uds(cid:230)ttelse Den ret, der behandler en appel- eller genoptagelsessag i medfłr af artikel 25 eller 26, kan efter beg(cid:230)ring fra den part, mod hvem fuldbyrdelsen beg(cid:230)res, uds(cid:230)tte sagen, s(cid:229)fremt afgłrelsen i domsstaten er anf(cid:230)gtet ved ordin(cid:230)r appel eller genoptagelse, eller s(cid:229)fremt fristen herfor endnu ikke er udlłbet. I sidstn(cid:230)vnte tilf(cid:230)lde kan retten fasts(cid:230)tte en S(cid:229)fremt retsafgłrelsen er truffet i Irland eller Det Forenede Kongerige, skal enhver form for appel eller genoptagelse i den p(cid:229)g(cid:230)ldende domsstat anses som et ordin(cid:230)rt retsmiddel ved anvendelsen af stk. 1. Artikel 28 Delvis fuldbyrdelse 1. S(cid:229)fremt der ved en retsafgłrelse er taget stilling til flere krav, og fuldbyrdelse ikke kan tillades for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r dem alle, skal retten tillade fuldbyrdelse af et eller flere af kravene. Den, som frems(cid:230)tter beg(cid:230)ringen, kan beg(cid:230)re delvis fuld- 2. byrdelse. Artikel 29 Fri proces fri proces eller har v(cid:230)ret Den, som frems(cid:230)tter beg(cid:230)ringen, og som i domsstaten helt for eller delvis har haft gebyrer og omkostninger, skal i forbindelse med den i artikel 21-24 fastlagte fremgangsm(cid:229)de have meddelt fri proces eller fritagelse for gebyrer og sagsomkostninger i videst muligt omfang efter lovgivningen i den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til. fritaget Artikel 30 Sikkerhed eller depositum Der kan ikke p(cid:229)l(cid:230)gges den part, som i en medlemsstat beg(cid:230)rer fuldbyrdelse af en retsafgłrelse, der er truffet i en anden medlemsstat, at stille sikkerhed eller depositum af nogen art med den begrundelse, at vedkommende er udl(cid:230)nding eller ikke har s(cid:230)dvanligt opholdssted i den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat. A F D E L I N G 3 F ˘ L L E S B E S T E M M E L S E R Artikel 31 Dokumenter 1. Den part, der słger eller anf(cid:230)gter anerkendelse af en retsafgłrelse eller beg(cid:230)rer, at denne erkl(cid:230)res eksigibel, skal freml(cid:230)gge: a) en genpart af afgłrelsen, der opfylder de nłdvendige betin- gelser med hensyn til godtgłrelse af dens (cid:230)gthed b) den attest, som er omhandlet i artikel 34, jf. dog artikel 35. 2. Hvor det drejer sig om en udeblivelsesdom, skal den part, der słger anerkendelse eller beg(cid:230)rer fuldbyrdelse af en rets- afgłrelse, desuden freml(cid:230)gge: a) det originale dokument eller en bekr(cid:230)ftet genpart, hvoraf det fremg(cid:229)r, at det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument er blevet forkyndt for eller meddelt den udeblevne part, eller C 274 E/20 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 b) et dokument, der angiver, at sagsłgte utvetydigt har accep- teret afgłrelsen. Artikel 32 Andre dokumenter Den kompetente ret eller myndighed i domsstaten skal p(cid:229) beg(cid:230)ring af en berettiget part udstede en attest, der udf(cid:230)rdiges p(cid:229) formularen i bilag IV (retsafgłrelser i (cid:230)gteskabssager) eller bilag V (retsafgłrelser om for(cid:230)ldremyndighed). Artikel 33 Manglende freml(cid:230)ggelse af dokumenter 1. S(cid:229)fremt de i artikel 31, stk. 1, litra b), eller stk. 2, n(cid:230)vnte dokumenter ikke freml(cid:230)gges, kan retten fasts(cid:230)tte en frist for deres tilvejebringelse eller anerkende tilsvarende dokumenter eller, s(cid:229)fremt den anser sagen for tilstr(cid:230)kkeligt oplyst, fritage for kravet om en s(cid:229)dan freml(cid:230)ggelse. S(cid:229)fremt retten kr(cid:230)ver det, skal der foretages en over- 2. s(cid:230)ttelse af dokumenterne. Overs(cid:230)ttelsen skal bekr(cid:230)ftes af en person, der er bemyndiget hertil i en af medlemsstaterne. Artikel 34 Legalisering eller opfyldelse af tilsvarende formalitet Der kr(cid:230)ves ingen legalisering eller opfyldelse af tilsvarende formalitet med hensyn til de i artikel 31 og 32 og artikel 33, stk. 2, n(cid:230)vnte dokumenter eller eventuelle procesfuldmagter. KAPITEL IV OVERGANGSBESTEMMELSER Artikel 35 Bestemmelserne i denne forordning finder kun anvendelse 1. p(cid:229) retssager, der er anlagt, og p(cid:229) officielt bekr(cid:230)ftede doku- menter, der er udstedt, samt p(cid:229) forlig, der er indg(cid:229)et for retten under en retssag, efter at forordningen er tr(cid:229)dt i kraft. Retsafgłrelser, som er truffet, efter at denne forordning er 2. i sager, der er anlagt fłr dette tidspunkt, skal tr(cid:229)dt i kraft, anerkendes og fuldbyrdes efter bestemmelserne i kapitel III, s(cid:229)fremt de anvendte kompetenceregler er i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i kapitel II eller i en konvention, der, da sagen blev anlagt, var g(cid:230)ldende mellem domsstaten og den medlemsstat, som beg(cid:230)ringen rettes til. KAPITEL V ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 36 Forholdet til konventioner stater, der anvender den, i stedet for de konventioner mellem to eller flere medlemsstater, som g(cid:230)lder p(cid:229) tidspunktet for denne forordnings ikrafttr(cid:230)den, og som ang(cid:229)r sagsomr(cid:229)der, der er omfattet af denne forordning. Finland og Sverige kan erkl(cid:230)re, at konventionen af 6. 