title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Koheesiorahaston vuosikertomus 1998"

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
activity report
dissemination of information
implementation of the budget

text: C 140/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 ta kommentoida komission ehdotuksen muotoon liittyviä yksityiskohtia. Määräysten avoimuuden vuoksi TSK kehottaa varmistamaan, että konsolidoidut tekstit ovat aina saatavilla ainakin Celex-tietokannassa. Bryssel 29. maaliskuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Koheesiorahaston vuosikertomus 1998” (2000/C 140/06) Komissio päätti 18. lokakuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta ”Koheesiorahaston vuosikertomus 1998”. Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -jaosto antoi lausuntonsa 7. maaliskuuta 2000. Esittelijä oli Vı´ctor Hugo Sequeira. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. maaliskuuta 2000 pitämässään 371. täysistunnossa (maaliskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 83 ääntä puolesta ja 1 vastaan. Kukaan ei pidättynyt äänestyksestä. 1. Johdanto 1. 1. Koheesiorahastosta annetun asetuksen mukaisesti ta- lous- ja sosiaalikomiteaa on jälleen pyydetty ottamaan kantaa koheesiorahaston vuosikertomukseen 1998. Kyseinen rahoi- tusväline perustettiin lujittamaan Euroopan unionin taloudel- lista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, ja rahastosta on myön- netty ohjelmakautena 1993–1999 taloudellista tukea ym- päristö- ja liikennehankkeiden toteuttamiseen Espanjassa, Krei- kassa, Irlannissa ja Portugalissa. 1. 2. Rahaston alkuperäinen talousarvio on 15 510 miljoo- naa ecua (1) kaudeksi, joka on pidempi kuin nykyisen yhteisön tukikehyksen (YTK) toinen vaihe, koska siihen sisältyy myös koheesion rahoitusväline, joka oli voimassa 1. päivästä huhti- kuuta 1993 aina 26. päivään toukokuuta 1994. 2. Yleistä 2. 1. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että sitä on pyydetty ilmaisemaan mielipiteensä koheesiorahaston vuosi- kertomuksesta 1998. Komitea on edellisvuosina antamiensa lausuntojen tapaan huolestunut siitä, että komissio on julkais- sut vuosikertomuksen myöhään. 2. 2. Tarkastelun kohteena oleva vuosikertomus ilmestyi vieläkin myöhemmin kuin vuoden 1997 kertomus. Näin ollen komissio ei voi korjata ajoissa mahdollisia vääristymiä tai ryhtyä toimenpiteisiin komitean tai muun tahon ilmaisemien huolenaiheiden tai ehdotusten johdosta. Tämä on erityisen merkityksellistä nykyisellä toimintakaudella, koska vuosi 1999 on koheesiorahaston viimeinen toimintavuosi yhteisön tukike- hyksessä 1994–1999. 2. 3. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että vuosiker- tomuksen esitystapaa on parannettu. Etenkin vuosikertomuk- sen rakenne on nyt entistä parempi, tai asiakohdat on tiivistetty paremmin, minkä ansiosta asiakirjan koko on supistunut ja se on helppolukuisempi kuin ennen. ja tietyt luvut (1) Vuoden 1992 hinnoin. Korjatuin hinnoin summa on 16 750,8 milj. euroa. 2. 4. Komitea panee tyytyväisenä merkille komission ehdol- lisuustarkastuksen tulokset. Tarkastus osoittaa, että koheesio- rahaston neljä tuensaajavaltiota noudattavat asetettuja makro- taloudellisia sääntöjä. 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/15 2. 5. Komitea ei malta olla ottamatta kantaa komission seurantatehtävissä tekemään havaintoon, jonka mukaan jäsen- valtioiden hallintoviranomaiset viivyttelevät maksumääräraho- jen maksatusta, mikä huolestuttaa komiteaa. Sen lisäksi että viivästykset heikentävät taloudellista 2. 5. 1. tehokkuutta (mahdollinen määrärahojen tilapäinen niukkuus), ne saattavat vaikuttaa kielteisesti hankkeiden varsinaiseen toteutukseen ja kyseenalaistaa rahaston perimmäisen tarkoi- tuksen, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujitta- misen. 3. 2. Talousarvion toteutuma Komitea ilmaisee jälleen kerran tyytyväisyytensä ko- 3. 2. 1. heesiorahaston talousarvion poikkeuksellisen korkeaan toteu- tumisasteeseen, joka oli vuonna 1998 edelleen 100 %. 3. 3. Talousarvio toteutui moitteettomasti vuonna 1998 päättyneellä kaudella. Määrärahoista on käytetty 13 632,5 miljoonaa eli 81,4 % koheesiorahaston vuosien 1993–1999 kokonaismäärärahoista. ecua, 2. 6. Komitea ilmaisee jälleen kerran tyytyväisyytensä siihen, ettei koheesiorahaston määrärahojen käytössä ole havaittu ainuttakaan petosta tai niistä ei ole ilmoitettu. 3. 3. 1. Vuodeksi 1999 on budjetoitu 3 118 miljoona ecua, mikä on 18,6 % koheesiorahaston kokonaismäärärahoista, eli 8,6 % enemmän kuin vuodeksi 1998 budjetoidut ja kyseisenä vuonna käytetyt määrärahat. Komissio seuraa koheesiorahastosta rahoitettavia 2. 7. hankkeita joko seurantakomiteoiden välityksellä tai suoritta- malla valvontatehtäviä. Tämä on komitean käsityksen mukaan ratkaisevan tärkeää, koska kyseisillä järjestelmillä hankkeiden toteuttajille kyetään antamaan ”ennakkovaroitus” ja ohjelmoin- nin vääristymät/viivästykset pystytään havaitsevaan riittävän ajoissa ja etsimään yhdessä ratkaisuja, joilla parantaa hankkei- den toteuttamista. 2. 8. Komitea katsoo, että vuosikertomuksessa olisi ollut asianmukaista esitellä edellisvuoden tapaan tärkeimmät vastai- suudessa tehtävät poliittiset ehdotukset, etenkin yhteisön seu- raavan tukikehyksen ensisijaiset kehityssuunnat. Komitean mielestä vuosikertomuksessa olisi pitänyt viitata esimerkiksi komission heinäkuussa 1999 julkaisemaan tiedonantoon ”Ra- kennerahastot ja niiden yhteensovittaminen koheesiorahaston kanssa”. 3. Erityistä 3. 1. Tukikelpoisuusperiaatteet 3. 3. 2. Komitea toivookin, että jäsenvaltioilla on riittävästi kapasiteettia absorboida koheesiorahaston tämänkertaisen kauden puitteissa vielä käytettävissä olevat määrärahat ja taata näin talousarvion toteutuvan lopullisesti sataprosenttisesti. 3. 4. Koheesiorahaston määrärahojen jakautuminen Komitea panee niin ikään tyytyväisenä merkille, 3. 4. 1. että koheesiorahaston määrärahat jakautuivat vuonna 1998 tuensaajien kesken aiemmin sovitun ohjeellisen vaihteluvälin mukaisesti. 3. 4. 2. Määrärahojen jakautuminen jäsenvaltioittain Ohjeellinen vaihteluväli Toteutuneet sitoumukset % 1993–1998 16–20 52–58 7–10 16–20 18,0 55,0 9,0 18,0 Kreikka Espanja Irlanti Portugali Komitea panee tyytyväisenä merkille, että hankkei- 3. 1. 1. den tukikelpoisia kustannuksia koskevista periaatteista on sovittu ja ne on liitetty kaikkiin koheesiorahaston tukipäätök- siin. Tämä vaikuttaa varmasti myönteisesti kaikkien prosessiin osallistuvien tahojen välisten rahoitussuhteiden avoimuuteen. 3. 5. Komitea on tyytyväinen ylipäätään viime vuosina ja erityisesti vuonna 1998 tehtyihin ponnisteluihin jakaa määrärahat rahaston kahden tukilohkon kesken siten, että taataan määrärahojen jakautuminen aiempaa tasapainoisem- min ympäristöhankkeiden ja liikenteen infrastruktuurihankkei- den kesken. 3. 1. 2. Komitea pahoittelee kuitenkin, että periaatteista so- vittiin ja niitä alettiin noudattaa vasta vuonna 1998, toisin sanoen vajaat kaksi vuotta ennen nykyisen koheesiorahaston voimassaolon päättymistä. 3. 5. 1. Kyseisen kehityksen ansiosta määrärahoja oli myön- netty vuoden 1998 loppuun mennessä tasavertaisesti ympäris- töalan hankkeisiin (50,1 %) ja liikennehankkeisiin (49,9 %). Samansuuntainen kehitys on nähtävissä myös koheesiorahas- ton tuensaajavaltioissa, joskin suhteessa eri tasolla. C 140/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 3. 5. 2. aloittain seuraavasti: Vuosina 1993–1999 määrärahat ovat jakautuneet 1993–1997 1998 1993–1998 hankkeiden ja toimien hallinnointi” esitetty jäsenvaltiokohtai- nen analyysi on paikoin edellisvuosien tarkastelua yksipuoli- sempi. Nyt lukuja on tietyissä kohdin tiivistetty liiaksi, eikä jäsenvaltioiden toimittamia yhdenmukaistettuja tiivistelmätau- lukoita ole pantu näkyviin. Ympäristö Yhteensä Kreikka Espanja Irlanti Portugali Liikenne Yhteensä Kreikka Espanja Irlanti Portugali 49,1 54,2 48,3 47,0 47,7 50,8 45,8 51,7 53,0 52,3 53,5 40,6 55,3 55,0 60,1 46,5 59,4 44,7 45,0 39,9 50,1 51,4 49,8 48,7 50,3 49,9 48,6 50,2 51,3 49,7 Ottaen huomioon kohdassa 2. 3 esitetyt huomiot komi- 3. 6. tea katsoo, että vuosikertomuksen luvussa 3 ”Hyväksyttyjen 3. 7. Maksumäärärahojen ja maksusitoumusmäärärahojen prosentuaalista osuutta osoittavan indikaattorin perusteella komitea katsoo hankkeiden keskimääräisen toteutumisasteen olevan tyydyttävä. Tilanne on parantunut hieman vuosista 1993–1997, varsinkin ympäristöalalla. 3. 8. Komitea ei kuitenkaan saata olla ottamatta kantaa alakohtaisiin ja maakohtaisiin eroihin. Edellisessä kohdassa mainitun indikaattorin mukaan liikenteen osuus on 87,8 % ja ympäristön ainoastaan 57,9 %, ja maakohtaiset luvut vaihtele- vat Espanjan 67,8 %:sta Portugalin 90,8 %:iin. 3. 8. 1. Komission on syytä kiinnittää huomiota kyseiseen tosiseikkaan ja ponnistella asian korjaamiseksi. Koska kohee- siorahaston toiminta on päättymässä nykyisen rahoituskehyk- sen puitteissa, olisi taattava kaikkien keskeneräisten hankkei- den toteuttaminen ja tuen maksatus ajallaan. 3. 8. 2. Maksusitoumukset ja maksumäärärahat aloittain ja jäsenvaltioittain Maksusitoumukset aloittain 1993–1998 Maksumäärärahat aloittain 1993–1998 Maksumäärärahojen osuus sitoumuksista MILJ. ECUA % 1993–1998 MILJ. ECUA Yht. Liikenne Ympäristö Yht. Liikenne Ympäristö Totaal Vervoer Milieu Kreikka Espanja Irlanti Portugali 2 448,7 1 191 1 257,7 1 691,1 878,2 812,9 7 493,5 3 764,4 3 729,1 5 080,6 3 383 1 697,6 1 225,7 628,8 596,9 922,1 536,1 386 2 455,7 1 220,5 1 235,5 2 230,3 1 178,1 1 052,2 Tekninen apu 8,2 — — 4,7 — — Yhteensä 13 631,8 6 804,7 6 818,9 9 928,8 5 975,4 3 948,7 69,1 67,8 75,2 90,8 57,3 72,8 73,7 89,9 85,3 96,5 — 64,6 45,5 64,7 85,2 — 87,8 57,9 Komitea panee merkille, että ympäristöhankkeiden 3. 9. rahoitusjakauma on kehittynyt myönteisesti, ja jätevesialalle myönnetyt tuet vastaavat aiempaa paremmin direktiivin 91/271/EY vaatimuksia. Koska asia on erityisen tärkeä Välimeren rantaval- 3. 9. 2. tioille, komitea korostaa aavikoitumisen torjumisen, vesien suojelun ja veden aiheuttaman eroosion torjunnan merkitystä. Tällä tavoin jäsenvaltioilla on mahdollisuus lujittaa metsittä- mistoimenpiteitä koheesiorahaston avulla. 3. 9. 1. Komitea toistaa kuitenkin huolestuneisuutensa tuen kehittymisestä sellaisilla osa-alueilla kuin luonnonsuojelu, etenkin eroosio ja metsittäminen, joiden osuus kokonaistuesta supistui vuosina 1993–1998 (8,6 %:iin) vuosiin 1993–1997 verrattuna (9,2 %). 3. 9. 3. Komitea toivookin, että vuonna 1999 ympäristön- suojeluun kiinnitetään erityistä huomiota, koska se on väestön elinolojen parantamisen ja kestävän kehityksen olennainen edellytys alueellisella, valtakunnallisella ja jopa koko maailman tasolla. 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/17 3. 9. 4. Ympäristömäärärahojen jakautuminen Liikennemäärärahojen jakautuminen 1993–1997 1998 1993–1998 1993–1997 1998 1993–1998 Juomavesi Jätevesi 31,7 30,5 31,4 40,6 47,9 42,3 Kiinteät jätteet 10,2 14,2 11,1 Eroosio ja metsitys Muut Yhteensä 9,7 7,8 4,6 2,7 8,6 6,7 Maantiet Rautatiet Lentokentät Merisatamat Liikenteen valvontajärjes- telmät 69,3 22,8 3,9 3,3 0,7 42,7 45,9 10,4 0,8 0,1 64,1 27,4 5,2 2,8 0,6 100,0 100,0 100,0 Yhteensä 100,0 100,0 100,0 3. 10. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että vuonna 1998 suurin osa liikennemäärärahoista oli osoitettu edellisvuo- sista poiketen rautateiden tukemiseen. Rautateiden osuus lii- kennemäärärahoista oli vuonna 1998 peräti 45,9 %. 3. 11. Koska vuosi 1998 oli koheesiorahaston toiseksi vii- meinen toimintavuosi vuosien 1994–1999 rahoituskehyksen puitteissa, komitea ilmaisee edelleen huolensa siitä, että rahoi- tuskautena 1993–1998 suurin osa talousarviossa liikenteelle varatuista määrärahoista (lähes 64,1 %) on myönnetty maan- tieliikenteelle. Komitea suosittaa sellaisten toimien/toimenpi- teiden käyttöönottoa, joilla kyseistä epätasapainoa pyritään lieventämään. Komitea ilmaisi jo koheesiorahaston vuosikerto- 3. 11. 1. muksesta 1997 antamassaan lausunnossa olevansa huolestu- nut meriliikenteeseen sekä meri- ja jokisatamahankkeisiin tehtyjen investointien vähäisyydestä ja kehotti ponnistelemaan erityisesti kyseisen tilanteen korjaamiseksi. Vaikka komissio on perustellut toimintaansa etenkin sillä, että kyseiset toimet tuottavat tuloja, minkä vuoksi niitä ei tueta koheesiorahastosta samaan tapaan kuin muita hankkeita, komitea katsoo aiheelli- seksi ilmaista olevansa huolissaan siitä, että satamille myönne- tyn taloudellisen tuen osuus kaikista liikennemäärärahoista laski vuonna 1998. 3. 12. Koheesiorahaston vaikutusten arviointi Vuosikertomuksessa vahvistetaan koheesiorahas- 3. 12. 1. ton vaikuttaneen myönteisesti tuensaajamaiden elinkeino- elämään ja erityisesti työpaikkojen luomiseen. Vaikutusten määrällisestä arvioinnista tehdyissä tutkimuksissa annetaan tietoja siitä, millä tasolla vaikutukset ovat havaittavissa. 3. 12. 2. London School of Economics on kehittämässä pi- simmälle vietyä taloudellista mallia koheesiorahaston vaikutus- ten mittaamiseksi. Komission olisi syytä antaa tutkimuksesta lisätietoja. Komissio esittää tiivistelmän tutkimustuloksista, mutta ei valitettavasti anna edes pelkistettyjä lukuja. 3. 12. 3. Komissio mainitsee kuitenkin eräitä mielenkiintoi- sia lukuja koheesiorahaston osittaisista vaikutuksista tiettyjen tiehankkeiden toteuttamiseen Espanjassa ja Portugalissa (mutta ei Irlannissa eikä Kreikassa). 3. 12. 4. Komissio arvioi vuoden 1997 vuosikertomuksen tapaan koheesiorahaston vaikutuksia. Komission arvion mu- kaan miljoonan ecun suuruisella taloudellisella tuella luodaan liikenteen alalla 20 välitöntä työpaikkaa ja ympäristöalalla 25. Näissä arvioissa esitetään ennen kaikkea investointien välittömät vaikutukset, mutta niissä ei pystytä huomioimaan asianomaisen alueen kilpailuaseman parantumisesta johtuvia vaikutuksia tarjonnan kannalta. Näin ollen arvioihin on suh- tauduttava ja niitä on tulkittava varovaisesti: ei ole varmaa, ovatko työpaikat keskipitkällä aikavälillä pysyviä, ja on vaikea päätellä, olisiko hanke toteutunut ilman taloudellista tukea. Komitea katsoo, että koheesiorahaston on otettava 3. 11. 2. huomioon liikenteen painopistealat, jotka komissio ilmoitti hiljattain tiedonannossaan ”Rakennerahastot ja niiden yhteen- sovittaminen koheesiorahaston kanssa”, ja erityisesti liikenne- verkkojen tehostaminen ja eri liikennemuotojen välisen tasa- painon parantamisen takaaminen. 3. 12. 5. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että kohee- siorahaston ansiosta vuosina 1993–1998 luotiin 398 600 työpaikkaa. Komitea katsoo kuitenkin, että komission tulisi esittää arvionsa varovaisesti ja korostaa asiaan liittyviä tärkeim- piä ongelmia samoista syistä kuin edellisessä kohdassa. C 140/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 3. 13. Komitea suhtautuu niin ikään myönteisesti sekä ym- päristö- että liikennehankkeiden jälkiarviointien tärkeimpiin tuloksiin. Ympäristöhankkeista todetaan olevan hyötyä paikka- kunnan asukkaille, talouskehitykselle ja ympäristölle. Vaikka liikennehankkeiden välilliset työllisyysvaikutukset eivät ole- kaan kestäviä, ne vaikuttavat melko myönteisesti elinkeino- elämään ja väestöön etenkin vähentämällä matkustusaikoja ja -kustannuksia ja parantamalla yhteiskunnallis-taloudellisia järjestelmiä. 4. 3. Komitea esittää niin ikään toivomuksen, että komissio tekisi parhaansa, jotta vuosikertomukset toimitettaisiin komi- tealle tästedes ajoissa. 4. 4. Komitean käsityksen mukaan komission tulisi edistää tulevissa koheesiorahastotoimissa interaktiivisia liikenne- ja ympäristöhankkeita. 4. 5. Koheesiorahaston tulevaisuus 3. 14. Petosten torjuntaan tarkoitetut määrärahat 3. 14. 1. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että petosten torjuntaa koskevan budjettikohdan tukihakemukset liittyvät yleensä toimijoiden ammatilliseen koulutukseen tutkimuksen ja rahoitettujen hankkeiden petosalttiuden alalla (5–6 tukihake- musta). Tämä tehostaa määrärahojen käytön seurantaa ja valvontaa tulevaisuudessa. 4. Päätelmät 4. 1. Komitea esittää toivomuksen, että tulevissa vuosikerto- muksissa esitetään nykyistä yksityiskohtaisempaa ja helppota- juisempaa tietoa koheesiorahaston laadullisista ja määrällisistä vaikutuksista. Komitean mielestä keskeisiä kysymyksiä ovat koheesiorahaston arviointikertomusten tärkeimpien tulosten julkaiseminen ja niistä tiedottaminen; komission ja muiden asianomaisten tahojen olisi keskusteltava tuloksista ja pohdit- tava niitä. Komitean käsityksen mukaan komission tulee seurata 4. 2. mahdollisia viivästyksiä nykyistä tarkemmin ja jäsenvaltioiden sekä niiden viranomaisten on pyrittävä esittämään mak- sumäärärahahakemuksensa komissiolle ajoissa, mikä tehostaisi rahaston rahoituksen hallintaa. Bryssel 29. maaliskuuta 2000. 4. 5. 1. Talous- ja sosiaalikomitean ottaessa kantaa koheesio- rahaston vuosikertomukseen 1998, Euroopan unioni on otta- massa vuosiksi 2000–2006. Niinpä komitea katsoo aiheelliseksi esittää huole- naiheitaan ja ehdotuksiaan koheesiorahaston tulevaisuudesta. tukikehystä käyttöön yhteisön uutta 4. 5. 2. Vaikka komitea myöntää, että koheesiorahaston neljässä tukea saavassa jäsenvaltiossa on tapahtunut huomatta- vaa edistystä, se toteaa pitävänsä koheesiotuen jatkamista merkittävänä, sillä tuen avulla edistetään ja lujitetaan Euroopan unionin taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 4. 5. 3. Euroopan unionin tuleva laajentuminen on varmasti yksi unionin suurimpia haasteita. Komitean näkemyksen mu- kaan komission on kiinnitettävä edelleen erityistä huomiota laajentumiseen, etenkin taloudelliseen ja sosiaaliseen kohee- siopolitiikkaan ja koheesiorahastoon. Komitea on valmis osal- listumaan asiasta käytävään keskusteluun ja on tyytyväinen Berliinin Eurooppa-neuvostossa tehtyihin päätöksiin. 4. 5. 4. Komitean näkemyksen mukaan koheesiorahaston tehtävänä on täydentää Euroopan unionin määrittelemiä yleisiä toimintaperiaatteita. Näin ollen komitea toteaa jälleen kerran, että on tärkeää niveltää koheesiorahasto muihin rakennerahas- toihin ja varsinkin vuosien 2000–2006 tavoitteisiin ja suunta- viivoihin, joita komissio korostaa tiedonannossaan ”Rakenne- rahastot ja niiden yhteensovittaminen koheesiorahaston kanssa”. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0957/00 van Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) aan de Commissie. Steun aan het Latijns-Amerikaanse academische opleidingsprogramma (ALFA).

