title: 2001/272/EY: Komission päätös, tehty 14 päivänä maaliskuuta 2000, alueellisen talousrakenteen parantamista Saksassa koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen tehtävän mukaisten tukialueiden uudelleenrajaamisesta 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvälle kaudelle – Länsi-Saksa ja Berliini (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.) (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 809)

eurovoc_concepts:
European Commission
Germany
State aid
control of State aid
exchange of information
regional aid

text: 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/27 KOMISSION PA¨ A¨ TO¨ S, tehty 14 päivänä maaliskuuta 2000, alueellisen talousrakenteen parantamista Saksassa koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen tehtävän mukaisten tukialueiden uudelleenrajaamisesta 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvälle kaudelle – Länsi-Saksa ja Berliini (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 809) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/272/EY) EUROOPAN YHTEISO¨ JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Saksa on lähettänyt 30 päivänä maaliskuuta 1999 12- sivuisen faksin, jolla se on ilmoittanut lähettävänsä postit- se kaksi liitettä Saksan aluetukikarttaa koskevaan ilmoi- tukseen (2). Liitteet on kirjattu pääsihteeristössä vastaanot- etuiksi 23 päivänä huhtikuuta 1999. Bonnissa 11 ja 12 päivänä toukokuuta 1999 pidetyssä kokouksessa komissio on saanut suullisia selvennyksiä ja pyytänyt kirjallisia lisätietoja. Lisäksi Saksa on lähettänyt 19 päi- vänä toukokuuta 1999 selvennyksiä ilmoitukseen. (2) Komissio on ilmoittanut Saksalle 17 päivänä elokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään pitää EY:n perusta- missopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukai- sia alueita (viisi uutta osavaltiota – valtiontukiasia N 195/99) ja niillä sovellettavia tuki-intensiteettejä yhteis- markkinoille soveltuvina ja aloittaa tukiasian C 47/99 (1) EYVL C 340, 27. 11. 1999, s. 8. (2) ’Aluetukikartan’ määritelmä on annettu alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 5. 1 kohdassa (EYVL C 74, 10. 3. 1998, s. 9). osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tutkiakseen, soveltuvatko Länsi- Saksaa ja Berliinin kaupunkia koskevat aluetukikartat yhteismarkkinoille. (3) Komission päätös, jossa osa Saksan aluetukikartasta julis- tetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja muiden osien osalta päätetään virallisen tutkintamenettelyn aloittami- sesta, on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessa¨ (3). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huo- mautuksensa kyseisen päätöksen toisesta osasta. (4) Komissio on saanut viisi huomautusta asianomaisilta. Komissio on toimittanut huomautukset Saksalle lausun- toa varten ja saanut lausunnon 21 päivänä tammikuuta 2000 lähetetyllä faksilla. (5) Komissio on saanut Saksalta kirjallisia huomautuksia 17 päivänä syyskuuta 1999. Lisätietoja ja -huomautuksia toimitettiin 2 päivänä helmikuuta 2000. Komission yksi- köiden ja Saksan välillä on käyty neuvotteluja 12, 18 ja 23 päivänä marraskuuta 1999 Brysselissä ja 2 päivänä joulukuuta 1999 Berliinissä. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS SAKSAN EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN 3 KOHDAN c ALAKOHDAN MUKAISIKSI TUKIALUEIKSI EHDOTTAMISTA ALUEISTA (6) Saksan lainsäädännön mukaan osavaltion ja liittovaltion yhteisen tehtävän ”Alueellisten talousrakenteiden paran- taminen” (jäljempänä ’yhteinen tehtävä’) osana perustettu suunnittelukomitea päättää, mille alueille voidaan myön- tää aluetukea ja minkä EY:n perustamissopimuksen alue- tukea koskevan poikkeuksen nojalla sitä myönnetään. Kyseinen päätös on tehty 25 päivänä maaliskuuta 1999 ja siitä on ilmoitettu komissiolle 23 päivänä huhtikuuta 1999. (3) EYVL C 340, 27. 11. 1999, s. 8. L 97/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 4. 2001 (7) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisiksi tukialueiksi 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvälle kaudelle ehdotetut viisi uutta osavaltiota (Brandenburg, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thüringen ja Mecklenburg- Vorpommern) sekä näitä osavaltioita koskevat tuki-inten- siteetit on 25 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyllä päätök- sellä todettu yhteismarkkinoille soveltuviksi. EY:n perus- tamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi tukialueiksi ehdotettujen alueiden osalta aloi- tettiin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (4) 4 artiklan 4 kohdan mukainen virallinen tutkintamenettely. (8) Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio esitti epäily- jä ilmoituksen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille seuraa- vista syistä: 1. 2. 3. 4. 5. Komissio epäili, noudattaako ilmoitus alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (jäljempänä ’suuntaviivat’) 3. 10. 1 ja 3. 10. 2 kohtaa, sillä siinä ei ollut ilmoitettu selvästi ja perusteellisesti, mitä menetelmiä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisten tukialueiden mää- rittämisessä sovelletaan. Komissio pyytääkin Saksaa kuvailemaan EY:n perustamissopimuksen 87 artik- lan 3 kohdan c alakohdan mukaisten alueiden määrittämiseksi sovellettavaa menetelmää ja kaikkia siihen liittyviä seikkoja. Komissio epäili, noudattaako ilmoitus suuntaviivo- jen 3. 10. 3 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, sillä kunnat, jotka eivät kuulu 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi alueiksi ehdotettuihin työ- markkina-alueisiin, voivat saada aluetukea (katso myös tämän päätöksen liite). Komissio epäili, noudattaako ilmoitus suuntaviivo- jen 3. 10 kohdan toista kappaletta, sillä Saksa sovel- taa c alakohdassa tarkoitetuilla tukialueilla kohde- väestön enimmäismäärää, joka on 23,4 prosenttia kokonaisväestöstä. Näin ollen komissio katsoo, että Saksan ilmoittama yläraja ylittää yleisen edun mu- kaan hyväksyttävän tason, eikä sitä tässä vaiheessa voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Berliinin kaupunki ei ole yksiselitteisesti EY:n perus- tamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a tai c ala- kohdan mukainen alue ja komissio voi esittää vain olettamuksia sen asemasta. Komissio epäili, noudattaako ilmoitus suuntaviivo- jen 4. 8 kohdan neljättä kappaletta, sillä Saksa ei ole noudattanut tuki-intensiteettejä EY:n perustamisso- pimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukai- siksi alueiksi ehdotetuilla työmarkkina-alueilla, joilla asukasta kohti laskettu bruttokansantuote ostovoi- mastandardina mitattuna on yhteisön keskiarvoa korkeampi ja työttömyysaste keskiarvoa alhaisempi, ja jotka eivät rajoitu 87 artiklan 3 kohdan a alakoh- dassa tarkoitettuun alueeseen. 6. 7. Komissio epäili, onko Saksa ilmoittanut Kronachin, Hersfeld-Rotenburgin ja Göttingenin alueet sekä Passaun ja Wunsiedelin suuntaviivojen 4. 8 kohdan neljännessä kappaleessa esitetyn poikkeuksen no- jalla. Komissio epäili, noudatetaanko suuntaviivojen 4. 8 kohdan viidennessä kappaleessa esitettyä porrastus- periaatetta. (9) Tämä komission päätös koskee ainoastaan EY:n perusta- missopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainittujen poikkeusten soveltamisalaan kuuluvia tu- kialueita, joita Saksa on ehdottanut virallisen tutkintame- nettelyn osana toimittamassaan muutetussa ehdotuk- sessa, sekä näillä alueilla sallittuja enimmäisintensiteettejä. a Yhtenäinen maantieteellinen yksikkö (10) Suuntaviivojen 3. 10. 3 kohdan ensimmäisen luetelma- kohdan mukaiseksi yksiköksi Saksa ehdottaa käsitettä ’työmarkkina-alue’. Tätä käsitettä käytetään tilastollisena yksikkönä ja se kuvaa talousaluetta toiminnoiltaan yhte- näisenä alueena, ei niinkään hallinnollisena yksikkönä. Saksa on siis valinnut yhtenäiseksi maantieteelliseksi yksiköksi NUTS III -tason sijaan työmarkkina-alueen. indikaattorit (11) Tätä valintaa Saksa perustelee sillä, etteivät ratkaistavat talousongelmat yleensä noudata hallinnollisten alueiden rajoja. Lisäksi valitut (katso johdanto- osan 12 kappale) oli vaikea määritellä ja ne antoivat väärän kuvan, kun ne siirrettiin NUTS III -tasolle. Saksa on siis päättänyt valita maantieteellisen yksikön, joka parhaiten kuvaa taloudellista todellisuutta (työmatkalii- kenne ja työpaikkojen sijainti). Ihannetapauksessa maan- tieteellinen yksikkö on toiminnallisesti yhtenäinen työ- markkina-alue, jolla on mahdollisimman paljon sisäisiä yhteyksiä ja mahdollisimman vähän yhteyksiä alueen ulkopuolelle. Työmarkkina-alue on kooltaan vähintään yhtä suuri ja yleensä suurempi kuin NUTS III -tason alue. b Menetelmät ja indikaattorit (4) EYVL L 83, 27. 3. 1999, s. 1. (12) Länsi-Saksan työmarkkina-alueet luokitellaan synteettisen indikaattorin avulla, joka muodostuu seuraavista neljästä osaindikaattorista: 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/29 Indikaattori Painotus e Tuki-intensiteetit Keskimääräinen 1996–1998 työttömyysaste vuosina 40 % Sosiaaliturvamaksuvelvollisten työntekijöiden tulot henkeä kohti vuonna 1997 Infrastruktuuri-indikaattori Työllisyysennuste vuoteen 2004 40 % 10 % 10 % (13) Näiden indikaattoreiden perusteella pyritään muodosta- maan tarkka kuva Länsi-Saksan alueellisista ongelmista sekä siitä, mille alueille aluetukea on suunnattava. Synteet- tisen indikaattorin mukaan rakenteellisista heikkouksista eniten kärsivät alueet ovat ensimmäisellä sijalla ja muut alueet seuraavat sitä alenevassa järjestyksessä. c Berliinin työmarkkina-alue (14) Berliinin työmarkkina-alue muodostuu Berliinin kaupun- gista ja sitä ympäröivästä alueesta, joka kuuluu Branden- burgin osavaltioon ja jonka sisällä Berliini sijaitsee. Bran- denburg täyttää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainitut edellytykset, ja komissio on hyväksynyt sen kyseisen alakohdan mukaiseksi tuki- alueeksi. Tämän vuoksi Saksa on ehdottanut vain Berliiniä 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiseksi alueeksi, vaikka se on sitoutunut kohtelemaan koko työmarkkina- aluetta 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisena alueena. Saksan mukaan tämä merkitsee sitä, että Berliiniä ympäröivässä Brandenburgissa ei voida käyttää hyväksi kaikkia tukimahdollisuuksia (5). d Tukialueluettelo ja kohdeväestön enimmäismäärä (15) Saksa on toimittanut tutkintamenettelyn kuluessa 2 päi- vänä helmikuuta 2000 luettelon 41:stä työmarkkina- alueesta, joihin myös Berliini kuuluu (katso liite) (6). Näillä alueilla on 14 546 097 asukasta eli 17,7 prosenttia Saksan kokonaisväestöstä (7). Saksa on määritellyt nämä alueet aluepoliittisiksi painopistealueiksi. (5) Saksan huomautukset virallisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, 17 päivänä syyskuuta 1999 lähetetyn faksin s. 10. (6) Alun perin ilmoitetussa luettelossa oli 60 työmarkkina-aluetta ja se käsitti 23,4 prosenttia Saksan kokonaisväestöstä. (7) Saksan kokonaisväkiluku on 31 päivän joulukuuta 1997 tietojen mukaan 82 057 379. (16) Saksa on virallisen tutkintamenettelyn kuluessa ilmoitta- nut seuraavat tuen enimmäismäärät EY:n perustamissopi- muksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa esitetyn poikkeuksen mukaisiksi alueiksi ehdotetuille Länsi-Sak- san työmarkkina-alueille. – – 28 prosenttia (brutto) pienille ja keskisuurille yrityk- sille ja 18 prosenttia (brutto) suuryrityksille. (17) Myöhemmin puiteohjelmassa (katso II osan 2. 5. 1 kohta yhdessä alaviitteen 11 kanssa) on tarkoitus nimenomai- sesti mainita, että johdanto-osan 16 kappaleessa mainitut tuki-intensiteetit eivät saa ylittää ohjelmassa ilmoitettuja bruttotuki-intensiteettejä eiva¨tka¨ komission nettoavustus- ekvivalentteina (NAE) hyväksymiä tuki-intensiteettejä. (18) Berliinin osalta Saksa on ilmoittanut seuraavat tuen enimmäismäärät: – – 43 prosenttia (brutto) pienille ja keskisuurille yrityk- sille ja 28 prosenttia (brutto) suuryrityksille. f Kumuloitumisen mahdollisuus (19) Myöhemmin puiteohjelmassa (katso II osan 2. 5. 1 kohta yhdessä alaviitteen 11 kanssa) on tarkoitus nimenomai- sesti mainita, että tuen enimmäisintensiteetit eivät (edes kumuloituessa) saa ylittää suuntaviivoissa ilmoitettuja bruttotuki-intensiteettejä eiva¨tka¨ komission nettoavustus- ekvivalentteina hyväksymiä tuki-intensiteettejä. III ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET (20) Komissio on saanut huomautukset viideltä asianomaisel- ta. Kaikissa asianomaisten osavaltioiden ja alueiden toi- mittamissa huomautuksissa mainitaan niin kutsuttu ”tuki- alueiden vaihto” (8). Huomautusten sisältö on esitetty yhteenvedonomaisesti seuraavassa: (21) Huomautuksissa muistutetaan, että komissio on hyväksy- nyt tukialueiden vaihdon ennen suuntaviivojen antamista, ja että alueilla ja kunnissa, jotka rajoittuvat EY:n perusta- missopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettuun alueeseen, on erisuuruisten tuki-intensiteet- tien aiheuttama ongelma. (8) Virallisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 12 ja 38 kappale, EYVL C 340, 27. 11. 1999, s. 8. Kyseisessä kohdassa mainitaan, että Saksa on poistanut eräät kunnat ehdotetuista työmarkkina-alueista ja korvannut ne kunnil- la, jotka eivät kuulu ehdotettuihin työmarkkina-alueisiin. L 97/30 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 4. 