2. februar 1931 mellem Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige indeholdende international-privatretlige bestemmelser om (cid:230)gteskab, adoption og v(cid:230)rgem(cid:229)l, med tilhłrende slutpro- tokol, helt eller delvis skal finde anvendelse p(cid:229) deres indbyrdes forbindelser i stedet for bestemmelserne i denne forordning. Disse erkl(cid:230)ringer offentliggłres i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende som bilag til forordningen. De n(cid:230)vnte medlemsstater kan p(cid:229) ethvert tidspunkt tr(cid:230)kke erkl(cid:230)ringen helt eller delvis tilbage. Princippet om ikke-forskelsbehandling af unionsborgerne p(cid:229) grundlag af nationalitet skal overholdes. Kompetencereglerne i alle fremtidige aftaler, der indg(cid:229)s mellem de i fłrste afsnit omhandlede medlemsstater, og som ang(cid:229)r sagsomr(cid:229)der, der skal forordning, er omfattet af denne afstemmes med kompetencereglerne i denne forordning. Afgłrelser, der i en af de nordiske stater, som har fremsat den i fłrste afsnit omhandlede erkl(cid:230)ring, er truffet af en kompetent myndighed svarende til en af dem, der er omhandlet i denne II, anerkendes og fuldbyrdes i de łvrige forordnings kapitel forordnings medlemsstater kapitel III. efter bestemmelserne i denne 3. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen: a) en kopi af de i stk. 2, fłrste og tredje afsnit, omhandlede aftaler og udkast til aftale samt ensartede lovgivninger til gennemfłrelse af disse aftaler b) meddelelse om alle opsigelser af eller (cid:230)ndringer i s(cid:229)danne aftaler eller ensartede lovgivninger. Artikel 37 Forholdet til visse multilaterale konventioner Denne forordning har i forbindelserne mellem de medlems- stater, der er parter i den, forrang frem for fłlgende konven- tioner, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r sagsomr(cid:229)der, som er omfattet af denne forordning: (cid:151) Haag-konventionen af 5. oktober 1961 om myndighedernes kompetence og lovvalget i sager vedrłrende beskyttelse af mindre(cid:229)rige 1. Med forbehold af artikel 35 og 38 og n(cid:230)rv(cid:230)rende artikels stk. 2 tr(cid:230)der denne forordning for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de medlems- (cid:151) Luxembourg-konventionen af 8. september 1967 om aner- kendelse af afgłrelser om (cid:230)gteskabs gyldighed 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/21 (cid:151) Haag-konventionen af 1. skilsmisser og separationer juni 1970 om anerkendelse af (cid:151) Den europ(cid:230)iske konvention af 20. maj 1980 om anerken- delse og fuldbyrdelse af afgłrelser om for(cid:230)ldremyndighed Anerkendelsen af de i stk. 2 omhandlede afgłrelser kan i 4. Italien og i Spanien undergives de samme procedurer og den kontrol, som finder anvendelse p(cid:229) afgłrelser truffet af kirke- retter p(cid:229) grundlag af de i stk. 3 n(cid:230)vnte internationale traktater med Pavestolen. (cid:151) Haag-konventionen af 19. oktober 1996 om retternes kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af rets- akter samt om samarbejde vedrłrende for(cid:230)ldremyndighed og foranstaltninger til beskyttelse af mindre(cid:229)rige, forudsat at det berłrte barn har s(cid:230)dvanlige opholdssted i en medlemsstat. sit 5. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen: a) en kopi af de i stk. 1 og 3 omhandlede traktater, og b) meddelelse om alle opsigelser af eller (cid:230)ndringer i s(cid:229)danne traktater. Artikel 38 Gyldighed 1. De aftaler og konventioner, der er n(cid:230)vnt i artikel 36, stk. 1, og i artikel 37 bevarer deres gyldighed p(cid:229) sagsomr(cid:229)der, som ikke er omfattet af denne forordning. De bevarer ligeledes deres gyldighed for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r truffet, og officielt bekr(cid:230)ftede doku- 2. retsafgłrelser, der er menter, der er udstedt fłr denne forordnings ikrafttr(cid:230)den. Artikel 39 Aftaler mellem medlemsstater 1. To eller flere medlemsstater kan indg(cid:229) aftaler eller arran- gementer, som supplerer denne forordnings bestemmelser eller letter dens gennemfłrelse. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen: a) en kopi af udkastene til s(cid:229)danne aftaler b) meddelelse om alle opsigelser af eller (cid:230)ndringer i s(cid:229)danne aftaler. Aftalerne eller arrangementerne kan i intet tilf(cid:230)lde afvige 2. fra kapitel II og III. Artikel 40 Traktater med Pavestolen 1. Anvendelsen af denne forordning berłrer ikke den inter- nationale traktat (konkordat) mellem Pavestolen og Portugal, undertegnet den 7. maj 1940 i Vatikanstaten. 2. Afgłrelser om et (cid:230)gteskabs ugyldighed, som tr(cid:230)ffes i henhold til den i stk. 1 n(cid:230)vnte traktat, anerkendes i medlems- staterne p(cid:229) de i kapitel III i anfłrte vilk(cid:229)r. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder ligeledes anvendelse 3. p(cid:229) fłlgende internationale traktater (konkordater) med Pave- stolen: Artikel 41 Medlemsstater med to eller flere retsordener For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r en medlemsstat, hvor to eller flere retsordener eller regels(cid:230)t vedrłrende sagsomr(cid:229)der, der er omfattet af denne forordning, finder anvendelse i forskellige territoriale enheder: a) forst(cid:229)s en henvisning til s(cid:230)dvanligt opholdssted i denne medlemsstat som en henvisning til s(cid:230)dvanligt opholdssted i en territorial enhed b) forst(cid:229)s en henvisning til nationalitet som en henvisning til tilhłrsforhold til en territorial enhed som fastsat efter den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstats lovgivning c) forst(cid:229)s en henvisning til de myndigheder i denne medlems- stat, som behandler en beg(cid:230)ring om skilsmisse, separation eller omstłdelse af (cid:230)gteskab, som en henvisning til de myndigheder i den territoriale enhed, som behandler beg(cid:230)- ringen d) forst(cid:229)s en henvisning til reglerne i denne medlemsstat som en henvisning til reglerne i den territoriale enhed, hvor kompetence, anerkendelse eller fuldbyrdelse głres g(cid:230)ldende. KAPITEL VI AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 42 Efterprłvelse fem (cid:229)r efter n(cid:230)rv(cid:230)rende forordnings Senest ikrafttr(cid:230)den forel(cid:230)gger Komissionen Europa-Parlamentet, R(cid:229)det og Det (cid:216)konomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af forordningen, specielt af artikel 36, 39 og 40. Rapporten ledsages i givet fald af forslag til tilpasning af forordningen. Artikel 43 ˘ndring af bilagene (cid:151) Concordato lateranense af 11. februar 1929 mellem Italien og Pavestolen som (cid:230)ndret ved den aftale med till(cid:230)gspro- tokol, der blev undertegnet den 18. februar 1984 i Rom (cid:151) aftalen af 3. januar 1979 mellem Pavestolen og Spanien om retlige anliggender. 1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og administrative bestemmelser, de vedtager til (cid:230)ndring af de retter og kompetente myndigheder, der er angivet i bilag I og II, og af de appel- og genoptagelsesprodurer, der er omhandlet i bilag III. Kommissionen tilpasser de p(cid:229)g(cid:230)ldende bilag i overensstemmelse hermed. C 274 E/22 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 Ajourfłringen eller de tekniske (cid:230)ndringer af standardfor- 2. mularerne i bilag IV og V vedtages i overensstemmelse med artikel 44. 1999/468/EF, anvendelse under hensyntagen til bestemmel- serne i afgłrelsens artikel 7, stk. 3. Artikel 44 1. Kommissionen bist(cid:229)s af et r(cid:229)dgivende udvalg, der best(cid:229)r af repr(cid:230)sentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repr(cid:230)sentant som formand. Artikel 45 Ikrafttr(cid:230)den Denne forordning tr(cid:230)der i kraft p(cid:229) tyvendedagen efter offent- liggłrelsen i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. Den finder anvendelse fra 1. januar 2001. I de tilf(cid:230)lde, hvor der henvises til stk. 1, 2. finder den r(cid:229)dgivningsprocedure, der er omhandlet i artikel 3 i afgłrelse Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g(cid:230)lder umiddelbart i hver medlemsstat. BILAG I De stedligt kompetente retter, over for hvilke den i artikel 21 omhandlede beg(cid:230)ring skal frems(cid:230)ttes, er fłlgende: (cid:151) I Belgien, over for »Tribunal de premiŁre instance«/»Rechtbank van eerste aanleg« eller »Erstinstanzliche Gericht« (cid:151) I Forbundsrepublikken Tyskland, over for »Familiengericht« (cid:151) I Gr(cid:230)kenland, over for »(cid:204)(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)(cid:229)º(cid:221)(cid:242) —æø(cid:244)(cid:239)(cid:228)Ø(cid:247)(cid:229)(cid:223)(cid:239)« (cid:151) I Spanien, over for »Juzgado de Primera Instancia« (cid:151) I Frankrig, over for pr(cid:230)sidenten for »Tribunal de grande instance« (cid:151) I Irland, over for »High Court« (cid:151) I Italien, over for »Corte d’appello« (cid:151) I Luxembourg, over for pr(cid:230)sidenten for »Tribunal d’arrondissement« (cid:151) I (cid:216)strig, over for »Bezirksgericht« (cid:151) I Nederlandene, over for pr(cid:230)sidenten for »Arrondissementsrechtbank« (cid:151) I Portugal, over for »Tribunal de Comarca« eller »Tribunal de fam(cid:237)lia« (cid:151) I Finland, over for »K(cid:228)r(cid:228)j(cid:228)oikeus/Tingsr(cid:228)tten« (cid:151) I Sverige, over for »Svea hovr(cid:228)tt« (cid:151) I Det Forenede Kongerige: a) i England og Wales, over for »High Court of Justice« b) i Skotland, over for »Court of Session« c) i Nordirland, over for »High Court of Justice« 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/23 BILAG II De retter, til hvilke der kan indgives beg(cid:230)ring om appel eller genoptagelse efter artikel 25, er: (cid:151) I Belgien, til »Tribunal de premiŁre instance«/»Rechtbank van eerste aanleg« eller »Erstinstanzliche Gericht« (cid:151) I Forbundsrepublikken Tyskland, til »Oberlandesgericht« (cid:151) I Gr(cid:230)kenland, til »¯(cid:246)(cid:229)(cid:244)(cid:229)(cid:223)(cid:239)« (cid:151) I Spanien, til »Audiencia Provincial« (cid:151) I Frankrig, til »Cour d’appel« (cid:151) I Italien, til »Corte d’appello« (cid:151) I Irland, til »High Court of Justice« (cid:151) I Luxembourg, til »Cour d’appel« (cid:151) I Nederlandene, til »Arrondissementsrechtbank« (cid:151) I (cid:216)strig, til »Bezirksgericht« (cid:151) I Portugal, til »Tribunal de