eurovoc_concepts:
EU programme
Latin America
cooperation in the field of education
university

formats: html pdf print

text: C 53 E/46 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 20. 2. 2001 Wat Richtlijn 90/313/EEG van de Raad van 7 juni 1990 inzake de vrije toegang tot milieu-informatie betreft, zij erop gewezen dat deze richtlijn in tegenstelling tot andere richtlijnen in artikel 4 voorziet in de mogelijkheid om overeenkomstig het nationale rechtsstelsel bij een rechterlijke of bestuursrechtelijke instantie in beroep te gaan tegen de beslissing van de overheidsinstantie om de toegang tot de gevraagde milieu-informatie te weigeren. Richtlijn 90/313/EEG is in Spaans recht omgezet bij Wet 38/1995 van 13 december 1995, als gewijzigd bij Wet 55/1999 van 29 december 1999, die nationale beroepsmogelijk- heden vaststelt. Er zij op gewezen dat de Commissie deze kwestie onder de referentie B-2000/2076 als een ambtshalve geconstateerd geval heeft opgetekend in aansluiting op schriftelijke vragen P-0790/00 van mevrouw MiguØlez Ramos (1) en E-0804/00 van de heer Nogueira RomÆn (1) en op deze schriftelijke vraag, die over hetzelfde onderwerp handelt. De Commissie heeft de Spaanse autoriteiten derhalve om inlichtingen over voornoemde installaties verzocht. In ieder geval zal de Commissie, in haar rol van hoedster van de verdragen, de nodige maatregelen treffen om ervoor te zorgen dat het Gemeenschapsrecht in casu wordt nageleefd. (1) PB C 374 E van 28. 12. 2000, blz. 155. (2001/C 53 E/052) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0957/00 van Jorge HernÆndez Mollar (PPE-DE) aan de Commissie (29 maart 2000) Betreft: Steun aan het Latijns-Amerikaanse academische opleidingsprogramma (ALFA) Het ALFA-programma stimuleert gedurende een periode van zes jaar de uitwisseling van ervaring tussen universiteiten in de EU en universiteiten in 18 Latijns-Amerikaanse landen. Om in aanmerking te komen voor de subsidies die het genoemde programma verstrekt, moeten de ge(cid:239)nteresseerde universiteiten die willen deelnemen zogenaamde ALFA-netwerken vormen, d. w. z. een verband van universiteiten dat tenminste bestaat uit zes centra, drie Europese en drie Latijns-Amerikaanse in verschillende landen. Wat was de verwachting van de Commissie bij het opzetten van het genoemde programma om te bevorderen dat de eventueel in het programma ge(cid:239)nteresseerde universiteiten met elkaar in contact komen door middel van vergaderingen en voorafgaand overleg waardoor zij elkaar kunnen leren kennen en een kader voor samenwerking vaststellen op de voornaamste terreinen die onder het ALFA-programma vallen? Antwoord van de heer Patten namens de Commissie (28 april 2000) Tijdens de eerste fase van ALFA hebben, afgezien van de specifieke doelstellingen van het programma, instellingen voor hoger onderwijs van beide continenten elkaar beter leren kennen en zijn 2918 voorstellen voor gezamenlijke projecten aan de Commissie voorgelegd. Bij deze voorstellen van universitaire net- werken waren 511 Latijns-Amerikaanse en 704 Europese instellingen betrokken. Met de tijdens de eerste fase goedgekeurde projecten hebben 808 netwerken van instellingen gezamenlijke projecten ontwikkeld of zijn daar nog mee bezig (in totaal 373 Latijns-Amerikaanse en 530 Europese instellingen van hoger onderwijs). In de huidige fase van het ALFA-programma helpt het Bureau voor technische bijstand van het programma de instellingen die belangstelling hebben voor deelneming aan het programma, bij het zoeken naar tegelijkertijd alle aanvragen met betrekking tot het zoeken naar partners worden terwijl partners, bekendgemaakt op internet: http://alfa-program. com Daarenboven kunnen ALFA-netwerken die geen ervaring hebben met het organiseren van studentenmobi- liteit financiering aanvragen voor de voorbereiding van gezamenlijke projecten voor mobiliteit (in het kader van subprogramma B, (cid:132)preprojecten(cid:148)). Bovendien zij vermeld dat de Commissie thans per dag gemiddeld 40 aanvragen om inlichtingen over het programma ontvangt; hiervan is meer dan de helft afkomstig van instellingen die hun netwerken reeds hebben ge(cid:239)dentificeerd. 20. 2. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 53 E/47 De Commissie is derhalve niet van plan om bijeenkomsten van in aanmerking komende instellingen te financieren v(cid:243)(cid:243)r de indiening van projectvoorstellen in het kader van het ALFA-programma, zoals het op 15 februari 2000 (1) in gang is gezet. (1) PB C 42 van 15. 2. 2000. (2001/C 53 E/053) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0958/00 van Jorge HernÆndez Mollar (PPE-DE) aan de Commissie (29 maart 2000) Betreft: Steun van de Europese Unie aan de toeristische ontwikkeling van Melilla De communautaire stad in Noord-Afrika, Melilla, wil zijn voornaamste problemen overwinnen: het isolement en de noodzaak tot diversifiºring van zijn economie door voortdurende ontwikkeling van het toerisme als zijnde een tweevoudige trekpleister: voor de Magreb-landen als Europese stad en voor Europa als poort van Afrika. Daartoe moet een breed toerismeproject worden opgezet, dat de stranden weer schoon maakt en de verbindingen verbetert, zowel over zee als via de lucht, daar dit de twee pijlers zijn voor het stimuleren van andere essentiºle onderdelen van een ambitieus programma voor de ontwikkeling van het toerisme. Kan de Commissie meedelen in hoeverre de Europese Unie kan deelnemen aan een project voor de toerisme in Melilla, om op middellange en lange termijn van deze algehele ontwikkeling van het communautaire stad in Noord-Afrika een echte toeristische trekpleister te maken voor alle landen in de Europese Unie? Antwoord van de heer Barnier namens de Commissie (25 mei 2000) De autonome stad Melilla komt voor de programmeringsperiode 2000-2006 in aanmerking voor steun in het kader van doelstelling 1 van de Structuurfondsen. Tot dusver heeft de Commissie de voorstellen voor de operationele programma(cid:146)s nog niet ontvangen: deze voorstellen zijn momenteel in voorbereiding bij de Spaanse autoriteiten. In die context staat de Commissie uiteraard open voor ieder voorstel van de Spaanse autoriteiten dat betrekking heeft op de ontwikkeling van het toerisme van de stad Melilla. (2001/C 53 E/054) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0963/00 van Gorka Kn(cid:246)rr Borr(cid:224)s (Verts/ALE) aan de Commissie (29 maart 2000) Betreft: Watergebrek in Arag(cid:243)n Het autonome Spaanse gewest Arag(cid:243)n kampt met een ernstig structureel gebrek aan water. Sinds 1915 volgen de wetten en plannen van de centrale regering voor irrigatieprojecten elkaar op, maar een groot deel hiervan is om financiºle redenen nooit verwezenlijkt. De Europese Unie voert beleid inzake de instandhouding van natuurgebieden. Dit beleid betekent echter dat de irrigatieprojecten in grote delen van Arag(cid:243)n worden stilgelegd, wat tot zeer afwijzende reacties bij de plaatselijke bevolking leidt, die het gevoel heeft dat milieubescherming belangrijker wordt geacht dan het overleven van de landbouwers


