title: Direktiva 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij

eurovoc_concepts:
credit institution
economic analysis
provision of services

text: 272 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 32000L0012 26. 5. 2000 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 126/1 DIREKTIVA 2000/12/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 20. marca 2000 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti prvega in tretjega stavka člena 47(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (1), v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2), ob upoštevanju naslednjega: (1) junija 1973 o Direktiva Sveta 73/183/EGS z dne 28. odpravljanju omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev na področju lastnih dejavnosti bank in drugih finančnih institucij (3), prva Direktiva Sveta (77/780/EGS) z dne 12. decembra 1977 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih instituci (4), Direktiva Sveta 89/299/EGS z dne 17. aprila 1989 o lastnih virih sredstev kreditnih institucij (5), druga Direktiva Sveta 89/646/EGS z dne 15. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih instituci (6), Direktiva Sveta 89/647/EGS z dne 18. decembra 1989 o stopnji (1) UL C 157, 25. 5. 1998, str. 13. (2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 18. januarja 2000 (še neobjav- ljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 13. marca 2000 (še ni objavljen v Uradnem listu). (3) UL L 194, 16. 7. 1973, str. 1. (4) UL L 322, 17. 12. 1977, str. 30. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direktivo 98/33/ES (UL L 204, 21. 7. 1998, str. 29). (5) UL L 124, 5. 5. 1989, str. 16. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direktivo 92/30/EGS (UL L 110, 28. 4. 1992, str. 52). (6) UL L 386, 30. 12. 1989, str. 1. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direktivo 95/26/ES (UL L 168, 18. 7. 1995, str. 7). solventnosti kreditnih institucij (7), Direktiva Sveta 92/30/EGS z dne 6. aprila 1992 o nadzoru kreditnih insti- tucij na konsolidirani osnovi (8) in Direktiva Sveta 92/121/EGS z dne 21. decembra 1992 o spremljanju in nadzoru velike izpostavljenosti kreditnih institucij (9) so bile velikokrat in bistveno spremenjene. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedene direktive kodificirati in združiti v enotno besedilo. V skladu s Pogodbo je prepovedano vsako diskriminacij- sko obravnavanje pri ustanavljanju in opravljanju storitev zaradi državljanstva ali dejstva, da podjetje ni ustanovljeno v državi članici, v kateri opravlja storitve. Da bi olajšali začetek opravljanja in opravljanje dejavnosti kreditnih institucij, je treba odstraniti najbolj moteče raz- like med zakonodajami posameznih držav članic glede pravil, ki jih morajo te institucije upoštevati. Ta direktiva predstavlja osnovni instrument za vzpostavi- tev notranjega trga, kakor ga določata Enotni evropski akt in časovni razpored Bele knjige Komisije z vidika svobode ustanavljanja in svobode opravljanja finančnih storitev na področju delovanja kreditnih institucij. Ukrepi za usklajevanje kreditnih institucij se morajo uporabljati za vse kreditne institucije, da bi tako lahko zaščitili prihranke in ustvarili enake konkurenčne pogoje za te institucije. Kjer je primerno, je treba ustrezno upoštevati njihove objektivne statutarne razlike in njihove lastne cilje, kakor jih določajo nacionalne zakonodaje. (2) (3) (4) (5) (7) UL L 386, 30. 12. 1989, str. 14. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direktivo 98/33/ES. (8) UL L 110, 28. 4. 1992, str. 52. (9) UL L 29, 5. 2. 1993, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 273 (6) (7) (8) stalne izdaje obveznic Iz navedenih razlogov bi moral biti obseg uporabe teh ukrepov čim širši in pokrivati vse institucije, katerih dejavnost je sprejemanje vračljivih sredstev od javnosti, ali v obliki depozitov ali v kakšni drugi obliki, kakor so na pri- mer in drugih primerljivih vrednostnih papirjev ter odobravanje kreditov za lasten račun. Predvideti je treba izjeme za nekatere kreditne insti- tucije, za katere se ta direktiva ne more uporabljati. Določbe te direktive ne smejo posegati v uporabo nacio- nalne zakonodaje, ki določa posebna dodatna dovoljenja, s katerimi kreditnim institucijam omogočijo, da izvajajo posebne dejavnosti ali začnejo opravljati posebne vrste poslov. Namen sprejetega pristopa je doseči le osnovno uskladitev, ki je potrebna in zadostna za zagotavljanje medsebojnega priznavanja dovoljenj in sistemov bonitetnega nadzora, kar omogoča izdajo enotne licence, priznane na celotnem ozemlju Skupnosti, pa tudi uporabo načela bonitetnega nadzora matične države članice. Zato je treba na zahtevo po izdelavi programa poslovanja gledati le kot na dejavnik, ki pristojnim organom omogoča sprejemanje odločitev na in objektivnih meril. podlagi natančnejših informacij Možen je tudi ukrep prilagodljivosti pri zahtevah, poveza- nih s pravno obliko kreditnih institucij, in glede zaščite nazivov bank. Za zagotavljanje izenačene zaščite varčevalcev in pravičnih konkurenčnih pogojev med primerljivimi skupinami kre- ditnih institucij so potrebne enakovredne finančne zahteve za kreditne institucije. Pred nadaljnjim usklajevanjem bi bilo treba oblikovati ustrezna strukturna razmerja, ki bodo v okviru sodelovanja med nacionalnimi organi omogočila spremljanje položaja primerljivih vrst kreditnih institucij v skladu z običajnimi metodami. Ta postopek naj bi k postopnemu približevanju sistemov pripomogel koeficientov, ki so vzpostavljeni in se uporabljajo v drža- vah članicah. Kljub temu pa je treba razlikovati med koeficienti, ki se uporabljajo za zagotavljanje dobrega upravljanja kreditnih institucij, in koeficienti, ki so dolo- čeni za ekonomsko in monetarno politiko. standardom, ki so v veljavi v drugi državi članici, na ozem- lju katere opravlja ali namerava opravljati večji del svojih dejavnosti. Kreditna institucija, ki je pravna oseba, mora pridobiti dovoljenje v državi članici, v kateri ima statutarni sedež. Kreditna institucija, ki ni pravna oseba, mora imeti sedež v državi, v kateri je pridobila dovoljenje. Poleg tega pa morajo države članice zahtevati, da je sedež kreditnih institucij vedno v matični državi članici in da tam tudi dejansko posluje. (10) Pristojni organi ne bi smeli izdati ali podaljšati dovoljenja za poslovanje kreditne institucije, kadar obstaja možnost, da ne bodo mogli učinkovito izvajati nadzornih funkcij zaradi tesnih povezav med to institucijo in drugimi fizič- nimi ali pravnimi osebami. To velja tudi za kreditne insti- tucije, ki že imajo dovoljenje za poslovanje. Opredelitev „tesne povezave“ v tej direktivi določa minimalna merila. To pa ne pomeni, da je države članice ne smejo uporabljati tudi v drugih okoliščinah, ki jih ta opredelitev ne predvi- deva. Dejstvo, da so pridobile pomemben delež v kapitalu podjetja, samo po sebi še ne predstavlja udeležbe v pomenu „tesne povezave“ , če so ta delež pridobile le kot začasno investicijo, ki jim ne daje možnosti vplivanja na strukturo ali finančno politiko institucije. (11) Obseg učinkovitega izvajanja nadzornih funkcij nadzornih organov vključuje nadzor na konsolidirani osnovi, ki ga je treba izvajati nad kreditno institucijo, če tako predpisuje zakonodaja Skupnosti. V takih primerih morajo organi, ki so prejeli prošnjo za dovoljenje, biti zmožni ugotoviti, kateri organi so pristojni za izvajanje konsolidiranega nad- zora nad to kreditno institucijo. (12) Matična država članica lahko za institucije, katerim so izdali dovoljenje njihovi pristojni organi, predpiše tudi strožje predpise od tistih, določenih v členu 5(1), prvi pod- odstavek in (2) ter členih 7, 16, 30, 51 in 65. (13) Odprava zahteve po dovoljenju za poslovanje podružnic kreditnih institucij znotraj Skupnosti je pogojena z ukinit- vijo dotacijskega ustanovitvenega kapitala. (9) Načela medsebojnega priznavanja in nadzora matične države članice zahtevajo, da pristojni organi države ne smejo izdati ali morajo odvzeti dovoljenja, če dejavniki, kot na primer vsebina programov dejavnosti in geografska porazdelitev dejavnosti, ki se dejansko izvajajo, jasno kažejo na to, da je kreditna institucija izbrala pravni sistem neke države članice, zato da bi se izognila strožjim (14) Zaradi medsebojnega priznavanja izbrani pristop omogoča kreditnim institucijam z dovoljenjem za poslovanje v nji- hovih matičnih državah članicah, da na celotnem ozemlju Skupnosti izvajajo katere koli ali vse dejavnosti, navedene v Prilogi I, z ustanavljanjem podružnic ali opravljanjem storitev. Za opravljanje dejavnosti, ki niso naštete v navedeni prilogi, veljajo glede pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev splošne določbe Pogodbe. 274 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 (15) Medsebojno priznavanje dejavnosti, naštetih v Prilogi I, je primerno razširiti jih izvajajo finančne institucije kot hčerinska podjetja kreditnih insti- tucij, kadar za ta hčerinska podjetja velja konsolidiran nadzor njihovih matičnih podjetij in izpolnjujejo nekatere stroge pogoje. tudi na dejavnosti, ki (16) V povezavi z uveljavljanjem pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev lahko država članica gostite- ljica zahteva izpolnjevanje posebnih določb nacionalnih zakonov ali predpisov za institucije, ki nimajo dovoljenja za poslovanje kot kreditna institucija v matičnih državah, in za tiste dejavnosti, ki niso navedene v Prilogi I, pod pogojem, da so take določbe združljive z zakonodajo Skupnosti in so namenjene zaščiti splošnega interesa ter da za take institucije ali dejavnosti ne veljajo enakovredna pravila v skladu s to zakonodajo ali predpisi matičnih držav članic. (20) Dovoljenja, ki jih kreditnim institucijam izdajo pristojni nacionalni organi v skladu s to direktivo, se uporabljajo na celotnem ozemlju Skupnosti in ne le na ozemlju neke države. Obstoječe določbe o vzajemnosti so tako brez učinka. Zato je potreben prilagodljiv postopek, ki bo omo- gočal ocenjevanje vzajemnosti na podlagi Skupnosti. Cilj tega postopka ni zapreti finančnih trgov Skupnosti, ampak jih ohraniti odprte za preostali del sveta in tako povečati liberalizacijo globalnih finančnih trgov v tretjih državah. S tem namenom ta direktiva predpisuje postopke za pogaja- nja s tretjimi državami, v skrajni sili pa tudi možnost spre- jetja ukrepov pri odlogu novih vlog za dovoljenje ali ome- jevanju odobritve novih dovoljenj. (21) Zaželeno je, da na podlagi vzajemnosti Skupnost in tretje države sklenejo sporazum, s katerim bi omogočili prak- tično izvajanje konsolidiranega nadzora nad največjim možnim geografskim območjem. (17) Države članice morajo zagotoviti, da ni nobenih ovir za enako opravljanje medsebojno priznanih storitev, kakor to poteka v matični državi članici, če slednje ni v nasprotju s pravnimi predpisi, ki ščitijo splošne interese v državi čla- nici gostiteljici. (22) Za nadzor finančne stabilnosti kreditne institucije in zlasti njene solventnosti so odgovorni pristojni organi njene matične države članice. Pristojni organi države članice gostiteljice obdržijo odgovornost za nadzor nad likvidnos- tjo in monetarno politiko. Nadzor tržnega tveganja mora potekati na podlagi tesnega sodelovanja med pristojnimi organi matičnih držav članic in držav članic gostiteljic. (18) Obstaja nujna povezava med ciljem te direktive in libera- lizacijo pretoka kapitala, katero ureja druga zakonodaja Skupnosti. Vsekakor pa morajo biti ukrepi glede liberali- zacije bančnih storitev usklajeni z ukrepi v zvezi z libera- lizacijo pretoka kapitala. (23) Nemoteno delovanje notranjega bančnega trga poleg zakonskih pravil zahteva tudi tesno in stalno sodelovanje med pristojnimi organi držav članic. Pri preučevanju pro- blemov posameznih kreditnih institucij se je kot najustre- znejša oblika sodelovanja med bančnimi nadzornimi organi izkazala „groupe de contact“ (kontaktna skupina). Navedena skupina je ustrezno telo za medsebojno izmen- javo informacij iz člena 28. (19) Pravila, ki urejajo podružnice kreditnih institucij s sedeži zunaj Skupnosti, morajo biti analogna v vseh državah čla- nicah. V tem trenutku je pomembno zagotoviti, da ti pred- pisi ne bodo ugodnejši od tistih, ki veljajo za podružnice kreditnih institucij iz drugih držav članic. Navesti je treba, da lahko Skupnost sklene sporazume s tretjimi državami, ki predvidijo uporabo predpisov, ki bodo takim podružni- cam zagotavljali enako obravnavanje na celotnem ozem- lju Skupnosti ob upoštevanju načela vzajemnosti. Za podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v tretjih državah, ne velja svoboda opravljanja storitev v skladu z drugim odstavkom člena 49 Pogodbe, niti svo- boda ustanavljanja v drugih državah članicah, razen v tistih, v katerih so bile ustanovljene. Vendar pa so zahteve za izdajo dovoljenja za poslovanje hčerinskih podjetij ali pridobitev deležev podjetij, za katera velja zakonodaja tre- tjih držav, predmet postopka, s katerim se zagotavlja, da so kreditne institucije Skupnosti v zadevnih tretjih državah obravnavane po načelu vzajemnosti. (24) Tak postopek medsebojne izmenjave informacij pa nikakor ne nadomesti dvostranskega sodelovanja, kakrš- nega določa člen 28. Pristojni organi države članice gosti- teljice brez poseganja v pooblastila za izvajanje lastne kon- trole v nujnih primerih ali na lastno pobudo ali na pobudo pristojnih organov matične države članice lahko še naprej preverjajo, ali so dejavnosti kreditne institucije, ustanov- ljene na njihovem ozemlju, v skladu z ustrezno zakono- dajo in načeli dobro premišljenih administrativnih in raču- novodskih notranjimi ter kontrolami. postopkov ustreznimi (25) Primerno je, da se omogoči izmenjava informacij med pri- stojnimi organi ter organi ali telesi, ki na podlagi svoje funkcije pomagajo krepiti stabilnost finančnega sistema. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 275 Da bi ohranili zaupno naravo posredovanih informacij, mora seznam naslovnikov ostati znotraj strogih omejitev. (32) Taki standardi se morajo uporabljati za vse kreditne insti- tucije z dovoljenjem za poslovanje v Skupnosti. (26) Nekatera ravnanja, na primer goljufije in razkrivanje notra- njih informacij, lahko vplivajo na stabilnost in integriteto finančnega sistema, tudi kadar zadevajo institucije, ki niso kreditne institucije. (33) Lastni viri sredstev kreditnih institucij omogočajo absorp- cijo izgub, ki niso pokrite z zadostnim dobičkom. Lastni viri sredstev so pomembno merilo za pristojne organe, predvsem pri ocenjevanju solventnosti kreditnih institucij in za druge namene skrbnega presojanja. (27) Treba je določiti pogoje, pod katerimi se dovolijo take izmenjave informacij. (28) Če je določeno, da se lahko neke informacije razkrijejo le, če se s tem izrecno strinjajo pristojni organi, lahko slednji, če je ustrezno, svoje strinjanje pogojujejo z upoštevanjem strogih pogojev za razkrivanje informacij. (29) Treba bi bilo dovoliti tudi izmenjavo informacij med pri- stojnimi organi na eni strani ter centralnimi bankami in drugimi organi s podobno funkcijo v vlogi monetarnih oblasti, in če je ustrezno, tudi drugimi javnimi organi, odgovornimi za nadzor nad plačilnimi sistemi, na drugi strani. (30) Za krepitev bonitetnega nadzora kreditnih institucij ter zaščito strank kreditnih institucij je treba določiti, da so revizorji obvezani nemudoma poročati pristojnim orga- nom, kadar koli med opravljanjem svojih nalog ugotovijo, da obstajajo v skladu s to direktivo dejavniki, ki bi lahko resno vplivali na finančni položaj ali administrativno in računovodsko organizacijo kreditne institucije. Ob upoštevanju tega cilja je zaželeno, da država članica zago- tovi izvajanje te obveznosti v vseh okoliščinah, v katerih revizorji odkrijejo taka dejstva med opravljanjem svojih nalog v podjetju, ki je tesno povezano s kreditno institu- cijo. Obveza revizorjev, da pristojnim organom po potrebi sporočajo nekatera dejstva in odločitve, povezane s kreditno institucijo, ki jih odkrijejo med opravljanjem svo- jih nalog v nefinančnem podjetju, sama po sebi ne spremeni narave njihovih nalog v tem podjetju, niti načina opravljanja teh nalog v istem podjetju. (31) Skupni osnovni standardi za lastne vire sredstev kreditnih institucij so ključni dejavnik pri oblikovanju notranjega bančnega trga, saj lastni viri sredstev omogočajo zagotav- ljanje kontinuitete poslovanja kreditnih institucij in zaščito prihrankov. Tako usklajevanje krepi nadzor nad kreditnimi institucijami in prispeva k nadaljnjemu usklajevanju banč- nega sektorja. (34) Kreditne institucije na notranjem bančnem trgu neposredno konkurirajo druga drugi, zaradi česar morajo biti opredelitve in standardi, ki se nanašajo na lastne vire sredstev, enakovredni. Zato merila za določanje sestave lastnih virov sredstev ne smejo biti prepuščena le državam članicam. Sprejetje skupnih osnovnih standardov je v inte- resu Skupnosti, saj bo preprečilo izkrivljanje konkurence in okrepilo bančni sistem Skupnosti. (35) Opredelitev lastnih virov sredstev, kakor jo določa ta direk- tiva, predvideva največje možno število postavk in največje možne vrednosti kvalificiranih zneskov, posamezni državi članici pa prepušča odločitev, ali bo uporabila vse ali le nekaj teh postavk in ali bo sprejela nižje največje možne vrednosti. (36) Ta direktiva določa izbirna merila za nekatere postavke lastnih virov sredstev, države članice pa lahko uporabljajo tudi strožje določbe. (37) Na začetni stopnji so skupni osnovni standardi določeni širše, zato da bi zajeli vse postavke, ki sestavljajo lastne vire sredstev v raznih državah članicah. (38) V skladu z naravo postavk, ki sestavljajo lastne vire sredstev, ta direktiva razlikuje med postavkami, ki pred- stavljajo temeljne lastne vire sredstev na eni strani, in tistimi, ki predstavljajo dodatne lastne vire sredstev na drugi. (39) Da bi bilo razvidno, da postavke, ki predstavljajo dodatni lastni kapital, po naravi niso enake tistim, ki predstavljajo temeljni kapital, znesek prvih, vključenih v lastne vire sredstev, ne sme presegati vrednosti temeljnega kapitala. Poleg tega pa znesek nekaterih postavk vključenega dodat- nega kapitala ne sme presegati polovice temeljnega kapi- tala. (40) Da bi se izognile izkrivljanju konkurence, javne kreditne institucije v svoje lastne vire sredstev ne smejo vključiti garancij, ki jim jih izdajo države članice ali lokalni organi. 