Rela(cid:231)ªo« (cid:151) I Finland, til »Hovioikeus«/»Hovr(cid:228)tten« (cid:151) I Sverige, til »Svea hovr(cid:228)tt« (cid:151) I Det Forenede Kongerige: a) i England og Wales, til »High Court of Justice« b) i Skotland, til »Court of Session« c) i Nordirland, til »High Court of Justice«. BILAG III Afgłrelser i appel- eller genoptagelsessager kan i henhold til artikel 26 kun anf(cid:230)gtes: (cid:151) i Belgien, Gr(cid:230)kenland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg og Nederlandene, ved en kassationsappel (cid:151) i Forbundsrepublikken Tyskland, ved en »Rechtsbeschwerde« (cid:151) i Irland, ved en appel vedrłrende et retligt spłrgsm(cid:229)l til »Supreme Court« (cid:151) i (cid:216)strig, ved en »Revisionsrekurs« (cid:151) i Portugal, ved en »recurso restrito (cid:224) matØria de direito« (cid:151) i Finland, ved appel til »korkein oikeus/h(cid:246)gsta domstolen« (cid:151) i Sverige, ved appel til »H(cid:246)gsta domstolen« (cid:151) i Det Forenede Kongerige, ved en enkelt appel vedrłrende et retligt spłrgsm(cid:229)l. C 274 E/24 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 Attest i henhold til artikel 34 vedrłrende retsafgłrelser i (cid:230)gteskabssager BILAG IV 1. Domsstat 2. Ret eller myndighed, der har udstedt attesten 2. 1. Navn 2. 2. Adresse 2. 3. Tlf. /fax/e-post 3. ˘gtef(cid:230)ller 3. 1. Hustru 3. 1. 1. Navn 3. 1. 2. Fłdeland og -sted 3. 1. 3. Fłdselsdato 3. 2. Mand 3. 2. 1. Navn 3. 2. 2. Fłdeland og -sted 3. 2. 3. Fłdselsdato 3. 3. Vielsesland og -dato 3. 3. 1. Land 3. 3. 2. Dato 4. Ret, der har truffet retsafgłrelsen 4. 1. Rettens art 4. 2. Rettens hjemsted 5. Retsafgłrelsen 5. 1. Dato 5. 2. Journalnummer 5. 3. Retsafgłrelsens art 5. 3. 1. Skilsmisse 5. 3. 2. Omstłdelse af (cid:230)gteskab 5. 3. 3. Separation 5. 4. Blev retsafgłrelsen truffet over for en udebleven sagsłgt? 5. 4. 1. Nej 5. 4. 2. Ja (1) 6. Navn p(cid:229) parter, som har haft fri proces 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/25 7. Kan retsafgłrelsen głres til genstand for appel eller genoptagelse i henhold til domsstatens lovgivning? 7. 1. Nej 7. 2. Ja 8. Retsvirkningsdato for retsafgłrelsen om 8. 1. Skilsmisse (2) 8. 2. Separation Udf(cid:230)rdiget i. , den. Underskrift og/eller stempel (1) De dokumenter, der er omhandlet i artikel 33, stk. 2, skal vedl(cid:230)gges. (2) Hvis denne dato afviger fra den dato, der er angivet i punkt 5. 1. C 274 E/26 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 26. 9. 2000 Attest i henhold til artikel 34 vedrłrende retsafgłrelser om for(cid:230)ldremyndighed BILAG V 1. Domsstat 2. Ret eller myndighed, der har udstedt attesten 2. 1. Navn 2. 2. Adresse 2. 3. Tlf. /fax/e-post 3. For(cid:230)ldre 3. 1. Moder 3. 1. 1. Navn 3. 2. Fader 3. 2. 1. Navn 4. Ret, der har truffet retsafgłrelsen 4. 1. Rettens art 4. 2. Rettens hjemsted 5. Retsafgłrelsen 5. 1. Dato 5. 2. Journalnummer 5. 3. Blev retsafgłrelsen truffet over for en udebleven person? 5. 3. 1. Nej 5. 3. 2. Ja (1) 6. Błrn, der er omfattet af retsafgłrelsen (2) 6. 1. Navn og fłdselsdato 6. 2. Navn og fłdselsdato 6. 3. Navn og fłdselsdato 6. 4. Navn og fłdselsdato 7. Navn p(cid:229) parter, som har haft fri proces (1) De dokumenter, der er omhandlet i artikel 33, stk. 2, skal vedl(cid:230)gges. (2) Hvis der er flere end fire błrn, anvendes en ny formular. 26. 9. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 274 E/27 8. Attestering af eksigibilitet og forkyndelse 8. 1. Er retsafgłrelsen eksigibel i henhold til domsstatens lovgivning? 8. 1. 1. Ja 8. 1. 2. Nej 8. 2. Er retsafgłrelsen blevet forkyndt for den part, mod hvem fuldbyrdelse beg(cid:230)res? 8. 2. 1. Ja 8. 2. 1. 1. Den p(cid:229)g(cid:230)ldende parts navn 8. 2. 1. 2. Forkyndelsesdato 8. 2. 2. Nej Udf(cid:230)rdiget i. , den. Underskrift og/eller stempel


title: Reglamento (CE) n° 598/2000 de la Comisión, de 17 de marzo de 2000, por el que se fijan las restituciones por exportación en el sector de la carne de vacuno

eurovoc_concepts:
beef
export refund

formats: pdf print

text: 18. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 71/15 REGLAMENTO (CE) No 598/2000 DE LA COMISIÓN de 17 de marzo de 2000 por el que se fijan las restituciones por exportación en el sector de la carne de vacuno LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, despojos del código NC 1602 50 10 indicados en el anexo I. Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 1254/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la carne de bovino (1) y, en particular, el apartado 12 de su artículo 33, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) (5) En virtud de lo dispuesto en el artículo 33 del Regla- mento (CE) no 1254/1999, la diferencia entre los precios de los productos contemplados en el artículo 1 de dicho Reglamento, en el mercado mundial y en la Comunidad, puede cubrirse mediante una restitución por exporta- ción. Los Reglamentos (CEE) no 32/82 (2), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 2326/97 (3), (CEE) no 1964/82 (4), cuya última modificación la consti- tuye el Reglamento (CE) no 1452/1999 (5), y (CEE) no 2388/84 (6), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CEE) no 3661/92 (7), establecen las condi- ciones de concesión de restituciones