2001 (22) Huomautusten mukaan virallisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä tukialuei- den vaihdosta esitetyt epäilykset ovat johtaneet siihen, että nämä alueet on poistettu yhteisestä tehtävästä. Lisäksi huomautetaan, että komission olisi toimittava myös alueilla, joita yhteisen tehtävän osana ei enää voida pitää työmarkkina-alueina, kun tätä toimintaa voidaan perustella sosio-ekonomisilla syillä. (23) Eräässä huomautuksessa mainitaan, että tukialueiden vaihto tarjoaisi osavaltioille mahdollisuuden poiketa liit- tovaltion tasolla säädetyistä perusteista ja pyrkiä ratkaise- maan joustavasti erityisiä rakenteellisia ongelmia. Tässä yhteydessä on mainittu myös subsidiariteettiperiaate. Osavaltioilla pitäisi olla mahdollisuus vaikuttaa alueiden valintaan. (28) Kohdeväestön enimmäismäärän osalta Saksa väittää edel- leen, että EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi tukialueiksi pitäisi voida ottaa huomioon alueet, joilla asuu 23,4 prosenttia Saksan koko väestöstä. Lisäksi se pahoittelee, että komis- sio pitää kiinni 21 päivänä tammikuuta 1999 määrittele- mästään enimmäisrajasta. Vaikka Saksa katsoo edelleen, että kohdeväestön enimmäismäärä on Saksan osalta määritelty tasapuolisen kohtelun periaatteen vastaisesti (katso komission päätökset, jotka on toimitettu Saksalle 24 päivänä helmikuuta 1998 (SG(98)D/1670) ja 30 päi- vänä joulukuuta 1998 (SG(98)D/12384) päivätyillä kir- jeillä), se on virallisen tutkintamenettelyn kuluessa toimit- tanut muutetun tukialueluettelon (liite), jossa noudatetaan komission määrittämiä väestön enimmäismääriä. Aluetu- ki on Saksalle erittäin tärkeää välttämättömän rakenne- muutoksen kannalta (9). Näin ollen Saksa on muuttanut aluetukikarttaansa puhtaasti käytännöllisistä syistä, mutta se ei muuta käsitystään kohdeväestön enimmäismäärästä. IV SAKSAN HUOMAUTUKSET ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSISTA (29) Berliinin kaupungin tukialuekelpoisuutta tarkastellaan johdanto-osan 14 ja 44–47 kappaleessa. (24) Saksan huomautukset asianomaisten huomautuksista voidaan esittää lyhyesti seuraavasti: Saksa viittaa uudel- leen siihen, että tukialueiden vaihto on aluepoliittisesti erittäin tärkeää. Sitä sovelletaan vain todella poikkeuksel- lisissa taloudellisissa tilanteissa, joihin ei voida soveltaa yhteistä tehtävää varten kehitettyjä menetelmiä. Lisäksi Saksan mukaan viime aikoina on ilmennyt rakenteellisia ongelmia, joita indikaattorit eivät kata. Tukialueiden vaihto olisi näin ollen hyödyllistä lähialueilla sovelletta- vien tuki-intensiteettien erojen tasoittamiseksi. Lisäksi Saksa mainitsee, että vaikka tukialueiden vaihtoa ei kirjaimellisesti mainita suuntaviivoissa, on niiden hengen mukaista hyväksyä tämä toiminta. Saksa on muuttanut aluetukikarttaa puhtaasti käytännöllisistä syistä, mutta se ei ole muuttanut käsitystään tukialueiden vaihdosta tukikelpoisten alueiden valinnan välineenä. ja työttömyysaste keskiarvoa alhaisempi (30) Tuki-intensiteettiä niillä alueilla, joilla bruttokansantuote ostovoimastandardina mitattuna on yhteisön keskiarvoa korkeampi ja jotka eivät rajoitu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun alueeseen sekä alueilla, jotka rajoittuvat 87 artiklan 3 kohdan a alakoh- dassa tarkoitettuun alueeseen, käsitellään johdanto-osan 57, 58, 61 ja 62 kappaleessa. (31) Porrastusperiaatetta käsitellään 67 ja 68 kappaleessa. (32) Kumuloitumissääntöjä käsitellään 64 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa. V SAKSAN HUOMAUTUKSET VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA (25) Kahdeksan kohdan osalta on aloitettu virallinen tutkinta- menettely (katso tämän päätöksen johdanto-osan 8 kap- pale). VI ARVIOINTI (33) Saksa on ilmoittanut tukialuekartasta 23 päivänä huhti- kuuta 1999. Komissio on hyväksynyt tukialuekartan 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvälle kaudelle niiden alueiden osalta, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 ar- tiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan. (26) Saksan käsitystä menetelmistä ja komission niitä koske- vaa arviointia kuvataan johdanto-osan 12, 13, 41, 42 ja 43 kappaleessa. (34) Tällä päätöksellä komissio hyväksyy tukialuekartan 1 päi- vänä tammikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuu- ta 2003 päättyvälle kaudelle niiden alueiden osalta, jotka EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kuuluvat (27) Saksan huomautukset tukialueiden vaihdosta esitetään johdanto-osan 24 kappaleessa. Komission tähän kysy- mykseen antama vastaus esitetään johdanto-osan 69 kap- paleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa. (9) Saksan huomautukset virallisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, 2 päivänä helmikuuta 2000 lähetetyn faksin s. 2. 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/31 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan edellyttäen, että Saksa täyttää 2 artiklassa säädetyt ehdot. Molemmat päätökset yhdessä muodostavat Saksan niin kutsutun tukialuekartan, suuntaviivojen 5. 1 kohdassa. on määritelty joka (35) Ilmoitus, jota Saksa on muuttanut 2 päivänä helmikuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvien alueiden osalta, tutkitaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja erityisesti suuntaviivojen nojalla. a Yhtenäinen maantieteellinen yksikkö (36) Suuntaviivojen 3. 10. 3 kohdan ensimmäisen luetelma- kohdan mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi tukialueiksi ehdotettu- jen alueiden on vastattava NUTS III -tasoa tai perustel- luissa tapauksissa muunlaista yhtenäistä maantieteellistä yksikköä. Kukin jäsenvaltio voi käyttää ainoastaan yhtä maantieteellistä yksikköä. (37) Kuten 11 kappaleessa kuvaillaan, Saksa perustelee poik- keamistaan NUTS III -tasosta sillä, ettei Saksan alueellisia talousongelmia voida osoittaa riittävästi tällä tasolla. (38) Komissio toteaa, että Eurostat käyttää NUTS III -tasoa yhteisön alueellisia tilastoja laatiessaan. Rajaaminen on tehty lähes yksinomaan jäsenvaltioiden Eurostatille il- moittamien hallinnollisten rajojen mukaan. Saksassa NUTS III -tasoa vastaa piirikuntataso (Kreis). Tilastolliselta kannalta ja vertailtaessa kaikkia viittätoista jäsenvaltiota nämä ovat pieniä yksiköitä sekä väestömäärän että alueen koon kannalta. (39) Tämän vuoksi Saksa haluaa käyttää menetelmää, jolla katetaan NUTS III -tasoa suurempi maantieteellinen alue ja väestömäärä. Kaikki työmarkkina-alueet muodostuvat yhdestä tai useammasta NUTS III -alueesta. Perimmäisenä tarkoituksena on muodostaa toiminnallisia talousalueita, jotka määritellään työmatkaliikenteen ja työpaikkojen sijainnin analyysillä. Saksan käsityksen mukaan näin muodostetut tilastolliset yksiköt osoittavat parhaiten alueelliset ongelmat, jotka on ratkaistava aluepoliittisin toimenpitein. b Menetelmät ja indikaattorit (41) Suuntaviivojen 3. 10. 1 ja 3. 10. 2 kohdan mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi alueiksi ehdotettavien alueiden määrittämi- sessä sovellettavien menetelmien ja indikaattoreiden on täytettävä tietyt edellytykset. (42) Saksa on luvannut käyttämänsä menetelmän selkeästi ja perusteellisesti, jotta komissio voi arvioida sen etuja. Kukin indikaattori on laadittu luotettaviin tilastollisiin lähteisiin nojaten. Työttömyyttä, tuloja, infrastruktuuria ja työllisyysennustetta vuoteen 2004 voidaan pitää oleelli- sina seikkoina työmarkkina-alueen sosio-ekonomisen ti- lanteen tarkastelun kannalta. Kaikki indikaattorit perustu- vat tilastoihin, jotka ulottuvat vähintään kolmen vuoden päähän ilmoituksesta, tai ne on johdettu viimeisimmästä tutkimuksesta, jos vuosittaisia tilastoja ei ole saatavilla. Neljäs indikaattori perustuu tilastolliseen ennustemenetel- mään, jossa käytetään vähintään kolmelta edeltävältä vuodelta peräisin olevia tietoja. (43) Objektiivisten osaindikaattoreiden avulla voidaan selvit- tää tiettyjen alueiden sosio-ekonomiset erot. Näin ollen komissio katsoo, että Saksa täyttää kaikki suuntaviivojen 3. 10. 1 ja 3. 10. 2 kohdassa esitetyt edellytykset. c Berliinin työmarkkina-alue (44) Erillisenä osavaltiona Berliinin kaupunki muodostaa niin NUTS I, II kuin III -tason tilastollisen yksikön. Berliini muodostaa yhdessä sitä ympäröivän ja Brandenburgin osavaltioon kuuluvan alueen kanssa työmarkkina-alueen. Komissio on hyväksynyt NUTS II -alueeksi luokitellun Brandenburgin EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainituksi tukialueeksi, sillä se täyttää kyseisessä kohdassa mainitun poikkeusedelly- tyksen. (45) Saksa pitää epäoikeudenmukaisena, jos Berliinin kaupun- kia ei voitaisi ehdottaa EY:n perustamissopimuksen 87 ar- tiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiseksi tukialueeksi, koska osa työmarkkina-alueesta täyttää a alakohdan mukaisille tukialueille asetetut sosio-ekonomiset perus- teet. (40) Komissio sallii Saksan käyttää työmarkkina-alueita yhte- näisenä maantieteellisenä yksikkönä ja katsoo sen noudat- tavan suuntaviivojen 3. 10. 3 kohdan ensimmäistä luetel- makohtaa. (46) Komissio myöntää, että Berliinin kaupungin maantieteel- linen tilanne on erityinen. Saksa sitoutuu joka tapauksessa käsittelemään Berliinin työmarkkina-aluetta kokonaisuu- dessaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisena tukialueena. Tämä merkitsee sitä, L 97/32 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 4. 2001 ettei Brandenburgiin kuuluvan ympäröivän alueen kaik- kia tukimahdollisuuksia käytetä hyväksi (10). Kuten komis- sio toteaa, Saksan sitoumus merkitsee sitä, että tuki- intensiteetit niillä Brandenburgin alueilla, jotka kuuluvat Berliinin työmarkkina-alueeseen, eivät saa ylittää Berliinin kaupungille hyväksyttyjä tuki-intensiteettejä eikä näillä alueilla saa myöntää toimintatukea. (47) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Berliinin kaupunki kuuluu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa esitetyn poikkeuksen soveltamis- alaan. tukialueilla. mukaisilla on 14 546 097 asukasta eli 17,7 prosenttia Saksan koko- naisväestöstä, minkä perusteella ehdotus soveltuu yhteis- markkinoille. Ehdotetuilla alueilla (51) Suuntaviivojen 3. 10. 3 kohdan kolmannen luetelmakoh- dan mukaan alueluettelo järjestetään valittujen indikaatto- reiden perusteella. Ehdotettujen alueiden on erottava merkittävästi (puolet standardipoikkeamasta) yhden tai useamman menetelmässä hyväksytyn indikaattorin osalta 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeukseen mahdol- lisesti oikeutettujen Saksan alueiden keskiarvosta. d Tukialueluettelo, kohdeväestön enimmäismäärä ja standardipoikkeama (52) Komissio on tarkistanut luokittelun ja standardipoik- keamat ja todennut, että kyseinen ehto täyttyy liitteen osalta. (48) Alkuperäinen tukialueluetteloa koskenut ilmoitus ei nou- dattanut suuntaviivoja eikä komission asettamia kohde- väestön enimmäismääriä. Kohdeväestön enimmäismäärä ylitettiin (katso menettelyn aloittamista koskevan päätök- sen 44 kappale), eikä Saksa noudattanut yhden yhtenäisen maantieteellisen yksikön periaatetta, sillä se oli harjoitta- nut tukialueiden vaihtoa (katso tämän päätöksen 38 kap- pale). (49) Ilmoituksen saattamiseksi suuntaviivojen mukaiseksi Saksa on toimittanut komissiolle tutkintamenettelyn ku- luessa alueluettelon, jossa asukasmäärä oli supistettu noudattamaan komission asettamia rajoja ja jossa nouda- tettiin yhden yhtenäisen maantieteellisen yksikön periaa- tetta. (50) Saksa on valinnut liitteessä mainitut alueet ilman tukialu- eiden vaihtoa. Lisäksi siinä noudatetaan Saksalle asetettuja kohdeväestön enimmäismääriä: Komissio on julkaissut 21 päivänä tammikuuta 1999 perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen poikkeusten mukaisten alueellisten valtiontukien kansalli- set enimmäiskattavuudet kaudella 2000–2006 (EYVL C 16, s. 5). Saksalle ilmoitettiin tästä 30 päivänä joulukuu- ta 1998 päivätyllä kirjeellä (SG (98) D/12384). Saksaa koskeva kohdeväestön enimmäismäärä on mainitun asia- kirjan mukaan 34,9 prosenttia, sitä noudatetaan koko liittovaltion alueella ja se käsittää EY:n perustamissopi- muksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamis- alaan kuuluvat alueet. Saksa on ehdottanut 23 päivänä huhtikuuta 1999 tekemässään ilmoituksessa aluetta, jolla asuu 17,16 prosenttia kokonaisväestöstä, EY:n perusta- missopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukai- seksi poikkeusalueeksi. Komissio katsoi tämän soveltuvan soveltaa yhteismarkkinoille. Näin ollen Saksa voi 17,7 prosentin kohdeväestön enimmäismäärää EY:n pe- rustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan (10) Saksan huomautukset virallisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, 17 päivänä syyskuuta 1999 lähetetyn faksin s. 10. (53) Saksan toimittaman tukialueluettelon voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuk- sen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla; kyseinen luettelo on tämän päätöksen liitteenä. (54) Komissio katsoo, että Saksan on toteutettava kansallisella tasolla toimenpiteitä, joilla EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuulu- vat alueet erotetaan selvästi 87 artiklan 3 kohdan c ala- kohdan soveltamisalaan kuuluvista alueista. Lisäksi Sak- san on ilmoitettava selkeästi, että vain nämä alueet ovat oikeutettuja saamaan suuntaviivojen mukaista aluetukea. Näin ollen komissio pitää tarpeellisena sisällyttää tähän päätökseen tätä koskeva edellytys. e Tuki-intensiteetit (55) Suuntaviivojen 3. 10 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan tuki-intensiteetit c alakohdan poikkeukseen oikeutetuilla alueilla suuntaviivojen 4. 8 ja 4. 9 kohdan mukaisesti. Suuntaviivojen 4. 8 kohdan toisen kappaleen mukaan tuki-intensiteetti ei saa tavallisesti ylittää 20 pro- senttia NAE. Jos c alakohdan mukaiseksi tukialueeksi ehdotetulla alueella bruttokansantuote asukasta kohden ostovoimastandardina mitattuna on NUTS II -tasolla yhteisön keskiarvoa korkeampi ja työttömyysaste keskiar- voa alhaisempi, suuntaviivojen 4. 8 kohdan neljännen kappaleen mukaan tuen enimmäisintensiteetti ei saa ylittää 10 prosenttia NAE. Suuntaviivojen 4. 8 kohdan neljännen kappaleen mukaan voidaan poikkeustapauk- sissa hyväksyä 10 prosentin (NAE) enimmäisintensiteetin soveltamisalaan kuuluvilla alueilla (NUTS III -taso tai pienempi) myös 20 prosentin (NAE) enimmäisintensiteet- jos nämä alueet rajoittuvat 87 artiklan 3 kohdan ti, a Suuntaviivojen alakohdan mukaiseen alueeseen. 4. 9 kohdan mukaan pk-yrityksille – kuljetusalaa lukuun ottamatta – voidaan myöntää lisätukea 10 prosenttiyk- sikköä brutto. 