276 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 (41) Kadar se med izvajanjem nadzora izkaže, da je treba določiti znesek konsolidiranih lastnih virov sredstev sku- pine kreditnih institucij, se izračun naredi v skladu s to direktivo. vidik pri usklajevanju, potrebnem za doseganje medseboj- nega priznavanja nadzornih tehnik in s tem uresničitev notranjega bančnega trga. v skladu z določbami Direktive (42) Natančna računovodska metodologija, ki se uporablja za izračun lastnih virov sredstev, stopnje solventnosti in za oceno koncentracije kreditne izpostavljenosti, mora biti določena Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovod- skih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij (1), ki vključuje nekatere pri- lagoditve določb Direktive Sveta 83/349/EGS z dne 13. junija 1983, ki temeljijo na členu 44(2)(g) Pogodbe, kar zadeva konsolidirane računovodske izkaze (2) (43) Določbe o lastnih virih sredstev so del obsežnejših medna- rodnih prizadevanj, da bi približali pravila, ki veljajo v več- jih državah glede ustreznosti lastnih virov sredstev. (49) S tega vidika je treba določbe o stopnji solventnosti upoštevati v povezavi z drugimi posebnimi instrumenti, ki so prav tako namenjeni usklajevanju osnovnih tehnik nadzorovanja kreditnih institucij. (50) Na mednarodnem bančnem trgu morajo institucije neposredno konkurirati druga drugi, skupni standardi o solventnosti v obliki minimalne stopnje pa preprečujejo izkrivljanje konkurence in krepijo bančni sistem Skupno- sti. (44) Komisija bo pripravila poročilo in občasno pregledala določbe o lastnih virih sredstev, zato da bi jih zožila ter tako dosegla večjo konvergenco skupne opredelitve lastnih virov sredstev. Taka konvergenca bo omogočila uskladitev lastnih virov sredstev kreditnih institucij znotraj Skupno- sti. (51) Ta direktiva predvideva različne uteži za garancije, ki jih izdajo razne finančne institucije. Komisija se zato obvezuje, da bo preverjala, če ta direktiva kot celota pomembno izkrivlja konkurenco med kreditnimi institucijami in zava- rovalnicami in glede na ugotovitve preučila, če so upravi- čeni kakršni koli ukrepi za izboljšanje stanja. (45) Določbe o stopnjah solventnosti so rezultat dela, ki ga je opravil Svetovalni odbor za bančništvo, odgovoren za dajanje usklajevanja Komisiji koeficientov, ki se uporabljajo v državah članicah. predlogov zaradi (46) Določitev ustrezne stopnje solventnosti vlogo pri nadzorovanju kreditnih institucij. ima osrednjo (47) Razmerje, ki tehta sredstva in zunajbilančne postavke v skladu s stopnjo kreditnega tveganja, je izredno uporabno merilo solventnosti. (48) Razvoj skupnih standardov za opredelitev lastnih virov sredstev v razmerju do sredstev in zunajbilančnih postavk, izpostavljenih kreditnemu tveganju, je zato pomemben (1) UL L 372, 31. 12. 1986, str. 1. (2) UL L 193, 18. 7. 1983, str. 1. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direktivo 90/605/EGS (UL L 317, 16. 11. 1990, str. 60. ) (52) priloga III določa obravnavo zunajbilančnih postavk v zvezi z izračunavanjem potreb po kapitalu kreditnih insti- tucij. Da bi notranji trg nemoteno deloval in predvsem da bi zagotovile enake pogoje, so države članice dolžne pri- zadevati si, da bi njihovi pristojni organi enotno ocenjevali dogovore o neto izravnavah. Priloga III upošteva tudi delo mednarodnega foruma bančnih nadzornikov pri nadzor- nem priznavanju dvostranskih neto izravnav, predvsem pa možnosti izračunavanja potreb po lastnih virih sredstev za nekatere transakcije na podlagi neto in ne bruto zneskov, če obstajajo pravno zavezujoči dogovori, ki zagotavljajo, da je kreditno tveganje omejeno na neto znesek. Za med- narodno aktivne kreditne institucije in skupine kreditnih institucij iz številnih tretjih držav, ki konkurirajo kreditnim institucijam Skupnosti, bodo predpisi, sprejeti na širši med- narodni ravni, izpopolnili nadzorno obravnavo trgovanja z izvedenimi finančnimi instrumenti na prostem trgu. Taka izpopolnitev pa pomeni ustreznejše obvezno kapitalsko kritje ob upoštevanju učinkov zmanjševanja tveganja nadzorno priznanih dogovorov o neto izravnavah na morebitna prihodnja kreditna tveganja. Kliring izvedenih finančnih instrumentov, s katerimi se trguje na prostem trgu, ki ga ponujajo klirinške hiše, ki delujejo kot osrednja stranka, igra v nekaterih državah članicah pomembno vlogo. Zato je primerno ugotoviti koristi takega kliringa za zmanjševanje kreditnega tveganja in povezanih sistemskih tveganj pri preudarni obravnavi kreditnih tveganj. Obsto- ječe in morebitne prihodnje izpostavljenosti, ki izhajajo iz skozi kliring izvedenih pogodb o izvedenih finančnih 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 277 instrumentih na prostem trgu, je treba v celoti zavarovati, tveganja, ki nastajajo zaradi seštevanja izpostavljenosti kli- rinških hiš, ki so nad tržno vrednostjo izkazanih zavaro- vanj, pa je treba odpraviti, zato da bodo v prehodnem obdobju skozi kliring izvedeni finančni instrumenti na prostem trgu obravnavani enako preudarno kakor izvedeni finančni instrumenti, s katerimi se trguje na borznem trgu. Pristojnim organom je treba ugoditi glede začetne marže in gibljivega kritja ter kakovosti in stopnje zaščite, ki jo zago- tavljajo izkazana zavarovanja. Kreditnim institucijam, usta- novljenim v državah članicah, Priloga III daje podobno možnost priznavanja dvostranskih neto izravnav pristoj- nih organov, s čimer jim zagotavlja enake konkurenčne pogoje. Predpisi so dobro usklajeni in ustrezni za spodbu- janje nadaljnje uporabe ukrepov bonitetnega nadzora v kreditnih institucijah. Pristojni organi v državah članicah morajo zagotoviti, da bo izračunavanje dodatkov uteme- ljeno z dejanskimi in ne navideznimi zneski. (53) Najnižje razmerje, ki ga predvideva ta direktiva, krepi kapi- tal kreditnih institucij v Skupnosti. V skladu s statistično raziskavo kapitalskih zahtev, ki so veljale v začetku leta 1988, je bila sprejeta 8 % stopnja. (54) Osnovne predpise za spremljanje velikih izpostavljenosti kreditnih institucij bi bilo treba uskladiti. Države članice bi morale kljub vsemu imeti možnost sprejeti strožje določbe od teh, ki jih predvideva ta direktiva. (55) Spremljanje in kontrola izpostavljenosti kreditne institucije je sestavni del nadzora nad njo. Čezmerne koncentracije izpostavljenosti do posamezne stranke ali skupine poveza- nih strank lahko povzročijo nesprejemljivo tveganje nastanka izgub. Za tako stanje velja, da utegne neugodno vplivati na solventnost kreditne institucije. (56) Na notranjem bančnem trgu kreditne institucije neposredno konkurirajo druga drugi, in zato morajo biti zahteve glede spremljanja enake po vsej Skupnosti. S tem ciljem morajo za merila, ki se uporabljajo za določanje koncentracije izpostavljenosti, veljati pravno zavezujoči predpisi na ravni Skupnosti in ne morejo biti v celoti pre- puščena presoji posamezne države članice. Sprejetje skup- nih predpisov bo zato najbolj koristilo interesom Skupno- sti, saj bo preprečilo nastanek razlik v konkurenčnih pogojih, hkrati pa okrepilo bančni sistem Skupnosti. velikih izpostavljenosti. Načelno pa ni primerno skliceva- nje na uteži ali stopnje tveganja, ki jih predpisujejo navedene določbe. Te uteži in stopnje tveganja so bile postavljene zaradi določitve splošnih zahtev po stopnjah solventnosti, potrebnih za pokrivanje kreditnega tveganja kreditnih institucij. Namen pri urejanju velikih izpostavlje- nosti je omejiti največjo izgubo, ki jo lahko utrpi kreditna institucija v povezavi z eno samo stranko ali skupino pove- zanih strank. Zato je primeren preudaren pristop, v skladu s katerim se bo večinoma upoštevala nominalna vrednost izpostavljenosti, ne bodo pa se uporabljale uteži ali stopnje tveganja. (58) Kadar v kreditni instituciji nastopi izpostavljenost do nje- nega matičnega podjetja ali do drugih hčerinskih podjetij njenega matičnega podjetja, je potrebna še posebna pre- udarnost. Upravljanje izpostavljenosti, ki nastanejo v kre- ditnih institucijah, mora potekati popolnoma avtonomno in v skladu z načeli dobro premišljenega bančnega uprav- ljanja, ne glede na katera koli druga načela razen navede- nih. Določbe te direktive zahtevajo, da če osebe, ki imajo neposreden ali posreden kvalificiran delež v kreditni insti- tuciji, izvajajo svoj vpliv tako, da škoduje dobro premišlje- nemu in preudarnemu upravljanju te institucije, pristojni organi sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi prekinejo tako stanje. Na področju velikih izpostavljenosti je treba določiti posebne standarde za izpostavljenosti, ki jih ima kreditna institucija do drugih v svoji skupini, in v takih pri- merih so upravičene strožje omejitve kakor pri drugih izpostavljenostih. Strožjih omejitev pa ni treba izvajati, če je matično podjetje finančni holding ali kreditna institucija ali kadar so druga hčerinska podjetja kreditne institucije ali finančne institucije ali podjetja, ki ponujajo pomožne bančne storitve, pod pogojem, da v vseh takih podjetjih poteka nadzor kreditnih institucij na konsolidirani osnovi. V takih primerih konsolidirano spremljanje skupine pod- jetij omogoča ustrezno stopnjo nadzora in ne zahteva uvedbe strožjih omejitev izpostavljenosti. Ta pristop spod- buja bančne skupine, da organizirajo svoje strukture na način, ki dovoljuje konsolidirano spremljanje, kar je zaže- leno, saj to omogoča celovitejšo raven spremljanja. (59) Da bi bil nadzor na konsolidirani osnovi učinkovit, mora veljati za vse bančne skupine, vključno s tistimi, katerih matična podjetja niso kreditne institucije. Pristojni organi morajo razpolagati s potrebnimi pravnimi instrumenti, da lahko izvajajo tak nadzor. (57) Določbe glede stopnje solventnosti kreditnih institucij vključujejo seznam kreditnih tveganj, ki lahko nastanejo v kreditnih institucijah. Zato bi bilo treba ta seznam uporabljati pri opredelitvi izpostavljenosti za omejevanje (60) Pri skupinah z različnimi dejavnostmi, v katerih matična podjetja kontrolirajo vsaj eno hčerinsko podjetje, ki je kreditna institucija, morajo biti pristojni organi sposobni 278 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 oceniti finančno stanje kreditne institucije v taki skupini. Do nadaljnje uskladitve lahko države članice določijo ustrezne metode konsolidacije za doseganje ciljev te direk- tive. Pristojni organi morajo imeti na voljo vsaj način, s katerim lahko od vseh podjetij v skupini pridobijo informacije, potrebne za opravljanje svoje funkcije. Vzpo- staviti je treba sodelovanje med organi, odgovornimi za nadzor raznih finančnih sektorjev pri skupinah podjetij, ki opravljajo več različnih finančnih dejavnosti. Komisijo v okviru Svetovalnega odbora za bančništvo, predvsem kadar poteka zaradi tesnejšega sodelovanja. Sve- tovalni odbor za bančništvo pristojnih organov držav čla- nic ne izključuje drugih oblik sodelovanja med organi, ki nadzorujejo začetek opravljanja in opravljanje dejavnosti kreditnih institucij in zlasti sodelovanje znotraj kontaktne skupine „(groupe de contact)“ , ki jo oblikujejo bančni nad- zorni organi. (61) Poleg tega lahko države članice zavrnejo ali odvzamejo dovoljenje za opravljanje bančnih storitev pri nekaterih strukturah skupin, ki štejejo za neprimerne za opravljanje bančnih dejavnosti, predvsem zato, ker takih struktur ni mogoče učinkovito nadzorovati. Pri tem imajo pristojni organi pooblastila, navedena v prvem pododstavku člena 7(1), v členu 7(2), točki (c) člena 14(l), in členu 16 te direktive, da bi zagotovili varno in skrbno upravljanje kre- ditnih institucij. (67) Občasno so lahko potrebne tehnične spremembe podrob- nih pravil, določenih v tej direktivi, da se upošteva razvoj bančnega sektorja. Komisija bo torej take spremembe po potrebi izvedla po posvetovanju s Svetovalnim odborom za bančništvo v okviru izvedbenih pooblastil, ki ji jih dode- ljuje Pogodba. Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o postopkih za izvajanje izvedbenih poob- lastil, dodeljenih Komisiji (1) (62) Prav tako lahko države članice uporabljajo ustrezne teh- nike nadzora nad skupinami, katerih struktur ta direktiva ne vključuje. Če take strukture postanejo splošno razši- rjene, je treba to direktivo dopolniti, da bo vključila tudi take strukture. (63) Nadzor na konsolidirani osnovi mora zajemati vse dejavnosti, določene v Prilogi I. Zato morajo biti vsa pod- jetja, ki se ukvarjajo predvsem s takimi dejavnostmi, vklju- čena v nadzor na konsolidirani osnovi. Zato pa je treba razširiti opredelitev finančnih institucij tako, da bo vklju- čevala take dejavnosti. (64) Direktiva 86/635/EGS skupaj z Direktivo 83/349/EGS določa pravila konsolidacije, ki jih morajo kreditne insti- tucije uporabljati pri objavi svojih konsolidiranih računo- vodskih izkazov. Zato je mogoče natančneje določiti metode izvajanja bonitetnega nadzora na konsolidirani osnovi. (65) Nadzor kreditnih institucij na konsolidirani osnovi mora biti usmerjen predvsem v zaščito interesov vlagateljev navedenih institucij in zagotavljanje stabilnosti finančnega sistema. (68) Člen 36(1) te direktive dopušča, da se solidarne in posamične obveznosti posojilojemalcev, če gre za kreditne institucije, ki so organizirane kot zadruge ali skladi, obrav- navajo kot lastni viri sredstev v skladu s členom 34(2)(7). Danska vlada je izrazila veliko zanimanje, da bi svojih nekaj institucij za hipotekarno kreditiranje, organiziranih v obliki zadrug ali skladov, spremenila v delniške družbe. Da bi olajšali ali omogočili to spremembo, je treba sprejeti začasno odstopanje, ki jim bo omogočilo, da bodo del svo- jih solidarnih in posamičnih obveznosti vključili v lastne vire sredstev. To začasno odstopanje pa ne sme negativno vplivati na konkurenčnost med kreditnimi institucijami. (69) Uporaba 20 % tehtanja hipotekarnih obveznic v lasti kre- ditnih institucij lahko vznemiri finančni trg države, na katerem taki instrumenti igrajo odločilno vlogo. V tem pri- meru se sprejmejo začasni ukrepi, ki omogočajo 10 % tehtanje tveganja. Trg listninjenja se hitro razvija. Zato je zaželeno, da Komisija skupaj z državami članicami preuči preudarnost obravnave s premoženjem zavarovanih vrednostnih papirjev in še pred 22. junijem 1999 poda predloge o prilagajanju obstoječe zakonodaje, da bi se opredelila ustrezna preudarna obravnava s premoženjem zavarovanih vrednostnih papirjev. Pristojni organi lahko odobrijo 50 % utež za sredstva, ki so zavarovana s hipote- kami na pisarniške ali večnamenske poslovne prostore do 31. decembra 2006. Za nepremičnine, na katere se nanaša (66) Preučitev problemov, povezanih z vprašanji, ki jih ureja ta direktiva in druge direktive o poslovanju kreditnih institu- in cij, zahteva sodelovanje med pristojnimi organi (1) UL L 184, 17. 7. 1999, str. 23. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 279 hipoteka, morajo veljati stroga ocenjevalna merila in redno prevrednotenje, da bi upoštevali dogajanje na trgu poslov- nih nepremičnin. Lastnik mora take nepremičnine bodisi zasedati bodisi oddajati. Za posojila za razvoj nepremičnin ne velja 50 % tehtanje. (70) Da bi zagotovile usklajeno uporabo določil glede velikih izpostavljenosti, mora biti državam članicam dovoljeno predvideti uporabo novih omejitev v dveh fazah. Manjšim kreditnim institucijam je lahko na voljo daljše prehodno obdobje, saj bi prehitra uporaba pravila o 25 % tehtanju lahko preveč na hitro zmanjšala njihovo kreditno aktiv- nost. (71) Poleg tega pa poteka tudi usklajevanje pogojev, povezanih z reorganizacijo in prenehanjem kreditnih institucij. (72) Prav tako je treba uskladiti dogovore, potrebne glede nad- zora likvidnostnih tveganj. (73) Ta direktiva ne sme vplivati na obveznosti držav članic glede rokov za prenos, določenih v delu B Priloge V – SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: 280 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 VSEBINA NASLOV I OPREDELITVE IN PODROČJE UPORABE ………………………………………… Člen 1 Člen 2 Člen 3 Opredelitve ……………………………………………………………………………… Področje uporabe ………………………………………………………………………… Prepoved nadaljnjega opravljanja poslov sprejemanja depozitov ali drugih vračljivih sredstev od javnosti za podjetja, razen kreditnih institucij …………………………… NASLOV II POGOJI ZA USTANOVITEV IN NADALJNJE POSLOVANJE KREDITNIH INSTI- TUCIJ …………………………………………………………………………………… Člen 4 Člen 5 Člen 6 Člen 7 Člen 8 Člen 9 Člen 10 Člen 11 Člen 12 Člen 13 Člen 14 Člen 15 Člen 16 Člen 17 Dovoljenje ………………………………………………………………………………… Ustanovni kapital ………………………………………………………………………… Uprava in kraj in sedež kreditnih institucij ……………………………………………… Delničarji in družbeniki ………………………………………………………………… Program poslovanja in organizacijska struktura………………………………………… Gospodarske potrebe …………………………………………………………………… Zavrnitev dovoljenja……………………………………………………………………… Priglasitev dovoljenja Komisiji …………………………………………………………… Predhodno posvetovanje s pristojnimi organi drugih držav članic …………………… Podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v drugi državi članici……… Odvzem dovoljenja ……………………………………………………………………… Naziv ……………………………………………………………………………………… Kvalificirani delež v kreditni instituciji ………………………………………………… Postopki in mehanizmi notranjega nadzora …………………………………………… NASLOV III DOLOČBE O SVOBODI USTANAVLJANJA IN SVOBODI OPRAVLJANJA STORITE ………………………………………………………………………………… Člen 18 Člen 19 Člen 20 Člen 21 Člen 22 Kreditne institucije ……………………………………………………………………… Finančne institucije ……………………………………………………………………… Uveljavljanje pravice do ustanavljanja…………………………………………………… Uveljavljanje svobode opravljanja storitev ……………………………………………… Pooblastila pristojnih organov držav članic gostiteljic ………………………………… 283 283 285 286 287 287 287 287 288 288 288 288 288 288 288 289 289 289 290 290 290 290 291 292 292 NASLOV IV ODNOSI S TRETJIMI DRŽAVAMI ………………………………………………… 293 Člen 23 Člen 24 Člen 25 iz tretjih držav in pogoji dostopa do trgov v teh Priglasitev hčerinskih podjetij država …………………………………………………………………………………… Podružnice kreditnih institucij s sedeži zunaj Skupnosti ……………………………… Sodelovanje s pristojnimi organi tretjih držav pri nadzoru na konsolidirani osnovi … 293 294 294 NASLOV V NAČELA IN TEHNIČNI INSTRUMENTI ZA BONITETNI NADZOR …………… 295 Poglavje 1 Načela bonitetnega nadzora …………………………………………………………… 295 Člen 26 Člen 27 Člen 28 Pristojnost matične države članice za nadzor …………………………………………… Pristojnosti države članice gostiteljice …………………………………………………… Sodelovanje pri nadzoru ………………………………………………………………… 295 295 295 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 281 Člen 29 Člen 30 Člen 31 Člen 32 Člen 33 Pregled podružnic, ustanovljenih v drugi državi članici, na kraju samem …………… Izmenjava informacij in poklicna skrivnost …………………………………………… Dolžnost oseb, odgovornih za nadzor nad zakonitostjo letnih in konsolidiranih raču- novodskih izkazov ……………………………………………………………………… Pooblastila pristojnih organov za kaznovanje ………………………………………… Pravica pritožbe na sodiščih …………………………………………………………… 295 295 297 298 298 Poglavje 2 Tehnični instrumenti za bonitetni nadzor ………………………………………… 298 Oddelek 1 Lastni viri sredstev ……………………………………………………………………… Člen 34 Člen 35 Člen 36 Člen 37 Člen 38 Člen 39 Splošna načela …………………………………………………………………………… Druge postavke…………………………………………………………………………… Druge določbe o lastnih virih sredstev ………………………………………………… Izračun lastnih virov sredstev na konsolidirani osnovi ………………………………… Odbitki in omejitve ……………………………………………………………………… Zagotavljanje dokaza pristojnim organom ……………………………………………… Oddelek 2 Stopnja solventnosti …………………………………………………………………… Člen 40 Člen 41 Člen 42 Člen 43 Člen 44 Člen 45 Člen 46 Člen 47 Splošna načela …………………………………………………………………………… Števec: lastni viri