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 650/2000 af 29. marts 2000 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: 30. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 79/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 650/2000 af 29. marts 2000 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2038/1999 af 13. september 1999 om den fælles markedsordning for sukker (1), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1422/ 95 af 23. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for import af melasse inden for sektoren for sukker og om forordning (EØF) nr. 785/68 (2), særlig artikel ændring af 1, stk. 2 og artikel 3, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I forordning (EF) nr. 1422/95 fastsættes, at cif-prisen ved import af melasse, i det følgende benævnt »den repræ- sentative pris«, i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 785/68 (3). Denne pris fastsættes for den standardkvalitet, der er defineret i artikel 1 i nævnte forordning. fastsættes Den repræsentative pris for melasse beregnes for et EF- grænseovergangssted, som er Amsterdam. Denne pris skal beregnes på grundlag af de gunstigste købsmulig- heder på verdensmarkedet, som konstateres på grundlag af noteringer eller priser på dette marked, der er justeret under hensyntagen til eventuelle kvalitetsforskelle i forhold til standardkvaliteten. Standardkvaliteten for melasse blev defineret ved forordning (EØF) nr. 785/68. skal der tages hensyn til Ved konstateringen af de gunstigste købsmuligheder på verdensmarkedet samtlige oplysninger om tilbud på verdensmarkedet, om konsta- terede priser på vigtige markeder i tredjelande samt om købekontrakter indgået i den internationale samhandel, som Kommissionen har fået kendskab til enten gennem medlemsstaterne eller på eget initiativ. Ved denne konstatering kan et gennemsnit af flere priser lægges til grund i henhold til artikel 7 i forordning (EØF) nr. 785/68 på betingelse af, at dette gennemsnit kan anses som repræsentativt for markedets faktiske tendens. (4) Der skal ikke tages hensyn til oplysningerne, når det ikke drejer sig om produkter af sund og sædvanlig handels- tilbuddet nævnte pris kun kvalitet, eller når den i (1) EFT L 252 af 25. 9. 1999, s. 1. (2) EFT L 141 af 24. 6. 1995, s. 12. (3) EFT L 145 af 27. 6. 1968, s. 12. vedrører en ringe mængde, der ikke er repræsentativ for markedet. Der skal heller ikke tages hensyn til tilbuds- priser, som ikke kan anses for repræsentative for marke- dets faktiske udvikling. For at opnå sammenlignelige oplysninger vedrørende melasse af standardkvalitet skal priserne alt efter kvali- teten af den tilbudte melasse forhøjes eller nedsættes i det omfang, der følger af anvendelsen af artikel 6 i forordning (EØF) nr. 785/68. Undtagelsesvis kan en repræsentativ pris i et begrænset tidsrum opretholdes på uændret niveau, når den tilbuds- pris, der har tjent som grundlag for den foregående konstatering af den repræsentative pris, ikke er kommet til Kommissionens kendskab, og de foreliggende tilbuds- priser, som ikke synes at være tilstrækkeligt repræsenta- tive for markedets faktiske tendens, ville føre til pludse- lige og væsentlige ændringer i den repræsentative pris. Når der eksisterer en forskel mellem udløsningsprisen for det pågældende produkt og den repræsentative pris, bør der fastsættes tillægsimporttold på betingelserne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1422/95. Såfremt import- tolden suspenderes i medfør af artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95, bør der fastsættes særlige beløb for denne told. Anvendelse af disse bestemmelser giver anledning til at fastsætte de repræsentative priser og tillægsimporttolden for de pågældende produkter som anført i bilaget til nærværende forordning. De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Sukker — (5) (6) (7) (8) (9) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De repræsentative priser og tillægstolden ved import af de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1422/95 omhandlede produkter fastsættes som angivet i bilaget. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 30. marts 2000. L 79/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 2000 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen til forordning om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker BILAG KN-kode Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (EUR) Told, der skal opkræves ved import som følge af suspension, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95, pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 7,80 7,98 0,00 — — 0,23 (1) Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 785/68, som ændret. (2) Dette beløb erstatter i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95 toldsatsen i den fælles toldtarif fastsat for disse produkter


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista: "Ehdotus: neuvoston asetus tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttämiseksi kyseiseen järjestelmään", ja "Ehdotus: neuvoston asetus kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä"

eurovoc_concepts:
aid per hectare
environmental protection
flax
hemp
producer organisation
textile fibre