especiales por exportación de carne de vacuno y conservas. La aplicación de dichas normas y criterios a la situación previsible de los mercados en el sector de la carne de vacuno conduce a fijar la restitución tal como se expone a continuación. La situación actual del mercado en la Comunidad y las posibilidades de comercialización, en particular en algunos terceros países, conducen a conceder restitu- ciones por exportación de bovinos destinados al mata- dero, de peso vivo superior a 220 kilogramos sin exceder 300 kilogramos, por un lado, y, por otro, de bovinos pesados de peso vivo igual o superior a 300 kilogramos. Es conveniente conceder restituciones por exportación a determinados destinos de carne fresca o refrigerada del código NC 0201 mencionada en el anexo I, de carne congelada del código NC 0202 mencionada en el anexo I, de despojos del código NC 0206 indicados en el anexo I, y de algunos otros preparados y conservas de carnes o (1) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 21. (2) DO L 4 de 8. 1. 1982, p. 11. (3) DO L 323 de 26. 11. 1997, p. 1. (4) DO L 212 de 21. 7. 1982, p. 48. (5) DO L 167 de 2. 7. 1999, p. 17. (6) DO L 221 de 18. 8. 1984, p. 28. (7) DO L 370 de 19. 12. 1992, p. 16. (6) (7) (8) (9) (10) (11) los Habida cuenta de las diferentes características de los productos de códigos NC 0201 20 90 700 y 0202 20 90 100 utilizados en materia de restituciones, procede conceder la restitución únicamente por los trozos cuyo peso en huesos no represente más de la tercera parte. En lo que se refiere a la carne de la especie bovina deshuesada, salada y seca, existen corrientes comerciales tradicionales con destino a Suiza. Es conveniente, en la medida necesaria para el mantenimiento de tales inter- cambios, fijar la restitución en un importe que cubra la diferencia entre los precios del mercado suizo y los precios de exportación de los Estados miembros. Existen posibilidades de exportación de dicha carne y de carne salada, seca y ahumada a algunos terceros países de África y del Próximo y Medio Oriente. Procede tener en cuenta dicha situación y fijar una restitución en conse- cuencia. los Para algunas otras presentaciones y conservas de carne o de despojos de códigos NC 1602 50 31 a 1602 50 80 recogidas en el anexo I, la participación de la Comunidad en el comercio internacional puede mantenerse concediendo una restitución de un importe establecido teniendo en cuenta la concedida hasta la fecha a los exportadores. Dada la escasa importancia de la participación de la Comunidad en el comercio mundial de los demás productos del sector de la carne de vacuno, resulta inoportuno fijar una restitución. El Reglamento (CEE) no 3846/87 de la Comisión (8), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2765/1999 (9), establece la nomenclatura de los productos agrarios para las restituciones por exporta- ción. Para simplificar los trámites aduaneros de exportación que deben realizar los agentes, es conveniente ajustar los importes de las restituciones de la totalidad de la carne congelada con los de las que se conceden para la carne fresca o refrigerada distinta de la procedente de bovinos machos pesados. (8) DO L 366 de 24. 12. 1987, p. 1. (9) DO L 338 de 30. 12. 1999, p. 1. L 71/16 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 3. 2000 (12) (13) (14) La experiencia ha demostrado que a menudo resulta difícil cuantificar la carne que no procede únicamente de la especie bovina, contenida en las preparaciones y conservas del código NC 1602 50. Por consiguiente, procede agrupar aparte los productos que sean única- mente de la especie bovina y crear una nueva partida para las mezclas de carne o de despojos. Con objeto de controlar más exhaustivamente los productos distintos de las mezclas de carne o de despojos, es necesario establecer que algunos de dichos productos puedan beneficiarse de una restitución únicamente si se fabrican de acuerdo con el régimen previsto en el artículo 4 del Reglamento (CEE) no 565/80 del Consejo, de 4 de marzo de 1980, relativo al pago por anticipado de las restitu- ciones a la exportación para los productos agrícolas (1), modificado por el Reglamento (CEE) no 2026/83 (2). Para evitar posibles abusos en la exportación de algunos reproductores de raza pura, conviene introducir en la restitución correspondiente a las hembras una diferen- ciación en función de la edad de los animales. Existen posibilidades de exportación a determinados terceros países de novillas distintas de las de engorde pero, para evitar abusos, procede fijar criterios de control que permitan garantizar que se trate de animales de 36 meses de edad o menos. (15) A pesar de la subdivisión de la nomenclatura combinada para las conservas y preparaciones, distintas de las que se presentan sin cocer, correspondientes al código NC 1602 50, la experiencia ha demostrado que es posible suprimir en la nomenclatura de las restituciones varios productos del código NC 1602 50 31 y adaptar la lista de los productos del código NC 1602 50 80. (16) El Comité de gestión de la carne de bovino no ha emitido dictamen alguno en el plazo establecido por su presidente. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 1. El anexo I del presente Reglamento recoge la lista de los productos por cuya exportación se concede la restitución contemplada en el artículo 13 del Reglamento (CE) no 1254/ 1999 y los importes de la misma. Los destinos se determinan en el anexo II del presente 2. Reglamento. Los productos deberán cumplir las respectivas condi- 3. ciones del marcado de inspección veterinaria previstas en: — el capítulo XI del anexo I de la Directiva 64/433/CEE, — el capítulo VI del anexo I de la Directiva 94/65/CE, — el capítulo VI del anexo B de la Directiva 77/99/CEE. Artículo 2 La concesión de la restitución correspondiente a productos del código 0102 90 59 9000 de la nomenclatura de restituciones y a exportaciones a los terceros países de la zona 10 que figuran en el anexo II del presente Reglamento estará supeditada a la presentación, al efectuar los trámites aduaneros de exportación, del original y de una copia del certificado veterinario firmado por un veterinario oficial en el que éste certifique que se trata realmente de novillas de 36 meses o menos. El certificado original se devolverá al exportador y la copia, compulsada por las autoridades aduaneras, se adjuntará a la solicitud de pago de la restitución. Artículo 3 El presente Reglamento entrará en vigor el 18 de marzo de 2000. No obstante, el apartado 3 del artículo 1 será aplicable a las declaraciones de pago a que se refiere el apartado 1 del artículo 26 del Reglamento (CE) no 800/1999 y a las declaraciones de exportación a que se refiere el apartado 2 del artículo 5 del Reglamento (CE) no 800/1999 acompañadas de un certificado de exportación expedido con posterioridad al 3 de marzo de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 17 de marzo de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 62 de 7. 3. 1980, p. 5. (2) DO L 199 de 22. 7. 1983, p. 12. 18. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 71/17 ANEXO I del Reglamento de la Comisión, de 17 de marzo de 2000, por el que se fijan las restituciones por exportación en el sector de la carne de vacuno Código de producto Destino (EUR/100 kg) Importe de la restitución (7) – Peso vivo – Código de producto Destino (EUR/100 kg) Importe de la restitución (7) – Peso neto – 0102 10 10 9120 0102 10 10 9130 0102 10 30 9120 0102 10 30 9130 0102 10 90 9120 0102 90 41 9100 0102 90 51 9000 0102 90 59 9000 0102 90 61 9000 0102 90 69 9000 0102 90 71 9000 0102 90 79 9000 0201 10 00 9110 (1) 0201 10 00 9120 0201 10 00 9130 (1) 0201 10 00 9140 0201 20 20 9110 (1) 01 02 03 04 01 02 03 04 01 02 02 03 04 02 03 04 10 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 57,00 21,00 14,50 7,00 57,00 21,00 14,50 7,00 57,00 54,50 21,00 14,50 7,00 21,00 14,50 7,00 54,50 (9) 21,00 14,50 7,00 21,00 14,50 7,00 54,50 35,50 18,00 54,50 35,50 18,00 – Peso neto – 85,00 59,00 28,50 31,50 22,50 11,00 116,50 78,00 39,50 43,50 30,00 15,00 116,50 78,00 39,50 0201 20 20 9120 0201 20 30 9110 (1) 0201 20 30 9120 0201 20 50 9110 (1) 0201 20 50 9120 0201 20 50 9130 (1) 0201 20 50 9140 0201 20 90 9700 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 0201 30 00 9050 05 (4) 07 (4a) 0201 30 00 9100 (2) (6) 0201 30 00 9120 (2) (6) 0201 30 00 9150 (6) 0201 30 00 9190 (6) 02 03 04 06 08 09 03 04 06 08 09 03 04 06 02 03 04 06 43,50 30,00 15,00 85,00 59,00 28,50 31,50 22,50 11,00 147,50 98,50 49,00 55,50 38,00 19,00 85,00 59,00 28,50 31,50 22,50 11,00 31,50 22,50 11,00 45,00 45,00 205,00 140,50 71,00 181,50 113,00 105,00 77,50 39,00 99,50 15,50 14,50 12,50 6,50 14,50 43,50 28,50 14,00 35,00 L 71/18 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas Código de producto Destino (EUR/100 kg) Importe de la restitución (7) – Peso neto – Código de producto Destino 18. 3. 2000 (EUR/100 kg) Importe de la restitución (7) – Peso neto – 0202 10 00 9100 0202 10 00 9900 0202 20 10 9000 0202 20 30 9000 0202 20 50 9100 0202 20 50 9900 0202 20 90 9100 0202 30 90 9100 0202 30 90 9400 (6) 0202 30 90 9500 (6) 0206 10 95 9000 0206 29 91 9000 0210 20 90 9100 0210 20 90 9300 0210 20 90 9500 (3) 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 05 (4) 07 (4a) 08 09 03 04 06 02 03 04 06 02 03 04 06 02 03 04 06 02 04 02 02 31,50 22,50 11,00 43,50 30,00 15,00 43,50 30,00 15,00 31,50 22,50 11,00 55,50 38,00 19,00 31,50 22,50 11,00 31,50 22,50 11,00 45,00 45,00 15,50 14,50 12,50 6,50 14,50 43,50 28,50 14,00 35,00 43,50 28,50 14,00 35,00 43,50 28,50 14,00 35,00 36,50 22,00 45,00 45,00 1602 50 10 9120 1602 50 10 9140 1602 50 10 9160 1602 50 10 9170 1602 50 10 9190 1602 50 10 9240 1602 50 10 9260 1602 50 10 9280 1602 50 31 9125 1602 50 31 9135 1602 50 31 9195 1602 50 31 9325 1602 50 31 9335 1602 50 31 9395 1602 50 39 9125 1602 50 39 9135 1602 50 39 9195 1602 50 39 9325 1602 50 39 9335 1602 50 39 9395 1602 50 39 9425 1602 50 39 9435 1602 50 39 9495 1602 50 39 9505 1602 50 39 9525 1602 50 39 9535 1602 50 39 9595 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 02 03 04 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 50,50 (8) 40,50 (8) 40,50 (8) 45,00 (8) 35,50 (8) 35,50 (8) 35,50 (8) 28,50 (8) 28,50 (8) 24,00 (8) 19,00 (8) 19,00 (8) 24,00 19,00 19,00 — — — — — — — — — 95,00 (5) 32,50 (8) 15,50 84,50 (5) 28,50 (8) 15,50 95,00 (5) 32,50 (8) 15,50 24,50 (5) 28,50 (8) 15,50 32,50 (5) 19,00 (8) 14,00 14,00 32,50 (5) 19,00 (8) 14,00 18. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas Código de producto Destino 1602 50 39 9615 1602 50 39 9625 1602 50 39 9705 1602 50 39 9805 1602 50 39 9905 1602 50 80 9135 1602 50 80 9195 1602 50 80 9335 1602 50 80 9395 1602 50 80 9435 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 (EUR/100 kg) Importe de la restitución (7) – Peso neto – 14,00 6,50 — — — 28,50 (8) 14,00 25,50 (8) 14,00 19,00 (8) Código de producto Destino 1602 50 80 9495 1602 50 80 9505 1602 50 80 9515 1602 50 80 9535 1602 50 80 9595 1602 50 80 9615 1602 50 80 9625 1602 50 80 9705 1602 50 80 9805 1602 50 80 9905 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 L 71/19 (EUR/100 kg) Importe de la restitución (7) – Peso neto – 14,00 14,00 6,50 19,00 (8) 14,00 14,00 6,50 — — — (1) La admisión en esta subpartida está subordinada a la presentación del certificado que figura en el anexo del Reglamento (CEE) no 32/82 modificado. (2) La concesión de la restitución está subordinada al cumplimiento de las condiciones establecidas por el Reglamento (CEE) no 1964/82 modificado. (3) La restitución para la carne de vacuno en salmuera se concede con arreglo al peso neto de la carne, deducción hecha del peso de la salmuera. (4) En virtud de lo dispuesto en el Reglamento (CEE) no 2973/79 de la Comisión (DO L 336 de 29. 12. 1979, p. 44), modificado. (4a) En virtud de lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 2051/96 de la Comisión (DO L 274 de 26. 10. 1996, p. 18), modificado. (5) DO L 221 de 19. 8. 1984, p. 28. (6) El contenido de carne de vacuno magra con exclusión de la grasa se determina según el procedimiento de análisis que figura en el anexo del Reglamento (CEE) no 2429/86 de la Comisión (DO L 210 de 1. 8. 1986, p. 39). La expresión «contenido medio» se refiere a la cantidad de la muestra, según la definición que figuran en el apartado 1 del artículo 2 del Reglamento (CE) no 2457/97 (DO L 340 de 11. 12. 1997, p. 29). La muestra se tomará de la parte del lote en cuestión que presente mayor riesgo. (7) En virtud de lo dispuesto en el apartado 10 del artículo 13 del Reglamento (CEE) no 805/68 modificado, no se concederá ninguna restitución a la exportación de productos importados de terceros países y reexportados a terceros países. (8) La concesión de la restitución se supedita a la fabricación de acuerdo con el régimen establecido en el artículo 4 del Reglamento (CEE) no 565/80 del Consejo, modificado. (9) La concesión de la restitución estará supeditada a la observancia de las condiciones contempladas en el artículo 2 del presente Reglamento. Nota: Los códigos de productos, incluidas las notas a pie de página, se definen en el Reglamento (CEE) no 3846/87 modificado. L 71/20 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 3. 2000 ANEXO II Zona 01: Todos los países terceros Zona 02: Zonas 08 + 09 Zona 03 Zona 07 Zona 09 022 Ceuta y Melilla 024 Islandia 028 Noruega 041 Islas Feroe 043 Andorra 044 Gibraltar 045 Ciudad del Vaticano 053 Estonia 054 Letonia 055 Lituania 060 Polonia 061 República Checa 063 Eslovaquia 064 Hungría 066 Rumanía 068 Bulgaria 070 Albania 091 Eslovenia 092 Croacia 093 Bosnia y Hercegovina 094 República Federativa de Yugoslavia 096 Antigua Yugoslava República de Macedonia 109 Municipios de Livigno y Campione de Italia, Isla de Helgoland 406 Groenlandia 600 Chipre 950 Avituallamiento y combustible [destinos a que se refiere el artículo 34 del Reglamento (CEE) no 3665/87 de la Comisión, modificado] 039 Suiza Zona 04 Zona 05 400 Estados Unidos de América Zona 06 809 Nueva Caledonia y dependencias 822 Polinesia Francesa 404 Canadá Zona 08 046 Malta 052 Turquía 072 Ucrania 073 Bielorrusia 074 Moldavia 075 Rusia 076 Georgia 077 Armenia 078 Azerbaiyán 079 Kazajstán 080 Turkmenistán 081 Uzbekistán 082 Tayikistán 083 Kirguistán 204 Marruecos 208 Argelia 212 Túnez 216 Libia 220 Egipto 604 Líbano 608 Siria 612 Iraq 616 Irán 624 Israel 625 Cisjordania/Franja de Gaza 628 Jordania 632 Arabia Saudita 636 Kuwait 640 Bahrein 644 Qatar 647 Emiratos Árabes Unidos 649 Omán 653 Yemen 662 Pakistán 669 Sri Lanka 676 Myanmar (antigua Birmania) 680 Tailandia 690 Vietnam 700 Indonesia 708 Filipinas 720 China 724 Corea del Norte 740 Hong Kong 224 Sudán 228 Mauritania 232 Malí 236 Burkina Faso 240 Níger 244 Chad 247 Cabo Verde 248 Senegal 252 Gambia 257 Guinea-Bissau 260 Guinea 264 Sierra Leona 268 Liberia 272 Costa de Marfil 276 Ghana 280 Togo 284 Benin 288 Nigeria 302 Camerún 306 República Centroafricana 310 Guinea Ecuatorial 311 Santo Tomé y Príncipe 314 Gabón 318 Congo (República) 322 Congo (República Democrática) 324 Ruanda 328 Burundi 329 Santa Elena y dependencias 330 Angola 334 Etiopía 336 Eritrea 338 Yibuti 342 Somalia 350 Uganda 352 Tanzania 355 Seychelles y dependencias 357 Territorio británico del Océano Índico 366 Mozambique 373 Mauricio 375 Comores 377 Mayotte 378 Zambia 386 Malawi 388 Sudáfrica 395 Lesotho Zona 10 075 Rusia Nota: Los países son los que figuran en el anexo del Reglamento (CE) no 2317/97 de la Comisión (DO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19)


title: WRITTEN QUESTION E-0715/00 by Glyn Ford (PSE) to the Commission. Third-country resident ethnic entrepreneurs.