sredstev………………………………………………………………… Imenovalec: Tveganju prilagojena tehtana aktiva in zunajbilančne postavke ………… Uteži za tehtana tveganja ………………………………………………………………… Tehtanje terjatev do regionalnih ali lokalnih oblasti držav članic ……………………… Drugo tehtanje …………………………………………………………………………… Upravni organi in nekomercialna podjetja ……………………………………………… Stopnja solventnosti ……………………………………………………………………… Oddelek 3 Velike izpostavljenosti ………………………………………………………………… Člen 48 Člen 49 Člen 50 Oddelek 4 Člen 51 Poročanje o velikih izpostavljenostih …………………………………………………… Zgornje meje velikih izpostavljenosti …………………………………………………… Nadzor velikih izpostavljenosti na konsolidirani ali nekonsolidirani osnovi ………… Kvalificirani deleži zunaj finančnega sektorja …………………………………………… Zgornje meje nefinančnih kvalificiranih deležev ……………………………………… 298 298 298 300 300 301 301 301 301 301 301 302 304 304 304 304 305 305 305 307 307 307 Poglavje 3 Nadzor na konsolidirani osnovi ……………………………………………………… 308 Člen 52 Člen 53 Člen 54 Člen 55 Člen 56 Nadzor kreditnih institucij na konsolidirani osnovi …………………………………… Pristojni organi, odgovorni za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi …………… Oblika in obseg konsolidacije …………………………………………………………… Informacije, ki jih morajo posredovati mešani holdingi in njihova hčerinska podjetja… Ukrepi za olajšanje nadzora na konsolidirani osnovi…………………………………… 308 308 310 310 311 NASLOV VI SVETOVALNI ODBOR ZA BANČNIŠTVO ………………………………………… 312 Člen 57 Člen 58 Člen 59 Sestava in naloge Svetovalnega odbora za bančništvo ………………………………… Preučitev vlog za pridobitev dovoljenja ………………………………………………… Razmerja v postopku opazovanja ……………………………………………………… 312 312 312 282 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 NASLOV VII IZVRŠILNA PRISTOJNOST …………………………………………………………… Člen 60 Tehnične prilagoditve …………………………………………………………………… NASLOV VIII PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE ……………………………………………… Poglavje 1 Prehodne določbe ……………………………………………………………………… Člen 61 Člen 62 Člen 63 Člen 64 Člen 65 Prehodne določbe glede člena 36 ……………………………………………………… Prehodne določbe glede člena 43 ……………………………………………………… Prehodne določbe glede člena 47 ……………………………………………………… Prehodne določbe glede člena 49 ……………………………………………………… Prehodne določbe glede člena 51 ……………………………………………………… Poglavje 2 Končne določbe ………………………………………………………………………… Člen 66 Člen 67 Člen 68 Člen 69 PRILOGA I PRILOGA II PRILOGA III PRILOGA IV Informacije za Komisijo ………………………………………………………………… Razveljavljene direktive ………………………………………………………………… Začetek veljavnosti ……………………………………………………………………… Naslovniki ………………………………………………………………………………… Seznam dejavnosti, za katere velja vzajemno priznavanje……………………………… Klasifikacija zunajbilančnih postavk …………………………………………………… Obravnava zunajbilančnih postavk ……………………………………………………… Vrste zunajbilančnih postavk …………………………………………………………… PRILOGA V, del A Razveljavljene direktive z naknadnimi spremembami (iz člena 67) …………………… PRILOGA V, del B Izvedbeni roki (iz člena 67) ……………………………………………………………… PRILOGA VI Korelacijska tabela ……………………………………………………………………… 313 313 313 313 313 314 315 315 316 316 316 316 316 316 317 318 319 323 324 325 327 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 283 NASLOV I OPREDELITVE IN PODROČJE UPORABE Člen 1 Opredelitve Za namene te direktive: 1. „kreditna institucija“ pomeni podjetje, čigar poslovanje pred- stavlja sprejemanje depozitov in drugih vračljivih sredstev od javnosti in odobravanje kreditov za svoj račun. 6. 7. 8. „matična država članica“ pomeni državo članico, v kateri je kreditna institucija pridobila dovoljenje v skladu s členoma 4 in 11; „država članica gostiteljica“ pomeni državo članico, v kateri ima kreditna institucija podružnico ali v kateri opravlja sto- ritve; „obvladovanje“ pomeni razmerje med matičnim podjetjem in hčerinskim podjetjem, kakor je opredeljeno v členu 1 Direk- tive 83/349/EGS, ali podobno razmerje med katero koli fizično ali pravno osebo in podjetjem; Za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi se za kreditno institucijo šteje kreditna institucija v skladu s prvim odstav- kom in katero koli zasebno ali javno podjetje, ki ustreza opredelitvi iz prvega odstavka in ki je pridobilo dovoljenje za opravljanje storitev v tretji državi. 9. „udeležba“ za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi pomeni neposredno ali posredno lastništvo 20 % ali več gla- sovalnih pravic ali kapitala podjetja; Za izvajanje nadzora in kontrole velikih izpostavljenosti se za kreditno institucijo šteje kreditna institucija v skladu s prvim odstavkom, vključno s podružnicami kreditne institucije v tretjih državah, in katero koli zasebno ali javno podjetje, vključno z njegovimi podružnicami, ki ustreza opredelitvi iz prvega odstavka in ki je pridobilo dovoljenje za opravljanje storitev v tretji državi; „dovoljenje“ pomeni instrument, ki ga v kateri koli obliki izdajo pristojni organi in s katerim se kreditni instituciji dodeli pravica do nadaljevanja poslovanja; 10. „kvalificirani delež“ pomeni neposredno ali posredno ude- ležbo v podjetju, ki predstavlja 10 % ali več kapitala ali gla- sovalnih pravic ali ki omogoča precejšen vpliv na upravljanje podjetja, v katerem ima drugo podjetje ta kvalificirani delež; 11. „ustanovni kapital“ pomeni kapital, kakor je opredeljen v členu 34(2)(1) in (2); 12. „matično podjetje“ pomeni matično podjetje, kakor je opre- deljeno v členih 1 in 2 Direktive 83/349/EGS. „podružnica“ pomeni poslovno enoto, ki je pravno odvisen del kreditne institucije in neposredno izvaja vse ali nekatere posle, ki so del poslovanja kreditnih institucij; poslovne enote, ki jih v eni sami državi članici ustanovi kreditna insti- tucija s sedežem v drugi državi članici, se ne glede na število štejejo kot ena sama podružnica; Matično podjetje za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi in kontrole velikih izpostavljenosti pomeni matično podjetje po členu 1(1) Direktive 83/349/EGS in katero koli podjetje, ki po mnenju pristojnih organov učinkovito izvaja prevladujoč vpliv nad drugim podjetjem; 2. 3. 4. „pristojni organi“ pomenijo državne organe, ki so z zakonom ali predpisom pooblaščeni za nadzor kreditnih institucij; 13. „hčerinsko podjetje“ pomeni hčerinsko podjetje, kakor je opredeljeno v členih 1 in 2 Direktive 83/349/EGS. 5. „finančna institucija“ pomeni podjetje, razen kreditne institu- cije, čigar osnovna dejavnost je pridobivati kapitalske deleže ali nadaljevati eno ali več dejavnosti, naštete v točkah 2 do 12 v Prilogi I; Hčerinsko podjetje za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi in kontrole velikih izpostavljenosti pomeni hčerinsko podjetje iz člena 1(1) Direktive 83/349/EGS in katero koli podjetje, nad katerim po mnenju pristojnih organov matično podjetje učinkovito izvaja prevladujoč vpliv. 284 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 Vsa hčerinska podjetja hčerinskih podjetij se prav tako šte- jejo za hčerinska podjetja prvotnega matičnega podjetja; institucije ali finančne institucije, vsaj ena izmed njih pa je kreditna institucija; 14. „Cona A“ vsebuje vse države članice in vse druge države, ki so polnopravne članice Organizacije za gospodarsko sodelo- vanje in razvoj (OECD), in tiste države, ki so z Mednarodnim denarnim skladom (MDS) sklenile posebne posojilne pogodbe v zvezi s splošnim sporazumom o posojilih sklada. Katera koli država, ki reprogramira posojilo od tuje države, se za pet let izključi iz Cone A; 15. „Cona B“ vsebuje vse države, ki niso v Coni A; 16. „kreditne institucije Cone A“ pomenijo vse kreditne institu- cije, ki so pridobile dovoljenje za opravljanje kreditnega poslovanja držav članic v skladu s členom 4, vključno z nji- hovimi podružnicami v tretjih državah, in vsa zasebna in javna podjetja, opredeljena v točki 1, prvi pododstavek, ki so pridobila dovoljenje v drugih državah Cone A, vključno z nji- hovimi podružnicami; 17. „kreditne institucije Cone B“ pomenijo vsa zasebna in javna podjetja, ki so pridobila dovoljenje za opravljanje kreditnega poslovanja zunaj Cone A, opredeljena v točki 1, prvi podod- stavek, vključno z njihovimi podružnicami v Skupnosti; 18. „nebančni sektor“ pomeni vse posojilojemalce razen kredit- nih institucij, kakor so opredeljene v točkah 16 in 17, insti- tucionalnih enot centralne, regionalne ali lokalne ravni države, centralnih bank, Evropskih skupnosti, Evropske investicijske banke (EIB) in multilateralnih razvojnih bank, opredeljenih v točki 19; 19. „multilateralne razvojne banke“ pomenijo Mednarodno banko za obnovo in razvoj, Mednarodno finančno korporacijo, Medameriško razvojno banko, Azijsko razvojno banko, Afriško razvojno banko, Preselitveni sklad Sveta Evrope, Nordijsko investicijsko banko, Karibsko razvojno banko, Evropsko banko za obnovo in razvoj, Evropski inve- sticijski sklad in Korporacijo za zavarovanje naložb v Ame- riki; 20. „zunajbilančne postavke, ki predstavljajo ‚veliko tveganje‘, ‚srednje ‚nizko tveganje‘,“ pomenijo postavke iz člena 43(2) in naštete v Pri- logi II; ‚srednje/nizko tveganje‘ tveganje‘, in, 21. „finančni holding“ pomeni finančno institucijo, katere hče- rinska podjetja so bodisi izključno bodisi pretežno kreditne 22. „mešani holding“ pomeni matično podjetje, razen finančnega holdinga ali kreditne institucije, ki ima med hčerinskimi pod- jetji vsaj eno kreditno institucijo; 23. „podjetje, ki opravlja pomožne bančne storitve“, pomeni podjetje, čigar osnovna dejavnost je lastništvo in upravljanje premo- ženja, izvajanje storitev obdelave podatkov ali katera koli druga podobna dejavnost, ki je pomožna glede na osnovno dejavnost ene ali več kreditnih institucij; 24. „izpostavljenosti“ za uporabo členov 48, 49 in 50 pomenijo aktivo in zunajbilančne postavke iz člena 43 ter prilog II in IV k temu členu, brez uteži ali stopenj tveganja, predpisanih v prilogah; tveganja iz Priloge IV je treba zračunati z eno od metod, določenih v Prilogi III, brez uteži tveganja neizpol- nitve obveznosti sodelujoče stranke; vse elemente, ki so povsem kriti z lastnimi viri sredstev, se lahko v dogovoru s pristojnimi organi izključi iz opredelitve izpostavljenosti, če ti lastni viri sredstev niso vključeni v izračun stopnje solvent- nosti ali drugih finančnih kazalcev, ki jih predpisuje ta direk- tiva in drugi akti Skupnosti; izpostavljenosti ne vključujejo: — pri menjalniških poslih izpostavljenosti, ki nastanejo v običajnem poteku poravnave v 48 urah po plačilu, ali — pri trgovanju z vrednostnimi papirji izpostavljenosti, ki nastanejo v običajnem poteku poravnave v petih dneh od plačila ali dostave vrednostnih papirjev, kar pač nastopi prej; 25. „skupina povezanih strank“ pomeni: — dve ali več fizičnih ali pravnih oseb, ki, razen če ni doka- zano nasprotno, predstavljajo eno samo tveganje, ker ena izmed njih neposredno ali posredno obvladuje drugo ali druge, ali — dve ali več fizičnih ali pravnih oseb, med katerimi ni raz- merja, ki predstavlja obvladovanje, opredeljeno v prvi alinei, vendar je treba šteti, da predstavljajo eno samo tveganje, ker so med seboj tako povezane, da je takrat, ko ima ena izmed njih finančne težave, verjetno, da bo imela druga ali vse druge težave z odplačilom; 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 285 26. „tesne povezave“ pomenijo stanje, ko sta dve ali več fizičnih ali pravnih oseb povezani z: Institucije, ki so z odstavkom 3 trajno izključene, z izjemo cen- tralnih bank držav članic, se štejejo za finančne institucije za namen členov 25 in 52 do 56. (a) udeležbo, kar pomeni lastništvo, neposredno ali z obvla- dovanjem, 20 % ali več glasovalnih pravic ali kapitala podjetja, ali 3. Ta direktiva se ne uporablja za: (b) obvladovanjem, kar pomeni razmerje med matičnim podjetjem in hčerinskim podjetjem v vseh primerih iz člena 1(1) in (2) Direktive 83/349/EGS ali podobno raz- merje med katero koli fizično ali pravno osebo in pod- jetjem; katero koli hčerinsko podjetje hčerinskega pod- jetja se prav tako šteje za hčerinsko podjetje matičnega podjetja, ki je vodilno med temi podjetji. Stanje, ko sta dve ali več fizičnih ali pravnih oseb stalno povezani z isto osebo in z njo v razmerju, ki predstavlja nadzor, se prav tako šteje za tesno povezavo med takimi osebami; 27. „priznane borze“ pomenijo borze, ki jih priznajo pristojni organi in: (i) delujejo redno, (ii) imajo poslovnik, ki ga izdajo ali odobrijo ustrezni organi države, v kateri je borza, ki opredeljujejo pogoje delova- nja borze, pogoje dostopa do borze in prav tako pogoje, ki jih je treba izpolniti s pogodbo, preden se lahko z njo dejansko trguje na borzi, — centralne banke držav članic, — poštne institucije, ki opravljajo storitev brezgotovinskega nakazovanja, — v Belgiji za „Institute de Réescompte et de Garantie/ Herdiscontering- en Waarborginstituut“ , — na Danskem za „Dansk Eksportfinansieringsfond“, „Danmarks Skibskreditfond“ in „Dansk Landbrugs Realkreditfond“ , — v Nemčiji za „Kreditanstalt für Wiederaufbau“ , podjetja, ki so v skladu z „Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz“ priznana kot organi državne stanovanjske politike in se večinoma ne ukva- rjajo z bančnimi posli, in podjetja, priznana kot neprofitna stanovanjska podjetja v skladu s tem zakonom, — v Grčiji za „Ελληνική Τράπεζα Βιομηχανικής Αναπτύξεως“ „Ταμείο (Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), (Tamio Parakatathikon kai Παρακαταθηκών και Δανείων“ Danion) in „Ταχυδρομικό Ταμιευτήριο“ (Tachidromiko Tamief- tirio), (iii) imajo klirinške mehanizme, ki predpisujejo, da za pogodbe, naštete v Prilogi IV, veljajo predpisane dnevne marže, ki po mnenju pristojnih organov predstavljajo ustrezno zaščito. — v Španiji za „Instituto de Crédito Oficial“ , — v Franciji za „Caisse des dépôts et consignations“ , Člen 2 — na Irskem za kreditne zadruge in skupnosti vzajemne pomoči, Področje uporabe — v Italiji za „Cassa depositi e prestiti“ , 1. Ta direktiva ureja začetek opravljanja in opravljanje dejavnosti kreditnih institucij. Ta direktiva se uporablja za vse kreditne insti- tucije. — na Nizozemskem za „Netherlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV“ , „NV Noordelijke Ontwikkeling- smaatschappij“ , „NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering“ in „Overijsselse Ontwikkeling- smaatschappij NV“ , 2. Členi 25 in 52 do 56 se uporabljajo tudi za finančne holdinge in mešane holdinge, katerih sedeži so v Skupnosti. — v Avstriji za podjetja, priznana kot stanovanjska združenja v interesu javnosti, in „Österreichische Kontrollbank AG“ , 286 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 — na Portugalskem za „Caixas Económicas“ , obstoječe na dan 1. januarja 1986, razen tistih, ki so ustanovljene kot družbe z omejeno odgovornostjo, in „Caixa Económica Montepio Geral“ , Kreditnim institucijam, ki poslujejo lokalno in so od 15. decembra 1977 odvisne od centralnega organa v smislu prvega pododstavka, lahko pogoji, določeni v tem pododstavku, koristijo, če so same običajen dodatni del mreže tega centralnega organa. — na Finskem za „Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB“ in „Kera Oy/Kera Ab“ , — na Švedskem za „Svenska Skeppshypotekskassan“ , — v Združenem kraljestvu za National Savings Bank, Common- wealth Development Finance Company Ltd, Agricultural Mortgage Corporation Ltd, Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd, Crown Agents for overseas governments and administrations, kreditne zadruge in komunalne banke. 4. Svet na predlog Komisije, ki se za ta namen posvetuje z Odbo- rom iz člena 57 (v nadaljevanju „Svetovalni odbor za bančništvo“), odloča o kakršnih koli spremembah seznama iz odstavka 3. Pri kreditnih institucijah, razen tistih, ki so ustanovljene na območjih, iztrganih morju, ali ki so posledica razdružitve ali združitev obstoječih institucij, odvisnih od centralnega organa ali mu odgovarjajo, lahko Svet, ki ukrepa na predlog Komisije, ki se za ta namen posvetuje s Svetovalnim odborom za bančništvo, določi dodatna pravila za uporabo drugega pododstavka, vključno z razveljavitvijo izvzetij, predvidenih v prvem pododstavku, če je mnenja, da lahko združenje novih institucij, ki imajo korist od ureditve iz drugega pododstavka, neugodno vpliva na konku- renco. Svet sprejme sklep s kvalificirano večino. 6. Kreditna institucija, ki je, kakor opredeljuje prvi pododstavek odstavka 5, odvisna od centralnega organa v isti državi članici, je lahko prav tako izvzeta iz določb člena 5 in tudi členov 40 do 51 ter 65, pod pogojem, da brez poseganja v uporabo teh določb za centralni organ, in sicer za celoto, ki jo predstavlja centralni organ skupaj s svojimi odvisnimi institucijami, veljajo zgoraj navedene določbe na konsolidirani osnovi. Pri izvzetju za celoto, ki jo predstavlja centralni organ skupaj s svojimi odvisnimi institucijami, veljajo členi 13, 18, 19, 20(1) do (6), 21 in 22. 5. Kreditne institucije, ki so v isti državi članici in so od 15. decembra 1977 stalno odvisne od centralnega organa, ki jih nadzoruje in ki je ustanovljen v isti državi članici, so lahko izvzete iz zahtev iz členov 6(1), 8 in 59, če najpozneje do 15. decembra 1979 nacionalna zakonodaja predpiše, da: Člen 3 — so obveznosti centralnega organa in odvisnih institucij skupna in solidarna odgovornost ali da za obveznosti svojih odvisnih institucij centralni organ jamči v celoti, Prepoved nadaljnjega opravljanja poslov sprejemanja depozitov ali drugih vračljivih sredstev od javnosti za podjetja razen kreditnih institucij — se solventnost in likvidnost centralnega organa in vseh odvis- nih institucij spremljata kot celota na osnovi konsolidiranih računovodskih izkazov, — je uprava centralnega organa pooblaščena za izdajanje navo- dil upravi odvisnih institucij. Države članice osebam ali podjetjem, ki niso kreditne institucije, prepovejo nadaljnje opravljanje poslov sprejemanja depozitov ali drugih vračljivih sredstev od javnosti. Ta prepoved se ne uporablja za sprejemanje depozitov ali drugih sredstev, ki jih vrača država članica ali njene regionalne ali lokalne oblasti ali javni mednarodni organi, katerih članica je ena ali več držav članic, ali za primere, za katere izrecno velja nacionalna zakonodaja ali zakonodaja Skupnosti, pod pogojem, da so te dejavnosti v skladu s predpisi in z nadzori, namenjenimi zaščiti vlagateljev in investitorjev ter veljajo za te primere. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 287 NASLOV II POGOJI ZA USTANOVITEV IN NADALJNJE POSLOVANJE KREDITNIH INSTITUCIJ Člen 4 Dovoljenje 3. Lastni viri sredstev kreditne institucije v času izdaje dovoljenja ne smejo znašati manj kakor ustanovni kapital, predpisan v odstavkih 1 in 2. Države članice od kreditnih institucij zahtevajo, da pridobijo dovoljenje pred začetkom opravljanja dejavnosti. Pogoje za pridobitev takega dovoljenja določijo v skladu s členoma 5 in 9 ter o njih obvestijo Komisijo in Svetovalni odbor za bančništvo. 