text: 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/3 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista: – – ”Ehdotus: neuvoston asetus tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttämiseksi kyseiseen järjestelmään”, ja ”Ehdotus: neuvoston asetus kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä” (2000/C 140/02) Neuvosto päätti 15. marraskuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 37 ja 262 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainituista ehdotuksista. Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -jaosto antoi lausuntonsa 14. maaliskuuta 2000. Esittelijä oli Adalbert Kienle. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. maaliskuuta 2000 pitämässään 371. täysistunnossa (maaliskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 74 ääntä puolesta ja 1 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Monet keskiaikaiset kuvat esittävät ensimmäistä ihmis- paria Aatamia ja Eevaa paratiisista karkoituksen jälkeen raata- massa kaikkein välttämättömimmän, eli ravinnon ja vaatteiden eteen – Aatami kuokka kädessään ja Eeva kehräten. O¨ ljy- ja kuitukasveina pellava ja hamppu kuuluvat ihmiskunnan vanhimpiin viljelykasveihin. Myös pellavan latinankielinen nimi ”linum usitatissimum” korostaa kasvin merkittävää hyödyl- lisyyttä ja sen arvostusta. Hamppua ja pellavaa on viljelty käytännössä kaikkialla Euroopassa tekstiilien ja köysien raaka- aineeksi. Lisäksi ne olivat arkisen elämän ja työn keskeisiä elementtejä niin maataloudessa, käsityössä kuin kaupankäyn- nissä. Vasta halvan puuvillan tuonti valtamerten takaa, ja myöhemmin keinokuitujen kehittäminen vähensi pellavan viljelyä jyrkästi. Monilla alueilla näiden perinteisten kasvien viljely on jopa kokonaan loppunut. 1. 4. Eräs pellavan ja hampun tuotannolle ominainen piirre on kuitenkin säilynyt nykypäivään saakka. Koska pellavan- ja hampunvarsien kuljettaminen ei juurikaan kannata, edelly- tetään kuitukasvien tuottajien ja ensimmäisen jalostusasteen tiivistä yhteyttä. Tässä keskinäisessä riippuvuussuhteessa en- simmäinen jalostaja kanttaa tuottajaa suuremman sijoitusriskin ja siten myös suuremman vastuun työpaikkojen säilymisestä. 1. 5. Euroopan yhteisöjen viljelytilastojen mukaan pellavan viljelyala oli satovuoteen 1994 mennessä noin 90 000 hehtaa- ria ja hampun 8 000 hehtaaria. Sittemmin kuitupellavan vilje- lyala on kasvanut nopeasti ja on nyt noin 212 000 hehtaaria. Myös hampun viljelyala kasvoi kyseisenä aikana 30 000 heh- taariin. Pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvat budjettikulut kasvoivat vastaavasti 74 miljoonasta eurosta (1995) 158,6 miljoonaan euroon (1999), vaikka pella- van tuotantotukea on vuodesta 1995 alennettu 7,5 % ja hampun tuotantotukea 14,4 %. 1. 2. Pellavan ja hampun viljely on yleistymässä uudelleen. Ratkaiseva syy siihen on näiden kuitujen korkealaatuisten ominaisuuksien kysyntä tekstiileissä sekä vuoroviljelyn myön- teinen ympäristöpoliittinen merkitys. Tärkein syy on kuitenkin panostus uusien ja uusiutuvien raaka-aineiden käyttöön. 1. 6. Euroopan komissio teki vuonna 1996 pellavan ja hampun markkinajärjestelyn uudistamista koskevan ehdotuk- sen, jonka tavoitteena oli vakauttaa alaan liittyvät EU:n budjetti- menot. Jäsenvaltiot kuitenkin torjuivat ehdotuksen. 1. 3. Vuonna 1970 päätetty yhteinen markkinajärjestely perustui silloisiin viljelyoloihin ja liittyi erityisesti Belgiassa, Ranskassa ja Alankomaissa harjoitettuun perinteiseen kuitupel- lavan viljelyyn. Sittemmin pellavan ja hampun viljely on kehittynyt myös muissa jäsenvaltioissa. Keskeistä monissa aloitteissa oli tässä yhteydessä uusien markkinoiden avaaminen kuitujen kokonaiskäytölle. Euroopan yhteisö ja jäsenvaltiot antoivat sen edellyttämälle tutkimus- ja kehitystoiminnalle huomattavaa rahoitustukea erityisesti kysynnän ja tarjonnan valtavan eron umpeenkuromiseksi. Onnistuttiin kehittämään uusia ja lupaavia tuotantolinjoja, jotka tarjosivat mineraalikui- duille ympäristöä säästäviä vaihtoehtoja. Vaihtoehtoisten kui- tujen etuina on myös terveyden kannalta vähäinen haitallisuus ja mahdollisuus hävittää ne ympäristöä säästävällä tavalla. Tämä koskee esim. autoteollisuudessa käytettäviä kuitukompo- siitteja ja rakennusalalla käytettäviä eristeitä. Sittemmin mukautettu markkinajärjestely koostuu eri- 1. 7. tyisesti kuitupellavan kiinteämääräisestä hehtaarituesta, joka on porrastettu kuuden yhdenmukaisen viljelyalueen perusteel- la, ja hampun kiinteämääräisestä hehtaarituesta. 2. Komission esittämä uudistusehdotus Nyt esittämällään pellavan ja hampun yhteisen markki- 2. 1. najärjestelyn uudistuksella komissio tähtää seuraaviin tavoittei- siin: – alan talousarviomenojen laskeminen yleiselle 51 miljoo- nan euron tasolle markkinointivuodesta 2005/2006 (ver- rattuna 158,6 miljoonaan euroon vuonna 1999) C 140/4 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 – nykyisen järjestelmän väärinkäytön torjuminen – markkinoiden vakaan tasapainon saavuttaminen – hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen siä kasveja ei perinteisesti viljellä, koskee 50:n tonnin enim- mäismäärä. Pitkien pellavakuitujen osalta EU:n taattu enim- mäismäärä on yhteensä 75 500 tonnia markkinointivuotta kohti ja lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta 199 250 tonnia. – uudistuksen 2000/2001. toteuttaminen jo markkinointivuonna Lyhyiden kuitujen osalta jalostustuki maksetaan täy- 2. 5. 3. simääräisenä, mikäli kuidun päistärepitoisuus on enintään 5 %. Tähänastiseen markkinajärjestelyyn verrattuna ehdotus 2. 2. sisältää huomattavia muutoksia: – – – – ja kuitupellava (EY) N:o 1251/1999 mukaisen tiettyjen peltokasvien viljelijöille suunnatun tukijärjestelmän piiriin asetuksen -hamppu otetaan kuitupellavan ja -hampun pinta-alatukea lasketaan öljypel- lavatuen tavoin kolmessa vaiheessa viljatuen tasolle mark- kinointivuonna 2002/2003 säilytetään velvoite, jonka perusteella ostosopimukset on tehtävä ainoastaan hyväksyttyjen jalostajien kanssa, jotka puolestaan hyväksynnän saadakseen lisäksi sitoutuvat sii- hen, etteivät he toimita jalosteitaan edelleen yrityksille, jotka valmistavat tai myyvät hamppupohjaisia elintarvik- keita otetaan käyttöön hampunviljelyä koskeva lupamenettely, jonka perusteella pinta-alatuen saaminen edellyttää viljely- lupaa, säilytetään viljelmillä tehtävät hampun tetrahydro- kannabinolipitoisuuden (THC) tarkastukset ja luovutaan täyden tuen saamisen ehtona pidetyistä minimisadoista – yhteisöön tuodut, muuhun kuin kylvettäväksi tarkoitetut hampunsiemenet denaturoidaan itämisen estämiseksi. 2. 3. Lisäksi ehdotetaan ylimääräisen jalostustuen käyttöön- ottoa. Tuki vastaisi jäsenvaltioiden rajaamia enimmäismääriä. Jalostustuki on tarkoitus eriyttää pitkien pellavakuitujen perus- tella, ja sitä aiotaan korottaa porrastetusti siten, että markki- nointivuonna 2001/2002 tuki olisi 60 euroa tonnilta ja mark- kinointivuodesta 2005/2006 lähtien 200 euroa tonnilta. 2. 4. Ehdotuksen mukaan lyhyistä pellava- ja hamppukui- duista maksetaan yhtenäistä jalostustukea 40 euroa tonnilta markkinointivuosina 2000/2001–2004/2005, joka jälkeen lakkautetaan eikä sitä korvata muulla tuella. Tukea tuki maksetaan luvan saaneille ensimmäisille jalostajille. Komission ehdottamalla vakauttamisjärjestelmällä py- 2. 5. ritään seuraaviin tavoitteisiin: 2. 5. 1. Liittämään pellavan ja hampun viljelyalat perusvilje- lyaloihin ja velvoittamaan jäsenvaltiot samassa yhteydessä määrittämään hampulle tuotantoaluekohtainen enimmäisvilje- lyala. 2. 5. 2. Ottamaan käyttöön taatut enimmäismäärät osana pitkien ja lyhyiden pellavakuitujen sekä hamppukuitujen jalos- tustukea. Enimmäismäärät jaetaan jäsenvaltiokohtaisesti perin- teisten viljelyalojen mukaisesti. Niitä jäsenvaltioita, joissa kysei- 2. 6. Uudistuksen on tarkoitus tulla voimaan jo markkinoin- tivuonna 2000/2001. Tarvittaessa voidaan antaa siirtymä- säännöksiä. 3. Yleistä 3. 1. Komitea myöntää, että pellavan ja hampun markkina- järjestelystä aiheutuvien kulujen vakauttaminen on välttämä- töntä. Lisäksi palkkioiden väärinkäyttö (”palkkioiden keräily”) on saatava loppumaan. Tämä on yhtä tärkeää sekä veronmak- sajien että niiden tuottajien ja jalostajien näkökulmasta, jotka ovat noudattaneet nykyisen markkinajärjestelyn poliittisia ta- voitteita asianmukaisesti. Koko pellava- ja hamppualan syyllis- täminen ja rikolliseksi leimaaminen on estettävä. Vaatimuksen tekee erityisen kiireelliseksi se, että väärinkäytökset, joista on valitettu, olisivat epäilemättä jääneet tekemättä, mikäli komissio ja kaikki jäsenvaltiot olisivat alunperin edellyttäneet tinkimätöntä sopimusviljelyä ja valvoneet tilannetta tiu- kemmin. Komitea antaa tukensa myös komission tavoitteelle 3. 2. pyrkiä markkinoilla tasapainoon. Markkinalähtöinen kehitys on kestävän markkinoillepääsyn ja siten pellavan ja hampun menekin perusta. Tähän liittyvät myös ne varat, joita komissio ja jäsenvaltiot ovat myöntäneet erityisesti muihin kuin tekstii- leihin käytettäviin lyhyisiin kuituihin liittyvien innovaatioiden ja uusien tuotelinjojen tutkimiseen ja kehittämiseen. Monia uusia ja erittäin lupaavia käyttökohteita on jo löydetty. Niinpä onkin erittäin tärkeää, ettei tätä myönteistä kehitystä nyt vaaranneta, vaan sitä jatketaan ja vakautetaan. 3. 3. Markkinakehitys on kuitenkin vasta alussa ja tarvitsee vielä jatkuvaa tukea. Suunnitelma pienentää pinta-alatukea tai ja hamppukuitujen jalostustuki lopettaa lyhyiden pellava- kuitenkin kyseenalaistaa kehityksen. Komitean mielestä jäsen- valtioiden ei tule antaa tulkita uudistusta merkiksi siitä, että ne voivat vetäytyä tutkimus- ja kehitystoiminnan tukemisesta. Välitön konkurssiuhka kohdistuisi tällöin useimmissa tapauk- sissa etenkin hiljattain perustettuihin ensimmäisen jalostusas- teen yrityksiin sekä jalostuslaitoksiin, jotka ovat suunnitteluvai- heessa tai odottavat hakemaansa toimilupaa. Komitea huomauttaa, että pellavan ja hampun viljely 3. 4. sekä tekstiilien että muiden tuotteiden raaka-aineeksi on mallikelpoisen myönteinen esimerkki monitoiminnallisesta maataloudesta sekä maaseudun kehittämiseen tähtäävästä in- tegroidusta ja monialaisesta panoksesta. Varsientoimittajien ja ensimmäisten jalostajien keskinäinen riippuvuussuhde määrit- telee lisäksi myös jalostus- ja markkinointimahdollisuudet. 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/5 3. 5. Komitea ymmärtää komission suunnitelman liittää pellavan ja hampun viljely tiettyjen peltokasvien viljelijöille maksettavaa tukea koskevan asetuksen (EY) N:o 1251/1999 yleisten tukimääräysten piiriin ja ottaa käyttöön määrään perustuva jalostustuki. Tuotantotasosta riippumaton pinta- alatuki nimittäin epäilemättä edistää valituksia aiheuttanutta palkkioiden keräilyä. Komitea kuitenkin kehottaa selvittämään, voitaisiinko myös maissisato tarvittaessa ottaa huomioon määriteltäessä niiden alueiden pinta-alatukea, joilla viljasato on erittäin alhainen. Lisäksi pinta-alatuen määrittelyssä tulisi ottaa huomioon myös niityt tai laitumet, joita olisi mahdollista käyttää muuhun kuin laiduntamiseen. Komitean mielestä lisäksi viljellä ainoastaan siihen pellavaa ja hamppua tulisi soveltuvilla tuotantoalueilla. Komitea ei kuitenkaan voi kannattaa ehdotettuja jäsen- 3. 6. valtiokohtaisia enimmäismääriä, jotka eivät lainkaan vastaa kapasiteettia. Vuosituotannon rajoittaminen enintään 50:een tonniin sulkisi osan jäsenvaltioista alusta lähtien pellavan ja hampun viljelyn ulkopuolelle. Maaseudun kehittämistä koskevan yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti tavoitteena tulee pikemminkin olla viljelyn kehittäminen alueelliset mark- kinointimahdollisuudet huomioon ottaen. 3. 7. Komitea kiinnittää huomiota seurauksiin, joita ensim- mäisille jalostajille maksettavan tuen rajoittamisella viiteen vuoteen ja täysin riittämättömälle 40:n euron tonnitasolle on lyhyiden pellava- ja hamppukuitujen tuotannolle ja jalostuksel- le: se veisi tältä uudelta jalostusalalta tulevaisuudennäkymät. Komitea pelkää, että sen seurauksena yrityksiä joudutaan lopettamaan ja maataloudessa ja jalostuksessa menetetään lukuisia työpaikkoja. 3. 8. Komitea pitää komission ehdotusta asettaa jalostustuen ehdoksi päistärepitoisuudelle 5 prosentin yläraja suhteettoma- Bryssel 29. maaliskuuta 2000. na ja mahdottomana toteuttaa. Nykyisten jalostuslaitokset joutuisivat, mikäli se ylipäätään on teknisesti mahdollista, hankkimaan uusia laitteita, sillä muussa tapauksessa ne jäisivät teknisistä syistä tuen ulkopuolelle. 4. Loppuhuomautuksia 4. 1. Komitea katsoo, ettei tässä käsiteltävää uudistusehdo- tusta tulisi hyväksyä sellaisenaan, koska se vaarantaisi koko yhteisön pellava- ja hamppualan olemassaolon, ja kyseenalais- taisi uudelleen ympäristöä säästävän peltoviljelyn ja lupaavien markkinoiden dynaamisen rakentamisen jo kehityksen alku- vaiheessa. Komitea pitää valitettavana, ettei komissio käsittele 4. 2. lainkaan tuottajiin ja ensimmäisiin jalostajiin kohdistuvia taloudellisia seurauksia, työllisyysvaikutuksia ja tavaravirran muutoksia tai sivuaa niitä ainoastaan puutteellisesti. Sen perusteella voidaankin olettaa, etteivät jalostusta varten tuota- vat hamppukuidut vastaa yhteisön ympäristöstandardeja. Unionin toimielinten tulisi vaatia selvitys, jossa ehdotuksen vaikutusta työllisyyteen ja ympäristönsuojeluun käsitellään yksityiskohtaisesti, ja joka tarjoaa mahdollisuuden riittävään vuoropuheluun kyseisen elinkeinon ja alueiden kanssa. 4. 3. Komitea katsoo, ettei uudistus voi missään tapauksessa tulla voimaan jo markkinointivuonna 2000/2001, koska tuot- ja jalostajat ovat monissa tapauksissa jo päättäneet tajat suunnitelmistaan ja koska toimeenpanoasetuksista, joita ko- mission ehdotuksen toteuttaminen edellyttää, ei ole vielä esitetty edes luonnoksia. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: 2000/416/CE: Decisione della Commissione, del 29 marzo 2000, relativa all'aiuto di Stato al quale la Repubblica federale di Germania ha dato esecuzione in favore di Kvaerner Warnow Werft GmbH (1999) e che modifica la decisione 1999/675/CE [notificata con il numero C(2000) 1008] (Testo rilevante ai fini del SEE) (Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
competition law
control of State aid
infringement of EU law
shipbuilding