eurovoc_concepts:
European social policy
entrepreneur
ethnic discrimination

text: 26. 1. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 26 E/93 Furthermore the Commission is aware of the high value of the area concerned for nature conservation including the protection of wild birds as part of the important bird area (IBA) (cid:145)Donautal: Regensburg (cid:129) Vilshofen(cid:146). This IBA has therefore been highlighted in the reasoned opinion sent by the Commission to the German authorities with regard to their failure to apply correctly Directive 79/409/EEC. The Commission is also aware of the outstanding Natura 2000 value under the Habitats Directive 92/43/EEC of the (cid:145)Alluvial plains of the Danube between Geisling and Vilshofen(cid:146) site. The information that the site is of particular importance for the priority habitat type of the alluvial forests and some non-priority fish species of the Danube is backed up by scientific studies. The Commission does not have the information to which the Honourable Member refers and is 3. to 5. therefore not in a position to comment further on the issue. The Commission takes the view that, once the Court has rendered its judgement, Germany is obliged to take the necessary measures to comply with the ruling. This includes ensuring respect of the procedures with regard to projects, which may have a significant effect on the area concerned. (1) OJ L 103, 25. 4. 1979. (2) OJ L 206, 22. 7. 1992. (2001/C 26 E/113) WRITTEN QUESTION E-0715/00 by Glyn Ford (PSE) to the Commission (17 March 2000) Subject: Third-country resident ethnic entrepreneurs What steps is the Commission preparing to make it easier for third-country resident ethnic entrepreneurs to operate across the EU? Answer given by Mr Bolkestein on behalf of the Commission (26 May 2000) The Commission would like to inform the Honourable Member that, as part of the Employment-Integra initiative, the Member States have implemented various projects aimed at nationals of third countries or persons belonging to ethnic minorities, who are resident in the Community and account for a dispropor- tionately high number of the unemployed and those in insecure and low-skilled jobs. Very few of these projects were, however, aimed specifically at entrepreneurial activity. Similarly, under the Employment- Now initiative, a number of projects have focussed on business start-ups by women, including those belonging to ethnic minorities. Furthermore, the purpose of the new Community EQUAL initiative (the guidelines for which were adopted on 14 April 2000 (1)) is to attack all forms of discrimination and inequality relating to the labour market. One of the major themes of the initiative is to open up business start-up procedures to all parties. On a more general between an enterprise acting as a legal person and an entrepreneur acting as a natural person. level regarding the activities of an entrepreneur, the distinction should be made When an entrepreneur who is a third country national has legally set up a company which has its registered office, central administration or principal place of business in a Member State, the company as such forms an integral part of the Member State under the terms of Article 48 (ex Article 58) of the EC Treaty, and benefits from the right of establishment (Article 43 (ex Article 52) of the EC Treaty) and the freedom to provide services (Article 49 (ex Article 59) of the EC Treaty) within the internal market. However, the residence requirements for a third country national who is a manager or partner in such a company are not covered by Community law and are still governed by national legislation. On the basis of the new Title IV of the EC Treaty, it will be possible to adopt Community rules on the conditions of entry and residence for nationals of third countries for the purposes of paid employment or working in a self- employed capacity (Article 63(3)(a)), and on the rights under which nationals of third countries who are C 26 E/94 Official Journal of the European Communities EN 26. 1. 2001 legally resident in a Member State may reside in other Member States (Article 63(4)). In the (cid:145)Scoreboard(cid:146) (2) presented by the Commission and endorsed by the Council on 27 March 2000, it is stated that studies are under way on the admission of third country nationals with a view to the Commission presenting proposals for Directives. On the other hand, an entrepreneur who is a third country national acting as a natural person already legally resident in the territory of a Member State does not benefit from the right of establishment under the terms of Article 43 of the EC Treaty. However, paragraph 2 of Article 49 of the EC Treaty enables the Council to extend the freedom to provide services to service providers who are third country nationals legally established in a Member State. In February 1999, the Commission therefore presented a proposal for a Council Directive extending the freedom to provide cross-border services to third country nationals established within the Community (3). As part of the scheduled consultation procedure, the Parliament welcomed this proposal (see the Berger report (4)) subject to certain amendments, particularly concerning the issue of (cid:145)bogus self-employed persons(cid:146). Following the Parliament(cid:146)s opinion of 3 February 2000, the Commission will present an amended proposal as soon as possible. On a more general note, the Commission has presented a package of measures based on Article 13, including the proposal for a Council Directive implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin (5), which was the subject of the Buitenweg report adopted by Parliament on 18 May 2000. (1) COM(2000) 853. (2) Scoreboard to review progress on the creation of an area of (cid:145)Freedom, security and justice(cid:146) in the European Union (cid:129) COM(2000) 167 final of 24 March 2000. (3) OJ C 67, 10. 3. 1999. (4) Berger report of 2 February 2000 (A5-0012/00). (5) COM(1999) 566. (2001/C 26 E/114) WRITTEN QUESTION E-0718/00 by Encarnaci(cid:243)n Redondo JimØnez (PPE-DE) to the Commission Subject: 300 million cut in appropriations under heading 1 (17 March 2000) Further to the statements that Mrs Schreyer, Commissioner in charge of budgets, made on 22 February 2000 to the European Parliament(cid:146)s Committee on Budgets and the answers she gave to the questions put by members of that committee regarding the annual reduction of EUR 300 m that the Commission intends to make in appropriations entered in respect of heading 1, that under no circumstances would heading 1B be involved, can the Commission say exactly which budget line within heading 1A it intends to make that cut from? to the effect Answer given by Mrs Schreyer on behalf of the Commission (27 April 2000) In its orientation debate in February 2000, the Commission decided on the priorities for the 2001 budget and proposed that an amount of 300 M€ per year for the reconstruction of Kosovo and its extension to the Western Balkan should be transferred from heading 1 to heading 4 for 2001 and 2002. In 2001, expected needs for agricultural expenditures in heading 1(a) have been adjusted as compared to the very first estimates in late December 1999. This was in particular possible in the light of more favourite evolution of the American dollar exchange rate and recovery in world cereal markets. Proposals to amend the existing legislative framework are therefore not required and support to farmers will remain unchanged. Consequently, no budget line has to be cut in order to permit the transfer of € 300 million to heading 4