4. Države članice lahko odločijo, da že obstoječe kreditne insti- tucije na dan 1. januarja 1993, katerih lastni viri sredstev so manjši od ustanovnega kapitala, predpisanega v odstavkih 1 in 2, lahko še naprej opravljajo svoje dejavnosti. V tem primeru njihovi lastni viri sredstev ne smejo znašati manj, kakor je bila njihova največja vrednost z učinkom od vključno 22. decembra 1989. Člen 5 Ustanovni kapital 1. Brez poseganja v druge splošne pogoje, ki jih določa nacio- nalna zakonodaja, pristojni organi ne izdajo dovoljenja, če kreditna institucija nima lastnih ločenih virov sredstev ali če ustanovni kapital znaša manj kakor 5 milijonov EUR. 5. Če obvladovanje kreditne institucije, ki spada v kategorijo iz odstavka 4, prevzame fizična ali pravna oseba, razen osebe, ki je institucijo obvladovala pred tem, morajo lastni viri sredstev te institucije znašati vsaj toliko, kolikršen je ustanovni kapital, pred- pisan v odstavkih 1 in 2. 6. V nekaterih specifičnih okoliščinah in s soglasjem pristojnih organov, kadar se združita dve ali več kreditnih institucij, ki spa- dajo v kategorijo iz odstavka 4, lastni viri sredstev institucije, ki nastane z združitvijo, ne smejo znašati manj kakor skupni lastni viri sredstev združenih institucij v času združitve, dokler ni dose- žena primerna raven v skladu z odstavkoma 1 in 2. Države članice lahko odločijo, da kreditne institucije, ki ne izpol- njujejo pogojev v zvezi z ločenimi lastnimi viri sredstev in ki so obstajale 15. decembra 1979, lahko še naprej poslujejo. Take kreditne institucije lahko izvzamejo iz zahtev prvega poodstavka člena 6(1). 7. Če se v primerih iz odstavkov 3, 4 in 6 lastni viri sredstev zmanjšajo, lahko pristojni organi, kadar okoliščine to upraviču- jejo, omogočijo instituciji, da v navedenem obdobju popravi nastale razmere ali preneha opravljati dejavnosti. 2. Vendar imajo države članice možnost, da izdajo dovoljenje za določene kategorije kreditnih institucij, katerih ustanovni kapital znaša manj, kakor predpisuje odstavek 1. V takih primerih: Člen 6 (a) ustanovni kapital ne sme znašati manj kakor 1 milijon EUR, Uprava in kraj sedeža kreditnih institucij (b) morajo zadevne države članice obvestiti Komisijo o svojih razlogih za uporabo možnosti, predpisanih v tem odstavku, 1. Pristojni organi kreditni instituciji izdajo dovoljenje le, če vsaj dve osebi učinkovito usmerjata opravljanje dejavnosti kreditne institucije. (c) se k nazivu vsake kreditne institucije, ki nima minimalnega kapitala, predpisanega v odstavku 1, to tudi dopiše, ko je objavljen seznam iz člena 11. Poleg tega zadevni organi ne izdajo dovoljenja, če ti osebi nimata zadostnega ugleda ali nimata dovolj izkušenj za opravljanje takih nalog. 288 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 2. Vsaka država članica zahteva, da: — ima kreditna institucija, ki je pravna oseba in ki ima statutarni sedež v skladu z nacionalno zakonodajo, sedež v isti državi članici kakor statutarni sedež, — ima katera koli druga kreditna institucija sedež v državi čla- nici, v kateri je pridobila dovoljenje in v kateri dejansko oprav- lja svoje dejavnosti. Člen 7 Delničarji in družbeniki Pristojni organi zahtevajo, da jim kreditne institucije posredujejo informacije, potrebne za stalno spremljanje skladnosti s pogoji iz tega odstavka. Člen 8 Program poslovanja in organizacijska struktura Države članice zahtevajo, da se vlogi za izdajo dovoljenja priloži program poslovanja, ki med drugim določa vrste predvidenih poslov ter organizacijsko strukturo institucije. Člen 9 Gospodarske potrebe 1. Pristojni organi ne izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditnih institucij, dokler niso obveščeni o identiteti delničarjev ali družbenikov, bodisi neposrednih ali posrednih, fizičnih ali pravnih oseb, ki imajo kvalificirane deleže, in o veli- kosti teh deležev. Države članice ne smejo zahtevati, da se vloga za izdajo dovoljenja preverja glede na gospodarske potrebe trga. Za opredelitev kvalificiranega deleža v kontekstu tega člena se upoštevajo glasovalne pravice iz člena 7 Direktive Sveta 88/627/EGS (1). 2. Pristojni organi zavrnejo izdajo dovoljenja, če se jim zgoraj navedeni delničarji ali družbeniki ne zdijo primerni, ob upoštevanju potrebe po varnem in skrbnem upravljanju kredit- nih institucij. 3. Če obstajajo tesne povezave med kreditnimi institucijami in drugimi fizičnimi ali pravnimi osebami, pristojni organi izdajo dovoljenje le, če te povezave ne preprečujejo učinkovitega izva- janja njihovih nadzornih funkcij. Pristojni organi prav tako zavrnejo izdajo dovoljenja, če zakoni in drugi predpisi v državi nečlanici, ki veljajo za eno ali več fizičnih ali pravnih oseb, s katerimi je kreditna institucija tesno povezana, ali težave pri njihovem izvrševanju preprečujejo učinkovito izvajanje nadzornih funkcij pristojnih organov. Člen 10 Zavrnitev dovoljenja Kadar koli se dovoljenje zavrne, se za to navedejo razlogi, vlagatelj pa je o tem obveščen v šestih mesecih od prejema vloge ali, če je nepopolna, v šestih mesecih od dne, ko vlagatelj pošlje informacije, potrebne za sprejem sklepa. Sklep je treba vsekakor sprejeti v 12 mesecih od prejema vloge. Člen 11 Priglasitev dovoljenja Komisiji Vsako dovoljenje se priglasi Komisiji. Vsaka kreditna institucija se vpiše na seznam, ki ga Komisija objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti nin ga sproti dopolnjuje. Člen 12 Predhodno posvetovanje s pristojnimi organi drugih držav članic (1) Direktiva Sveta 88/627/EGS z dne 12. decembra 1988 o informaci- jah, ki jih je treba objaviti ob pridobitvi ali prodaji večinskega deleža v podjetju, ki kotira na borzi ( UL L 348, 17. 12. 1988, str. 62). Potrebno je predhodno posvetovanje s pristojnimi organi drugih držav članic, sodelujočih pri izdaji dovoljenja kreditni instituciji, ki: 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 289 — je hčerinsko podjetje kreditne institucije, ki je pridobila dovol- jenje v drugi državi članici, ali — je hčerinsko podjetje matičnega podjetja kreditne institucije, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici, ali — jo obvladujejo iste osebe, bodisi fizične ali pravne, kakor kreditno institucijo, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici. Člen 13 Podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v drugi državi članici Država članica gostiteljica ne sme zahtevati dovoljenja ali dotacijskega kapitala za podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v drugi državi članici. Ustanovitev in nadzor takih podružnic se opravi, kakor predpisujejo člena 17, 20(l) do (6) ter člena 22 in 26. Člen 14 Odvzem dovoljenja 1. Pristojni organi lahko odvzamejo dovoljenje, izdano kreditni instituciji, le, če ta institucija: (a) v 12 mesecih dovoljenja ne uporabi, dovoljenje izrecno odkloni ali se za več kakor šest mesecev preneha ukvarjati s posli, če zadevna država članica ne sprejme določbe, da v takih primerih dovoljenje poteče; (b) pridobi dovoljenje na podlagi netočnih izjav ali kakor koli drugače nepravilno; (c) ne izpolnjuje več pogojev, v skladu s katerimi je dovoljenje pridobila; (d) nima več dovolj lastnih virov sredstev ali ni več mogoče raču- nati, da bo izpolnila svoje obveznosti do upnikov, in zlasti nič več ne zagotavlja zavarovanja za sredstva, ki so ji bila zaupana; (e) predstavlja enega od drugih primerov, za katere nacionalna zakonodaja predpisuje odvzem dovoljenja. Člen 15 Naziv Za izvajanje svojih dejavnosti lahko kreditne institucije ne glede na določbe o uporabi besed „banka“ , „hranilnica“ ali drugih bančnih nazivov, ki morda obstajajo v državi članici gostiteljici, na celotnem ozemlju Skupnosti uporabljajo isti naziv kakor v državi članici, v kateri imajo sedež. Če obstaja nevarnost zamenjave, lahko država članica gostiteljica zaradi razjasnitve zahteva, da se nazivu dodajo določeni drugi obrazložitveni podatki. Člen 16 Kvalificirani delež v kreditni instituciji 1. Države članice zahtevajo, da vsaka fizična ali pravna oseba, ki namerava neposredno ali posredno imeti kvalificirani delež v kre- ditni instituciji, pred tem pristojne organe o tem obvesti in jim sporoči, kolikšen je ta nameravani delež. Taka oseba mora pri- stojne organe tudi obvestiti, če namerava povečati svoj kvalificirani delež, tako da bi bil njen delež glasovalnih pravic ali deleža v kapitalu podjetja enak ali večji od 20 %, 33 % ali 50 % ali da bi kreditna institucija postala njeno hčerinsko podjetje. Brez poseganja v določbe odstavka 2 lahko pristojni organi v naj- več treh mesecih od dneva priglasitve, predvidene v prvem pod- odstavku, nasprotujejo takemu načrtu, če oseba iz prvega podod- stavka ni primerna, glede na to, da je treba zagotoviti varno in skrbno upravljanje kreditne institucije. Če ne nasprotujejo načrtu iz prvega pododstavka, lahko določijo najdaljši rok za njegovo izvedbo. 2. Če je prevzemnik deležev iz odstavka 1 kreditna institucija, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici, ali matično podjetje kreditne institucije, ki je pridobilo dovoljenje v drugi državi čla- nici, ali fizična ali pravna oseba, ki obvladuje kreditno institucijo, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi članici, in če bi zaradi tega prevzema institucija, v kateri namerava prevzemnik pridobiti delež, postala hčerinsko podjetje ali bi jo obvladoval prevzemnik, se je treba o presoji pripojitve predhodno posvetovati, kakor določa člen 12. 2. Za vsak odvzem dovoljenja je treba navesti razloge in zadevne osebe o njih obvestiti; tak odvzem se priglasi Komisiji. 3. Države članice zahtevajo, da katera koli fizična ali pravna oseba, ki namerava neposredno ali posredno prodati kvalificirani delež v kreditni instituciji, pred tem pristojne organe o tem obvesti 290 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 in jim sporoči, kolikšen je ta nameravani delež. Taka oseba morapristojne organe tudi obvestiti, če namerava zmanjšati svoj kvalificirani delež, tako da bi bil njen delež glasovalnih pravic ali delež v kapitalu podjetja manjši od 20 %, 33 % ali 50 % ali da bi kreditna institucija prenehala biti njeno hčerinsko podjetje. 4. Ko kreditne institucije zvejo za kakršno koli pridobitev ali pro- dajo deležev v njihovem kapitalu, zaradi katere deleži presežejo ali padejo pod enega izmed pragov iz odstavkov 1 in 3, o tem obves- tijo pristojne organe. Prav tako jim vsaj enkrat na leto posredujejo imena delničarjev in družbenikov, ki imajo v lasti kvalificirane deleže, ter velikost teh deležev, kakor je na primer izkazana iz informacij na letnih skup- ščinah delničarjev ali družbenikov ali podana zaradi skladnosti s predpisi za družbe, ki kotirajo na borzah. 5. Države članice zahtevajo, da takrat ko obstaja možnost, da bi vpliv oseb iz odstavka 1 škodil varnemu in skrbnemu upravljanju institucije, pristojni organi izvedejo ustrezne ukrepe za končanje takega stanja. Taki ukrepi so lahko sestavljeni iz, na primer, sodnih odredb, sankcij proti direktorjem in poslovodnim delav- cem ali začasne prepovedi uveljavitve glasovalnih pravic, ki izha- jajo iz delnic ali deleža v lasti zadevnih delničarjev ali družbeni- kov. Podobni ukrepi se uporabljajo za fizične ali pravne osebe, ki ne izpolnijo svojih obveznosti glede predložitve predhodnih infor- macij, kakor določa odstavek 1. Če se kapitalski delež pridobi kljub nasprotovanju pristojnih organov, države članice ne glede na katere koli druge sankcije, ki bodo sprejete, predpišejo bodisi začasno prepoved uveljavljanja ustreznih glasovalnih pravic bodisi ničnost glasov ali predpišejo možnost njihove razveljavitve. 6. Za opredelitev kvalificiranega deleža in drugih stopenj deleža, določenih v tem členu, se upoštevajo glasovalne pravice iz člena 7 Direktive 88/627/EGS. Člen 17 Postopki in mehanizmi notranjega nadzora Pristojni organi matične države članice zahtevajo, da ima vsaka kreditna institucija varne upravne in računovodske postopke ter ustrezne mehanizme notranjega nadzora. NASLOV III DOLOČBE O SVOBODI USTANAVLJANJA IN SVOBODI OPRAVLJANJA STORITEV Člen 18 Kreditne institucije Države članice predpišejo, da lahko, bodisi z ustanovitvijo podružnice ali z neposrednim opravljanjem storitev, opravlja dejavnosti iz Priloge I na njihovem ozemlju v skladu s členi 20(1) do (6), 21(1) in (2) ter 22 katera koli kreditna institucija, ki ima dovoljenje in je pod nadzorom pristojnih organov druge države članice, pod pogojem, da dovoljenje velja za te dejavnosti. Člen 19 Finančne institucije neposrednim opravljanjem storitev, katera koli finančna institu- cija iz druge države članice, bodisi hčerinsko podjetje kreditne institucije ali hčerinsko podjetje v skupni lasti dveh ali več kredit- nih institucij, katerih ustanovna pogodba in statut dovoljujeta nadaljnje opravljanje teh dejavnosti in ki izpolnjuje vse spodaj naštete pogoje: — matično podjetje ali podjetja morajo pridobiti dovoljenje kot kreditne institucije v državi članici, katere zakonodaja velja za hčerinsko podjetje, — zadevne dejavnosti je treba dejansko opravljati na ozemlju iste države članice, — matično podjetje ali podjetja morajo imeti v lasti 90 % ali več glasovalnih pravic, ki izhajajo iz delnic ali deleža hčerinskega podjetja, Države članice prav tako predpišejo, da lahko v skladu s členi 20(1) do (6), 21(1) in (2) ter 22 opravlja dejavnosti iz Priloge I na njihovem ozemlju, bodisi z ustanovitvijo podružnice ali z — matično podjetje ali podjetja morajo izpolnjevati zahteve pri- stojnih organov glede skrbnega upravljanja hčerinskega pod- jetja in s soglasjem pristojnih organov zadevne matične države 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 291 članice javno objaviti, da so skupno in solidarno odgovorna za obveznosti, ki jih je prevzelo hčerinsko podjetje, (a) državo članico, na katere ozemlju načrtuje ustanoviti podru- žnico; — hčerinsko podjetje mora biti učinkovito vključeno v zadevne dejavnosti, zlasti v konsolidirani nadzor matičnega podjetja ali vseh matičnih podjetij v skladu s členi 52 do 56, zlasti za izra- čun stopnje solventnosti, kontrolo velikih izpostavljenosti in omejitve kapitalskih deležev, kakor določa člen 51. (b) program poslovanja, ki med drugim določa vrste predvidenih poslov ter organizacijsko strukturo podružnice; (c) naslov v državi članici gostiteljici, v kateri je mogoče prido- biti dokumente; Skladnost s temi pogoji morajo potrditi pristojni organi matične države članice, katera mora hčerinskemu podjetju izdati certifikat ustreznosti, ki mora biti del priglasitve iz členov 20(1) do (6) ter 21(1) in (2). Pristojni organi matične države članice zagotovijo nadzor hčerin- skega podjetja v skladu s členi 5(3), 16, 17, 26, 28, 29, 30 in 32. Določbe iz tega člena se smiselno in s potrebnimi spremembami uporabljajo za hčerinska podjetja. Zlasti je treba besede „kreditna institucija“ brati kot „finančna institucija, ki izpolnjuje pogoje, določene v členu 19“ , in besedo „dovoljenje“ kot „ustanovna pogodba in statut“ Drugi pododstavek člena 20(3) se bere, kot sledi: „Pristojni organi matične države članice sporočijo tudi višino lastnih virov sredstev hčerinskega podjetja finančne institucije in konsolidirano stopnjo solventnosti kreditne institucije, ki je matično podjetje“ (d) imena oseb, odgovornih za upravljanje podružnice. 3. Če pristojni organi matične države članice nimajo razloga, da bi dvomili o primernosti upravne strukture ali finančnega stanja kreditne institucije, v treh mesecih od prejema informacij iz odstavka 2, ob upoštevanju predvidene dejavnosti, te informacije posredujejo pristojnim organom države članice gostiteljice in v skladu s tem obvestijo institucijo. Pristojni organi matične države članice sporočijo tudi znesek lastnih virov sredstev in stopnjo solventnosti kreditne institucije. Če pristojni organi matične države članice zavrnejo posredovanje informacij iz odstavka 2 pristojnim organom države članice gosti- teljice, zadevni instituciji v treh mesecih od prejema vseh infor- macij navedejo razloge za zavrnitev. Ob zavrnitvi ali če pristojni organi ne odgovorijo, lahko zadevna institucija vloži pritožbo na sodiščih matične države članice. Če finančna institucija, ki izpolnjuje pogoje iz tega člena, preneha izpolnjevati katerega koli od predpisanih pogojev, matična država članica o tem obvesti pristojne organe države članice gostiteljice, in se za dejavnosti, ki jih ta institucija izvaja v državi članici gosti- teljici, začne uporabljati zakonodaja države članice gostiteljice. 4. Preden podružnica kreditne institucije začne opravljati svoje dejavnosti, se pristojni organi države članice gostiteljice v dveh mesecih po prejemu informacij iz odstavka 3 pripravijo na nadzor kreditne institucije v skladu s členom 22 in, če je treba, navedejo pogoje, pod katerimi je treba v interesu javnega dobra nadaljevati s temi dejavnostmi v državi članici gostiteljici. Člen 20 Uveljavljanje pravice do ustanavljanja 5. Ob prejemu obvestila od pristojnih organov države članice gostiteljice ali ob poteku obdobja, predpisanega v odstavku 4, brez prejema kakršnega koli sporočila države članice gostiteljice, se lahko podružnica ustanovi in začne dejavnosti. 1. Kreditna institucija, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge države članice, to priglasi pristojnim organom svoje države članice. 2. Država članica zahteva, da vsaka kreditna institucija, ki želi ustanoviti podružnico v drugi državi članici, pri priglasitvi iz odstavka 1 posreduje naslednje informacije: 6. Pri spremembi katerih koli drugih podrobnih podatkov, posre- dovanih v skladu z odstavkom 2(b), (c) ali (d), kreditna institucija o spremembi pisno obvesti pristojne organe matične države čla- nice in države članice gostiteljice vsaj en mesec pred spremembo, da pristojnim organom matične države članice omogoči sprejetje sklepa v skladu z odstavkom 3 ter pristojnim organom države čla- nice gostiteljice sprejetje sklepa o spremembi v skladu z odstav- kom 4. 292 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 7. Za podružnice, ki so začele svoje dejavnosti pred 1. januarjem 1993, se v skladu z določbami, ki veljajo v državah članicah gosti- teljicah, domneva, da je zanje veljal postopek, določen v odstav- kih 1 do 5. Od zgoraj navedenega datuma zanje velja odstavek 6 in členi 18, 19, 22 in 29. 3. Če zadevna institucija ne sprejme potrebnih ukrepov, pristojni organi države članice gostiteljice o tem obvestijo pristojne organe matične države članice. Pristojni organi države članice gostiteljice čim prej izvedejo vse ustrezne ukrepe, s čimer zadevna institucija zagotovi, da se nepravilno stanje konča. Narava teh ukrepov se sporoči pristojnim organom države članice gostiteljice. Člen 21 Uveljavljanje svobode opravljanja storitev 1. Vsaka kreditna institucija, ki želi uveljavljati svobodo oprav- ljanja storitev z nadaljnjimi dejavnostmi na ozemlju druge države članice, pred tem pristojnim organom matične države članice predloži priglasitev o dejavnostih na seznamu v Prilogi I, ki jih namerava opravljati. 2. Pristojni organi matične države članice v enem mesecu od pre- jema priglasitve iz odstavka 1 to priglasitev pošljejo pristojnim organom države članice gostiteljice. 