text: 29. 6. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 156/39 II (Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità) COMMISSIONE DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 29 marzo 2000 relativa all'aiuto di Stato al quale la Repubblica federale di Germania ha dato esecuzione in favore di Kvaerner Warnow Werft GmbH (1999) e che modifica la decisione 1999/675/CE [notificata con il numero C(2000) 1008] (Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede) (Testo rilevante ai fini del SEE) (2000/416/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 88, paragrafo 2, primo comma, visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l'articolo 62, paragrafo 1, lettera a), vista la direttiva 90/684/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1990, concernente gli aiuti alla costruzione navale (1) modifi- cata da ultimo dalla direttiva 94/73/CE (2) e la direttiva 92/ 68/CEE del Consiglio (3), del 20 luglio 1992, che modifica la direttiva 90/684/CEE concernente gli aiuti alla costruzione navale, dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente ai detti articoli (4) e viste le osservazioni trasmesse, considerando quanto segue: I. Procedimento (1) Con la relazione di controllo periodica del 30 giugno 1998 sulla capacità costruttiva del cantiere Kvaerner Warnow Werft GmbH (qui di seguito KWW), pervenuta il 4 settembre 1998, fu comunicato alla Commissione che KWW nel 1998 e nel 1999 avrebbe superato il limite massimo di capacità pari a 85 000 tslc. Nella di relazione 106 945 tslc per il 1998 e di 104 560 tslc nel 1999. Il una produzione navale stimava si (1) GU L 380 del 31. 12. 1990, pag. 27. (2) GU L 351 del 31. 12. 1994, pag. 10. (3) GU L 219 del 4. 8. 1992, pag. 54. (4) GU C 41 del 16. 2. 1999, pag. 23. 25 settembre 1998, la Commissione richiese per iscritto alla Germania di voler prendere le necessarie misure per indurre la società ad attenersi al limite di capacità e di voler quindi riferire alla Commissione sul contenuto e l'esito di tali misure. La Germania fece riscontro a tale richiesta con lettera del 20 ottobre 1998. Con lettera del 16 dicembre 1998, la Commissione ha comunicato alla Germania la propria decisione di avviare, in merito al superamento dei limiti di capacità, il procedimento di cui all'articolo 88, paragrafo 2 del trat- tato CE. La decisione della Commissione di avviare il procedi- mento è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee (5). La Commissione ha invitato gli inte- in merito. ressati a presentare le proprie osservazioni Le osservazioni che la Commissione ha ricevuto dagli interessati sono state trasmesse alla Germania, che con lettera del 18 febbraio 1999 ha fatto pervenire i suoi commenti in merito. Il 15 ottobre 1999, i servizi della Commissione, coadiu- vati da un esperto esterno, hanno effettuato una visita di controllo al cantiere. In quell'occasione i responsabili del cantiere hanno presentato il piano di produzione rive- duto che teneva conto della limitazione della produzione a 91 000 tslc nel 1999. La cifra di produzione riveduta per il 1999 ammontava a 90 912 tslc. (2) (3) (4) (5) (5) Cfr. nota 4. L 156/40 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 29. 6. 2000 (6) (7) (8) (9) Il 25 gennaio 2000 i servizi della Commissione, coadiu- vati da un esperto esterno, hanno effettuato una seconda visita di controllo al cantiere per verificare il volume di produzione. In quell'occasione è stato confermato che la il 1999 ammontava a produzione di KWW per limite di capacità di il 90 831 tslc e che quindi 91 000 tslc era stato rispettato. La presente decisione verte esclusivamente sul supera- In merito al limite di capacità nel 1999. mento del superamento del limite di capacità nel 1998, la Commis- sione ha adottato in data 8 luglio 1999 una decisione negativa (decisione 1999/675/CE) (6), chiudendo in parte il procedimento avviato relativamente agli anni 1998 e 1999. II. Descrizione dettagliata dell'aiuto Con le decisioni comunicate alla Germania con lettere del 3 marzo 1993 (N 692/D/91), 17 gennaio 1994 (N 692/J/91), 20 febbraio 1995 (N 1/95), 18 ottobre 1995 (N 637/95) e 11 dicembre 1995 (N 797/95), la Commissione ha autorizzato, a norma della direttiva 90/684/CEE gli aiuti alla ristrutturazione a favore di KWW, per permettere la completa ristrutturazione di questo cantiere navale dell'ex Germania orientale. L'auto- rizzazione è stata concessa a condizione che fosse rispet- tato un limite massimo di capacità pari a 85 000 tslc annue. Spetta alla Commissione vigilare sull'osservanza di questa limitazione di capacità. Nell'ottobre 1992, il cantiere navale Warnow Werft, situato a Rostock-Warnemünde, nel Land Meclemburgo- Pomerania, fu venduto dalla Treuhandanstalt al gruppo industriale norvegese Kvaerner. Ai sensi del paragrafo 27 del contratto di vendita, trasmesso con lettera del 30 ottobre 1992 dalla Germania alla Commissione per essere da questa esaminato e approvato, il gruppo fino al 31 impegnava a non superare, Kvaerner si dicembre 2005, la capacità annua di produzione pari a 85 000 tslc assegnata al Warnow Werft, a meno che i vincoli imposti a norma del trattato CE non divenissero meno restrittivi. (10) Ai sensi della direttiva 92/684/CEE, così come modifi- cata dalla direttiva 92/68/CEE, ai cantieri navali localiz- zati nei nuovi Länder federali può essere concessa una deroga alle disposizioni sugli aiuti al funzionamento applicabili ai cantieri navali della Comunità, allo scopo di permettere loro di realizzare le urgenti ed estese ristrutturazioni necessarie per acquisire competitività. Successivamente alla privatizzazione del Warnow Werft, la Commissione, ai sensi delle predette direttive, ha auto- rizzato un aiuto alla ristrutturazione articolato in quattro tranches. L'importo totale dell'aiuto, autorizzato con numerose decisioni, era così ripartito: N 692/D/91 — Lettera della Commissione del 3 marzo 1993 [SG (93) D/4052] (6) GU L 274 del 23. 10. 1999, pag. 23. — 45,5 milioni di DEM di aiuto al funzionamento, — 82,4 milioni di DEM di aiuto al funzionamento in forma di cancellazione di passività pregresse, — 127,5 milioni di DEM di aiuto agli investimenti, — 27,0 milioni di DEM di aiuto alla chiusura; N 692/J/91 — Lettera della Commissione del 17 gennaio 1994 [SG (94) D/567] — 617,1 milioni di DEM di aiuto al funzionamento; N 1/95 — Lettera della Commissione del 20 febbraio 1995 [SG (95) D/1818] — 222,5 milioni di DEM di aiuto agli investimenti; N 637/95 — Lettera della Commissione del 18 ottobre 1995 [SG (95) D/12821] — 66,9 milioni di DEM di aiuto agli investimenti; N 797/95 — Lettera della Commissione dell'11 dicembre 1995 [SG (95) D/15969] — 58,0 milioni di DEM di aiuto agli investimenti. (11) Di conseguenza, l'importo totale degli aiuti al funziona- mento autorizzati equivale a 372,5 milioni di EUR (745 milioni di DEM), quello degli aiuti all'investimento a 237,45 milioni di EUR (474,9 milioni di DEM) e quello degli aiuti alla chiusura a 13,5 milioni di EUR (27,0 milioni di DEM). complessivo dell'aiuto totale ammonta quindi a 623,45 milioni di EUR (1 246,9 milioni di DEM). Il (12) Gli aiuti sono stati autorizzati a condizione che non venisse superata la capacità di produzione annua di 85 000 tslc. Questa limitazione di capacità è sancita sia al paragrafo 27 del contratto di vendita, notificato alla Commissione, con cui si è provveduto alla privatizza- zione dei cantieri navali, sia nelle predette decisioni della Commissione. Nelle decisioni della Commissione, comu- nicate alla Germania con lettere del 17 gennaio 1994, 20 febbraio 1995, 18 ottobre 1995 e 11 dicembre 1995 si afferma a chiare lettere che la Commissione esigerà il recupero degli aiuti nel caso di non osservanza della limitazione di capacità. (13) Nell'avviare il procedimento, la Commissione ha consta- tato che la limitazione di capacità a 85 000 tslc annui costituiva la condizione principale ai fini dell'autorizza- zione dell'aiuto. Tale limitazione avrebbe dovuto neutra- lizzare gli effetti distorsivi della concorrenza dell'aiuto sul mercato della cantieristica. Secondo la relazione di controllo periodica del 30 giugno 1998 sulla capacità costruttiva di KWW il limite annuo di capacità pari a 85 000 tslc sarebbe stato superato sia nel 1998 (con una produzione pari a 106 945 tslc) sia nel 1999 (con una produzione pari a 104 560 tslc). Una condizione essenziale ai fini dell'autorizzazione dell'aiuto non era quindi rispettata. 29. 6. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 156/41 (14) (15) (16) (17) (18) (19) (20) La Commissione dubitava perciò che gli aiuti da essa autorizzati per consentire la ristrutturazione e il funzio- namento dell'ex cantiere navale dell'ex Germania orien- tale Warnow Werft [le decisioni relative erano state comunicate alla Germania con le lettere del 3 marzo 1993 (N 692/D/91), 17 gennaio 1994 (N/692/J/91), 20 febbraio 1995 (N 1/95), 18 ottobre 1995 (N 637/95) e 11 dicembre 1995 (N 797/95)] potessero ancora essere considerati compatibili con il mercato comune. Va rilevato che in data 21 luglio 1999 la Commissione ha adottato la sua decisione in merito alla riallocazione della capacità di pertinenza dell'ex cantiere navale Elbe- werft Boizenburg, pari a 22 000 tslc. Tale capacità è stata ridistribuita tra i quattro residui cantieri navali dell'ex Germania orientale e la Commissione ha dato il suo assenso a tale riallocazione con la sua decisione sull'aiuto di stato N 325/99, comunicata alla Germania con lettera del 5 agosto 1999 [SG(99) D/6192]. A tale provvedimento sono stati assegnati a seguito di KWW ulteriori 6 000 tslc che, a partire dal 1999, limite di capacità a 91 000 tslc. portano il III. Osservazioni degli interessati La Commissione ha ricevuto osservazioni da parte del KWW, di uno Stato membro (Danimarca), dell'Associa- zione danese degli industriali e dell'Associazione danese dell'industria meccanica e cantieristica (Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark). Tali osservazioni vertono esclusivamente sul supera- mento del limite di capacità nel 1998 e sono diffusa- mente illustrate nella relativa decisione della Commis- sione (7). Di conseguenza non sono pertinenti ai fini della presente decisione. IV. Osservazioni della Germania Le osservazioni della Germania, che riguardano esclusi- vamente il superamento del limite di capacità nel 1998, vengono diffusamente illustrate nella relativa decisione della Commissione (7) e non sono pertinenti ai fini della presente decisione. V. Valutazione La Commissione osserva che gli aiuti autorizzati ai sensi della direttiva 90/684/CEE sono considerati compatibili con il mercato comune poiché sono rispettate le condi- zioni stabilite dall'articolo 87, paragrafo 3, lettera e), del trattato CE. Tale compatibilità rimane tuttavia acquisita solo finché sono rispettate le condizioni fissate nella decisione di autorizzazione ai sensi della citata direttiva. In caso contrario gli aiuti in esame rientrano nel divieto generale dell'articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE e possono quindi essere considerati incompatibili con il mercato comune, se non sono giustificati da altri motivi. inserito nella direttiva 90/684/CEE L'articolo 10 bis, dalla direttiva 92/68/CEE, prevede una deroga alle norme vigenti funzionamento in materia di aiuti al applicabili ai cantieri navali della Comunità a favore dei cantieri navali ubicati sul territorio della ex Repubblica democratica tedesca, e ciò allo scopo di permettere loro di realizzare le urgenti ed estese ristrutturazioni neces- sarie per acquisire competitività. Ai sensi dell'articolo 10 bis, paragrafo 2, fino al 31 dicembre 1993, gli aiuti al (7) Cfr. nota 6. funzionamento per le attività di costruzione e di trasfor- mazione navale dei predetti cantieri possono essere considerati compatibili con il mercato comune, a deter- minate condizioni, legate all'ammontare dell'aiuto e all'obbligo per la Germania di presentare una relazione annuale. Tra le predette condizioni rientra il consenso della Germania ad attuare, entro il 31 dicembre 1995, un'effettiva ed irreversibile riduzione del 40 % della capacità di costruzione esistente al 1o luglio 1990, pari a 545 000 tslc. (21) Gli aiuti agli investimenti sono disciplinati dall'articolo 6 della direttiva 90/684/CEE e gli aiuti alla chiusura dall'ar- ticolo 7. A norma dell'articolo 