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/33 (56) Saksa ilmoittaa Länsi-Saksan tukialueiden pk-yrityksille 28 prosenttia (brutto) ja suuryrityksille 18 prosenttia (brutto) sekä Berliinin tukialueen pk-yrityksille 43 pro- senttia (brutto) ja suuryrityksille 28 prosenttia (brutto) (vrt. 16 ja 18 kappale). (57) Vertaamalla komission Saksalle lähettämää, 30 päivänä joulukuuta 1998 päivättyä kirjettä (SG (98) D/12384) ja liitteen alueluetteloa, käy ilmi, että Hameln-Pyrmontin, Hofin kaupungin ja Passaun kaupungin NUTS III -alueilla on asukasta kohden ostovoimastandardina mitattuna sekä korkeampi bruttokansantuote että yhteisön keskiar- voa alhaisempi työttömyysaste, eivätkä ne rajoitu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakoh- dassa tarkoitettuihin alueisiin. (58) Suuntaviivojen 4. 8 kohdan neljännen kappaleen poik- keusmääräykset koskevat seuraavia liitteessä ehdotettuja alueita: Wunsiedel, Hersfeld-Rotenburg, Göttingen ja Ber- liinin kaupunki. (59) Saksan mukaan tuki-intensiteettejä ei osavaltiokohtaisten syiden vuoksi ole ilmoitettu nettoavustusekvivalenttina vaan bruttoarvona. Saksa on kuitenkin sitoutunut noudat- tamaan bruttotuki-intensiteettejä ja hyväksyy sen, että komissio hyväksyy tuki-intensiteetit nettoavustusekviva- lentteina, jotta jäsenvaltioiden tiedot olisivat vertailukel- poisia. Koska NAE ei missään tapauksessa saa olla tuen bruttoarvon suuruinen, komission on hyväksyttävä Saksan tukialuekartan tuen enimmäisintensiteetit netto- avustusekvivalentteina, vaikka tuki-ilmoituksessa onkin esitetty bruttoarvot. Pk-yritysten lisätuki ilmoitetaan brut- tona. (60) Puiteohjelmassa (II osan 2. 5. 1 kohdan alaviite 11) tehdään selväksi, että niillä tukialueilla, joilla tuen enimmäisinten- siteetti on suuntaviivojen mukaan 10 prosenttia NAE, tuen ylärajaa ei saa ylittää. (61) Komissio katsoo, että seuraavat tuen enimmäisintensitee- tit ovat Länsi-Saksassa suuntaviivojen mukaisia: – Hameln-Pyrmontin, Hofin kaupungin ja Passaun kaupungin alueilla – 10 prosenttia NAE pk-yritysten lisätuki 10 prosenttia brutto. – Muilla Länsi-Saksan tukialueilla, Berliinin kaupunkia lukuun ottamatta: – 18 prosenttia NAE pk-yritysten lisätuki 10 prosenttia brutto. ei mainita Berliiniä. Näin ollen Berliinin kaupungin tuki- intensiteettejä voidaan pitää suuntaviivojen mukaisina, jos seuraavat NAE-arvot eivät ylity: – 20 prosenttia NAE pk-yritysten lisätuki 10 prosenttia brutto. (63) Koska puiteohjelmassa ei mainita kuljetusalan yrityksiä, Saksa noudattaa määräystä, jonka mukaan lisätukea ei myönnetä kuljetusalan pk-yrityksille. f Kumuloitumismahdollisuus (64) Suuntaviivojen 4. 18 kohdassa määrätään, että aluetuen enimmäisintensiteettiä, joka ilmaistaan nettoavustusekvi- valenttina, sovelletaan tuen kokonaismäärään aluetuen lähteestä riippumatta, olipa kysymys sitten paikallisesta, alueellisesta, kansallisesta tai yhteisön myöntämästä tues- ta. Tällä säännöllä varmistetaan, että myönnettäessä yri- tykselle aluetukia, jotka perustuvat samoille tukikelpoisil- le kustannuksille, tuen yhteismäärä lasketaan, eikä tuen määrä saa ylittää tietylle alueelle hyväksyttyjä enim- mäismääriä. Suuntaviivojen 4. 20 kohta koskee tuen ku- muloitumista muiden tukien kanssa. Näissä tapauksissa sovelletaan suotuisinta enimmäisintensiteettiä (11). (65) Puiteohjelman II osan 2. 5. 1 kohdassa Saksa käsittelee aluetukien kumuloitumisen mahdollisuutta. Puiteohjel- man 2. 5. 1 kohdan alaviitteessä 11 mainitaan nimenomai- sesti, että korkeimmat sallitut intensiteetit eivät saa ylittää puiteohjelmassa säädettyjä bruttotuki-intensiteettejä ei- va¨tka¨ komission nettoavustusekvivalentteina hyväksymiä tuen enimmäisintensiteettejä; ylitystä ei saa tapahtua myöskään silloin, kun kyseessä on kumuloituminen mui- den tukien kanssa. (66) Kuten 62 kappaleessa on mainittu, ei alaviitettä 11 sovelleta Berliinin kaupunkiin. Näin ollen kumuloitumista koskevat säännöt eivät noudata suuntaviivoja. Jos osaval- tion lainsäädännössä kuitenkin todetaan selvästi, että myös aluetukien kumuloituessa noudatetaan intensiteetin joka on 20 prosenttia NAE ja pk- enimmäismäärä, yritysten osalta 20 prosenttia NAE lisättynä 10 prosentilla (brutto), komissio voi katsoa, että kumuloitumista koske- vat säännöt noudattavat suuntaviivoja. (62) Berliinin kaupungin bruttotuki-intensiteetit (43/28 pro- senttia, vrt. 58 kappale) ylittävät suuntaviivojen enim- mäismäärän, koska II osan 2. 5. 1 kohdan alaviitteessä 11 (11) On huomattava, että Saksa on esittänyt 29. puiteohjelmasta tekemässään ilmoituksessa (katso N 767/99) säännöt, jotka koske- vat aluetukien kumuloitumista muiden tukien kanssa. Tämän vuoksi tätä seikkaa käsitellään numerolla N 767/99 kirjatun ilmoituksen käsittelyn yhteydessä. L 97/34 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 4. 2001 g Porrastusperiaate (67) Komissio hyväksyy Saksan väitteen, jonka mukaan Sak- san tuki-intensiteetit alittavat Berliinin kaupunkia lukuun ottamatta suuntaviivoissa määrätyt enimmäisrajat. Saksa käyttää näiden ylärajojen lisäksi omaa lisäporrastustaan (katso 61 kappale). Tämän porrastuksen sekä sen tosisei- kan vuoksi, että tukialuekartoissa määrätyt tuen enim- mäismäärät voidaan ylittää yksittäistapauksissa ja vain silloin, kun sitä voidaan perustella erityisillä rakenteellisil- la seikoilla, komissio päättelee, että tukialuekartassa on riittävästi otettu huomioon suuntaviivojen 4. 8 kohdassa esitetyt perusteet. (68) Lisäksi komissio toteaa, ettei tuen enimmäisintensiteettejä ole korotettu Saksan edelliseen tukialuekarttaan verrattu- na (katso valtiontukiasia N 613/96). h ”Tukialueiden vaihto” (69) Suuntaviivojen 3. 10 kohdassa määrätään tärkeimmistä ehdoista, joita jäsenvaltioiden on noudatettava ehdottaes- saan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisia aluetukialueita. Tukialueiden vaihto ei selvästikään täytä näitä ehtoja ja johtaa epäsuo- raan uuden indikaattorin käyttöönottoon. (70) Indikaattorit ja menetelmät tarjoavat jäsenvaltioille mah- dollisuuden valita alueet, joiden sosio-ekonominen tilan- ne on erityisen vaikea ja vaatii suuntaviivoissa tarkoitettua valtion puuttumista asiaan. vien kuntien väkiluku ei ylitä valtakunnallista enimmäis- väestömäärää”, ”vaihto koskee vain hyvin pieniä maantie- teellisiä alueita (kuntia) ja vain vähäistä prosenttiosuutta (2 prosenttia) väestöstä” tai että ”vaihto vain lieventää niitä vaikutuksia, joita vierekkäisten alueiden erilaisella tukemisella on”, kertovat vain, että on kyse suuntaviivojen 3. 10 kohdan vähäisestä rikkomisesta. (73) Saksa ei ole tarkemmin selittänyt väitettään, jonka mu- kaan rikkominen suuntaviivojen sanamuotoa vastaan on perusteltua, koska aluevaihto olisi suuntaviivojen hengen mukaista. Komissio ei jaa tätä näkemystä. (74) Joka tapauksessa Saksa on muuttanut luetteloaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisista tukialueista tukialueiden vaihtoa soveltamatta. Tämä muutettu ehdotus soveltuu yhteismarkkinoille. VII PA¨ A¨ TELMA¨ T Komissio katsoo, että tukialuekartta soveltuu yhteismark- kinoille, jos seuraavat ehdot täytetään: 1. 2. Saksan on toteutettava kansallisella tasolla toimenpi- teitä, joilla EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvat alueet erotetaan selvästi 87 artiklan 3 kohdan c ala- kohdan soveltamisalaan kuuluvista alueista. Lisäksi Saksan on ilmoitettava selkeästi, että vain nämä alueet ovat oikeutettuja saamaan suuntaviivojen mukaista aluetukea. Berliinin kaupunkia koskevat tuki-intensiteetit on rajattava enintään 20 prosenttiin NAE, johon pk- yritysten kohdalla voidaan lisätä 10 prosenttia brutto. 3. Kumuloitumisen mahdollisuus on rajattava komis- sion hyväksymään aluetuen enimmäismäärään, (71) Jäsenvaltiot voivat menetelmiä ja indikaattoreita valites- saan soveltaa omia tärkeysjärjestyksiään. Komissio ei puutu näihin ratkaisuihin, eikä sillä ole oikeutta korjata tulosta, jos menetelmät ja indikaattorit ovat hyväksyttä- viä. Kun aluetukialueita valitaan liittovaltiotasolla, osaval- tiot voivat vaikuttaa indikaattoreiden ja menetelmien valintaan. ON TEHNYT TA¨ MA¨ N PA¨ A¨ TO¨ KSEN: 1 artikla (72) Väitteet, joita tukialueiden vaihdon puolustamiseksi on esitetty, kuten että ”c alakohdan mukaisten tukialueiden väkiluku ei kasva, koska vaihto-ohjelmassa mukana ole- Tammikuun 1 päivänä 2000 alkavalle ja joulukuun 31 päivänä 2003 päättyvälle kaudelle laadittu tukialuekartta soveltuu yhteismarkkinoille niiden alueiden osalta, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, ja edellyttäen, että 2 artiklassa säädetyt ehdot täytetään. 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/35 2 artikla 3 artikla 1. Saksan on toteutettava kansallisella tasolla toimenpiteitä, joilla Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvat alueet erote- taan selvästi 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvista alueista; lisäksi Saksan on ilmoitettava selkeästi, että vain nämä alueet ovat oikeutettuja saamaan alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaista aluetukea. 2. Berliinin kaupunkia koskevat tuen enimmäisintensiteetit on rajattava kaikissa tapauksissa ja myös tuen kumuloituessa 20 prosenttiin NAE, johon pk-yritysten kohdalla voidaan lisätä 10 prosenttia brutto. Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden ku- luessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattami- seksi toteuttamansa toimenpiteet. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 14 päivänä maaliskuuta 2000. Komission puolesta Mario MONTI Komission jäsen L 97/36 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 4. 2001 LIITE Luettelo EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisista tukialueista, jotka kattavat 17,73 prosenttia väestöstä Nro Osavaltio Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 1 Berliini Berliini Berliinin kaupunki ja Ber- liiniä ympäröivät Bran- denburgin lähikunnat josta Berliinin kaupunki Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 3 425 759. 4 253 418 3 425 759 3 425 759 4,18 Nro Osavaltio Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 2 Schleswig- Holstein 14 18 Husum Lübeck Nordfrieslandin piirikunta 162 084 Lübeckin kaupunki 215 376 Ostholstelnin piirikunta 199 229 414 605 22 Flensburg Flensburgin kaupunki 85 547 Schleswig-Flensburgin pii- rikunta 192 895 278 442 33 Heide Dithmarschenin kunta piiri- 135 773 Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 990 904. 990 904 1,21 Nro Osavaltio 3 Niedersach- sen Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 1 2 4 5 6 8 9 Wilhemsha- Wilhemshavenin ven punki kau- 88 950 Frieslandin piirikunta 99 419 Wittmundin piirikunta 56 057 244 426 Helmstedt Helmstedtin piirikunta 100 900 Uelzen Lüchow-Dannenbergin piirikunta 52 129 Uelzenin piirikunta 96 541 148 670 Leer Leerin piirikunta Bremerhaven Cuxhavenin piirikunta Osterode Osterode am Harzin piiri- kunta Goslar Goslarin piirikunta 157 051 200 636 87 531 158 979 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/37 Nro Osavaltio Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 10 Emden Emdenin kaupunki 51 546 Aurichin piirikunta 182 991 234 537 12 15 16 23 26 27 31 34 37 Einbeck Hameln Northeimin piirikunta Hameln-Pyrmontin piiri- kunta Göttingen Göttingenin piirikunta Cloppenburg Cloppenburgin piirikunta Westerstede Ammerlandin piirikunta Celle Cellen piirikunta Nordenham Wesermarschin piirikunta Holzminden Holzmindenin piirikunta Nordhorn Grafschaft-Bentheimin piirikunta Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 2 654 052. 152 988 163 723 268 099 144 526 106 688 180 269 94 551 83 008 127 470 2 654 052 3,23 Nro Osavaltio Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 4 Bremen 6 Bremerhaven Bremerhavenin kaupunki 126 997 Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 126 997. 126 997 0,15 Nro Osavaltio 5 Nordrhein- Westfalen Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 17 24 28 32 Hagen Hagenin kaupunki 209 027 Gelsenkir- chen Gelsenkirchenin kaupunki 286 432 Bottropin kaupunki Hernen kaupunki Recklinghausenin kunta 121 565 177 863 piiri- 662 309 1 248 169 Heinsberg Heinsbergin piirikunta 243 796 Duisburg Duisburgin kaupunki 529 062 Oberhausenin kaupunki 223 399 Weselin piirikunta 469 980 1 222 441 40 Dortmund Dortmundin kaupunki Hammin kaupunki 594 866 181 194 Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 4 126 560. Unnan piirikunta 427 067 1 203 127 4 126 560 5,03 L 97/38 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 4. 2001 Nro Osavaltio Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 6 Hessen 7 Eschwege 19 35 38 Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 886 645. Hersfeld Werra-Meißnerin kunta piiri- Hersfeld Rotenburgin pii- rikunta 116 580 132 618 Kassel Kasselin kaupunki 199 453 Kasselin piirikunta 244 192 443 645 Schwalm- Eder Schwalm-Ederin kunta piiri- 193 802 886 645 1,08 Nro Osavaltio Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 7 Rheinland- Pfalz 3 Pirmasens Pirmasensin kaupunki Zweibrückenin kaupunki 47 184 35 885 11 21 Idar- Oberstein Kaiserslau- tern Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 647 780. Südwestpfalzin piirikunta 105 843 188 912 Birkenfeldin piirikunta 90 746 Kaiserslauternin kaupunki 101 315 Donnersbergin piirikunta 77 279 Kaiserslauternin kunta piiri- 109 917 Kuselin piirikunta 79 611 368 122 647 780 0,79 Nro Osavaltio 8 Saarland Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 30 39 Merzig Merzig-Wadernin kunta piiri- 106 138 Saarbrücken Saarbrückenin kaupunki- liitto 355 865 Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 826 938. Saarlouisin piirikunta 215 216 Neunkirchenin piirikunta 149 719 720 800 826 938 1,01 6. 4. 2001 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti L 97/39 Nro Osavaltio 9 Baijeri Työmarkkina-alue Sijaluku Nimi Työmarkkina-alue, joka muodostuu seuraavista kaupungeista/piirikunnista Väestömäärä (Tilanne: 31. 12. 1997) Piirikunta Työmark- kina-alue Yhteensä prosenttia 13 20 Freyung Freyung-Grafenaun piiri- kunta 82 080 Marktredwitz Wunsiedelin piirikunta 88 378 Tirschenreuthin piirikunta 80 544 168 922 25 Hof 29 36 41 Regen- Zwiesel Cham Passau Hofin kaupunki Hofin piirikunta Regenin piirikunta Chamin piirikunta Passaun kaupunki Passaun piirikunta Yhteensä Tukialueen väestömäärä: 860 462. 51 781 110 340 162 121 82 573 130 325 50 468 183 973 234 441 860 462 1,05