3. Ta člen ne vpliva na pravice opravljanja storitev, ki so jih kreditne institucije pridobile pred 1. januarjem 1993. Člen 22 Pooblastila pristojnih organov držav članic gostiteljic 4. Če kljub ukrepom, ki jih izvede matična država članica, ali ker se ti ukrepi izkažejo za neustrezne ali pa niso izvedljivi v zadevni državi članici, institucija še naprej krši pravne predpise iz odstavka 2, ki veljajo v državi članici gostiteljici, lahko ta, potem ko obvesti pristojne organe matične države članice, izvede ustrezne ukrepe, da bi preprečila ali kaznovala nadaljnje nepravilnosti in, če je treba, prepreči zadevni instituciji nadaljnje poslovanje na svojem ozemlju. Države članice zagotovijo, da je na njihovem ozemlju kreditnim institucijam mogoče vročiti potrebne pravne doku- mente v zvezi s temi ukrepi. 5. Določbe odstavkov 1 do 4 ne vplivajo na pooblastila držav čla- nic gostiteljic za izvedbo ustreznih ukrepov, s katerimi bi prepre- čile ali kaznovale nepravilnosti na njihovem ozemlju, ki so v nasprotju s pravnimi predpisi, sprejetimi v javnem interesu. Ta pooblastila vključujejo možnost, da se institucijam kršiteljicam preprečijo nadaljnji posli na njihovem ozemlju. 6. Kateri koli ukrep, sprejet v skladu z odstavki 3, 4 in 5, ki vklju- čuje kazni ali omejitve uveljavljanja svobode opravljanja storitev, je treba ustrezno utemeljiti in sporočiti zadevni instituciji. Za vsak tak ukrep velja pravica do pritožbe na sodiščih države članice, katere pristojni organi so ukrep sprejeli. 1. Države članice gostiteljice lahko za statistične namene zahte- vajo, da vse kreditne institucije, ki imajo podružnice na njihovem ozemlju, pristojnim organom teh držav članic gostiteljic redno poročajo o svojih dejavnostih v teh državah članicah. 7. Preden ukrepajo v skladu s postopkom, predvidenem v odstav- kih 2, 3 in 4, lahko v nujnih primerih pristojni organi države čla- nice gostiteljice izvedejo kakršne koli previdnostne ukrepe, potrebne za zaščito interesov vlagateljev, investitorjev in drugih, za katere se storitve opravljajo. Komisijo in pristojne organe drugih zadevnih držav članic je treba o takih ukrepih obvestiti čim prej. Pri izpolnjevanju dolžnosti, ki jim jih nalaga člen 27, lahko države članice gostiteljice zahtevajo, da jim podružnice kreditnih institu- cij iz drugih držav članic posredujejo enake informacije, kakor jih zahtevajo od nacionalnih kreditnih institucij za ta namen. Komisija lahko po posvetu s pristojnimi organi zadevnih držav članic sklene, da mora zadevna država članica spremeniti ali raz- veljaviti navedene ukrepe. 2. Če pristojni organi države članice gostiteljice ugotovijo, da institucija, ki ima podružnico ali neposredno opravlja storitve na njihovem ozemlju, ne upošteva pravnih predpisov, sprejetih v tej državi v skladu z določbami te direktive o pooblastilih pristojnih organov države članice gostiteljice, ti pristojni organi zahtevajo, da zadevna institucija zagotovi, da se to nepravilno stanje konča. 8. Države članice gostiteljice lahko izvajajo pooblastila, ki so jim bila dodeljena v skladu s to direktivo, tako da izvedejo ustrezne ukrepe, da bi preprečile ali kaznovale nepravilnosti, storjene na njihovem ozemlju. Ta pooblastila vključujejo možnost, da se institucijam prepreči nadaljnje posle na njihovem ozemlju. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 293 9. Pri odvzemu dovoljenja se pristojne organe držav članic gosti- teljic o tem obvesti, ti pa izvedejo ustrezne ukrepe, da bi prepre- čili nadaljnje posle zadevne institucije na svojem ozemlju in zašči- tili interese vlagateljev. Komisija o takih primerih Svetovalnemu odboru za bančništvo vsaki dve leti predloži poročilo. 10. Države članice Komisijo obvestijo o številu in vrsti primerov zavrnitve v skladu s členom 20(1) do (6) ali primerov, v katerih so bili izvedeni ukrepi v skladu z odstavkom 4 tega člena. Komisija o takih primerih Svetovalnemu odboru za bančništvo vsaki dve leti predloži poročilo. 11. Nobena določba tega člena ne preprečuje kreditnim institu- cijam s sedeži v drugih državah članicah oglaševanja storitev v državi članici gostiteljici z vsemi komunikacijskimi sredstvi, ki so jim na voljo, v skladu s katerimi koli predpisi o obliki in vsebini takega oglaševanja, sprejetimi zaradi javnega interesa. NASLOV IV ODNOSI S TRETJIMI DRŽAVAMI Člen 23 Priglasitev hčerinskih podjetij iz tretjih držav in pogoji dostopa do trgov v teh državah 4. Če Komisija, bodisi na podlagi poročil iz odstavka 3 bodisi na podlagi drugih informacij, meni, da tretja država kreditnim insti- tucijam Skupnosti ne dopušča učinkovitega dostopa do trga, pri- merljivega z dostopom, ki ga Skupnost dopušča kreditnim insti- tucijam te tretje države, lahko Svetu predloži predloge za ustrezen mandat za pogajanje, da bi zagotovila primerljive konkurenčne možnosti za kreditne institucije Skupnosti. Svet sprejme sklep s kvalificirano večino. 1. Pristojni organi držav članic obvestijo Komisijo: (a) o kakršni koli izdaji dovoljenja neposrednemu ali posred- nemu hčerinskemu podjetju enega ali več matičnih podjetij, za katere velja zakonodaja tretje države. Komisija v skladu s tem obvesti Svetovalni odbor za bančništvo; 5. Če Komisija, bodisi na podlagi poročil iz odstavka 3 bodisi na podlagi drugih informacij, meni, da obravnava kreditnih institu- cij Skupnosti v tretji državi ne ponuja enakih konkurenčnih mož- nosti, kakor so na voljo domačim kreditnim institucijam, in da pogoji za učinkovit dostop do trga niso izpolnjeni, lahko začne pogajanja za izboljšanje nastalih razmer. (b) če to matično podjetje pridobi tolikšen delež v kreditni insti- tuciji Skupnosti, da bi ta postala njegovo hčerinsko podjetje, Komisija v skladu s tem obvesti Svetovalni odbor za bančni- štvo. Ko se dovoljenje izda neposrednemu ali posrednemu hčerin- skemu podjetju enega ali več matičnih podjetij, za katere velja zakonodaja tretje države, se struktura skupine opredeli v prigla- sitvi, ki jo pristojni organi naslovijo na Komisijo v skladu s čle- nom 11. V okoliščinah, opisanih v prvem pododstavku, se lahko poleg začetka pogajanj v skladu s postopkom iz člena 60(2) kadar koli sprejme sklep, da morajo pristojni organi držav članic omejiti ali začasno odložiti svoje sklepe o zahtevah, ki so v postopku reše- vanja v času sprejema zgoraj navedenega sklepa, ali bodočih zahtevah za izdajo dovoljenja in pridobitev deležev neposrednih ali posrednih matičnih podjetij, za katere velja zakonodaja zadevne tretje države. Ukrepi ne smejo trajati dlje kakor tri mesece. 2. Države članice obvestijo Komisijo o kakršnih koli splošnih težavah, s katerimi se soočajo kreditne institucije pri ustanavlja- nju ali nadaljnjem opravljanju bančnih dejavnosti v tretji državi. Pred koncem zgoraj navedenega trimesečnega obdobja in glede na izid pogajanj lahko Svet, ki ukrepa na predlog Komisije, s kvali- ficirano večino sprejme sklep o tem, ali se ukrepi nadaljujejo. 3. Komisija redno pripravlja poročila o odnosu do kreditnih insti- tucij Skupnosti v tretjih državah v skladu s pogoji iz odstavkov 4 in 5, kar zadeva ustanovitev in nadaljnje opravljanje bančnih dejavnosti ter pridobitev deležev v kreditnih institucijah tretjih držav. Komisija ta poročila predloži Svetu skupaj z vsemi ustrez- nimi predlogi. Take omejitve in začasne odložitve se ne smejo uporabljati za ustanavljanje hčerinskih podjetij kreditnih institucij ali njihovih 294 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 hčerinskih podjetij z ustreznim dovoljenjem v Skupnosti ali za pridobivanje deležev takih institucij ali hčerinskih podjetij v kre- ditnih institucijah Skupnosti. državami, dogovori, da uporablja določbe, v skladu s katerimi bodo na podlagi načela vzajemnosti podružnice kreditnih insti- tucij s sedeži zunaj Skupnosti deležne enake obravnave na celotnem ozemlju Skupnosti. 6. Kadar Komisija meni, da gre za enega izmed primerov, opisa- nih v odstavkih 4 in 5, država članica Komisijo na njeno zahtevo obvesti: (a) o vseh zahtevah za izdajo dovoljenja neposrednemu ali posrednemu hčerinskemu podjetju enega ali več matičnih podjetij, za katere veljajo zakoni zadevne tretje države; Člen 25 (b) ko je obveščena v skladu s členom 16, da tako podjetje name- rava pridobiti tolikšen delež v kreditni instituciji Skupnosti, da bi ta postala njegovo hčerinsko podjetje. Sodelovanje s pristojnimi organi tretjih držav pri nadzoru na konsolidirani osnovi Obveznost posredovanja informacij preneha ob sklenitvi dogo- vora s tretjo državo iz odstavka 4 ali 5 ali ob prenehanju uporab- ljanja ukrepov iz drugega in tretjega pododstavka odstavka 5. 1. Komisija lahko sama ali na zahtevo države članice Svetu pred- loži predloge za pogajanje o sporazumih z eno ali več tretjimi državami o načinu izvajanja nadzora na konsolidirani osnovi nad: — kreditnimi institucijami, katerih matična podjetja imajo sedeže v tretji državi, in 7. Ukrepi, sprejeti v skladu s tem členom, so v skladu z obvez- iz vseh dvostranskih ali nostmi Skupnosti, večstranskih mednarodnih sporazumov, ki urejajo začetek oprav- ljanja in opravljanje dejavnosti kreditnih institucij. izhajajočimi — kreditnimi institucijami v tretjih državah, katerih matična podjetja, bodisi da gre za kreditne institucije ali finančne hol- dinge, imajo sedeže v Skupnosti. Člen 24 2. Sporazumi iz odstavka 1 morajo zlasti zagotoviti: Podružnice kreditnih institucij s sedeži zunaj Skupnosti 1. Ko podružnice kreditnih institucij s sedeži zunaj Skupnosti začenjajo ali nadaljujejo z opravljanjem dejavnosti, države članice zanje ne uporabljajo določb, ki tem institucijam omogočajo ugod- nejše obravnavanje kot podružnicam kreditnih institucij s sedeži v Skupnosti. 2. Pristojni organi Komisiji in Svetovalnemu odboru za bančni- štvo priglasijo vsa dovoljenja, izdana podružnicam kreditnih insti- tucij s sedeži zunaj Skupnosti. — da lahko pristojni organi držav članic pridobijo informacije, potrebne za nadzor na osnovi konsolidiranega finančnega sta- nja kreditnih institucij ali finančnih holdingov, ki so v Skup- nosti in imajo hčerinske družbe, ki so kreditne institucije ali finančne institucije zunaj Skupnosti ali, če imajo kapitalske deleže v takih institucijah, — da lahko pristojni organi tretjih držav pridobijo informacije, potrebne za nadzor matičnih družb, ki imajo sedeže na nji- hovih ozemljih in imajo hčerinske družbe, ki so kreditne insti- tucije ali finančne institucije v eni ali več državah članicah ali, če imajo kapitalske deleže v takih institucijah. 3. Brez poseganja v odstavek 1 se lahko Skupnost na podlagi sporazumov, sklenjenih v skladu s Pogodbo z eno ali več tretjimi 3. Komisija in Svetovalni odbor za bančništvo bosta preučila izid pogajanj iz odstavka 1 in nastale razmere. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 295 NASLOV V NAČELA IN TEHNIČNI INSTRUMENTI ZA BONITETNI NADZOR POGLAVJE 1 Člen 29 NAČELA BONITETNEGA NADZORA Pregled podružnic, ustanovljenih v drugi državi članici, na kraju samem Člen 26 Pristojnost matične države članice za nadzor 1. Za bonitetni nadzor kreditne institucije, vključno z dejav- nostmi, ki jih opravlja v skladu s členoma 18 in 19, so odgovorni pristojni organi matične države članice, brez poseganja v tiste določbe te direktive, ki to odgovornost nalagajo pristojnim orga- nom države članice gostiteljice. 2. Odstavek 1 ne preprečuje nadzora na konsolidirani osnovi v skladu s to direktivo. Člen 27 Pristojnosti države članice gostiteljice Države članice gostiteljice do nadaljnjega usklajevanja ostanejo odgovorne za nadzor likvidnosti podružnic kreditnih institucij v sodelovanju s pristojnimi organi matične države članice. Brez pose- ganja v ukrepe, potrebne za okrepitev Evropskega monetarnega sistema, države članice gostiteljice ostanejo v celoti odgovorne za ukrepe, ki so potrebni za izvajanje njihovih monetarnih politik. Ti ukrepi ne smejo predpisovati diskriminatorne ali omejevalne obravnave na osnovi dejstva, da je kreditna institucija pridobila dovoljenje v drugi državi članici. Člen 28 Sodelovanje pri nadzoru Pristojni organi zadevnih držav članic tesno sodelujejo pri nad- zoru dejavnosti kreditnih institucij, še zlasti tistih, ki poslujejo prek ustanovljenih podružnic, v eni ali več drugih državah člani- cah, v katerih nimajo sedeža. Medsebojno si izmenjujejo vse informacije o upravljanju in lastništvu takih kreditnih institucij, zato da bi se olajšala nadzor in preučitev pogojev za izdajo dovol- jenja, in vse informacije, ki jim lahko olajšajo spremljanje in nadzor poslovanja takih institucij, zlasti glede likvidnosti, solvent- nosti, jamstva za vloge, omejitve velikih izpostavljenosti, uprav- nih in računovodskih postopkov ter mehanizmov notranje kon- trole. 1. Države članice gostiteljice predpišejo, da lahko v primeru, če kreditna institucija, ki je pridobila dovoljenje v drugi državi čla- nici, opravlja svojo dejavnost prek podružnice, pristojni organi matične države članice ali osebe, ki jih ti pooblastijo za ta namen, po tem ko obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice, preverijo informacije iz člena 28 na kraju samem. 2. Pristojni organi matične države članice se lahko tudi za pre- gled podružnic zatečejo k uporabi drugih postopkov, določenih v členu 56(7). 3. Ta člen ne vpliva na pravico pristojnih organov države članice gostiteljice, da pri opravljanju svojih dolžnosti v skladu s to direk- tivo na kraju samem pregledajo podružnice, ustanovljene na nji- hovem ozemlju. Člen 30 Izmenjava informacij in poklicna skrivnost 1. Države članice predpišejo, da za vse osebe, ki delajo ali so delale za pristojne organe, in revizorje ali strokovnjake, ki delajo v imenu pristojnih organov, velja dolžnost varovanja poklicne skrivnosti. To pomeni, da ne smejo nobeni osebi ali organu raz- kriti nobenih zaupnih informacij, ki jih utegnejo prejeti med opravljanjem svojih nalog, razen v obliki povzetka ali zbirne informacije, tako da posameznih institucij ni mogoče prepoznati brez poseganja v primere, za katere velja kazensko pravo. Vendar pa je v primerih, ko je zoper kreditno institucijo uveden stečaj ali postopek prisilnega prenehanja, v civilnem ali gospodarskem postopku dovoljeno razkriti zaupne informacije, ki ne zadevajo tretjih oseb, ki poskušajo rešiti to kreditno institu- cijo. 2. Odstavek 1 pristojnim organom raznih držav članic ne pre- prečuje izmenjave informacij v skladu s to direktivo in drugimi direktivami, ki se nanašajo na kreditne institucije. Za te informacije veljajo pogoji varovanja poklicne skrivnosti, navedeni v odstavku 1. 296 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 3. Države članice lahko sporazume o sodelovanju, ki predpisu- jejo izmenjavo informacij, sklepajo s pristojnimi organi tretjih držav ali z organi ali subjekti tretjih držav, opredeljenimi v odstav- kih 5 in 6, le, če velja za razkrite informacije jamstvo varovanja poklicne skrivnosti, ki je vsaj enako tistemu iz tega člena. Taka izmenjava informacij mora biti namenjena opravljanju nalog nad- zora navedenih organov ali subjektov. Če informacija izvira iz druge države članice, se je ne sme razkriti brez izrecnega soglasja pristojnih organov, ki so jo razkrili, in se sme, če je primerno, razkriti le izključno za namen, za katerega so ti pristojni organi dali soglasje. — osebami, odgovornimi za opravljanje z zakonom predpisanih revizij letnih računovodskih izkazov kreditnih institucij in drugih finančnih institucij, pri opravljanju njihovih nadzornih funkcij ter pri razkritju infor- macij organom, ki upravljajo sheme zajamčenih vlog in so potrebni za izvajanje njihovih nalog. Za prejete informacije veljajo pogoji varovanja poklicne skrivnosti, navedeni v odstavku 1. 6. Ne glede na odstavke 1 do 4 lahko države članice odobrijo izmenjavo informacij med pristojnimi organi in med: 4. Pristojni organi, ki prejmejo zaupne informacije iz odstavka 1 ali 2, jih lahko uporabijo le pri opravljanju svojih nalog: — organi, odgovornimi za nadzor subjektov, ki sodelujejo pri likvidaciji in stečaju kreditnih institucij ter v drugih podobnih postopkih, — da preverijo, ali so izpolnjeni pogoji za začetek poslovanja kreditnih institucij, in da olajšajo nadzor poslovanja zlasti pri spremljanju likvidnosti, solventnosti, velikih izpostavljenosti, upravnih in računovodskih postopkov ter mehanizmov notranje kontrole na nekonsolidirani ali konsolidirani osnovi, ali — organi, ki so odgovorni za nadzor oseb, ki opravljajo z zako- nom predpisane revizije letnih računovodskih izkazov zava- rovalnic, kreditnih institucij, investicijskih podjetij in drugih finančnih institucij. — pri uvedbi sankcij, ali Države članice, ki se lahko zatečejo k določbam prvega podod- stavka, zahtevajo, da so izpolnjeni vsaj naslednji pogoji: — pri upravnih pritožbah zoper odločbe pristojnih organov, ali — informacije so namenjene za izvajanje nalog nadzora iz prvega pododstavka, — pri sodnih postopkih, sproženih v skladu s členom 33 ali posebnimi določbami, predpisanimi v tej in drugih direktivah, sprejetih v zvezi s kreditnimi institucijami. 5. Odstavka 1 in 4 ne preprečujeta izmenjave informacij znotraj države članice, če sta v isti državi članici dva ali več pristojnih organov, ali med državami članicami, med pristojnimi organi in med: — organi, ki jim je zaupana javna naloga nadzora drugih finančnih institucij in zavarovalnic, ter organi, ki so odgovorni za nadzor finančnih trgov, — za informacije, prejete za ta namen, veljajo pogoji varovanja poklicne skrivnosti iz odstavka 1, — če informacija izvira iz druge države članice, se ne sme raz- kriti brez izrecnega soglasja pristojnih organov, ki so jo raz- krili, in se sme, po potrebi, razkriti le izključno za namen, za katerega so ti pristojni organi dali soglasje. Države članice Komisiji in drugim državam članicam sporočijo naziv organov, ki lahko prejmejo informacije v skladu s tem odstavkom. — subjekti, ki sodelujejo pri likvidaciji in stečaju kreditnih insti- tucij ter v drugih podobnih postopkih, 7. Ne glede na odstavke 1 do 4 lahko države članice zaradi kre- pitve stabilnosti in celovitosti finančnega sistema odobrijo izmen- javo informacij med pristojnimi organi in organi ali subjekti, ki so po zakonu odgovorni za odkrivanje in raziskovanje kršitev prava gospodarskih družb. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 297 Države članice, ki se lahko zatečejo k določbi iz prvega podod- stavka, zahtevajo, da so izpolnjeni vsaj naslednji pogoji: — informacije so namenjene opravljanju nalog iz prvega podod- stavka, 9. Poleg tega lahko, ne glede na določbe iz odstavkov 1 in 4, države članice na osnovi zakonskih določb odobrijo razkritje nekaterih informacij drugim oddelkom administracije centralne ravni države, ki so odgovorni za zakonodajo o nadzoru kreditnih institucij, finančnih institucij, investicijskih storitev in zavaroval- nic ter inšpektorjem, ki delajo v imenu teh oddelkov. — za informacije, prejete v tem pomenu, veljajo pogoji varova- nja poklicne skrivnosti iz odstavka 1, Vendar se sme take informacije razkriti le, če so potrebne zaradi bonitetnega nadzora. — če informacija izvira iz druge države članice, se ne sme raz- kriti brez izrecnega soglasja pristojnih organov, ki so jo raz- krili, in se sme, po potrebi, razkriti le izključno za namen, za katerega so ti pristojni organi dali soglasje. Če v državi članici organom ali subjektom iz prvega pododstavka zaradi njihove specifične pristojnosti pri opravljanju nalog odkri- vanja in raziskovanja pomagajo osebe, imenovane za ta namen, ki niso zaposlene v javnem sektorju, imajo lahko pod pogoji, določenimi v drugem pododstavku, tudi te osebe možnost izmenjave informacij, predpisanih v prvem pododstavku. Za izvajanje tretje alinee drugega pododstavka organi ali subjekti iz prvega pododstavka sporočijo pristojnim organom, ki so raz- krili informacijo, imena in natančne odgovornosti oseb, katerim naj bi se informacije poslale. Države članice Komisiji in drugim državam članicam sporočijo naziv organov ali subjektov, ki lahko prejmejo informacije v skladu s tem odstavkom. Vendar države članice predpišejo, da se informacij, prejetih v skladu s členoma 2 in 5, ter informacij, pridobljenih s preverja- njem na kraju samem v skladu s členom 29(1) in (2), ne sme nikoli razkriti v primerih iz tega odstavka, razen z izrecnim soglasjem pristojnih organov, ki so razkrili te informacije, ali pri- stojnih organov države članice, v kateri se je preverjanje na kraju samem izvedlo. 10. Ta člen pristojnim organom ne preprečuje, da informacije iz odstavkov 1 do 4 posredujejo klirinški hiši ali drugemu podob- nemu subjektu, priznanemu po nacionalni zakonodaji za oprav- ljanje klirinških storitev in poravnave za enega izmed trgov držav članic, če menijo, da je treba informacije posredovati za zagoto- vitev ustreznega delovanja teh subjektov v zvezi s plačilnimi zamudami ali potencialnimi plačilnimi zamudami udeležencev trga. Za informacije, prejete za ta namen, veljajo pogoji varova- nja poklicne skrivnosti iz odstavka 1. Vendar države članice pred- pišejo, da se informacij, prejetih v skladu z odstavkom 2, ne sme razkriti v primerih iz tega odstavka brez izrecnega soglasja pri- stojnih organov, ki so jih razkrili. Člen 31 Komisija do 31. decembra 2000 pripravi poročilo o uporabi določb tega odstavka. Dolžnost oseb, odgovornih za nadzor nad zakonitostjo letnih in konsolidiranih računovodskih izkazov 8. Ta člen pristojnemu organu ne preprečuje, da bi posredoval: 1. Države članice predpišejo vsaj: — centralnim bankam in drugim subjektom s podobno funkcijo kakor monetarne oblasti, — po potrebi drugim javnim organom, odgovornim za nadzor plačilnih sistemov, (a) da je dolžnost vsake osebe, pooblaščene po Direktivi Sveta 84/253/EGS (1) ki v kreditni instituciji opravlja nalogo, opre- deljeno v členu 51 Direktive Sveta 78/660/EGS (2) ali členu 37 členu 31 Direktive Direktive Sveta 83/349/EGS ali informacije, namenjene za opravljanje njihovih nalog, prav tako pa ne preprečuje takim organom ali subjektom, da posredujejo take informacije pristojnim organom, ki jih bodo morda potre- bovali za namene iz odstavka 4. Za informacije, prejete za ta namen, veljajo pogoji varovanja poklicne skrivnosti, ki jih nalaga ta člen. (1) Osma Direktiva Sveta (84/253/EGS) z dne 10. aprila 1984 na pod- lagi člena 44(2)(g) Pogodbe o odobritvi oseb, odgovornih za zakonsko predpisane revizije izkazov računovodskih dokumentov (UL L 126, 12. 5. 1984, str. 20). (2) Četrta Direktiva Sveta (78/660/EGS) z dne 25. julija 1978 na podlagi člena 44(2)(g) Pogodbe o zaključnih izkazih določenih vrst podjetij (UL L 222, 14. 8. 1978, str. 11. ) Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 1999/60/ES (UL L 62, 26. 6. 1999, str. 65). 298 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 85/611/EGS (1) ali kakršno koli drugo zakonsko predpisano nalogo, takoj poročati pristojnim organom o kakršnih koli dejstvih ali odločitvah glede te institucije, za katere je zvedela med opravljanjem navedene naloge in ki utegnejo: skladu s to direktivo, velja pravica do pritožbe na sodiščih. Enako velja, če v šestih mesecih po vložitvi prošnje za izdajo dovoljenja, ki vsebuje vse zahtevane informacije v skladu z veljavnimi določ- bami, ni sprejeta odločitev o izdaji dovoljenja. — predstavljati resno kršitev zakonov in drugih predpisov, ki predpisujejo pogoje za izdajo dovoljenj ali specifično ure- jajo vodenje poslovanja kreditnih institucij, ali — vplivati na nemoteno delovanje kreditne institucije, ali — privesti do zavrnitve potrditve računovodskih izkazov ali do izražanja zadržkov; (b) da je ta oseba dolžna prav tako poročati o kakršnih koli dej- stvih in odločitvah, za katere je izvedela med opravljanjem naloge iz točke (a) v podjetju, ki je tesno povezana oseba na osnovi obvladujočega razmerja s kreditno institucijo, v kateri opravlja navedeno nalogo. 2. Če osebe, pooblaščene po Direktivi 84/253/EGS, v dobri veri pristojnim organom razkrijejo kakršna koli dejstva ali odločitve iz odstavka 1, se taka razkritja ne štejejo za kršitev katere koli ome- jitve razkrivanja informacij, predpisane s pogodbo ali s katero koli določbo zakona ali drugega predpisa, in osebe za to nikakor niso odgovorne. Člen 32 Pooblastila pristojnih organov za kaznovanje Brez poseganja v postopke za odvzem dovoljenj in v določbe kazenskega prava države članice predpišejo, da lahko njihovi pris- tojni organi proti kreditnim institucijam ali tistim, ki dejansko obvladujejo poslovanje kreditnih institucij, ki kršijo zakone in druge predpise o nadzoru ali opravljanju njihovih dejavnosti, sprejmejo ali jim naložijo kazni ali ukrepe s specifičnim ciljem odpraviti ugotovljene kršitve ali vzroke zanje. Člen 33 Pravica do pritožbe na sodiščih Države članice zagotovijo, da zoper odločbe, sprejete za kreditne institucije v skladu z zakoni in drugimi predpisi, sprejetimi v (1) Direktiva Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajeva- nju zakonov in drugih predpisov za podjetja glede kolektivnih inve- sticij v prenosljive vrednostne papirje (UCITS) (UL L 375, 31. 12. 1985, str. 3. ) Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 95/26/ES (UL L 168, 18. 7. 1995, str. 7. ) POGLAVJE 2 TEHNIČNI INSTRUMENTI ZA BONITETNI NADZOR O d d e l e k 1 Lastni viri sredstev Člen 34 Splošna načela 1. Kadar koli država članica opredeli z zakonom ali drugim pred- pisom določbo o izvajanju zakonodaje Skupnosti, ki se nanaša na bonitetni nadzor delujoče kreditne institucije, ki uporablja izraz ali se sklicuje na koncept lastnih virov sredstev, ta izraz ali koncept uskladi z opredelitvijo iz odstavkov 2, 3 in 4 ter členov 35 do 38. 2. V skladu z omejitvami iz člena 38 nekonsolidirane lastne vire sredstev kreditnih institucij sestavljajo naslednje postavke: (1) kapital po členu 22 Direktive 86/635/EGS, če je bil vplačan, vključno s presežkom vplačanega kapitala, vendar izključu- joč kumulativne prednostne delnice; (2) rezerve po členu 23 Direktive 86/635/EGS in prenesene dobičke in izgube, ki izhajajo iz dobičkov ali izgub iz prete- klih let. Države članice lahko dovolijo vključitev vmesnih dobičkov, preden se sprejme uradni sklep, le, če te dobičke preverijo osebe, odgovorne za revizijo računovodskih izkazov, in če se pristojnim organom dokaže, da so bili zneski iz Direktive dobičkov ovrednoteni v skladu z načeli 86/635/EGS in so prosti vseh predvidljivih obremenitev ali dividend; (3) sredstva za splošna bančna tveganja po členu 38 Direktive 86/635/EGS; 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 299 (4) revalorizacijske rezerve po členu 33 Direktive 78/660/EGS; ali finančnih institucijah, vključenih v konsolidacijo. Ta določba se uporablja za vsa pravila varnega in skrbnega poslovanja, uskla- jena z akti Skupnosti. (5) oblikovani popravki vrednosti po členu 37(2) Direktive 86/635/EGS; (6) druge postavke po členu 35; (7) obveznosti družbenikov kreditnih institucij, ustanovljenih kot zadruge, ter skupne in solidarne obveznosti posojiloje- malcev nekaterih institucij, organizirane v obliki skladov iz člena 36(1); (8) kumulativne prednostne delnice s fiksno dividendo in podrejeni dolžniški kapital iz člena 36(3). V skladu s členom 38 se odštejejo naslednje postavke: 3. Koncept lastnih virov sredstev, kakor je opredeljen v točkah (1) do (8) odstavka 2, vključuje največje možno število postavk in zneskov. Uporaba teh postavk in določanje nižjih zgornjih meja ter odštevanje postavk, ki niso naštete v točkah (9) do (13) odstavka 2, se prepusti presoji držav članic. Kljub temu morajo države članice upoštevati večjo konvergenco glede skupne opredelitve lastnih virov sredstev. Za ta namen Komisija najpozneje do 1. januarja 1996 Evrop- skemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi tega člena in členov 35 do 39, po potrebi skupaj s predlogi za spre- membe, če bo menila, da je potrebno. Najpozneje do 1. januarja 1998 Evropski parlament in Svet v skladu s postop- kom, določenim v členu 251 Pogodbe, in po posvetu z Ekonomsko-socialnim odborom, preučita opredelitev lastnih virov sredstev, zato da bi poenotila uporabo skupne opredelitve. (9) lastne delnice po knjigovodski vrednosti v lasti kreditne insti- tucije; (10) neopredmetena sredstva po členu 4(9) („Sredstva“) Direktive 86/635/EGS; 4. Postavke, naštete v točkah (1) do (5) odstavka 2, morajo biti kreditni instituciji na razpolago za neomejeno in takojšnjo uporabo za kritje tveganj ali izgub, kakor hitro se te pojavijo. Zne- sek mora biti v trenutku izračuna prost vseh predvidljivih davčnih obremenitev ali pa mora biti ustrezno prilagojen, če se zaradi davčnih obremenitev vrednost, do katere se te postavke lahko uporabijo za kritje tveganj in izgub, zmanjša. (11) materialne izgube tekočega poslovnega leta; (12) deleži v drugih kreditnih in finančnih institucijah, ki pred- stavljajo več kakor 10 % kapitala v teh institucijah, podrejene terjatve in instrumenti iz člena 35, ki jih ima v lasti kreditna institucija, in ki se nanašajo na tiste kreditne in finančne institucije, v katerih ima ta kreditna institucija deleže, ki v vsakem posameznem primeru presegajo 10 % kapitala teh institucij. Če ima kreditna institucija začasno v lasti delnice druge kreditne ali finančne institucije za dajanje finančne pomoči pri reorganizaciji in finančni rešitvi te kreditne ali finančne institucije, lahko pristojni organ odstopi od te določbe; (13) deleži v drugih kreditnih in finančnih institucijah, ki ne pre- segajo 10 % njihovega kapitala, podrejene terjatve in instru- menti iz člena 35, ki jih ima v lasti kreditna institucija, in se nanašajo na tiste kreditne in finančne institucije, ki niso navedene v točki (12), upoštevaje seštevek vseh teh deležev, podrejenih terjatev in instrumentov, ki skupno presega 10 % lastnih virov sredstev te kreditne institucije, izračunanih pred odštetjem postavk, navedenih v točki (12). Člen 35 Druge postavke 1. Koncept lastnih virov sredstev, ki ga uporablja država članica, lahko vključuje tudi druge postavke, pod pogojem, da imajo ne glede na pravne ali računovodske oznake naslednje značilnosti: (a) prosto so na voljo kreditni instituciji za kritje običajnih bančnih tveganj, če prihodek ali kapitalske izgube še niso ugo- tovljene; (b) izkažejo se v notranjih računovodskih izkazih; (c) njihovo vrednost določi vodstvo kreditne institucije, potrdijo pa jo neodvisni revizorji, o vrednosti teh postavk obvestijo pristojne organe, ki izvajajo tudi nadzor nad temi kreditnimi institucijami. Do poznejšega usklajevanja določb o konsolidaciji lahko države članice predpišejo, da za izračun nekonsolidiranih lastnih virov sredstev matičnim podjetjem, ki so predmet nadzora na konsoli- dirani osnovi, ni treba odštevati svojih deležev v drugih kreditnih 2. Kakor druge postavke se lahko sprejmejo tudi vrednostni papirji, ki nimajo določenega roka zapadlosti, in drugi instru- menti, ki izpolnjujejo naslednje pogoje: 300 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 (a) ne smejo biti vnovčeni na zahtevo prinosnika ali ne brez pred- hodnega soglasja pristojnega organa; Podrejeni dolžniški kapital mora izpolnjevati tudi naslednja merila: (b) dolžniška pogodba mora kreditni instituciji dajati možnost (a) upoštevajo se lahko le v celoti plačana sredstva; odloga izplačila obresti na dolg; (c) terjatve posojilodajalca do kreditne institucije morajo biti v celoti podrejene terjatvam vseh nepodrejenih upnikov; (d) dokumenti, ki urejajo izdajo vrednostnih papirjev, morajo predpisovati, da dolg in neplačane obresti absorbirajo izgubo, hkrati pa omogočijo kreditni instituciji, da nadaljuje trgova- nje; (e) upoštevajo se le v celoti plačani zneski. Tem se lahko dodajo kumulativne prednostne delnice, razen tistih iz točke 8 člena 34(2). (b) prvotni rok zapadlosti zadevnih posojil mora biti najmanj pet let, po tem se lahko poplačajo; če zapadlost dolga ni dolo- čena, se ta lahko odplača le s petletnim odpovednim rokom, razen če se posojila ne štejejo več med lastne vire sredstev ali če ni za predčasno odplačilo izrecno potrebno predhodno soglasje pristojnih organov. Pristojni organi lahko odobrijo predčasno odplačilo takih posojil, pod pogojem, da se zahteva vloži na pobudo izdajatelja in da to ne vpliva na solventnost kreditne institucije; (c) obseg podrejenega dolžniškega kapitala, ki se lahko uvršča med lastne vire sredstev, se mora postopno zmanjševati, vsaj zadnjih pet let pred datumom poplačila; (d) posojilna pogodba ne sme vključevati nobene klavzule, ki predpisuje, da v specifičnih okoliščinah, razen pri prenehanju kreditne institucije, dolg postane vračljiv pred dogovorjenim datumom odplačila. Člen 36 Druge določbe o lastnih virih sredstev Člen 37 1. Obveznosti družbenikov kreditnih institucij, ustanovljenih kot zadruge iz točke 7 člena 34(2), sestavljajo nevplačani kapital teh zadrug; skupaj s pravnimi obveznostmi družbenikov teh zadrug tvorijo dodatna nevračljiva sredstva, v primeru, če kreditna insti- tucija utrpi izgubo, pri čemer mora biti omogočeno zahtevati vplačilo teh sredstev brez odlašanja. Solidarne in skupne obveznosti posojilojemalcev pri kreditnih institucijah, organiziranih v obliki skladov, se obravnavajo enako kakor predhodne postavke. Vse take postavke se lahko vključijo v lastne vire sredstev, če se štejejo kot lastni viri sredstev institucij iz te kategorije po nacio- nalni zakonodaji. Izračun lastnih virov sredstev na konsolidirani osnovi 1. Če se izračun izvrši na konsolidirani osnovi, se konsolidirani zneski postavk, naštetih v členu 34(2), uporabijo v skladu s pra- vili, določenimi v členih 52 do 56. Poleg tega se lahko tudi naslednje postavke, kadar so to kreditne („negativne“) postavke, štejejo kot konsolidirane rezerve za izračun lastnih virov sredstev: — kakršni koli manjšinski deleži po členu 21 Direktive 83/349/EGS, če se uporablja globalna integracijska metoda, — prva konsolidacijska razlika po členih 19, 30 in 31 Direktive 83/349/EGS, 2. Države članice ne bodo vključevale v lastne vire sredstev javnih kreditnih institucij garancij, ki jih same ali njihove lokalne oblasti izdajajo takim institucijam. — razlike pretvorbe, vključene v konsolidirane rezerve v skladu s členom 39(6) Direktive 86/635/EGS, 3. Države članice ali pristojni organi lahko kumulativne pred- nostne delnice s fiksno dividendo iz točke (8) člena 34(2) in podrejeni dolžniški kapital iz navedene določbe vključijo v lastne vire sredstev, če obstajajo zavezujoče pogodbe, v skladu s kate- rimi so pri stečaju ali likvidaciji kreditne institucije te postavke uvrščene za terjatve vseh drugih upnikov in se ne poplačajo, dokler niso poravnani vsi drugi takrat neplačani dolgovi. — kakršna koli razlika, ki je posledica vključitve določenih pra- vic udeležbe v skladu z metodo, predpisano v členu 33 Direk- tive 83/349/EGS. 2. Če so zgornje postavke debetne („pozitivne“) postavke, jih je treba odšteti pri izračunu konsolidiranih lastnih virov sredstev. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 301 Člen 38 Odbitki in omejitve 3. Stopnje solventnosti kreditnih institucij, ki so matična pod- jetja, se izračunajo na konsolidirani osnovi v skladu z metodami, določenimi v tej direktivi in v Direktivi 86/635/EGS. 1. Za postavke iz točk (4) do (8) člena 34(2) veljajo naslednje omejitve: (a) skupna vrednost postavk iz točk (4) do (8) ne sme preseči maksimuma 100 % skupne vrednosti postavk iz točk (1), (2) in (3), zmanjšane za vrednosti postavk iz točk (9), (10) in (11); 4. Pristojni organi, odgovorni za izdajo dovoljenj in za nadzor matičnega podjetja, ki je kreditna institucija, lahko zahtevajo tudi izračun delno konsolidirane ali nekonsolidirane stopnje tega matičnega podjetja in katerega koli njegovega hčerinskega pod- jetja, katerim pristojni organi izdajo dovoljenje in ga nadzorujejo. Če se spremljanje ustrezne razporeditve kapitala znotraj bančne skupine ne izvaja, je treba uvesti druge ukrepe. (b) skupna vrednost postavk iz točk (7) in (8) ne sme preseči 50 % maksimuma vrednosti postavk iz točk (1), (2) in (3), zmanjšane za vrednosti postavk iz točk (9), (10) in (11); (c) skupna vrednost postavk iz točk (12) in (13) se odšteje od skupne vrednosti vseh postavk. 5. Brez poseganja v skladnost kreditnih institucij z zahtevami iz odstavkov 2, 3 in 4 ter člena 52(8) in (9) pristojni organi zagoto- vijo, da stopnje zračunajo vsaj dvakrat letno, bodisi kreditne insti- tucije same, ki rezultate in kakršne koli zahtevane sestavne podatke sporočijo pristojnim organom, bodisi pristojni organi z uporabo podatkov, ki jim jih posredujejo kreditne institucije. 2. Pristojni organi lahko v začasnih in izjemnih okoliščinah odo- brijo kreditnim institucijam, da presežejo omejitve, predpisane v odstavku 1. 6. Aktiva in zunajbilančne postavke se ovrednotijo v skladu z Direktivo 86/635/EGS. Člen 39 Člen 41 Zagotavljanje dokaza pristojnim organom Števec: lastni viri sredstev O skladnosti s pogoji, določenimi v členu 34(2), (3) in (4) ter členih 35 do 38, je treba pristojnim organom predložiti zadovoljiv dokaz. Lastni viri sredstev, opredeljeni v tej direktivi, predstavljajo števec stopnje solventnosti. Oddel ek 2 Stopnja solventnosti Člen 40 Splošna načela Člen 42 Imenovalec: tveganju prilagojena tehtana aktiva in zunajbilančne postavke 1. Stopnje kreditnega tveganja, izražene kot uteži v odstotkih, se pripišejo aktivnim postavkam v skladu s členoma 43 in 44 ter izjemoma v skladu s členi 45, 62 in 63. Bilančna vrednost vsake aktivne postavke se nato pomnoži z ustrezno utežjo, rezultat tega pa je tveganju prilagojena tehtana vrednost postavk. 1. Stopnja solventnosti je razmerje med lastnimi viri sredstev, opredeljenimi v členu 41, in tveganju prilagojene tehtane vsote bilančnih in zunajbilančnih postavk v skladu s členom 42. 2. Pri zunajbilančnih postavkah, naštetih v Prilogi II, se uporablja dvostopenjski izračun, predpisan v členu 43(2). 2. Stopnje solventnosti kreditnih institucij, ki niso niti matična podjetja, kakor je opredeljeno v členu 1 Direktive 83/349/EGS, niti hčerinska podjetja teh institucij, se zračunajo na individualni osnovi. 