6, paragrafo 1, gli aiuti agli investimenti in favore di cantieri navali già operanti possono essere autorizzati solo nel caso in cui siano finalizzati a progetti di ristrutturazione che non compor- tino un incremento della capacità di costruzione del cantiere beneficiario o siano legati ad una definitiva ridu- zione simultanea e equivalente della capacità di altri cantieri navali esistenti nello stesso Stato membro. Ai sensi dell'articolo 6, paragrafo 3, gli aiuti agli investi- menti possono considerarsi compatibili con il mercato comune purché il loro importo e la loro intensità siano giustificati dall'entità delle misure di ristrutturazione prospettate. A norma dell'articolo 7, gli aiuti destinati a coprire i normali costi di chiusura totale o parziale di cantieri di costruzione o riparazione navale possono essere considerati compatibili con il mercato comune purché consentano di realizzare una effettiva e definitiva riduzione delle capacità. dell'industria (22) Nella proposta di direttiva 92/68/CEE (8), presentata dalla Commissione, si afferma che deve essere trovata una soluzione di equilibrio tra le esigenze di ampie dell'ex ristrutturazioni Germania orientale, realizzabile soltanto grazie a consi- stenti agevolazioni pubbliche, e il conseguente impatto negativo sulle condizioni di concorrenza degli altri cantieri navali della Comunità. La concessione di ulte- riori aiuti, che superino i massimali attualmente in vigore, deve accompagnarsi ad equivalenti misure di ristrutturazione e di riduzione di capacità. cantieristica (23) Una delle condizioni stabilite all'articolo 10 bis, para- grafo 2, della direttiva 90/684/CEE per la compatibilità degli aiuti al funzionamento con il mercato comune è rappresentata dal consenso della Germania ad attuare, entro il 31 dicembre 1995, una riduzione effettiva e irreversibile del 40 % della capacità di costruzione esistente al 1o luglio 1990, pari a 545 000 tslc. Il limite massimo di capacità per i cantieri navali situati sul terri- torio dell'ex Repubblica democratica tedesca ammonte- rebbe quindi a 327 000 tslc. La Germania ha ridistri- buito questo volume totale di capacità tra i cinque residui cantieri di costruzione. In tale contesto a KWW è stata attribuita una capacità di 85 000 (9) tslc. (8) GU C 155 del 20. 6. 1992, pag. 20. (9) La Commissione ricorda che il Tribunale di primo grado, nella sentenza del 22 ottobre 1996 nella causa T-266/94 (Skibsvaerftsfo- reningen e altri/Commissione, Racc. 1996, II-1399, punti 151-198), ha confermato l'importanza della quota di capacità assegnata ai singoli cantieri navali per la legittimità della decisione di aiuto. L 156/42 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 29. 6. 2000 (24) Gli aiuti alla ristrutturazione per un importo totale di 623,45 milioni di EUR (1 246,9 milioni di DEM) sono stati autorizzati dalla Commissione in quattro tranches e con cinque decisioni diverse. La prima decisione di auto- rizzazione della prima tranche di aiuti è stata comuni- cata alla Germania con lettera del 3 marzo 1993 (N 692/D/91 ) e la seconda con lettera del 17 gennaio 1994 (N 692/J/91). La terza decisione fu trasmessa alla Germania con lettera del 20 febbraio 1995 (N 1/95), la quarta con lettera del 18 ottobre 1995 (N 637/95) e la quinta con lettera dell'11 dicembre 1995 (N 797/95). costituiva una delle La Commissione constata che la limitazione di capacità a 85 000 tslc annue condizioni fondamentali per l'autorizzazione dell'aiuto e che questo è stato autorizzato sulla base del piano di ristruttura- zione notificato alla Commissione. Tale limite annuo è stato inserito nel contratto di privatizzazione di Warnow Werft, approvato dalla Commissione come parte del piano di ristrutturazione. Fatta eccezione per la prima decisione di autorizzazione, comunicata alla Germania con lettera del 3 marzo 1993, l'obbligo del rispetto del limite di capacità di 85 000 tslc viene espressamente ribadito in tutte le decisioni della Commissione, nelle quali viene altresì esplicitamente affermato che, in caso di mancato rispetto della limitazione di capacità, la Commissione sarebbe costretta a chiedere il recupero di tutti gli aiuti. In data 21 luglio 1999, la capacità di pertinenza dell'ex cantiere navale Elbewerft Boizenburg pari a 22 000 tslc è stata ridistribuita tra i quattro residui cantieri navali dell'ex Germania orientale. La Commissione ha dato il suo assenso a tale riallocazione con la sua decisione sull'aiuto di stato N 325/99, comunicata alla Germania con lettera del 5 agosto 1999 [SG(99) D/6192]. A seguito di tale provvedimento sono stati assegnati a KWW ulteriori 6 000 tslc così che, a partire dal 1999, il nuovo limite di capacità ammonta a 91 000 tslc invece che a 85 000 tslc. La Commissione rileva che le argomentazioni di cui ai considerando da 16 a 25 si applicano in pari misura sia al nuovo limite di capacità di 91 000 tslc che al prece- dente di 85 000 tslc. (33) In occasione di una visita di controllo presso il cantiere, effettuata il 25 gennaio 2000, è stato confermato che la produzione a 90 831 tslc. Di conseguenza nel 1999 KWW non ha superato il limite di capacità pari a 91 000 tslc. di KWW nel ammontava 1999 In tal modo, nel 1999, è stata rispettata una condizione essenziale per la concessione dell'aiuto, vale a dire il limite di capacità fissato nelle decisioni di autorizzazione dell'aiuto, adottate dalla Commissione ai sensi della direttiva 90/684/CEE, modificata dalla direttiva 92/ 68/CEE. (30) (31) Il 15 febbraio 2000 (10), la Commissione ha adottato una decisione negativa in merito al superamento del limite di capacità nel 1997. Sia KWW che la Germania hanno in merito addotto l'argomentazione che il cantiere non aveva ricevuto l'intero ammontare dell'aiuto alla ristrut- turazione. Sulla base della relazione di verifica sull'effet- tiva destinazione dell'aiuto alla ristrutturazione fino alla fine del 1996, presentata dalla Germania il 30 giugno 1999 su richiesta della Commissione, la Commissione ha concluso che KWW ha ricevuto a titolo di aiuto per la concorrenza soltanto 62,5 milioni di DEM in luogo dei 73 milioni di DEM autorizzati. Di conseguenza il cantiere ha ricevuto 10,5 milioni di DEM in meno a titolo di aiuto alla concorrenza rispetto a quanto auto- rizzato dalla Commissione. Pertanto, nella sua decisione del 15 febbraio 2000, la Commissione ha constatato che KWW ha ricevuto un importo a titolo di aiuto per la concorrenza inferiore di 10,5 milioni di DEM rispetto all'ammontare dell'aiuto al funzionamento finalizzato alla compensazione delle perdite autorizzato dalla Commissione. Di conseguenza, a KWW sono stati erogati: 367,25 milioni di EUR (734,5 milioni di DEM) a titolo di aiuti al funziona- mento, 237,45 milioni di EUR (474,9 milioni di DEM) a titolo di aiuti all'investimento e 13,5 milioni di EUR (27 milioni di DEM) a titolo di aiuti alla chiusura, per un importo complessivo di 618,2 milioni di EUR (1 236,4 milioni di DEM). Tale importo costituisce la base di calcolo della quota dell'aiuto incompatibile con il mercato comune. limite di capacità nel 1998, (32) Nella decisione dell'8 luglio 1999 (11) in merito al supe- ramento del la quota dell'aiuto incompatibile con il mercato comune è stata calcolata ponendo a base l'importo dell'aiuto autoriz- zato. Poiché l'aiuto effettivamente ricevuto è di ammon- tare inferiore a quello autorizzato dalla Commissione, con la presente decisione la Commissione modifica la propria decisione dell'8 luglio 1999 nel senso che la quota dell'aiuto incompatibile deve essere calcolata sulla base dell'aiuto effettivamente erogato al cantiere. Sulla base della modalità di calcolo applicata nella deci- la quota dell'aiuto risultante sione dell'8 luglio 1999, incompatibile a motivo del superamento del limite di capacità nel 1998 equivale all'incidenza del superamento — nella fattispecie d'oltre il 20 %, il che comporta una notevole distorsione della concorrenza — sul limite di capacità totale, per il cui calcolo si tiene conto del totale degli aiuti ricevuti, vale a dire: aiuti al funzionamento per un importo di 367,25 milioni di EUR (734,5 milioni di DEM) e aiuti all'investimento per l'importo di 237,45 milioni di EUR (474,9 milioni di DEM), che complessi- vamente ammontano a 604,7 milioni di EUR (1 209,4 milioni di DEM). La quota dell'aiuto, che a causa del superamento del limite di capacità nel 1998 da parte di KWW deve essere considerata incompatibile con il mercato comune, ammonta così a 41,5 milioni di EUR (82,2 milioni di DEM), importo di cui è ordinato il recupero. (10) Caso C 46/99. (11) Cfr. nota 6. (25) (26) (27) (28) (29) 29. 6. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 156/43 (38) Nelle decisioni dell'8 luglio 1999 in merito al supera- mento del limite di capacità nel 1998 e del 15 febbraio 2000 in merito al superamento del limite di capacità nel 1997, la Commissione è partita dal presupposto che l'entità del superamento del limite di capacità determini la misura del corrispondente effetto distorsivo della concorrenza e che la quota dell'aiuto corrispondente al superamento del limite di capacità debba essere conside- rata incompatibile con il mercato comune. La quota dell'aiuto corrispondente al rispetto del limite di capacità nel 1999 soddisfa le condizioni stabilite all'articolo 87, paragrafo 3, lettera e), del trattato CE ed è pertanto compatibile con il mercato comune ai sensi dell'articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 limite di capacità, Nel 1999, il cantiere Kvaerner Warnow Werft GmbH (KWW) si è attenuto al il cui rispetto ai sensi della decisione sull'aiuto di Stato N 325/99, comunicata con lettera del 5 agosto 1999, costituisce la condizione per la compatibi- lità dell'aiuto con il mercato comune. Articolo 2 L'articolo 1 della decisione 1999/675/CE è modificato come segue: «Articolo 1 L'aiuto di Stato che la Germania ha concesso a Kvaerner Warnow Werft GmbH per un importo di 41,1 milioni di EUR (82,2 milioni di DEM) è incompatibile con il mercato comune ai sensi dell'articolo 87, paragrafo 1, del trattato. » Articolo 3 La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione. Fatto a Bruxelles, il 29 marzo 2000. Per la Commissione Mario MONTI Membro della Commissione (34) superamento del Come la Commissione ha constatato nelle proprie deci- sioni dell'8 luglio 1999 (12) in merito al superamento del limite di capacità nel 1998 e del 15 febbraio 2000 in merito al limite di capacità nel 1997 (13), l'entità del superamento del limite di capacità determina la misura del corrispondente effetto distorsivo della concorrenza. Pertanto, secondo la Commissione, l'importo dell'aiuto che deve essere considerato incom- patibile con il mercato comune è quello corrispondente al superamento del limite di capacità. (35) Dato che nel 1999 il limite di capacità è stato rispettato, applicando le stesse considerazioni, non si riscontrano quote dell'aiuto che possano essere considerate incompa- tibili con il mercato comune. (36) (37) La Commissione constata quindi che, sul totale dell'aiuto ricevuto da KWW per un importo di 618,2 milioni di EUR (1 236,4 milioni di DEM) e autorizzato dalla Commissione in quattro tranches — con le decisioni comunicate alla Germania con lettere del 3 marzo 1993 (N 692/D/91), del 17 gennaio 1994 (N 692/J/91), del 20 febbraio 1995 (N 1/95), del 18 ottobre 1995 (N 637/95) e dell'11 dicembre 1995 (N 797/95) — la quota che corrisponde al rispetto del limite di capacità nel 1999 soddisfa le condizioni fissate all'articolo 87, paragrafo 3, lettera e), del trattato CE ed è compatibile con il mercato comune, ai sensi dell'articolo 87, para- grafo 1, del trattato CE. VI. Conclusioni La Commissione conclude che KWW nel 1999 non ha superato il limite annuo di capacità pari a 91 000 tslc. Tale limitazione annua di capacità fu stabilita dalla Commissione nelle decisioni comunicate con lettere del 3 marzo 1993, 17 gennaio 1994, 20 febbraio 1995, 18 ottobre 1995 e 11 dicembre 1995 come una delle condizioni essenziali per la concessione dell'aiuto per un importo complessivo di 623,95 milioni di EUR (1 246,9 milioni di DEM) ai sensi della direttiva 90/684/CEE come modificata dalla direttiva 92/68/CEE e quindi per la compatibilità dell'aiuto stesso con il mercato comune ai sensi dell'articolo 87, paragrafo 3, lettera e), del trat- tato CE. (12) Cfr. nota 6. (13) Caso C 46/99