title: Regolamento (CE) n. 552/2000 della Commissione, del 14 marzo 2000, che fissa le restituzioni all'esportazione nel settore della carne suina

eurovoc_concepts:
export refund
pigmeat

formats: pdf print

text: L 67/30 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 15. 3. 2000 REGOLAMENTO (CE) N. 552/2000 DELLA COMMISSIONE del 14 marzo 2000 che fissa le restituzioni all'esportazione nel settore della carne suina LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2759/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore delle carni suine (1), modificato da ultimo dall'atto di adesione dell'Austria, della Finlandia e della Svezia e dal regola- mento (CE) n. 3290/94 (2), in particolare l'articolo 13, para- grafo 3, seconda frase, considerando quanto segue: (1) (2) (3) A norma dell'articolo 13 del regolamento (CEE) n. 2759/ 75, la differenza tra il prezzo dei prodotti di cui all'arti- colo 1, paragrafo 1 del suddetto regolamento sul mercato mondiale e nella Comunità può essere compen- sata da una restituzione all'esportazione. L'applicazione di dette regole e criteri alla situazione attuale dei mercati nel settore della carne suina conduce a fissare la restituzione come segue. Per i prodotti del codice NC 0210 19 81 è opportuno fissare la restituzione a un importo che tenga conto, da un lato, delle caratteristiche qualitative dei prodotti considerati in questo codice, e, dall'altro, dell'evoluzione prevedibile dei sul mercato mondiale. È tuttavia opportuno assicurare la continua- zione della presenza della Comunità nel commercio internazionale di taluni prodotti tipici italiani del codice NC 0210 19 81. costi di produzione prevedere per questi prodotti un importo che tenga conto di questa situazione. Tuttavia è opportuno assicu- rare che la restituzione non sia accordata solamente sul peso netto delle materie commestibili ad esclusione del peso della ossa eventualmente contenute nelle prepara- zioni. A norma dell'articolo 13 del regolamento (CEE) n. 2759/ la situazione del commercio internazionale o le 75, esigenze specifiche di alcuni mercati possono rendere necessaria la differenziazione della restituzione per i prodotti di cui all'articolo 1 del regolamento (CEE) n. 2759/75 secondo la loro destinazione. È opportuno fissare le restituzioni tenendo conto delle modifiche della nomenclatura delle restituzioni istituita dal regolamento (CEE) n. 3846/87 della Commis- sione (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2765/1999 (4). (5) (6) (7) Il comitato di gestione per le carni suine non ha emesso alcun parere nel termine fissato dal suo presidente, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 La lista dei prodotti per l'esportazione dei quali è concessa la restituzione di cui all'articolo 13 del regolamento (CEE) n. 2759/75 e l'importo di tale restituzione sono fissati in allegato. (4) A causa delle condizioni di concorrenza in certi paesi terzi che sono tradizionalmente i principali importatori dei prodotti dei codici NC 1601 00 e 1602, è opportuno Il presente regolamento entra in vigore il 15 marzo 2000. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 14 marzo 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 282 dell'1. 11. 1975, pag. 1. (2) GU L 349 del 31. 12. 1994, pag. 105. (3) GU L 366 del 24. 12. 1987, pag. 1. (4) GU L 338 del 30. 12. 1999, pag. 1. 15. 3. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 67/31 ALLEGATO al regolamento della Commissione, del 14 marzo 2000, che fissa le restituzioni all'esportazione nel settore della carne suina Codice prodotto Destinazione delle restituzioni (1) Ammontare delle restituzioni Codice prodotto Destinazione delle restituzioni (1) Ammontare delle restituzioni (EUR/100 kg, peso netto) (EUR/100 kg, peso netto) 0203 11 10 9000 0203 12 11 9100 0203 12 19 9100 0203 19 11 9100 0203 19 13 9100 0203 19 15 9100 0203 19 55 9110 0203 19 55 9310 0203 21 10 9000 0203 22 11 9100 0203 22 19 9100 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 13,00 35,00 13,00 35,00 13,00 35,00 13,00 35,00 13,00 35,00 9,00 22,00 13,00 35,00 9,00 22,00 13,00 35,00 13,00 35,00 13,00 35,00 0203 29 11 9100 0203 29 13 9100 0203 29 15 9100 0203 29 55 9110 0210 11 31 9110 0210 11 31 9910 0210 12 19 9100 0210 19 81 9100 0210 19 81 9300 1601 00 91 9000 1601 00 99 9110 1602 41 10 9210 1602 42 10 9210 1602 49 19 9120 01 02 01 02 01 02 01 02 04 04 04 04 04 04 04 04 04 04 13,00 35,00 13,00 35,00 9,00 22,00 13,00 35,00 90,00 90,00 20,00 95,00 76,00 28,00 25,00 62,00 34,00 25,00 (1) Per le destinazioni seguenti: 01 Polonia, Repubblica ceca, Repubblica slovacca, Ungheria, Romania, Bulgaria, Slovenia, Lettonia, Lituania, Estonia. 02 tutte le destinazioni, ad eccezione delle destinazioni 01. 04 tutte le destinazioni. NB: I codici prodotto e i relativi richiami in calce sono definiti dal regolamento (CEE) n. 3846/87 della Commissione