3. Pri zunajbilančnih postavkah iz člena 43(3) se potencialni stro- ški nadomestitve pogodb ob neizpolnjevanju pogodbenih obvez- nosti sodelujoče stranke zračunajo z eno izmed dveh metod, določenih v Prilogi III. Ti stroški se pomnožijo z ustreznimi ute- žmi sodelujoče stranke iz člena 43(1), le da se pri tem predpisane 302 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 uteži 100 % nadomestijo z utežmi 50 % za izračun tveganju pri lagojenih tehtanih vrednosti postavk. (3) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi garancijami EIB; 4. Skupni znesek tveganju prilagojenih tehtanih vrednosti aktive in zunajbilančnih postavk iz odstavkov 2 in 3 je imenovalec stopnje solventnosti. (4) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi garancijami multilateralnih razvojnih bank; Člen 43 Uteži za tehtana tveganja 1. Kljub temu da lahko pristojni organi določijo višje uteži, če se jim zdi to primerno, veljajo za različne kategorije aktivnih postavk naslednje uteži: (a) utež 0 % (1) denarna sredstva in enakovredne postavke; (2) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do centralne ravni države in centralnih bank v Coni A; (5) (6) (7) (8) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do regional- nih oblasti ali lokalnih oblasti v Coni A v skladu s čle- nom 44; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi lokalnih oblasti v garancijami regionalnih oblasti ali Coni A v skladu s členom 44; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do kreditnih institucij v Coni A in niso sestavni del lastnih virov sredstev teh institucij; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z dospelostjo enega leta ali manj do kreditnih institucij v Coni B, razen vrednostnih papirjev, izdanih od teh kreditnih institucij, ki se upoštevajo kot sestavni del njihovih lastnih virov sredstev; (3) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do Evropskih skupnosti; (9) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi garancijami kreditnih institucij v Coni A; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi garancijami centralne ravni države in centralnih bank v Coni A ali Evropskih skupnosti; (10) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z dospelostjo enega leta ali manj z izrecnimi garancijami kreditnih institucij v Coni B; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do centralne ravni države in centralnih bank v Coni B, denominirane in vplačane v nacionalnih valutah posojilojemalcev; (11) aktivne postavke, zavarovane, kakor zahtevajo pristojni organi, z vrednostnimi papirji, ki jih je izdala EIB ali multilateralne razvojne banke; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi garancijami centralne ravni države in centralnih bank v Coni B, denominirane in vplačane v nacionalni valuti, ki je skupna garantu in posojilojemalcu; aktivne postavke, zavarovane, kakor zahtevajo pristojni je organi, z vrednostnimi papirji, katerih izdajatelj centralna raven države in centralne banke v Coni A ali Evropske skupnosti, ali z gotovinskimi vlogami ali s potrdili o vlogah ali drugimi podobnimi instrumenti, ki jih je izdala in so v hrambi pri posojilni instituciji; (12) gotovinske postavke za denar na poti; (c) utež 50 % (1) posojila, v celoti in povsem zavarovana, kakor zahtevajo pristojni organi, s hipotekami na stanovanjskih nepre- mičninah, ki jih posojilojemalec zaseda ali oddaja ali jih bo zasedal ali oddajal, in posojila v celoti in povsem zavarovana, kakor zahtevajo pristojni organi z deleži v finskih stanovanjskih družbah, delujočih v skladu s finskim Zakonom o stanovanjskih družbah iz leta 1991 ali naknadno sprejeto enakovredno zakonodajo, nana- šajočo se na stanovanjske nepremičnine, ki jih posojilo- jemalec zaseda ali oddaja ali jih bo zasedal ali oddajal; (1) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do Evropske investicijske banke (EIB); (2) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do multilate- ralnih razvojnih bank; „hipotekarno zavarovani vrednostni papirji“ , ki se lahko obravnavajo kot posojila iz prvega pododstavka ali iz člena 62(1), če pristojni organi, ob upoštevanju veljavnega pravnega okvira v vsaki državi članici presodijo, da so z vidika kreditnega tveganja enaki. Brez poseganja v vrste (4) (5) (6) (7) (b) utež 20 % 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 303 vrednostnih papirjev, ki so lahko vključeni in lahko izpol- njujejo pogoje iz točke 1, lahko „hipotekarno zavarovani vrednostni papirji“ vključujejo instrumente iz oddelka B(1)(a) in (b) Priloge k Direktivi Sveta 93/22/EGS (1). Pris- tojni organi morajo zlasti zagotoviti, da: (6) imetje v delnicah, kapitalskih deležih in drugih sestavi- nah lastnih virov sredstev drugih kreditnih institucij, ki se ne odštejejo od lastnih virov sredstev posojilne insti- tucije; (i) so taki vrednostni papirji v celoti in neposredno zavarovani s hipotekami, združenimi v skupnem paketu, ki so enake vrste kakor tiste, opredeljene v prvem pododstavku ali členu 62(1), in so v celoti izvršljive, ko so hipotekarno zavarovani vrednostni papirji oblikovani; (ii) imajo, bodisi neposredno investitorji v hipotekarno zavarovane vrednostne papirje bodisi v njihovem imenu skrbnik ali pooblaščeni zastopnik, sprejem- ljivo visoko prednostno zastavno pravico na hipo- tekarnem premoženju, in sicer v sorazmerju z vred- nostnimi papirji, ki jih imajo v lasti; (2) aktivne časovne razmejitve: za te aktivne postavke se uporablja utež kakor za sodelujočo stranko, če jo lahko kreditna institucija določi v skladu z Direktivo 86/635/EGS. Nasprotno pa se, če ni mogoče določiti sodelujoče stranke, uporablja pavšalna utež 50 %; (d) utež 100 % (1) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do centralne ravni države in centralnih bank v Coni B, razen če so denominirane in vplačane v nacionalni valuti posojilo- jemalca; (2) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do regional- nih ali lokalnih oblasti v Coni B; (3) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z dospelostjo daljšo od enega leta, do kreditnih institucij v Coni B; (4) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do nebančnih sektorjev v Coni A in Coni B; (5) opredmetena „sredstva“ po členu 4(10) Direktive 86/635/EGS; (1) Direktiva Sveta 93/22/EGS z dne 10. maja 1993 o investicijskih sto- ritvah na področju vrednostnih papirjev (UL L 141, 11. 6. 1993, str. 27). Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 97/9/ES(UL L 84, 26. 3. 1997, str. 22). (7) vsa druga sredstva, razen tistih, ki se odštejejo od lastnih virov sredstev. 2. Zunajbilančne postavke, razen postavk iz odstavka 3, se obravnavajo na naslednji način. Najprej se razvrstijo v skupine glede na višino tveganja, določeno v Prilogi II. Upošteva se celotna vrednost postavk, ki predstavljajo visoko tveganje, 50 % vrednost postavk, ki predstavljajo srednje tveganje, in 20 % vrednost postavk, ki predstavljajo srednje/nizko tveganje, medtem ko se vrednost postavk, ki predstavljajo nizko tveganje, določi kot nič. V drugi fazi se zunajbilančne vrednosti, prilagojene, kakor je opi- sano zgoraj, pomnoži z utežmi, ki ustrezajo sodelujočim stran- kam v skladu z obravnavo aktivnih postavk, predpisanih v odstavku 1 in členu 44. Pri pogodbah o prodaji in ponovnem povratnem odkupu sredstev in dokončnih nestandardiziranih terminskih nakupov se uporabijo uteži, ki veljajo za ustrezne aktivne postavke in ne za stranke, sodelujoče v transakciji. Delež nevplačanega kapitala, vpisanega v Evropski investicijski sklad, se tehta z utežjo 20 %. 3. Metode, določene v Prilogi III, se uporabijo za zunajbilančne postavke, naštete v Prilogi IV, razen za: — pogodbe, s katerimi se trguje na priznanih borzah, — pogodbe na tujo valuto (razen pogodb na zlato) z izvirnim rokom zapadlosti 14 koledarskih dni ali manj. Do 31. decembra 2006 lahko pristojni organi držav članic izvzamejo uporabo metod, določenih v Prilogi III, za pogodbe, s katerimi se trguje na prostem trgu (OTC) in za katere izvaja poravnave klirinška hiša, ki deluje tudi kot pravna sodelujoča stranka, in ko vsi udeleženci v celoti zavarujejo dnevno izposta- vljenost, ki jo predstavljajo za klirinško hišo, ter tako zagotovijo varstvo tekoče izpostavljenosti in potencialne bodoče izpostavlje- nosti. Pristojni organi morajo zagotoviti, da predloženo zavaro- vanje zagotavlja enako stopnjo varstva kakor zavarovanje v skladu z odstavkom 1(a)(7) in da ne obstaja nevarnost, da seštete izpos- tavljenosti klirinških hiš presežejo tržno vrednost predloženega zavarovanja. Države članice obvestijo Komisijo o uporabi te mož- nosti. 4. Če so zunajbilančne postavke krite z izrecno garancijo, se teh- tajo, kakor bi bile prevzete na račun garanta in ne sodelujoče stranke. Če je potencialna izpostavljenost, ki izhaja iz zunajbilanč- nih transakcij, v celoti in povsem zavarovana s katero koli aktivno postavko, ki se priznava kot zavarovanje v odstavku 1(a)(7) in (b)(11), kakor zahtevajo pristojni organi, se uporablja utež 0 % ali 20 %, odvisno od zadevnega zavarovanja. 304 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 Države članice lahko uporabijo utež 50 % za zunajbilančne postavke, ki so poroštva ali garancije, ki imajo lastnost kreditnih nadomestkov in ki so, kakor zahtevajo pristojni organi, v celoti krite s hipotekami, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1(c)(1), v skladu z neposredno pravico garanta do takega zavarovanja. pristojni organi, zavarovane z vrednostnimi papirji, ki jih izdajo regionalne ali lokalne oblasti v Coni A, depoziti, vloženimi pri kreditnih institucijah v Coni A, razen posojilne institucije, ali s potrdili o vlogah in podobnimi instrumenti, ki jih izdajo take kreditne institucije. 5. Če se za aktivne in zunajbilančne postavke določi nižja utež zaradi izrecnih garancij ali zavarovanja, ki jih priznajo pristojni organi, velja ta nižja utež samo za tisti del, ki je krit z garancijo ali v celoti z zavarovanjem. Člen 44 Tehtanje terjatev do regionalnih ali lokalnih oblasti držav članic 1. Ne glede na zahteve člena 43(1)(b) lahko države članice določijo utež 0 % za svoje regionalne in lokalne oblasti, če ni nika- kršne razlike v tveganju med terjatvami do slednjih in terjatvami do njihovih centralnih ravni države, zato ker imajo regionalne ali lokalne oblasti moč zbiranja prihodkov ter zaradi obstoja poseb- nih institucionalnih sporazumov, ki zmanjšujejo možnost neiz- polnjevanja teh plačilnih obveznosti. Utež 0 %, določena v skladu s temi merili, se uporablja za terjatve do zadevnih regionalnih ali lokalnih oblasti in za zunajbilančne postavke, prevzete v njiho- vem imenu, ter za terjatve do drugih in za zunajbilančne postavke, prevzete v imenu drugih, za katere garantirajo navedene regio- nalne ali lokalne oblasti ali so v skladu z zahtevami pristojnih organov, zavarovane z vrednostnimi papirji, ki jih izdajo navedene regionalne ali lokalne oblasti. 2. Države članice obvestijo Komisijo, če menijo, da je utež 0 % upravičena glede na merila, določena v odstavku 1. Komisija te informacije pošlje vsem državam članicam. Druge države članice lahko kreditnim institucijam, ki jih nadzorujejo njihovi pristojni organi, ponudijo možnost uporabe uteži 0 %, če začnejo poslo- vati z zadevnimi regionalnimi ali lokalnimi oblastmi ali če imajo terjatve z garancijo slednjih, vključno z zavarovanjem v obliki vrednostnih papirjev. 2. Države članice lahko uporabijo utež 10 % za terjatve do insti- tucij, specializiranih za medbančne trge in trge javnega dolga v svojih matičnih državah članicah, ki so pod strogim nadzorom pristojnih organov, če so te aktivne postavke v celoti in povsem zavarovane, kakor zahtevajo pristojni organi matičnih držav čla- nic, s kombinacijo aktivnih postavk iz člena 43(1)(a) in (b), ki jih pristojni organi matičnih držav članic priznajo kot ustrezno zava- rovanje. 3. Države članice obvestijo Komisijo o kakršnih koli določbah, sprejetih v skladu z odstavkoma 1 in 2, in o razlogih zanje. To informacijo Komisija posreduje državam članicam. Komisija redno preučuje posledice teh določb, da bi zagotovila preprečitev kakršnega koli izkrivljanja konkurence. Člen 46 Upravni organi in nekomercialna podjetja Za namen člena 43(1)(b) lahko pristojni organi v koncept regionalnih in lokalnih oblasti vključijo nekomercialne upravne organe, odgovorne regionalnim ali lokalnim oblastem ali oblastem, ki po mnenju pristojnih organov izvajajo enake naloge kakor regionalne in lokalne oblasti. Pristojni organi lahko v koncept regionalnih in lokalnih oblasti vključijo tudi cerkve in verske skupnosti, ustanovljene v obliki pravnih oseb javnega prava, če pobirajo davke v skladu z zako- nodajo, ki jim daje to pravico. Vendar se v tem primeru ne uporablja možnost iz člena 44. Člen 45 Drugo tehtanje Člen 47 Stopnja solventnosti 1. Brez poseganja v člen 44(1) lahko države članice uporabijo utež 20 % za aktivne postavke, ki so, kakor zahtevajo zadevni 1. Stopnja solventnosti kreditnih institucij mora biti v skladu s členom 40 stalno vsaj 8 %. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 305 2. Ne glede na odstavek 1 lahko pristojni organi po lastni presoji predpišejo višjo minimalno stopnjo. Člen 49 3. Če stopnja pade pod 8 %, pristojni organi poskrbijo, da zadevna kreditna institucija uvede ustrezne ukrepe za ponovno vzpostavitev dogovorjene minimalne stopnje, kakor hitro je mogoče. Oddelek 3 Velike izpostavljenosti Člen 48 Poročanje o velikih izpostavljenostih 1. Izpostavljenost kreditne institucije do stranke ali skupine pove- zanih strank se šteje za veliko izpostavljenost, če je njena vrednost enaka ali večja od 10 % lastnih virov sredstev te kreditne institu- cije. 2. Kreditna institucija pristojnim organom poroča o vsaki veliki izpostavljenosti po odstavku 1. Države članice po svoji presoji poskrbijo, da se poroča v skladu z eno izmed naslednjih dveh metod: — poročanje o vseh velikih izpostavljenostih vsaj enkrat letno, skupaj s poročanjem med letom o vseh novih velikih izpo- stavljenostih in o vsakem povečanju obstoječih velikih izpos- tavljenosti, ki vsaj za 20 % presegajo vrednosti iz prejšnjega poročila, — poročanje o vseh velikih izpostavljenostih vsaj štirikrat letno. 3. O izpostavljenostih, ki so izvzete v skladu s členom 49(7)(a), (b), (c), (d), (f), (g) in (h), ni treba poročati, kakor določa odstavek 2. Pogostost poročanja, določena v drugi alinei odstavka 2, se lahko pri izpostavljenostih iz člena 49(7)(e) in (i) in tudi iz odstav- kov 8, 9 in 10 zmanjša na dvakrat letno. 4. Pristojni organi zahtevajo, da ima vsaka kreditna institucija varne upravne in računovodske postopke ter ustrezne mehani- zme notranje kontrole za identificiranje in registriranje vseh veli- kih izpostavljenosti ter njihovih naknadnih sprememb, kakor opredeljuje in zahteva ta direktiva, in za spremljanje izpostavlje- nosti vsake kreditne institucije glede na njeno lastno politiko izpostavljenosti. Če se kreditna institucija sklicuje na odstavek 3, mora hraniti evi- denco navedenih razlogov vsaj eno leto po dogodku, zaradi katerega je prišlo do izvzetja, zato da lahko pristojni organi ugo- tovijo, ali je bilo to upravičeno. Zgornje meje velikih izpostavljenosti 1. Kreditna institucija ne sme imeti izpostavljenosti do stranke ali skupine povezanih strank, katere vrednost presega 25 % njenih lastnih virov sredstev. 2. Če je stranka ali skupina povezanih strank matično podjetje ali hčerinsko podjetje kreditne institucije in/ali eno ali več hčerinskih podjetij tega matičnega podjetja, se odstotek, določen v odstavku 1, zmanjša na 20 %. Države članice pa lahko izvzamejo izposta- vljenosti do takih strank iz 20 % zgornje meje, če zagotovijo posebno spremljanje takih izpostavljenosti z drugimi ukrepi ali postopki. Komisijo in Svetovalni odbor za bančništvo morajo obvestiti o vsebini takih ukrepov ali postopkov. 3. Kreditna institucija ne sme imeti velikih izpostavljenosti, ki bi skupaj presegle 800 % njenih lastnih virov sredstev. 4. Države članice lahko naložijo strožje zgornje meje od tistih, določenih v odstavkih 1, 2 in 3. 5. Kreditna institucija mora glede svojih izpostavljenosti vedno upoštevati zgornje meje, določene v odstavkih 1, 2 in 3. Če v izjemnem primeru izpostavljenosti presežejo te zgornje meje, je treba o tem nemudoma obvestiti pristojne organe, ki lahko, če to dopuščajo okoliščine, kreditni instituciji odobrijo neko časovno obdobje, v katerem se mora uskladiti z navedenimi zgornjimi mejami. 6. Države članice lahko iz uporabe odstavkov 1, 2 in 3 v celoti ali delno izvzamejo izpostavljenosti kreditne institucije do matič- nega podjetja, drugih hčerinskih podjetij tega matičnega podjetja ali lastnih hčerinskih podjetij, če so ta podjetja in tudi sama kreditna institucija vključeni v nadzor na konsolidirani osnovi, v skladu s to direktivo ali z enakovrednimi standardi, ki veljajo v tretji državi. 