title: QUESTION ÉCRITE E-0935/00 posée par Chris Davies (ELDR) à la Commission. Menaces que font peser certaines pratiques de pêche sur les dauphins.

eurovoc_concepts:
France
Spain
common fisheries policy
marine mammal
protection of animal life

text: C 53 E/42 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 20. 2. 2001 (2001/C 53 E/048) QUESTION (cid:201)CRITE E-0927/00 posØe par Adriana Poli Bortone (UEN) (cid:224) la Commission Objet: Commercialisation des jus de raisin (DG Concurrence) (25 mars 2000) Actuellement, il n(cid:146)existe aucune limite rØglementaire communautaire relative aux pourcentages de glycØrine naturelle dans les jus de raisin. L(cid:146)unique limite (rŁglement CE 822/87) (1) concerne la prØsence d(cid:146)alcool dans le produit fini. Une institution privØe allemande, la GFL (Gesellschaft f(cid:252)r Lebensmittelforschung mbH de Berlin) indique au contraire que les jus de raisin de production italienne contiennent un pourcentage de glycØrine «supØrieur aux niveaux autorisØs». Ce comportement de l(cid:146)organisme GFL constitue en fait une entrave non tarifaire (cid:224) la libertØ des Øchanges (cid:224) l(cid:146)intØrieur de l(cid:146)UE, en contradiction flagrante avec les principes du marchØ unique. Il est demandØ au Commissaire s(cid:146)il n(cid:146)entend pas intervenir promptement pour Øviter que soit empŒchØe de fait la commercialisation des jus de raisin de production italienne sur le marchØ allemand. (1) JO L 84 du 27. 3. 1987, p. 1. RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (10 mai 2000) Les conditions de production et de mise sur le marchØ du jus de fruits et de certains produits similaires sont fixØes par la directive du Conseil 93/77/CEE du 21 septembre 1993 (1). Celle-ci fixe notamment (cid:224) son article premier la dØfinition du «jus de fruits» et du «fruit». Elle ne prØvoit pas de limite maximale permise pour la glycØrine dans le jus de raisin. L(cid:146)addition de glycØrine dans les jus de fruits n(cid:146)est pas admise. Les observations formulØes par l(cid:146)organisme privØ allemand n(cid:146)ont pas de valeur officielle ni rØglementaire vis-(cid:224)-vis de la conformitØ du jus de raisin aux rŁgles communautaires de mise sur le marchØ. Les autoritØs allemandes n(cid:146)ont pas informØ la Commission de mesures particuliŁres visant (cid:224) restreindre ou interdire la commercialisation du jus de raisin italien sur le marchØ allemand. La Commission a donc pris les contacts nØcessaires avec celles-ci afin de recueillir toute prØcision sur les faits signalØs. Elle ne manquera pas, le cas ØchØant, d(cid:146)instruire le dossier dans le cadre de la procØdure prØvue par l(cid:146)article 226 (ex-article 169) du traitØ CE. (1) JO L 244 du 30. 9. 1993. (2001/C 53 E/049) QUESTION (cid:201)CRITE E-0935/00 posØe par Chris Davies (ELDR) (cid:224) la Commission (29 mars 2000) Objet: Menaces que font peser certaines pratiques de pŒche sur les dauphins Quelle Øvaluation la Commission a-t-elle faite de la menace que fait peser sur les dauphins l(cid:146)utilisation de filets pØlagiques par des bateaux fran(cid:231)ais et espagnols, et quelles mesures compte-t-elle prendre afin de prØvenir le massacre des dauphins qui en rØsulte et peut Œtre ØvitØ? 20. 2. 2001 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 53 E/43 RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (10 mai 2000) La Commission a conscience de ce problŁme et partage les prØoccupations de l(cid:146)Honorable Parlementaire relatives (cid:224) la capture accessoire de dauphins lors de certaines activitØs de pŒche pØlagique. Toutefois, la Commission voudrait tout d(cid:146)abord signaler que les dispositions de la lØgislation espagnole n(cid:146)autorisent pas les navires de pŒche espagnols (cid:224) utiliser des chaluts pØlagiques. La capture accessoire de cØtacØs par des chaluts pØlagiques constitue nØanmoins une prØoccupation majeure pour la Commission et concerne plusieurs (cid:201)tats membres, principalement d(cid:146)Europe du Nord, y compris la France. C(cid:146)est pourquoi la Commission a apportØ son soutien (cid:224) plusieurs projets de recherche et Øtudes portant sur l(cid:146)interaction entre les mammifŁres marins (principalement les cØtacØs) et les activitØs de pŒche dans certaines zones tant de l(cid:146)Atlantique et de la mer du Nord qu(cid:146)en mer MØditerranØe. (cid:192) titre d(cid:146)exemple, la derniŁre en date des Øtudes ainsi financØes, intitulØe «Automated detection of dolphins around pelagic trawls» («DØtection automatisØe des dauphins autour des chaluts pØlagiques»), est conduite par la Royal society for nature conservation (SociØtØ royale pour la conservation de la nature) et devrait Œtre achevØe avant le 31 juillet 2001. La recherche et les Øtudes scientifiques ne suffisent pas (cid:224) elles seules. C(cid:146)est en fonction des rØsultats obtenus par les Øtudes susmentionnØes et de toutes les autres informations auxquelles elle aura accŁs que la Commission examinera tous les moyens permettant de s(cid:146)attaquer vØritablement (cid:224) ce problŁme. Cela implique notamment une coordination des politiques nationales, un approfondissement des connaissances scientifiques et la proposition de mesures plus efficaces portant sur le contr(cid:244)le des captures accessoires. (2001/C 53 E/050) QUESTION (cid:201)CRITE E-0937/00 posØe par Bernard Poignant (PSE) (cid:224) la Commission (29 mars 2000) Objet: ProcØdures propres (cid:224) chaque (cid:201)tat membre pour l(cid:146)attribution des fonds du FEDER Dans le cadre des Fonds structurels, les (cid:201)tats membres de l(cid:146)Union europØenne, aprŁs concertation avec les autoritØs locales compØtentes, prØsentent des dossiers (cid:224) la Commission pour obtenir des cofinancements. Ces dossiers doivent rØpondre (cid:224) des critŁres dØfinis par des documents uniques de programmation (DOCUP) rØgionaux, qui sont ensuite approuvØs par la Commission europØenne. La Commission, par cette procØdure, met en exergue les principes de coordination et de partenariat, qui fondent en partie la politique rØgionale communautaire. La transparence de la gestion des fonds est aussi un ØlØment fondamental de la reconnaissance du r(cid:244)le jouØ par l(cid:146)Union europØenne dans le dØveloppement de ses rØgions. Cette transparence se traduit par la publication annuelle du rapport sur les Fonds structurels, par l(cid:146)Øtablissement d(cid:146)un bilan, objectif par objectif, et par la publication rØguliŁre de la lettre «InforØgio». Toutefois, la mØconnaissance des procØdures internes Øtablies par les (cid:201)tats membres dans la rØpartition des fonds par zone Øligible et dans la gestion des fonds peut devenir une source de difficultØs dans l(cid:146)apprØhension globale de la politique rØgionale communautaire. L(cid:146)Ølaboration et la publication d(cid:146)un document recensant les procØdures internes pour dØfinir les zones Øligibles, ainsi que pour gØrer et attribuer les ressources des Fonds structurels dans l(cid:146)Union europØenne sont devenues nØcessaires. Les dØputØs europØens peuvent-ils devenir destinataires de ce document, indispensable pour conna(cid:238)tre et comparer les procØdures choisies par les (cid:201)tats membres afin de mieux faire comprendre l(cid:146)intØrŒt des Fonds structurels aux populations?


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0939/00 von Antonio Di Pietro (ELDR) an die Kommission. Belgische Rechtsvorschriften hinsichtlich der Laboratorien für klinische Biologie.

eurovoc_concepts:
Belgium
application of EU law
medical diagnosis
right of establishment

text: 28. 12. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 374 E/189 Die gemeinschaftlichen Rahmenprogramme erstrecken sich nicht auf die Entwicklungsl(cid:228)nder. Das bedeutet, da(cid:223) beispielsweise nordafrikanische Partner sich an wissenschaftlichen und technologischen Umweltpro- jekten nicht beteiligen k(cid:246)nnen. Es gibt zwar keine Hindernisse f(cid:252)r ihre Forschungst(cid:228)tigkeit, jedoch gibt es keine Finanzierungsm(cid:246)glichkeiten, und die Entwicklungsl(cid:228)nder werden ohne die M(cid:246)glichkeit, Mittel zu beschaffen, in die Konsortien nicht als Partner aufgenommen. Weshalb ist das nicht m(cid:246)glich, w(cid:228)hrend beispielsweise auch die Beteiligungsm(cid:246)glichkeiten Ru(cid:223)lands ausgeweitet worden sind? Ist diese Frage u. a. unter dem Gesichtspunkt betrachtet worden, welche Auswirkungen beispielsweise die Probleme der W(cid:252)stenbildung in Nordafrika oder die Probleme des Mittelmeers auf die EU haben? Ist die EU bereit, (cid:252)ber die Bereitstellung finanzieller Mittel den lokalen Wissenschaftlern mehr Verant- wortung zu (cid:252)bertragen, damit auch nach dem Weggang der finanzierenden Partner die Arbeit weiter- gef(cid:252)hrt wird? Ist die EU ferner bereit zu gew(cid:228)hrleisten, da(cid:223) Projekte nicht ohne Beteiligung lokaler Wissenschaftler umgesetzt werden? Antwort von Herrn Busquin im Namen der Kommission (14. April 2000) Die Kommission teilt die Meinung der Frau Abgeordneten (cid:252)ber die Bedeutung der Forschung f(cid:252)r die Entwicklung der Entwicklungsl(cid:228)nder sowie (cid:252)ber die Notwendigkeit, da(cid:223) die Forschung von der Nachfrage bestimmt und auf die Entwicklungsproblematik dieser L(cid:228)nder ausgerichtet sein mu(cid:223). Die Teilnahme der Entwicklungsl(cid:228)nder an den thematischen Programmen des F(cid:252)nften Rahmenprogramms erfolgt zwar ohne Finanzierungsm(cid:246)glichkeit durch die Gemeinschaft (was auch f(cid:252)r Ru(cid:223)land gilt), aber diese (cid:214)ffnung ist bereits ein Fortschritt gegen(cid:252)ber dem Vierten Rahmenprogramm, das den Entwicklungsl(cid:228)ndern nur teilweise offenstand. Im Rahmen des horizontalen Programms Sicherung der internationalen Stellung der Gemeinschaftsfor- schung (INCO) sind hingegen zwei M(cid:246)glichkeiten eigens den Entwicklungsl(cid:228)ndern vorbehalten: die Aktion INCO-DEV, die insbesondere die wissenschaftliche und technische Zusammenarbeit zwischen der Gemein- schaft und allen Entwicklungsl(cid:228)ndern f(cid:246)rdern soll, und die Aktion INCO-MED, die nur die assoziierten Mittelmeerl(cid:228)nder betrifft und f(cid:252)r diese Region typischen Themengebieten gewidmet ist. Die Problematik Wasser in ihrer gesamten Tragweite, einschlie(cid:223)lich der W(cid:252)stenbildung, ist eins der zentralen Themen von INCO-MED. Durch diese beiden Aktionen werden die betreffenden Regionen dank eines st(cid:228)ndigen Dialogs mit ihren Vertretern nicht nur bei der Festlegung der zu f(cid:246)rdernden Gebiete der Zusammenarbeit einbezogen, sondern auch in den Auswahlproze(cid:223) der Vorschl(cid:228)ge eingebunden, in dessen Rahmen die Vorhaben insbesondere auf ihre Bedeutung f(cid:252)r die Entwicklung der Region hin gepr(cid:252)ft werden. Au(cid:223)erdem lassen die Durchf(cid:252)hrungsmodalit(cid:228)ten der Programme INCO-DEV und INCO-MED Initiativen aus Entwicklungsl(cid:228)ndern nicht nur zu, sondern f(cid:246)rdern sie aktiv. ist die Beteiligung von Wissenschaftlern aus diesen L(cid:228)ndern auf einer ausgewogenen Grundlage eine Bedingung f(cid:252)r die F(cid:246)rderf(cid:228)- higkeit der im Zuge dieser Programme eingereichten Vorschl(cid:228)ge. In jedem Fall Eins der Ziele ist n(cid:228)mlich der Ausbau der Forschungskapazit(cid:228)ten dieser Drittl(cid:228)nder durch von ihnen und der Gemeinschaft gemeinsam durchgef(cid:252)hrte Forschung, um sie (cid:252)ber das Vorhaben hinaus in den Stand zu versetzen, immer mehr Verantwortung f(cid:252)r ihre Entwicklung zu (cid:252)bernehmen. (2000/C 374 E/222) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0939/00 von Antonio Di Pietro (ELDR) an die Kommission (29. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Belgische Rechtsvorschriften hinsichtlich der Laboratorien f(cid:252)r klinische Biologie In Belgien untersagt die K(cid:246)nigliche Verordnung Nr. 143 vom 30. Dezember 1982 jede Art von Kontrolle hinsichtlich der Laboratorien f(cid:252)r klinische Biologie durch alle Personen, die nicht gleichzeitig zur Vornahme von medizinischen Analysen befugt sind. C 374 E/190 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 28. 12. 2000 Am 17. Dezember 1999 wurde die Kommission mit einer Klage (COMP/37. 7. 754) befa(cid:223)t, mit der diese Regelung betreffend insbesondere die Niederlassungsfreiheit (Artikel 43 des EG-Vertrags) angefochten wurde. 1987 entschied der Gerichtshof aufgrund einer Klage der Kommission, da(cid:223) diese Regelung mit der Niederlassungsfreiheit vereinbar ist, da sie nicht als diskriminierend angesehen wurde, ohne jedoch ihre Verh(cid:228)ltnism(cid:228)(cid:223)igkeit zu (cid:252)berpr(cid:252)fen (Urteil vom 12. Februar 1987, Rechtssache 221/85, Kommission gegen Belgien, Sammlung der Rechtsprechung 1987, S. 719). Seit 1995 (Urteil vom 30. November 1995, Rechtssache C-55/94, Gebhard, Sammlung der Rechtspre- chung 1995, S. I-4186) vertritt der Gerichtshof jedoch die Auffassung, da(cid:223) nationale Ma(cid:223)nahmen, auch wenn sie unterschiedslos f(cid:252)r alle Staatsangeh(cid:246)rigen der Mitgliedstaaten gelten, wie dies bei der betreffenden belgischen Regelung der Fall ist, die aber die Aus(cid:252)bung eines Berufs oder den Zugang zu einem Beruf durch einen B(cid:252)rger eines anderen Mitgliedstaats (cid:132)behindern oder weniger attraktiv machen k(cid:246)nnen(cid:147), mit Artikel 43 des EG-Vertrags unvereinbar sein k(cid:246)nnen, wenn diese nicht aus zwingenden Gr(cid:252)nden des Allgemeininteresses gerechtfertigt oder nicht verh(cid:228)ltnism(cid:228)(cid:223)ig sind. Wie gedenkt die Kommission in diesem Kontext diese neue Rechtsprechung anzuwenden, die die These, die sie noch bis vor 8 Jahren vertrat, als begr(cid:252)ndet anerkannt hat? Wird die Kommission in diesem Stadium die Verh(cid:228)ltnism(cid:228)(cid:223)igkeit der betreffenden Ma(cid:223)nahmen pr(cid:252)fen (cid:129) was der Gerichtshof 1987 ablehnte (cid:141), und zwar in Anbetracht der Tatsache, da(cid:223) die Vorschriften hinsichtlich der Kontrolle der Laboratorien f(cid:252)r klinische Biologie bis zum heutigen Tag in den einzelnen Mitgliedstaaten der Gemein- schaft stark voneinander abweichen? Antwort von Herrn Bolkestein im Namen der Kommission (10. Mai 2000) Wie der Herr Abgeordnete zu Recht feststellt, hat sich die Rechtsprechung des Gerichtshofs in Fragen der Niederlassungsfreiheit weiterentwickelt. Au(cid:223)erdem enth(cid:228)lt die erw(cid:228)hnte Klage einige neue Elemente im Vergleich zu der Klage, die zum Urteil des Gerichtshofs vom 12. Februar 1987 gef(cid:252)hrt hatte. Die Kommission wird die belgische Gesetzgebung (cid:252)ber Laboratorien f(cid:252)r medizinische Analysen daher eingehend pr(cid:252)fen. (2000/C 374 E/223) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0946/00 von Alexandros Alavanos (GUE/NGL) an die Kommission (29. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: R(cid:252)ckgabe geraubter oder widerrechtlich ausgef(cid:252)hrter Kulturg(cid:252)ter Innerhalb der Vereinten Nationen wird ein neues (cid:220)bereinkommen (cid:252)ber die R(cid:252)ckgabe geraubter Kultur- g(cid:252)ter auf den Weg gebracht, wonach in derartigen F(cid:228)llen Verhandlungen zwischen den beteiligten Parteien aufgenommen werden sollen. 1. 2. Hat die Kommission ihre Unterst(cid:252)tzung f(cid:252)r das (cid:220)bereinkommen zum Ausdruck gebracht? Hat sie den Mitgliedstaaten seine Unterzeichnung vorgeschlagen? Antwort von Herrn Bolkestein im Namen der Kommission (12. Mai 2000) Die Kommission hat keine Kenntnis von etwaigen Initiativen der Vereinten Nationen zur Verabschiedung eines (cid:220)bereinkommens (cid:252)ber die R(cid:252)ckgabe geraubter Kulturg(cid:252)ter; dieser Sachverhalt war bereits 1995 Gegenstand des UNIDROIT-(cid:220)bereinkommens (cid:252)ber gestohlene und rechtswidrig ausgef(cid:252)hrte Kulturg(cid:252)ter. Die Kommission war an der Ausarbeitung dieses (cid:220)bereinkommens als Beobachter beteiligt. Die Kommission bef(cid:252)rwortet das allgemeine Ziel des (cid:220)bereinkommens, n(cid:228)mlich die Bek(cid:228)mpfung des illegalen Handels mit Kulturg(cid:252)tern. Aufgrund der Kompetenzen, die der Kommission im derzeitigen Entwicklungsstadium des Gemeinschaftsrechts auf diesem Gebiet zustehen, konnte sie sich jedoch noch nicht f(cid:252)r die Unterst(cid:252)tzung des (cid:220)bereinkommens aussprechen und den Mitgliedstaaten vorschlagen, das (cid:220)bereinkommen zu unterzeichnen