title: Legislative Entschließung des Europäischen Parlaments zu dem Gemeinsamen Standpunkt des Rates im Hinblick auf den Erlaß der Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über Hafenauffangeinrichtungen für Schiffsabfälle und Ladungsrückstände (11195/1/1999 - C5-0251/1999 - 1998/0249(COD))

eurovoc_concepts:
anti-pollution device
harbour installation
marine pollution
pollution from ships
prevention of pollution
waste management

text: 29. 12. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 377/37 Dienstag, 14. März 2000 2. Schiffsabfälle und Ladungsrückstände ***II A5-0043/2000 Legislative Entschließung des Europäischen Parlaments zu dem Gemeinsamen Standpunkt des Rates im Hinblick auf den Erlaß der Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über (11195/1/1999. Hafenauffangeinrichtungen Ladungsrückstände Schiffsabfälle und für C5-0251/1999. 1998/0249(COD)) (Verfahren der Mitentscheidung: zweite Lesung) Das Europäische Parlament, (cid:22) in Kenntnis des Gemeinsamen Standpunkts des Rates (11195/1/1999 (cid:22) C5-0251/1999) (1), (cid:22) unter Hinweis auf seine Stellungnahme aus erster Lesung (2) zu dem Vorschlag der Kommission an das Europäische Parlament und den Rat (KOM(1998) 452), (3) (cid:22) in Kenntnis des geänderten Vorschlags der Kommission (KOM(1999) 149), (4) (cid:22) unter Hinweis auf Artikel 251 Absatz 2 des EG-Vertrags, (cid:22) gestützt auf Artikel 80 seiner Geschäftsordnung, (cid:22) in Kenntnis der Empfehlung des Ausschusses für Regionalpolitik, Verkehr und Fremdenverkehr für die zweite Lesung (A5-0043/2000), 1. ändert den Gemeinsamen Standpunkt wie folgt ab; beauftragt seine Präsidentin, den Standpunkt des Parlaments dem Rat und der Kommission zu über- 2. mitteln. GEMEINSAMER STANDPUNKT DES RATES ABÄNDERUNGEN DES PARLAMENTS (Abänderung 1) Erwägung 12 (12) Die Effizienz von Hafenauffangeinrichtungen läßt sich dadurch verbessern, daß die Schiffe dazu verpflichtet werden, ihren Bedarf an derartigen Einrichtungen zu melden. Diese Mel- dung würde auch Informationen für eine effiziente Planung der Abfallbewirtschaftung liefern. Die Übernahme von Abfällen aus Fischereifahrzeugen und Sportbooten in den Hafenauffangein- richtungen kann ohne vorherige Meldung erfolgen. (12) Die Effizienz von Hafenauffangeinrichtungen läßt sich dadurch verbessern, daß die Schiffe dazu verpflichtet werden, ihren Bedarf an derartigen Einrichtungen zu melden. Diese Mel- dung würde auch Informationen für eine effiziente Planung der Abfallbewirtschaftung liefern. Die Übernahme von Abfällen aus Fischereifahrzeugen und Sportbooten mit einer Zulassung für bis zu zwölf Passagiere in den Hafenauffangeinrichtungen kann ohne vorherige Meldung erfolgen. (Abänderung 2) Erwägung 14a (neu) (14a) Schiffe, die nur geringe Mengen Schiffsabfälle erzeugen, sollten bei der Kostendeckungsregelung günsti- ger behandelt werden; gemeinsame Kriterien würden die Bestimmung solcher Schiffe erleichtern. (1) ABl. C 10 vom 13. 1. 2000, S. 14. (2) ABl. C 150 vom 28. 5. 1999, S. 432 und ABl. C 54 vom 25. 2. 2000, S. 79. (3) ABl. C 271 vom 31. 8. 1998, S. 79. (4) ABl. C 148 vom 28. 5. 1999, S. 7. C 377/38 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 29. 12. 2000 Dienstag, 14. März 2000 GEMEINSAMER STANDPUNKT DES RATES ABÄNDERUNGEN DES PARLAMENTS (Abänderung 3) Artikel 3 Absatz 1a (neu) Die Mitgliedstaaten ergreifen Maßnahmen, um sicherzu- stellen, daß Schiffe, die vom Anwendungsbereich dieser Richtlinie gemäß Absatz 1 Buchstabe a ausgenommen sind, ihre Schiffsabfälle und Ladungsrückstände, soweit es zumutbar und praktikabel ist, im Sinne dieser Richtlinie entsorgen. (Abänderung 4) Artikel 6 Absatz 1 Einleitung Der Kapitän eines Schiffes, das kein Fischereifahrzeug (1) oder Sportboot ist und einen Gemeinschaftshafen anlaufen möchte, füllt das in Anhang II enthaltene Formular wahrheits- getreu und genau aus und übermittelt diese Angaben der von dem Hafenmitgliedstaat benannten Behörde oder Stelle (1) Der Kapitän eines Schiffes, das kein Fischereifahrzeug oder Sportboot mit einer Zulassung für bis zu zwölf Passa- giere ist und einen Gemeinschaftshafen anlaufen möchte, füllt das in Anhang II enthaltene Formular wahrheitsgetreu und genau aus und übermittelt diese Angaben der von dem Hafen- mitgliedstaat benannten Behörde oder Stelle (Abänderung 5) Artikel 7 Absatz 3a (neu) (3a) Die Mitgliedstaaten können eine Liste traditioneller Segelschiffe (Sportboote) erstellen, welche von der Entsor- gung ihrer Abwässer aus kulturhistorischen und techni- schen Gründen (keine Möglichkeiten für technische Ein- richtungen ohne Beschädigung des kulturhistorischen Status des Schiffes) ausgenommen werden können. (Abänderung 6) Artikel 8 Absatz 2 Buchstabe a a) Alle Schiffe, die den Hafen eines Mitgliedstaats anlaufen, leisten unabhängig von der tatsächlichen Inanspruchnahme der Einrichtungen einen Beitrag zu den in Absatz 1 genannten Kosten. Die diesbezüglichen Regelungen kön- nen die Einbeziehung der Gebühr in die Hafengebühren oder eine gesonderte Pauschalgebühr vorsehen. Die Gebüh- ren können u. a. abhängig von der Kategorie, dem Typ und der Größe des Schiffes differenziert gestaltet werden. a) Alle Schiffe, die den Hafen eines Mitgliedstaats anlaufen, leisten unabhängig von der tatsächlichen Inanspruchnahme der Einrichtungen einen wesentlichen Beitrag, d. h. min- destens 90 %, zu den in Absatz 1 genannten Kosten. Die diesbezüglichen Regelungen können die Einbeziehung der Gebühr in die Hafengebühren oder eine gesonderte Pau- schalgebühr vorsehen. Die Gebühren können u. a. abhängig von der Kategorie, dem Typ und der Größe des Schiffes differenziert gestaltet werden. (Abänderung 7) Artikel 8 Absatz 3a (neu) (3a) Die Verschiedenartigkeit der Kostendeckungssy- steme nach Absatz 2 darf keine nachteiligen Auswirkun- gen auf die Meeresumwelt, die Formen der Abfallströme oder den Wettbewerb zwischen den Häfen haben. Ist dies der Fall, unterbreitet die Kommission einen Vorschlag zur Änderung dieser Richtlinie. 29. 12. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 377/39 GEMEINSAMER STANDPUNKT DES RATES ABÄNDERUNGEN DES PARLAMENTS Dienstag, 14. März 2000 (Abänderung 8) Artikel 11 Absatz 2 Einleitung Für Überprüfungen von Schiffen, die keine Fischereifahr- (2) zeuge oder Sportboote sind, gilt folgendes: (2) Für Überprüfungen von Schiffen, die keine Fischereifahr- zeuge oder Sportboote mit einer Zulassung für bis zu zwölf Passagiere sind, gilt folgendes: (Abänderung 9) Artikel 11 Absatz 2 Buchstabe b b) Solche Überprüfungen können im Rahmen der Richtlinie 95/21/EG erfolgen, soweit diese Richtlinie anwendbar ist. b) Solche Überprüfungen erfolgen im Rahmen der Richtlinie 95/21/EG, soweit jene Richtlinie anwendbar ist, und es gilt die Pflicht zur Überprüfung von 25 % der Schiffe gemäß jener Richtlinie. (Abänderung 10) Artikel 11 Absatz 3 (3) Die Mitgliedstaaten richten in erforderlichem Umfang Kontrollverfahren ein, um sicherzustellen, daß Fischereifahr- zeuge und Sportboote die einschlägigen Anforderungen dieser Richtlinie erfüllen. (3) Die Mitgliedstaaten richten in erforderlichem Umfang Kontrollverfahren ein, um sicherzustellen, daß Fischereifahr- zeuge und Sportboote mit einer Zulassung für bis zu zwölf Passagiere die einschlägigen Anforderungen dieser Richtlinie erfüllen. (Abänderung 11) Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe ga (neu) ga) sorgen dafür, daß die Schiffe keine unnötigen Aufent- halte durch unzureichende Hafenauffangeinrichtungen oder Abfallbewirtschaftung in den Häfen haben. Ist dies der Fall, muß den Schiffen ein angemessener Aus- gleich zugesprochen werden. (Abänderung 12) Artikel 12 Absatz 3 (3) Die Mitgliedstaaten und die Kommission arbeiten bei der Einrichtung eines angemessenen Meldesystems zusammen, um die Identifizierung von Schiffen zu erleichtern, die ihre Abfälle und Ladungsrückstände nicht gemäß dieser Richtlinie entladen haben. (3) Die Mitgliedstaaten und die Kommission arbeiten unter Hinzuziehung der Häfen bei der Einrichtung eines angemes- senen und mindestens die gesamte Gemeinschaft abdek- kenden Melde- und Kontrollsystems zusammen, um: (cid:22) die Kontrolle der Schiffe zu gewährleisten, denen nach Artikel 9 Absatz 1 die Erlaubnis erteilt wurde, ihre Abfälle und Ladungsrückstände in einem späteren Hafen zu entsorgen, (cid:22) die Identifizierung von Schiffen zu verbessern, die ihre Abfälle und Ladungsrückstände nicht gemäß dieser Richt- linie entladen haben, und (cid:22) zu bewerten, ob die in Artikel 1 gesetzten Ziele erreicht wurden. Für den letztgenannten Zweck benutzt die Kommission die ihr durch das für die Ausarbeitung ihres Berichts gemäß Artikel 17 vorgesehene System zur Verfügung ste- henden Angaben. C 377/40 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 29. 12. 2000 Dienstag, 14. März 2000 GEMEINSAMER STANDPUNKT DES RATES ABÄNDERUNGEN DES PARLAMENTS (Abänderung 13) Artikel 12 Absatz 3a (neu) (3a) Die Mitgliedstaaten und die Kommission arbeiten bei der Schaffung gemeinsamer Kriterien für die Bestim- mung der in Artikel 8 Absatz 2 Buchstabe c genannten Schiffe zusammen. (Abänderung 14) Artikel 14 Die Kommission wird von dem durch Artikel 12 Absatz 1 (1) der Richtlinie 93/75/EWG (4) eingesetzten Ausschuß unterstützt. (2) Bei der Bezugnahme auf diesen Absatz findet das Regelungs- verfahren nach Artikel 5 des Beschlusses 1999/468/EG Anwendung, wobei die Bestimmungen von Artikel 8 desselben Beschlusses zu beachten sind. Die Frist nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf drei Monate festgesetzt. (4) ABl. L 247 vom 5. 10. 1993, S. 19. Richtlinie zuletzt geändert durch die Richtlinie 98/74/EG (ABl. L 276 vom 13. 10. 1998, S. 7) Die Kommission wird von einem Regelungsausschuß gemäß Artikel 5 des Beschlusses 1999/468/EG unterstützt, wobei dessen Artikel 7 und 8 zu beachten sind. Die Frist nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf drei Monate festgesetzt. (Abänderung 15) Artikel 16 Absatz 1 Unterabsatz 1 (1) Die Mitgliedstaaten erlassen die Rechts- und Verwal- tungsvorschriften, die erforderlich sind, um dieser Richtlinie vor dem […] (5) nachzukommen und setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis. (1) Die Mitgliedstaaten erlassen die Rechts- und Verwal- tungsvorschriften, die erforderlich sind, um dieser Richtlinie vor dem […] (5) nachzukommen und setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis. (5) 24 Monate nach dem Inkrafttreten dieser Richtlinie. (5) 18 Monate nach dem Inkrafttreten dieser Richtlinie 3. Technische Unterwegskontrolle von Nutzfahrzeugen ***II A5-0040/2000 Legislative Entschließung des Europäischen Parlaments zu dem Gemeinsamen Standpunkt des Rates im Hinblick auf den Erlaß der Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über die technische Unterwegskontrolle von Nutzfahrzeugen, die in der Gemeinschaft am Straßenver- kehr teilnehmen (11287/1/1999. C5-0323/1999. 1998/0097(COD)) (Verfahren der Mitentscheidung: zweite Lesung) Das Europäische Parlament, (cid:22) in Kenntnis des Gemeinsamen Standpunkts des Rates (11287/1/1999 (cid:22) C5-0323/1999) (1), (cid:22) unter Hinweis auf seinen Standpunkt aus erster Lesung (2) zu dem Vorschlag der Kommission an das Europäische Parlament und den Rat (KOM(1998) 117) (3), (1) ABl. C 29 vom 1. 2. 2000, S. 1. (2) ABl. C 150 vom 28. 5. 1999, S. 27 und ABl. C 54 vom 25. 2. 2000, S. 79. (3) ABl. C 190 vom 18. 6. 1998, S. 10


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0711/00 van Ioannis Marínos (PPE-DE) aan de Raad. Verklaringen van de Britse minister van Buitenlandse Zaken over Cyprus.

eurovoc_concepts:
Cyprus
Türkiye
accession negotiations
common foreign and security policy
veto

formats: html pdf print

text: C 72 E/6 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 6. 3. 2001 Antwoord van mevrouw Schreyer namens de Commissie (7 juni 2000) Net als het Parlement hecht de Commissie veel belang aan de verslagen van de Rekenkamer. De bevindingen van de Rekenkamer hebben zelfs een belangrijke bijdrage geleverd tot het huidige hervor- mingsprogramma van de Commissie. In het Financieel Reglement (1) is bepaald dat tien weken mogen verstrijken tussen het verzenden van het ontwerpverslag van de Rekenkamer en de publicatie van het definitief jaarlijks of speciaal verslag. Gedurende deze tien weken worden de antwoorden van de gecontroleerde instelling in het verslag opgenomen en worden de elf taalversies opgesteld. Voor dit laatste is ongeveer de helft van de tijd nodig. Dit tijdschema kan eng blijken, voor al wanneer lidstaten of andere derden moeten worden geraadpleegd voor een antwoord op de opmerkingen van de Rekenkamer. Daarom onderzoekt de Commissie momenteel samen met de Rekenkamer hoe de procedures kunnen worden gestroomlijnd. Totnogtoe zijn drie belangrijke mogelijkheden vastgesteld: feitenkwesties zoveel mogelijk ophelderen in het stadium van de voorbereidende sectorale brieven en geharmoniseerde en gemoderniseerde regels over de verzending toepassen, de werkdruk van de jaarlijkse en speciale verslagen zoveel mogelijk spreiden over het hele jaar, ten volle gebruik maken van de voordelen van elektronische verzending. De Commissie waardeert de vraag en de belangstelling van het geachte parlementslid ten zeerste en verwacht van haar een waardevolle inbreng tijdens de komende discussies terzake in de commissie begrotingscontrole. (1) Verordening (EG, EGKS, Euratom) nr. 2673/1999 van de Raad van 13 december 1999 tot wijziging van het Financieel Reglement van 21 december 1977 van toepassing op de algemene begroting der Europese Gemeen- schappen (cid:129) PB L 326 van 18. 12. 1999. (2001/C 72 E/006) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0711/00 van Ioannis Mar(cid:237)nos (PPE-DE) aan de Raad (14 maart 2000) Betreft: Verklaringen van de Britse minister van Buitenlandse Zaken over Cyprus De Britse minister van Buitenlandse Zaken, Robin Cook, deelde het Lagerhuis onlangs mee dat de vrijheid van verkeer tussen de Republiek Cyprus en het bezette noordelijke deel van het eiland slechts hersteld zou worden bij toetreding van Turkije tot de Europese Unie. Deze verklaring van de minister van Buitenlandse Zaken leidde tot de gerechtvaardigde reactie van de conservatieve afgevaardigde, Sir David Madel, die erop wees dat de Britse regering tot nu toe in deze aangelegenheid een ander standpunt gehuldigd had, en de vraag stelde of de vreedzame hereniging van Cyprus thans afhangt van de toetreding van Turkije tot de Europese Unie en of de (Britse) regering nu wil verklaren dat het noordelijk deel van Cyprus een deel van Turkije is. Kan de Raad meedelen of hij het standpunt van de Britse minister van Buitenlandse Zaken deelt, wat een afwijking zou betekenen van de akkoorden van Helsinki en van het standpunt van de EU tot nu toe, dat geen derde land gerechtigd is om tegen de toetreding van Cyprus een veto uit te spreken? Kan de Raad tevens ondubbelzinnig meedelen of hij de heer Cook verzocht heeft om een toelichting op zijn verklaring en hem voorgesteld heeft deze eventueel te herroepen? Zo ja, hoe luidde daarop diens antwoord? Antwoord (26 september 2000) De Raad kan onmogelijk voorspellen, laat staan bepalen wanneer de vrijheid van verkeer in de Republiek Cyprus zal worden hersteld. Volgens de Raad moet deze kwestie worden opgelost in het kader van een regeling die via onderhandelingen tot stand is gekomen op basis van de door de Veiligheidsraad van de VN aangenomen resoluties, meer bepaald via de in december 1999 overeenkomstig Resolutie 1250 van de VN-Veiligheidsraad begonnen indirecte besprekingen, die de EU sterk blijft steunen. Zoals de Europese Raad in Helsinki heeft onderstreept, is de EU van oordeel dat een politieke regeling de toetreding van 6. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 72 E/7 Cyprus zal vergemakkelijken. Indien echter bij de afronding van de toetredingsonderhandelingen geen overeenstemming is bereikt, zal de Raad het besluit betreffende de toetreding nemen zonder dat het bovenstaande daarbij als voorwaarde geldt. Hierbij zal de Raad rekening houden met alle relevante factoren. In de onderhandelingen wordt iedere kandidaat-lidstaat op zijn eigen merites beoordeeld op basis van dezelfde objectieve criteria; de toetreding van een kandidaat-lidstaat is niet afhankelijk van die van een andere. (2001/C 72 E/007) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0823/00 van Michiel van Hulten (PSE) aan de Commissie (21 maart 2000) Betreft: De Europese schoolmelkregeling In een evaluatierapport over de Europese schoolmelkregeling uit februari 1999 (COM(1999) 608 def. ) wordt de volgende conclusie getrokken: (cid:132)Wanneer men alleen rekening houdt met de gestelde expliciete doelstellingen van de regeling, die er met name in bestaan de consumptie van zuivelproducten te handhaven en te verhogen en de afzet van overschotten te bevorderen, zijn de positieve effecten marginaal te noemen en is de maatregel weinig rendabel gebleken in vergelijking met andere methoden voor de afzet van overschotten. De Commissie zou dus ernstig moeten overwegen de maatregelen in te trekken(cid:148). Niettemin heeft de Commissie op 10 december 1999 voorgesteld de maatregel niet in te trekken maar aan te passen. In het voorstel van de Commissie wordt de bijdrage van de Gemeenschap verlaagd van 95 % naar 50 % van de kosten. De overige kosten dienen door de lidstaten te worden gedragen. De Commissie baseert haar communautaire doelstellingen inzake volksgezondheid. Kan de Commissie aangeven op welke wijze haar voorstel in overeenstemming is met het subsidiari- 1. teitsbeginsel (art. 5 van het EG-Verdrag) en met het voornemen van de nieuwe Commissie haar werk- zaamheden te beperken tot kerntaken? 2. Kan de Commissie aangeven welke wetenschappelijk onderbouwde doelstellingen op het gebied van volksgezondheid zij met haar voorstel nastreeft en in hoeverre de huidige en voorgestelde regelingen daadwerkelijk een bijdrage leveren aan verwezenlijking van deze doelstellingen? Kan de Commissie aangeven welk percentage van het schoolmelkbudget aan beheerskosten wordt 3. besteed? Hoe zal dit percentage zich onder de voorgestelde regeling ontwikkelen? Kan de Commissie aangeven wat de financiºle gevolgen van de voorgestelde regeling zullen zijn na 4. de voorgenomen uitbreiding van de Europese Unie met nieuwe lidstaten? Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (2 mei 2000) De Commissie pleit in haar voorstel van 10 december 1999 (1) voor handhaving van de communau- 1. taire steun voor de verstrekking van melk in scholen, maar het gaat wel om lagere steun die door de lidstaten wordt medegefinancierd. Deze steun wordt toegekend in het kader van de gemeenschappelijke ordening der markten in de sector melk en zuivelproducten en vindt rechtvaardiging in zijn directe en indirecte effecten op het melkverbruik. De betrokken maatregel draagt derhalve bij tot de verwezenlijking van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en valt daarom binnen de werkingssfeer van de aan de Gemeenschap toegekende bevoegdheden. 2. De Commissie erkent dat de verstrekking van melk in scholen ook tot de verwezenlijking van doelstellingen op gezondheids-, voedings- of sociaal gebied bijdraagt, maar is juist om die reden tevens van mening dat de communautaire steun die ten laste van het Europees Oriºntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw (EOGFL) komt, gepaard moet gaan met een nationale bijdrage. In het door het geachte parlementslid genoemde evaluatierapport zijn de bovenbedoelde doelstellingen nader besproken en in de context van de schoolmelkregeling geplaatst. 3. De voor de schoolmelkmaatregel uitgetrokken begrotingsmiddelen worden volledig bestemd voor de verlaging van de verkoopprijs van de in de scholen verstrekte zuivelproducten. De regeling wordt beheerd door een nationale instantie en de door deze instantie gemaakte beheerskosten zijn ten laste van de nationale autoriteiten. Het voorstel van de Commissie brengt geen verandering in deze situatie. Het voorstel van de Commissie brengt geen verandering in deze situatie


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/00 från Inger Schörling (Verts/ALE) till rådet. Homeopatiska medel i djurhållningen.