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 649/2000 af 29. marts 2000 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 33. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1489/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: L 79/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 649/2000 af 29. marts 2000 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 33. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1489/1999 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (3) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2038/1999 af 13. september 1999 om den fælles markedsordning for sukker (1), særlig artikel 18, stk. 5, andet afsnit, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1489/ 1999 af 7. juli 1999 om en løbende licitation med henblik på fastsættelse af en eksportafgift og/eller eksportrestitution for hvidt sukker (2), foranstaltes dellici- tationer med henblik på eksport af dette sukker. I henhold til bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i forord- ning (EF) nr. 1489/1999, fastsættes der i påkommende tilfælde for den pågældende dellicitation et maksimalt restitutionsbeløb især under hensyntagen til situationen og den forventede udvikling på markedet for sukker i Fællesskabet og på verdensmarkedet. Efter gennemgang af tilbuddene bør de bestemmelser, der er nævnt i artikel 1, fastsættes for den 33. dellicita- tion. (4) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Sukker — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For den 33. dellicitation for hvidt sukker, ifølge forordning (EF) nr. 1489/1999, fastsættes maksimumseksportrestitutionen til 51,875 EUR/100 kg. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 30. marts 2000. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 252 af 25. 9. 1999, s. 1. (2) EFT L 172 af 8. 7. 1999, s. 27


title: EU ja jätehuolto.

eurovoc_concepts:
EU policy
dangerous substance
environmental protection
export of waste
public awareness campaign
public health
sustainable development
waste management
waste recycling


title: La UE apuesta por la gestión de residuos.


title: PREGUNTA ESCRITA E-0962/00 de Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) a la Comisión. Producción de avellana en Cataluña.

eurovoc_concepts:
Catalonia
Spain
aid to agriculture
common agricultural policy
nut

text: C 46 E/92 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/095) PREGUNTA ESCRITA E-0962/00 de Gorka Kn(cid:246)rr Borr(cid:224)s (Verts/ALE) a la Comisi(cid:243)n (29 de marzo de 2000) Asunto: Producci(cid:243)n de avellana en Cataluæa Cataluæa es, dentro de Espaæa y la Uni(cid:243)n Europea, una gran productora de avellana y frutos secos. MÆs del 90 % de la producci(cid:243)n de avellana en Espaæa se concentra en Cataluæa, existiendo municipios en que Østa supone el 85 % de la superficie cultivada. La avellana catalana se ha visto obligada a competir con la avellana turca, de los Estados Unidos y del Norte de `frica, pa(cid:237)ses que han capitalizado las importaciones europeas de este producto debido a su bajo precio, provocando que los agricultores productores sufrieran serias dificultades para competir con ellas. En los œltimos aæos, la OCM de frutas y hortalizas estipul(cid:243) un sistema de ayudas directas para las avellanas recogidas durante las campaæas 1997/1998, 1998/1999 y 1999/2000 para garantizar unas rentas m(cid:237)nimas a los agricultores productores, siendo la de 1999/2000 la œltima cosecha que recibirÆ la ayuda comunitaria, hecho que provocarÆ una pØrdida de capacidad de renta de un sector muy considerable de agricultores catalanes. ¿Conoce la Comisi(cid:243)n la importancia de la avellana en Cataluæa? ¿QuØ medidas prevØ tomar la Comisi(cid:243)n para garantizar el mantenimiento de la renta de los productores catalanes de avellana? ¿Tiene previsto la comisi(cid:243)n que la OCM de frutas y hortalizas renueve la ayuda directa a la avellana, prevista en el art(cid:237)culo 55 del Reglamento (CE) 2200/1996 (1) para las campaæas 1197/1998, 1998/1999 y 1999/2000? (1) DO L 297 de 21. 11. 1996, p. 1. Respuesta comœn a las preguntas escritas E-0955/00 y E-0962/00 dada por el Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (10 de mayo de 2000) Durante diez aæos, la mayor(cid:237)a de la zona de frutos de cÆscara de Cataluæa se ha beneficiado de una ayuda financiera destinada a aumentar la productividad y competitividad, en virtud de lo dispuesto en el t(cid:237)tulo IIa del Reglamento (CEE) no 1035/72 del Consejo, de 18 de mayo de 1972, por el que se establece la organizaci(cid:243)n comœn de mercados en el sector de las frutas y hortalizas (1). Los gastos comunitarios en el sector de los frutos de cÆscara, efectuados en virtud de este rØgimen, ascendieron entre 1990 y 1999 a 725 M€. Hasta 2006 estÆn previstos mÆs de 250 millones suplementarios para planes de mejora en curso de realizaci(cid:243)n. PrÆcticamente toda la zona de avellanas de Cataluæa se acogi(cid:243) a la ayuda espec(cid:237)fica a tanto alzado para las avellanas concedida durante el per(cid:237)odo 1997-2000 con arreglo a lo dispuesto en el art(cid:237)culo 55 del Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo, de 28 de octubre de 1996, por el que se establece la organizaci(cid:243)n comœn de mercados en el sector de las frutas y hortalizas (2). Siempre se quiso que esas medidas fueran temporales y decrecientes, a fin de contribuir a incrementar la responsabilidad financiera de los productores. Desde 1997, pueden acogerse a la ayuda los frutos de cÆscara y las algarrobas, al igual que los demÆs productos del sector de las frutas y hortalizas, mediante la acci(cid:243)n del fondo operativo previsto en el Reglamento (CE) no 2200/96 que establece ayuda financiera para todas las frutas y hortalizas comerciali- zadas a travØs de las organizaciones de productores. 13. 2. 2001 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 46 E/93 Por consiguiente, los Estados miembros pueden incluir los frutos de cÆscara en sus planes de desarrollo rural con arreglo a las condiciones que establece el Reglamento (CE) no 1257/1999, de 17 de mayo de 1999, sobre la ayuda al desarrollo rural a cargo del Fondo Europeo de Orientaci(cid:243)n y de Garant(cid:237)a Agr(cid:237)cola (FEOGA) y por el que se modifican y derogan determinados Reglamentos (3). (1) DO L 118 de 20. 5. 1972. (2) DO L 297 de 21. 11. 1996. (3) DO L 160 de 26. 6. 1999. (2001/C 46 E/096) PREGUNTA ESCRITA E-0960/00 de Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (29 de marzo de 2000) Asunto: Fomento de la actividad en las sociedades de capital riesgo en la Uni(cid:243)n Europea El capital riesgo constituye la principal f(cid:243)rmula de financiaci(cid:243)n para empresas que comienzan, o que se embarcan en nuevas inversiones de alto riesgo y con un elevado potencial de beneficios. No obstante, las actividades de las sociedades europeas de capital riesgo distan mucho de igualar a las de Estados Unidos, que casi duplican las inversiones que llevan a cabo sus hom(cid:243)logas de la Uni(cid:243)n Europea. ¿C(cid:243)mo considera la Comisi(cid:243)n que podr(cid:237)a incentivar las actividades inversoras de las sociedades de capital riesgo de la Uni(cid:243)n Europea, de forma que incrementen significativamente sus inversiones en la pequeæa y mediana empresa comunitaria, hasta el punto de que lleguen a equiparar las cifras inversoras de las sociedades de capital riesgo de los Estados Unidos? Respuesta del Sr. Bolkestein en nombre de la Comisi(cid:243)n (16 de mayo de 2000) La Comisi(cid:243)n comparte plenamente la preocupaci(cid:243)n de Su Seæor(cid:237)a por el escaso desarrollo del capital- riesgo en Europa, aunque la situaci(cid:243)n estÆ comenzando a mejorar. Para que la situaci(cid:243)n actual mejore y las empresas de crecimiento rÆpido puedan encontrar el capital-riesgo adecuado, la Comisi(cid:243)n estÆ acelerando la aplicaci(cid:243)n del plan (1) de acci(cid:243)n sobre capital-riesgo. Para lograr este objetivo es necesaria una estrecha cooperaci(cid:243)n entre los Estados miembros y el sector privado. El Banco Europeo de Inversiones (BEI) y el Fondo Europeo de Inversiones (FEI) tambiØn desempeæan papeles significativos en este Æmbito. El Consejo Europeo de Lisboa subray(cid:243) la necesidad de eliminar todas las barreras indicadas en el plan de acci(cid:243)n sobre capital-riesgo antes de 2003 (una seæal clara de la importancia pol(cid:237)tica que ahora recibe este asunto). La Comunicaci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n sobre capital-riesgo (2) se aprob(cid:243) en abril de 1998. El plan de acci(cid:243)n sobre capital-riesgo adjunto a dicha Comunicaci(cid:243)n recibi(cid:243) amplia aprobaci(cid:243)n de la cumbre europea de Cardiff (junio de 1998) y del Parlamento. El plan de acci(cid:243)n enumera seis tipos de barreras existentes en la Comunidad y que deben eliminarse, a saber, fragmentaci(cid:243)n del mercado, barreras normativas, barreras fiscales, falta de buenos proyectos, escasez de recursos humanos y barreras culturales. La Comisi(cid:243)n llev(cid:243) a cabo un primer anÆlisis de la aplicaci(cid:243)n del plan de acci(cid:243)n sobre capital-riesgo en la Comisi(cid:243)n resalt(cid:243) en dicha comunicaci(cid:243)n octubre de 1999. Para acelerar la aplicaci(cid:243)n del mismo, algunas medidas normativas clave que deb(cid:237)an tomarse en 2000, as(cid:237) como algunos ejemplos de buenas prÆcticas para fomentar las reformas en todos los Estados miembros. La Comisi(cid:243)n tambiØn supervisarÆ y evaluarÆ regularmente la aplicaci(cid:243)n del plan de acci(cid:243)n sobre capital-riesgo. TØngase asimismo en cuenta que el plan de acci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n sobre la e-Europa (noviembre de 1999) propon(cid:237)a entre sus objetivos triplicar la disponibilidad de financiaci(cid:243)n en fases iniciales antes de 2003. El plan de acci(cid:243)n final e-Europa se presentarÆ para su aprobaci(cid:243)n al Consejo Europeo de Feira en junio de 2000. (1) COM(1999) 493 final. (2) DO C 175 de 21. 6. 1999