eurovoc_concepts:
common agricultural policy
eco-label
homeopathic product
medical plant
veterinary drug

text: 28. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374 E/143 Svar (25 maj 2000) Den 7 februari undertecknades ett ramavtal om reformer och civil endr(cid:228)kt mellan Djiboutis regering och Fronten f(cid:246)r enhet och demokrati (FRUD), enligt vilket fientligheterna mellan regeringen och rebellstyrkorna skall upph(cid:246)ra och de f(cid:229)ngar som h(cid:229)lls av de b(cid:229)da sidorna frisl(cid:228)ppas. Detta avtal, som den (cid:228)rade parlamentsledamoten (cid:229)beropar, v(cid:228)lkomnades i ett uttalande fr(cid:229)n ordf(cid:246)randeskapet av den 21 februari 2000. Europeiska unionen uttryckte f(cid:246)rhoppningen att avtalet, tillsammans med det som undertecknades i december 1994, skulle bidra till att st(cid:228)rka den civila freden samt konsolidera demokratin och utvecklings- processen i landet. Betr(cid:228)ffande den (cid:228)rade parlamentsledamotens fr(cid:229)ga om att fr(cid:228)mja och st(cid:246)dja genomf(cid:246)randet av ramavtalet erinrar r(cid:229)det om att Djibouti (cid:228)r mottagare av bist(cid:229)nd fr(cid:229)n gemenskapen genom LomØavtalet. Ett eventuellt ytterligare st(cid:246)d med inriktning p(cid:229) politiska m(cid:229)ls(cid:228)ttningar och finansierat genom budgetposterna i EU:s allm(cid:228)nna budget f(cid:246)r st(cid:246)d till m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter och demokrati kan alltid (cid:246)verv(cid:228)gas, beroende p(cid:229) ett f(cid:246)rslag fr(cid:229)n kommissionen. (2000/C 374 E/169) SKRIFTLIG FR¯GA E-0725/00 fr(cid:229)n Inger Sch(cid:246)rling (Verts/ALE) till r(cid:229)det (14 mars 2000) ˜mne: Homeopatiska medel i djurh(cid:229)llningen Enligt en ny f(cid:246)rordning (r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 1804/1999 (1) av den 19 juli 1999 om komplettering av f(cid:246)rordning (EEG) nr 2092/91 (2) om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter d(cid:228)rom p(cid:229) jordbruksprodukter och livsmedel s(cid:229) att den (cid:228)ven omfattar animalieproduktionen) skall ekologiskt upp- f(cid:246)dda djur behandlas med homeopatiska medel och (cid:246)rtmediciner, under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att de (cid:228)r verksamma, i f(cid:246)rsta hand. Jag vill till att b(cid:246)rja med s(cid:228)ga att jag tycker att det (cid:228)r mycket positivt att de homeopatiska medlen och (cid:246)rtmedicinerna nu (cid:228)r accepterade och skall anv(cid:228)ndas, men i Sverige har veterin(cid:228)rerna protesterat mot regeln eftersom de inte har till(cid:229)telse att anv(cid:228)nda homeopatiska medel s(cid:229) l(cid:228)nge det inte finns n(cid:229)gra vetenskapliga bevis f(cid:246)r att preparaten (cid:228)r verksamma. D(cid:228)remot f(cid:229)r vem som helst som inte (cid:228)r veterin(cid:228)r behandla sjuka djur med homeopatisk medicin. Konsekvensen blir att man (cid:246)verl(cid:229)ter till bonden att f(cid:246)rst st(cid:228)lla en diagnos och sedan pr(cid:246)va en homeopatisk medicinering. Risken (cid:228)r d(cid:229) stor att en riktig diagnos och professionell behandling kommer f(cid:246)r sent. ˜ven smittspridningen riskerar att (cid:246)ka. Vad t(cid:228)nker r(cid:229)det g(cid:246)ra f(cid:246)r att garantera att djur i alla l(cid:228)nder f(cid:229)r en professionell och adekvat behandling och att (cid:228)ven veterin(cid:228)rer f(cid:229)r anv(cid:228)nda homeopatiska medel och (cid:246)rtmediciner? (1) EGT L 222, 24. 8. 1999, s. 1. (2) EGT L 198, 22. 7. 1991, s. 1. Svar (18 maj 2000) I r(cid:229)dets f(cid:246)rordning 1804/1999 f(cid:246)reskrivs att behandling av sjuka eller skadade djur som f(cid:246)ds upp vid ekologisk produktion i f(cid:246)rsta hand skall behandlas med veterin(cid:228)rmedicinska l(cid:228)kemedel av vegetabiliskt ursprung och homeopatiska produkter, f(cid:246)rutsatt att de (cid:228)r terapeutiskt effektiva och anpassade till den sjukdom och den djurart det g(cid:228)ller. C 374 E/144 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 28. 12. 2000 Alla medicinska produkter oavsett ursprung m(cid:229)ste (cid:246)verensst(cid:228)mma med s(cid:228)rskilda regler innan de kan saluf(cid:246)ras och anv(cid:228)ndas i Europeiska gemenskapen. Enligt de principer som anges i artikel 4 i direktiv 81/851/EEG, f(cid:229)r inget veterin(cid:228)rmedicinskt l(cid:228)kemedel sl(cid:228)ppas ut p(cid:229) marknaden i n(cid:229)gon medlemsstat och inget veterin(cid:228)rmedicinskt l(cid:228)kemedel anv(cid:228)ndas p(cid:229) djur innan tillst(cid:229)nd har utf(cid:228)rdats av en beh(cid:246)rig myndig- het. Fast(cid:228)n ett f(cid:246)renklat f(cid:246)rfarande f(cid:246)r registrering av homeopatika avsedda f(cid:246)r djur f(cid:246)reskrivs i direktiv 92/74/ EEG, undantas i artikel 7 i direktivet uttryckligen l(cid:228)kemedel som ges till djur inom livsmedelsproduktion fr(cid:229)n det f(cid:246)renklade f(cid:246)rfarandet. F(cid:246)r b(cid:229)de fytoterapiprodukter och homeopatiska l(cid:228)kemedel som ges till djur inom livsmedelsproduktion m(cid:229)ste tillst(cid:229)nd ha givits i enlighet med best(cid:228)mmelserna i direktiv 81/851/EEG, d(cid:228)r ocks(cid:229) best(cid:228)mmelserna om bevis f(cid:246)r terapeutisk effekt ing(cid:229)r. Ovan n(cid:228)mnda regler skall till(cid:228)mpas av alla som sl(cid:228)pper ut veterin(cid:228)rmedicinska l(cid:228)kemedel p(cid:229) marknaden eller anv(cid:228)nder dem p(cid:229) djur. R(cid:229)det skall bevaka fr(cid:229)gan och s(cid:228)rskilt granska alla nya f(cid:246)rslag som kommissionen kan t(cid:228)nkas l(cid:228)gga fram. (2000/C 374 E/170) SKRIFTLIG FR¯GA P-0733/00 fr(cid:229)n Umberto Bossi (TDI) till kommissionen (6 mars 2000) ˜mne: Italienskt dekret avseende mejerisektorn Den italienska regeringen har utf(cid:228)rdat dekret nr 8 av den 4 februari 2000 vilket (cid:228)ven omfattar en (cid:148)provisorisk reglering av mejerisektorn(cid:148). I stycke 5 f(cid:246)reskrivs att om k(cid:246)paren inte erl(cid:228)gger till(cid:228)ggsavgiften, skall regionerna och de autonoma provinserna vidta indrivnings(cid:229)tg(cid:228)rder (cid:228)ven gentemot producenten, med f(cid:246)rbeh(cid:229)ll f(cid:246)r dennes regressr(cid:228)tt gentemot k(cid:246)pare som (cid:228)r insolvent eller som inte uppfyller sina f(cid:246)rpliktel- ser. Regeln (cid:228)r i sig f(cid:246)rbluffande, den (cid:228)r otrolig med h(cid:228)nsyn till de mj(cid:246)lkuppk(cid:246)pare som avses i f(cid:246)rordning (EEG) nr 3950/92 (1), och strider helt mot den anda och bokstav som uttrycks i sk(cid:228)len i sagda f(cid:246)rordning. 1. Hur bed(cid:246)mer kommissionen i sak den lagstiftning som g(cid:228)ller i Italien efter att dekretet utf(cid:228)rdats? 2. ˜r k(cid:246)paren sedan dekretet utf(cid:228)rdats fortfarande det enda och centrala f(cid:246)rem(cid:229)let f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningen och indrivningen av avgiften i Italien? 3. Utg(cid:246)r den italienska regeln ett farligt prejudikat f(cid:246)r hela gemenskapssystemet? 4. B(cid:246)r inte producenten med h(cid:228)nsyn till lagstiftningen i fr(cid:229)ga v(cid:228)gra att betala avgiften f(cid:246)r att inte han sj(cid:228)lv och hans f(cid:246)retag tv(cid:229)ngsm(cid:228)ssigt skall f(cid:229) betala avgiften tv(cid:229) g(cid:229)nger, enligt vad som kan f(cid:246)rv(cid:228)ntas? 5. Leder inte de italienska myndigheternas best(cid:228)mmelse till att skrupelfria uppk(cid:246)pare kommer att obestraffat kunna underl(cid:229)ta att betala avgiften och d(cid:228)rigenom tillgodog(cid:246)ra sig producentens likviditet under mycket l(cid:229)nga perioder, det vill s(cid:228)ga tills de o(cid:228)ndligt l(cid:229)nga italienska r(cid:228)ttstvisterna avg(cid:246)rs? (1) EGT L 405, 31. 12. 1992, s. 1; svensk specialutg(cid:229)va, omr(cid:229)de 3, volym 47, s. 159


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0725/00 υποβολή: Inger Schörling (Verts/ALE) προς το Συμβούλιο. Ομοιοπαθητικά φάρμακα στην κτηνοτροφία.

text: 28. 12. 2000 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 374 E/143 Apa·nthsh (25 Mai(cid:138)oy 2000) H symfvni·a plai·sio gia th metarry·umish kai thn politikh· sy·mpnoia, poy ype·gracan stiw 7 Febroyari·oy h kybe·rnhsh toy Tzimpoyti· kai to Me·tvpo gia thn Apokata·stash thw Eno·thtaw kai thw Dhmokrati·aw (FRUD), proble·pei th diakoph· tvn exuroprajiv·n metajy· tvn kybernhtikv·n kai tvn epanastatikv·n dyna·mevn, kauv·w kai thn apeleyue·rvsh tvn ekate·rvuen kratoyme·nvn. Stiw 21 Febroyari·oy 2000, h Proedri·a eje·frase thn ikanopoi·hsh· thw gia th symfvni·a ayth· sthn opoi·a anafe·retai o ajio·timow k. boyleyth·w. H Eyrvpai¤kh· (cid:201)nvsh diaty·pvse thn eyxh· h symfvni·a ayth·, h opoi·a akoloyuei· th symfvni·a toy Dekembri·oy 1994, na mpore·sei na symba·lei sthn eni·sxysh thw eirh·nhw kai sthn pagi·vsh thw dhmokrati·aw kai thw anaptyjiakh·w diadikasi·aw sth xv·ra. (cid:211)son afora· to erv·thma toy ajio·timoy boyleyth· sxetika· me thn enua·rrynsh kai th sth·rijh gia thn ylopoi·hsh thw symfvni·aw plaisi·oy, to Symboy·lio ypenuymi·zei o·ti to Tzimpoyti· de·xetai koinotikh· eni·sxysh sto plai·sio thw symfvni·aw toy Lome·. Ei·nai pa·ntote dynato· na ejetastei· to endexo·meno pro·suethw boh·ueiaw poy na apoble·pei se politikh·w fy·sevw sto·xoyw kai na xrhmatodothuei· me·sv tvn grammv·n toy genikoy· proy¤ pologismoy· thw EE poy proori·zontai gia sth·rijh tvn anurv·pinvn dikaivma·tvn kai thw dhmokrati·aw, efo·son ypa·rjei pro·tash thw Epitroph·w. (2000/C 374 E/169) GRAPTH ERVTHSH E-0725/00 ypobolh·: Inger Schörling (Verts/ALE) prow to Symboy·lio (14 Marti·oy 2000) Ue·ma: Omoiopauhtika· fa·rmaka sthn kthnotrofi·a Ba·sei eno·w ne·oy kanonismoy· (toy kanonismoy· toy Symboyli·oy (EK) ariu. 1804/99 (1) thw 19hw Ioyli·oy 1999 poy symplhrv·nei ton kanonismo· (EOK) ariu. 2092/91 (2) peri· toy biologikoy· tro·poy paragvgh·w gevrgikv·n proi¤o·ntvn kai tvn sxetikv·n endei·jevn sta gevrgika· proi¤o·nta kai sta ei·dh diatrofh·w v·ste na perilhfuei· h kthnotrofi·a), sta zv·a poy ektre·fontai me biologiko· tro·po pre·pei na xorhgoy·ntai kyri·vw omoiopauhtika· fa·rmaka kai farmakeytika· bo·tana me thn proy¤ po·uesh o·ti ei·nai apotelesmatika·. Kata· th gnv·mh moy, ei·nai ejairetika· uetiko· to gegono·w o·ti ta omoiopauhtika· fa·rmaka kai ta farmakeytika· bo·tana ei·nai tv·ra apodekta· kai o·ti ua xrhsimopoioy·ntai, vsto·so sth Soyhdi·a oi kthni·atroi e·xoyn diamarty- rhuei· gia ton kanonismo· epeidh· den epitre·petai na xrhsimopoioy·n omoiopauhtika· fa·rmaka an den ypa·rxoyn episthmonike·w apodei·jeiw o·ti ta paraskeya·smata ei·nai apotelesmatika·. Vsto·so, opoiosdh·pote den ei·nai kthni·atrow mporei· na xorhgei· sta a·rrvsta zv·a omoiopauhtika· fa·rmaka. Vw apote·lesma, enapo·keitai ston kthnotro·fo na probei· prv·ta se dia·gnvsh kai sth syne·xeia na dokima·sei omoiopauhtikh· farmakeytikh· agvgh·. Sthn peri·ptvsh ayth·, ypa·rxei mega·low ki·ndynow na gi·nei poly· arga· h oruh· dia·gnvsh kai na xorhghuei· h epaggelmatikh· agvgh·. Ypa·rxei kai ki·ndynow megaly·terhw meta·doshw thw asue·neiaw. Ti· me·tra proti·uetai na la·bei to Symboy·lio gia na diasfali·sei thn epaggelmatikh· kai kata·llhlh uerapeytikh· agvgh· tvn zv·vn se o·lew tiw xv·rew kai o·ti ua mporoy·n kai oi kthni·atroi na xrhsimopoioy·n omoiopauhtika· fa·rmaka kai farmakeytika· bo·tana; (1) (2) EE L 222 thw 24. 8. 1999, sel. 1. EE L 198 thw 22. 7. 1991, sel. 1. Apa·nthsh (18 Mai(cid:138)oy 2000) O kanonismo·w toy Symboyli·oy ariu. 1804/1999 ori·zei o·ti gia th uerapeytikh· agvgh· asuenv·n h· traymati- sme·nvn zv·vn poy ektre·fontai me biologikh· me·uodo pre·pei, kata· proti·mhsh, na xorhgoy·ntai fytouerapeytika· kai omoiopauhtika· fa·rmaka, ypo· ton o·ro o·ti ta fa·rmaka ayta· e·xoyn uerapeytike·w idio·thtew kai endei·knyntai gia thn arrv·stia tvn oikei·vn zvikv·n eidv·n. C 374 E/144 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 28. 12. 2000 Ka·ue farmakeytiko· proi¤o·n, anejarth·tvw proeley·sevw, ofei·lei na symmorfv·netai prow sygkekrime·noyw kano·new prin apo· thn dia·uesh· toy sthn agora· h· th xorh·ghsh· toy sthn Eyrvpai¤kh· Koino·thta. Sy·mfvna me tiw diata·jeiw toy a·ruroy 4 thw odhgi·aw 81/851/EOK, kane·na kthniatriko· proi¤o·n den mporei· na diateuei· sthn agora· eno·w kra·toyw me·loyw kai kane·na kthniatriko· proi¤o·n den mporei· na xorhghuei· sta zv·a, ea·n prohgoyme·nvw den e·xei xorhghuei· a·deia kyklofori·aw apo· armo·dia arxh·. Molono·ti h odhgi·a 92/74/EOK proble·pei aplopoihme·nh diadikasi·a kataxv·rhshw gia omoiopauhtika· kthniatrika· fa·rmaka, to a·ruro 7 thw odhgi·aw ayth·w apoklei·ei rhta· apo· thn en lo·gv diadikasi·a proi¤o·nta poy proori·zontai gia zv·a paragvgh·w trofi·mvn. To·so gia ta fytouerapeytika· o·so kai ta omoiopauhtika· fa·rmaka gia zv·a paragvgh·w trofi·mvn pre·pei na e·xei xorhghuei· a·deia sy·mfvna me tiw diata·jeiw thw odhgi·aw 81/851/EOK, symperilambanome·nvn tvn diata·jevn sxetika· me thn apo·deijh uerapeytikoy· apotele·smatow. Oi proanafero·menoi kano·new isxy·oyn gia o·loyw o·soi diaue·toyn sthn agora· kai xorhgoy·n kthniatrika· proi¤o·nta se zv·a. To Symboy·lio ua parakoloyuei· thn kata·stash ayth· kai, idiai·tera, ua ejeta·sei o·lew tiw ne·ew prota·seiw poy ua ypoba·lei endexome·nvw Epitroph·. (2000/C 374 E/170) GRAPTH ERVTHSH P-0733/00 ypobolh·: Umberto Bossi (TDI) prow thn Epitroph· (6 Marti·oy 2000) Ue·ma: Italiko· dia·tagma gia to galaktokomiko· tome·a H Italikh· Kybe·rnhsh eje·dvse to dia·tagma ariu. 8 thw 04. 02. 2000 sxetika· metajy· a·llvn kai me thn «prosvrinh· ry·umish toy galaktokomikoy· tome·a». Sto eda·fio 5 uespi·zetai o·ti «se peri·ptvsh mh katabolh·w thw symplhrv- matikh·w eisfora·w ek me·royw toy agorasth·, oi ayto·nomew perife·reiew kai eparxi·ew probai·noyn se anagkastikh· ei·sprajh me dikastikh· pra·jh, metajy· a·llvn kai e·nanti tvn paragvgv·n me thn epify·lajh toy dikaiv·matow ikanopoi·hshw tvn teleytai·vn e·nanti afere·ggyoy h· auetoy·ntow agorasth·». O kano·naw ayto·w kaueayto·w projenei· kata·plhjh kai ei·nai api·steytow anaforika· me th morfh· toy agorasth· ga·laktow ba·sei toy kanonismoy· EOK 3950/92 (1) thn opoi·a anatre·pei se sxe·sh me th filosofi·a toy periexome·noy kai tiw aitiologike·w ske·ceiw toy en lo·gv kanonismoy·. Ervta·tai h Epitroph·: 1. 2. pv·w ajiologei· toyw h·dh isxy·ontew kanonismoy·w sthn Itali·a lo·gv toy proanaferue·ntow diata·gmatow; h morfh· toy agorasth· vw monadikoy· kai kentrikoy· me·soy gia th diaxei·rish kai thn ei·sprajh thw eisfora·w ejakoloyuei· na isxy·ei sthn Itali·a meta· to dia·tagma ayto·; 3. O italiko·w kano·naw den apotelei· epiki·ndyno prohgoy·meno gia ton o·lo koinotiko· katalogismo· toy systh·matow; 4. 5. mprosta· se te·toioyw kanonismoy·w den pre·pei o paragvgo·w na arnhuei· na ypo·keitai se eisfora· prokeime·noy na prostatey·sei ton eayto· toy kai thn epixei·rhsh· toy apo· to proble·cimo endexo·meno diplh·w anagkastikh·w eisfora·w; den odhgei· h dia·tajh ayth· tvn italikv·n arxv·n toyw ela·xista prosektikoy·w agoraste·w na paralei·coyn atimvrhti· thn katabolh· thw eisfora·w, oikeiopoioy·menoi to reysto· toy paragvgoy· gia makro·tata xronika· diasth·mata me·xriw o·toy katalh·joyn se sympe·rasma oi ate·rmonew italike·w dikastike·w diadikasi·ew; (1) EE L 405 thw 31. 12. 1992, sel. 1


title: Règlement (CE) nº 548/2000 de la Commission, du 14 mars 2000, modifiant le règlement (CEE) nº 94/92 établissant les modalités d'application du régime d'importation de pays tiers prévu par le règlement (CEE) nº 2092/91 du Conseil

eurovoc_concepts:
Czechia
agricultural product
foodstuff
free movement of goods
human nutrition
import

text: L 67/12 FR Journal officiel des Communautés européennes 15. 3. 2000 RÈGLEMENT (CE) No 548/2000 DE LA COMMISSION du 14 mars 2000 modifiant le règlement (CEE) no 94/92 établissant les modalités d'application du régime d'importa- tion de pays tiers prévu par le règlement (CEE) no 2092/91 du Conseil LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (4) vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 2092/91 du Conseil du 24 juin 1991 concernant le mode de production biologique de produits agri- coles et sa présentation sur les produits agricoles et denrées alimentaires (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 331/2000 de la Commission (2), et notamment son article 11, paragraphe 1, considérant ce qui suit: (1) (2) (3) L'article 11, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2092/ 91 dispose que les produits importés d'un pays tiers ne peuvent être commercialisés que lorsqu'ils sont origi- naires d'un pays tiers figurant sur une liste établie conformément à la procédure prévue à l'article 11, para- graphe 2, du règlement (CEE) no 2092/91. Cette liste figure à l'annexe du règlement (CEE) no 94/92 de la Commission (3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1367/98 (4). La République tchèque a soumis à la Commission une demande d'inclusion dans la liste prévue à l'article 11, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2092/91 et présenté les informations requises conformément à l'ar- ticle 2, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 94/92. Il est ressorti de l'examen de ces informations et de la discussion qui a suivi avec les autorités de ce pays que les règles de production et de contrôle applicables dans ce pays équivalaient à celles prévues dans le règlement (CEE) no 2092/91. La date limite d'inclusion de l'Argentine, de l'Australie, de la Hongrie et d'Israël dans la liste prévue à l'article 11, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2092/91 expirant le 30 juin 2000, il y a lieu de la prolonger pour une nouvelle période, de manière à permettre la poursuite des importations. Pour Israël et l'Argentine, la prolonga- tion de cette date limite sera réexaminée à la lumière des visites d'inspection réalisées ou projetées dans ces pays. Les autorités hongroises ont communiqué le change- ment de nom de l'organisme de contrôle hongrois Biokultura, à inclure dans l'annexe. Quelques mises à jour techniques sont nécessaires en ce qui concerne l'Australie, Israël et la Suisse. Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l'avis du comité visé à l'article 14 du règle- ment (CEE) no 2092/91, (5) (6) (7) A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier L'annexe du règlement (CEE) no 94/92 est modifiée comme indiqué à l'annexe du présent règlement. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés euro- péennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 14 mars 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 198 du 22. 7. 1991, p. 1. (2) JO L 48 du 19. 2. 2000, p. 1. (3) JO L 11 du 17. 1. 1992, p. 14. (4) JO L 185 du 30. 6. 1998, p. 11. 15. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 67/13 ANNEXE 1. Le texte suivant est ajouté à la suite du texte relatif à l'Australie: «RÉPUBLIQUE TCHÈQUE: 1. Catégories de produits: a) les produits agricoles végétaux non transformés, au sens de l'article 1er, paragraphe 1, point a), du règlement (CEE) no 2092/91; b) les produits destinés à l'alimentation humaine, composés essentiellement d'un ou de plusieurs ingrédients d'origine végétale, au sens de l'article 1er, paragraphe 1, point b), du règlement (CEE) no 2092/91. 2. Origine: les produits de la catégorie visée au point 1 a) et les ingrédients produits selon les méthodes de production biologiques des produits de la catégorie visée au point 1 b) ont été cultivés dans la République tchèque. 3. Organisme de contrôle: KEZ o. p. s. 4. Organismes chargés de délivrer les certificats: — Service de la politique structurelle et de l'environnement (Ministry of Agriculture) — KEZ o. p. s. 5. Date limite d'inclusion: 30. 6. 2003. » 2. Le point 5 des textes relatifs à l'Argentine, à l'Australie, à la Hongrie et à Israël est remplacé par le texte suivant: «5. Date limite d'inclusion: 30. 6. 2003. » 3. Les points 3 et 4 du texte relatif à la Hongrie sont remplacés par le texte suivant: «3. Organismes de contrôle: Biokontroll Hungária Közhasznú Társaság (Biokontroll Hungária Kht) et Skal. 4. Organismes chargés de délivrer les certificats: Biokontroll Hungária Közhasznú Társaság et Skal (bureau en Hongrie). » 4. Au point 3 du texte relatif à l'Australie, le nom de l'organisme de contrôle «Australian Quarantine Inspection Service (AQIS)» est remplacé par: «Australian Quarantine and Inspection Service (AQIS) (Department of Agriculture, Fisheries and Forestry). » 5. Le point 3 du texte relatif à Israël est remplacé par le texte suivant: «3. Organisme de contrôle: Plant Protection and Inspection Services (PPIS) (Ministry of Agriculture and Rural Development). » 6. Le point 3 du texte relatif à la Suisse est remplacé par le texte suivant: «3. Organismes de contrôle: Institut für Marktökologie (IMO), bio. inspecta AG et Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management-Systeme (SQS). »