7. Države članice lahko v celoti ali delno izvzamejo iz uporabe odstavkov 1, 2 in 3 naslednje izpostavljenosti: (a) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do centralne ravni države ali centralnih bank v Coni A; (b) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do Evropskih skupnosti; 306 (c) SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve z izrecnimi garan- cijami centralne ravni države ali centralnih bank v Coni A ali Evropskih skupnosti; (n) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do regionalnih ali centralnih kreditnih institucij, s katerimi je posojilna institu- cija povezana v mrežo v skladu z zakonskimi ali statutarnimi določbami in ki so na podlagi teh določb odgovorne za gotovinsko- klirinško poravnavo v okviru mreže; (d) druge izpostavljenosti do centralne ravni države ali central- nih bank v Coni A ali Evropskih skupnosti, ali za katere te jamčijo; (e) (f) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve in druge izposta- vljenosti do centralne ravni države ali centralnih bank v Coni B, denominirane in po potrebi vplačane v nacionalnih valu- tah posojilojemalcev; aktivne postavke in druge izpostavljenosti, zavarovane, kakor jih zahtevajo pristojni organi, z vrednostnimi papirji, ki izdajo centralne ravni države ali centralne banke v Coni A ali Evropske skupnosti ali regionalne ali lokalne oblasti države članice, za katere člen 44 določa utež 0 % za izračun stopnje solventnosti; (g) aktivne postavke in druge izpostavljenosti, zavarovane, kakor zahtevajo pristojni organi, z gotovinskimi vlogami, polože- nimi pri posojilni instituciji ali pri kreditni instituciji, ki je matično podjetje ali hčerinsko podjetje te posojilne institu- cije; (h) aktivne postavke in druge izpostavljenosti, zavarovane, kakor zahtevajo pristojni organi, s potrdili o vlogah, ki jih je izdala posojilna institucija ali kreditna institucija, ki je matično pod- jetje ali hčerinsko podjetje te posojilne institucije, in so v hrambi pri eni od njih; (i) (j) aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve in druge izposta- vljenosti do kreditnih institucij, z dospelostjo enega leta ali manj, vendar ne predstavljajo lastnih virov sredstev teh insti- tucij; aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve in druge izposta- vljenosti z dospelostjo enega leta ali manj do tistih institucij, ki niso kreditne institucije, vendar pa izpolnjujejo pogoje, opredeljene v členu 45(2), in so zavarovane v skladu z istim odstavkom; (o) izpostavljenosti, zavarovane, kakor zahtevajo pristojni organi, z zavarovanji v obliki drugih vrednostnih papirjev, ne tistih, ki so navedeni pod (f), pod pogojem, da teh vrednostnih papirjev ni izdala kreditna institucija sama, njeno matično podjetje ali eno od njenih hčerinskih podjetij, niti katera koli njena stranka ali z njo skupina povezanih strank. Vrednostni papirji, ki se uporabljajo kot zavarovanja, morajo biti vrednoteni po tržni ceni, imeti morajo vrednost, ki pre- sega z garancijo krite izpostavljenosti in s katerimi se mora bodisi trgovati na borzi ali morajo biti dejansko prenosljivi in morajo redno kotirati na trgu, ki deluje pod okriljem prizna- nih strokovnih izvajalcev, in morajo, pristojni organi države članice, od koder kreditna institucija izvira, omogočiti ugo- tavljanje objektivne cene, tako da se lahko presežek vrednosti vrednostnih papirjev preveri v vsakem trenutku. Zahtevani presežek vrednosti je 100 %, pri delnicah je zahtevani presežek 150 % in 50 % zahtevani presežek pri dolžniških vrednostnih papirjih, izdanih pri kreditnih institucijah, regio- nalnih ali lokalnih oblasteh držav članic, razen tistih, ki so navedene v členu 44, in pri dolžniških vrednostnih papirjih, ki jih je izdala Evropska investicijska banka (EIB) in multila- teralne razvojne banke. Vrednostni papirji, ki se uporabljajo kot zavarovanje, ne morejo sestavljati lastnih virov sredstev kreditne institucije; (p) posojila, zavarovana, kakor zahtevajo pristojni organi, s hipotekami na stanovanjskih nepremičninah ali z delnicami v finskih stanovanjskih družbah, ki delujejo v skladu s finskim Zakonom o stanovanjskih družbah iz leta 1991 ali naknadno sprejeto enakovredno zakonodajo in posli najema, pri kate- rih najemodajalec zadrži popolno lastništvo nad stanovanj- sko nepremičnino, dano v najem, vse dokler najemnik ne uveljavi svoje opcije do nakupa, v vseh primerih do 50 % vrednosti stanovanjske nepremičnine. Vrednost premoženja se, kakor zahtevajo pristojni organi, zračuna na osnovi stro- gih standardov vrednotenja, določenih z zakonom ali drugim predpisom. Vrednotenje se opravi vsaj enkrat na leto. Za namene te točke stanovanjske nepremičnine pomenijo sta- novanjske prostore, ki jih posojilojemalec zaseda ali oddaja; (k) trgovske menice in druge podobne menice, z dospelostjo enega leta ali manj, na katerih so podpisi drugih kreditnih institucij; (q) 50 % zunajbilančnih postavk, ki predstavljajo srednje/nizko tveganje, navedenih v Prilogi II; (l) dolžniške vrednostne papirje, kakor členu 22(4) Direktive 85/611/EGS; so opredeljeni v (m) do nadaljnje uskladitve deleže v zavarovalnicah iz člena 51(3) do 40 % lastnih virov sredstev kreditne institucije, ki pridobi tak delež; (r) pod pogojem, da se s tem strinjajo pristojni organi, druge garancije, razen garancij za posojila, ki temeljijo na zakonskih in podzakonskih predpisih in jih dajejo za svoje člane vzajemne jamstvene sheme, ki imajo status kreditnih institu- cij in katerih znesek se tehta z utežjo 20 %. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 307 Države članice morajo Komisijo obvestiti o uporabi te možne izbire, da bi s tem preprečile izkrivljanje konkurence; Člen 50 (s) zunajbilančne postavke, ki predstavljajo majhno tveganje, navedene v Prilogi II, če je bil sklenjen sporazum s stranko ali skupino povezanih strank, po katerem je izpostavljenost dovoljena le, kadar se zagotovi, da ne bodo presežene zgor- nje meje, ki se uporabljajo v skladu z odstavki 1, 2 in 3. 8. Za namene odstavkov 1, 2 in 3 lahko države članice upora- bijo utež 20 % za aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do regionalnih in lokalnih oblasti držav članic, in za druge izposta- vljenosti do navedenih oblasti ali za garancije, ki so jih izdale take oblasti; vendar pa lahko države članice to utež znižajo na 0 % pod pogoji, določenimi v členu 44. 9. Za namene odstavkov 1, 2 in 3 lahko države članice upora- bijo utež 20 % za aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve in druge izpostavljenosti do kreditnih institucij z dospelostjo več kakor eno leto in ne več kakor tri leta, in utež 50 % za aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve do kreditnih institucij z dospe- lostjo več kakor tri leta, pod pogojem, da so te dolžniški instru- menti, ki jih je izdala kreditna institucija, in da so ti dolžniški instrumenti po mnenju pristojnih organov dejansko prenosljivi na trgu, ki ga tvorijo strokovni izvajalci, ter da dnevno kotirajo na tem trgu ali pa so njihovo izdajo odobrili pristojni organi države članice, iz katere izvira kreditna institucija, ki jih je izdala. Nikakor pa te postavke ne morejo predstavljati lastnih virov sredstev. 10. Z odstopanjem od odstavkov 7(i) in 9 lahko države članice uporabijo utež 20 % za aktivne postavke, ki predstavljajo terjatve, in druge izpostavljenosti do kreditnih institucij ne glede na nji- hovo dospelost. 11. Če je izpostavljenost stranke zavarovana s tretjo stranko ali z zavarovanjem v obliki vrednostnih papirjev, ki jih izda tretja stranka pod pogoji, določenimi v odstavku 7(o), lahko države čla- nice: — obravnavajo izpostavljenost, kakor da je nastala do tretje stranke in ne do stranke, če tretja stranka, kakor zahtevajo pristojni organi, neposredno in brezpogojno jamči za izpos- tavljenost, — obravnavajo izpostavljenost, kakor da je ta nastala do tretje stranke in ne do stranke, če je izpostavljenost, opredeljena v odstavku 7(o), zavarovana z zastavo pod pogoji, določenimi v istem odstavku. Nadzor velikih izpostavljenosti na konsolidirani ali nekon- solidirani osnovi 1. Če kreditna institucija ni niti matično podjetje niti hčerinsko podjetje, se bo izpolnjevanje obveznosti, ki jih nalagata člena 48 in 49 ali katere koli druge določbe Skupnosti, ki se uporabljajo za to področje, spremljalo na nekonsolidirani osnovi. 2. V drugih primerih pa se bo izpolnjevanje obveznosti, ki jih nalagata člena 48 in 49 ali katere koli druge določbe Skupnosti, ki se uporabljajo za to področje, spremljalo na konsolidirani osnovi v skladu s členi 52 do 56. 3. Države članice lahko opustijo spremljanje izpolnjevanja obveznosti na individualni ali delno konsolidirani osnovi, ki jih nalagata člena 48 in 49 ali katere koli druge določbe Skupnosti, ki se uporabljajo za to področje, pri kreditni instituciji, ki je kot matično podjetje vključena v nadzor na konsolidirani osnovi, in pri katerem koli hčerinskem podjetju take kreditne institucije, ki mu morajo izdati dovoljenje in ga nadzirati in spada pod nadzor na konsolidirani osnovi. Države članice se lahko prav tako odpovejo takemu nadzoru, če je matično podjetje finančni holding, ki je ustanovljen v isti državi članici kakor kreditna institucija, pod pogojem, da je to podjetje vključeno v enak nadzor kakor kreditne institucije. V primerih iz prvega in drugega pododstavka je treba sprejeti ukrepe za zagotavljanje zadovoljive razporeditve tveganj znotraj skupine. O d d e l e k 4 Kvalificirani deleži zunaj finančnega sektorja Člen 51 Zgornje meje nefinančnih kvalificiranih deležev 12. Svet najpozneje do 1. januarja 1999 na podlagi poročila Komisije preuči obravnavo medbančnih izpostavljenosti, predvi- denih v odstavkih 7(i), 9 in 10. Svet odloči o morebitnih spremembah predloga Komisije. 1. Nobena kreditna institucija ne sme imeti kvalificiranega deleža v znesku, ki presega 15 % njenih lastnih virov sredstev v podjetju, ki ni niti kreditna niti finančna institucija niti podjetje, ki opravlja 308 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 dejavnost 86/635/EGS. iz drugega pododstavka člena 43(2)(f) Direktive POGLAVJE 3 NADZOR NA KONSOLIDIRANI OSNOVI 2. Skupni znesek kvalificiranih deležev kreditne institucije v pod- jetjih, ki niso kreditne institucije, finančne institucije ali podjetja, ki opravljajo dejavnosti iz drugega pododstavka člena 43(2)(f) Direktive 86/635/EGS, ne sme presegati 60 % njihovih lastnih virov sredstev. Člen 52 3. Državam članicam ni treba uporabljati zgornjih mej, določe- nih v odstavkih 1 in 2, za deleže v zavarovalnicah, kakor jih opre- deljujeta Direktiva 73/239/EGS (1) in Direktiva 79/267/EGS (2) 4. Del nice, ki jih ima kreditna institucija začasno v lasti med finančno sanacijo ali reševalno akcijo ali med opravljanjem stori- tev odkupa nove izdaje vrednostnih papirjev za nadaljnjo prvo prodajo ali pa jih ima v lasti v svojem imenu in za tuj račun, ne štejejo za kvalificirane deleže za izračunavanje zgornjih mej, dolo- čenih v odstavkih 1 in 2. Delnice, ki niso finančna stalna sredstva, kakor jih opredeljuje člen 35(2) Direktive 86/635/EGS, niso vklju- čene. 5. Zgornje meje, določene v odstavkih 1 in 2, se lahko presežejo le v izjemnih okoliščinah. V takih primerih pristojni organi od kreditne institucije zahtevajo, da poveča lastne vire sredstev ali sprejme druge enakovredne ukrepe. 6. Države članice lahko predpišejo, da pristojni organi ne uporabljajo zgornjih mej, določenih v odstavkih 1 in 2, če zago- tovijo, da je 100 % zneska, za katerega kvalificirani deleži kreditne institucije presegajo te zgornje meje, pokritih z lastnimi viri sredstev, in da slednji niso vključeni v izračun stopnje solventno- sti. Če sta preseženi obe zgornji meji, določeni v odstavkih 1 in 2, je znesek, ki ga morajo pokriti lastni viri sredstev, višji od obeh presežnih zneskov. (1) Prva Direktiva Sveta 73/239/EGS z dne 24. julija 1973 o usklajeva- nju zakonov in drugih predpisov glede začetka opravljanja in oprav- ljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja, ki ni življenjsko zavaro- vanje (UL L 228, 16. 8. 1973, str. 3. ) Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 95/26/ES. (2) Prva Direktiva Sveta 79/267/EGS z dne 5. marca 1979 o usklajeva- nju zakonov in drugih predpisov glede začetka opravljanja in oprav- ljanju dejavnosti neposrednega življenjskega zavarovanja (UL L 63, 13. 3. 1979, str. 1. ) Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 95/26/ES. Nadzor kreditnih institucij na konsolidirani osnovi 1. Vsako kreditno institucijo, katere hčerinsko podjetje je kreditna institucija ali finančna institucija ali ki je udeležena v kapitalu takih institucij, se v obsegu in na način, predpisan v členu 54, nadzoruje na osnovi njenega konsolidiranega finanč- nega stanja. Tak nadzor se izvaja vsaj na področjih, navedenih v odstavkih 5 in 6. 2. Vsaka kreditna institucija, katere matično podjetje je finančni holding, se v obsegu in na način, predpisan v členu 54, nadzoruje na osnovi konsolidiranega finančnega stanja tega finančnega hol- dinga. Tak nadzor se izvaja vsaj na področjih, navedenih v odstav- kih 5 in 6. Konsolidacija finančnega stanja finančnega holdinga nikakor ne pomeni, da morajo pristojni organi izvajati nadzor v finančnem holdingu, ki posluje samostojno. 3. Države članice ali pristojni organi, ki so v skladu s členom 53 odgovorni za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi, se lahko na podlagi spodaj naštetih primerov odločijo, da kreditnih insti- tucij, finančnih institucij ali podjetij za pomožne bančne storitve, ki so bodisi hčerinska podjetja bodisi ima kdo drug delež v njih, ne vključijo v konsolidacijo, če: — je podjetje, ki bi moralo biti vključeno, v tretji državi, v kateri veljajo zakonske ovire za prenos potrebnih informacij, — podjetje, ki bi moralo biti vključeno, po mnenju pristojnih organov zanemarljivo vpliva na cilje nadzorovanja kreditnih institucij in v vseh primerih, ko je bilančna vsota podjetja, ki bi moralo biti vključeno, nižja od manjšega od naslednjih dveh zneskov: 10 milijonov EUR ali 1 % bilančne vsote matič- nega podjetja ali podjetja, ki je imetnik deleža. Če zgornja merila izpolni več podjetij, pa jih je treba kljub temu vključiti v konsolidacijo, kadar skupaj pomembno vplivajo na prej navedene cilje, ali — bi bila po mnenju pristojnih organov, ki so odgovorni za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi, konsolidacija 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 309 finančnega stanja podjetja, ki bi moralo biti vključeno, neu- strezna ali zavajajoča glede na cilje nadzorovanja kreditnih institucij. 8. Če je kreditna institucija, katere matično podjetje je kreditna institucija, pridobila dovoljenje in je v drugi državi članici, lahko pristojni organi, ki so izdali to dovoljenje, uporabijo za to insti- tucijo pravila, opredeljena v odstavku 5, na posamični ali, kadar je primerno, tudi na podkonsolidirani osnovi. 4. Kadar pristojni organi v državi članici ne vključijo hčerinskega podjetja kreditne institucije v nadzor na konsolidirani osnovi v skladu z enim od primerov iz druge in tretje alinee odstavka 3, lahko pristojni organi v državi članici, v kateri je to hčerinsko podjetje kreditne institucije, od matičnega podjetja zahtevajo informacije, ki bi jim lahko olajšale nadzor nad to kreditno insti- tucijo. 5. Nadzor nad solventnostjo in ustreznostjo lastnih virov sredstev za pokrivanje tržnega tveganja in kontrola velikih izpostavljenosti se izvajata na konsolidirani osnovi v skladu s tem členom in členi 53 do 56. Kjer je primerno, države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za vključitev finančnega holdinga v konsolidiran nadzor v skladu z odstavkom 2. Upoštevanje omejitev iz člena 51(1) in (2) se nadzoruje in preve- rja na podlagi konsolidiranega ali podkonsolidiranega finančnega stanja kreditne institucije. je kreditna 9. Ne glede na zahteve odstavka 8 lahko pristojni organi, odgo- vorni za izdajo dovoljenja hčerinskemu podjetju, katerega matično podjetje institucija, z dvostranskim sporazumom prenesejo svojo odgovornost nadzora na pristojne organe, ki so matičnemu podjetju izdali dovoljenje in ga nadzo- rujejo, tako da prevzamejo odgovornost nadzora hčerinskega podjetja v skladu s to direktivo. O obstoju in vsebini takih spora- zumov je treba obveščati Komisijo. Ta posreduje te informacije pristojnim organom v drugih državah članicah in Svetovalnemu odboru za bančništvo. 10. Države članice omogočijo, da njihovi pristojni organi, odgo- vorni za izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi, lahko zahte- vajo od hčerinskih podjetij kreditne institucije ali finančnega hol- dinga, ki niso vključena v nadzor na konsolidirani osnovi, informacije iz člena 55. V takem primeru se uporabijo postopki za prenos in preverjanje informacij, opredeljeni v navedenem členu. 6. Pristojni organi zagotovijo, da v vseh podjetjih, ki so vključena v okvir nadzora na konsolidirani osnovi nad kreditno institucijo v skladu z odstavkoma 1 in 2, delujejo ustrezni interni kontrolni mehanizmi za zbiranje kakršnih koli podatkov in informacij, pomembnih za nadzor na konsolidirani osnovi. 7. Brez poseganja v posebne določbe iz drugih direktiv lahko države članice, bodisi na posamični bodisi na podkonsolidirani osnovi, opustijo uporabo pravil iz odstavka 5 za kreditno institu- cijo, ki bi kot matično podjetje morala biti vključena v nadzor na konsolidirani osnovi, ter katero koli hčerinsko podjetje take kreditne institucije, kateri so izdale dovoljenje in jo nadzorujejo, ter ki je vključena v nadzor na konsolidirani osnovi kreditne insti- tucije, ki je njena matična družba. Enaka možnost izjeme se dovoli, če je matično podjetje finančni holding in ima sedež v isti državi članici kakor kreditna institucija, pod pogojem, da je vklju- čeno v enak nadzor kakor kreditne institucije in zlasti, da zanj veljajo standardi, določeni v odstavku 5. V obeh primerih iz prvega pododstavka je treba izvesti ukrepe za zagotavljanje ustrezne razporeditve kapitala znotraj bančne sku- pine. Če pristojni organi uporabijo ta pravila posamično za take kreditne institucije, lahko pri izračunu lastnih virov sredstev upo- rabijo določbo iz zadnjega pododstavka člena 3(2). Člen 53 Pristojni organi, odgovorni za izvajanje nadzora na konsoli- dirani osnovi 1. Če je matično podjetje kreditna institucija, nadzor na konso- lidirani osnovi izvajajo pristojni organi, ki so mu izdali dovoljenje v skladu s členom 4. 2. Če je matično podjetje kreditne institucije finančni holding, nadzor na konsolidirani osnovi izvajajo pristojni organi, ki so kre- ditni instituciji izdali dovoljenje v skladu s členom 4. Toda če je matično podjetje kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v dveh ali več državah članicah, isti finančni holding, izvajajo pristojni organi za nadzor na konsolidirani osnovi kreditno institucijo, ki je pridobila dovoljenje v državi članici, v kateri je bil ustanovljen finančni holding. Če ni v državi članici, v kateri je bil ustanovljen finančni holding, pridobilo dovoljenja nobeno hčerinsko podjetje kreditne institu- cije, se pristojni organi v državah članicah (vključno s tistimi v državi članici, v kateri je bil ustanovljen finančni holding) posku- šajo dogovoriti o tem, kdo med njimi bo izvajal nadzor na kon- solidirani osnovi. Če takega dogovora ni, nadzor na konsolidirani 310 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 osnovi izvajajo pristojni organi, ki so izdali dovoljenje kreditni instituciji z najvišjo bilančno vsoto; če je ta vsota enaka, nadzor na konsolidirani osnovi izvajajo pristojni organi, ki so prvi izdali dovoljenje iz člena 4. kapitalske metode. Vendar pa ta metoda ni podlaga za vključitev podjetij v nadzor na konsolidirani osnovi. 3. Zadevni pristojni organi se lahko medsebojno sporazumejo, da ne bodo upoštevali pravil, določenih v prvem in drugem pod- odstavku odstavka 2. 4. Dogovori, navedeni v tretjem pododstavku odstavka 2 in v odstavku 3, določijo postopke za sodelovanje in prenos informa- cij, tako da se lahko doseže cilje nadzora na konsolidirani osnovi. 4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 se pristojni organi odlo- čijo, ali je treba izvesti konsolidacijo in kako, če: — po mnenju pristojnih organov kreditna institucija pomembno vpliva na eno ali več kreditnih institucij ali finančnih institu- cij, vendar pa ni udeležena v njihovem kapitalu ali z njimi ni kapitalsko povezana, — imata dve ali več kreditnih institucij ali finančnih institucij isto upravo, razen tiste, določene v pogodbi, družbeni pogodbi ali statutu, 5. Če imajo države članice več kakor en pristojni organ za boni- tetni nadzor kreditnih institucij lahko države članice izvedejo potrebne ukrepe za organizacijo usklaje- vanja teh organov. in finančnih institucij, — imata dve ali več kreditnih institucij ali finančnih institucij za svoj upravni, vodstveni ali nadzorni organ iste osebe, ki pred- stavljajo večino. Člen 54 Oblika in obseg konsolidacije 1. Pristojni organi, odgovorni za izvajanje nadzora na konsolidi- rani osnovi, morajo za nadzor zahtevati popolno konsolidacijo vseh kreditnih institucij in finančnih institucij, ki so hčerinska podjetja matičnega podjetja. Vendar pa se lahko predpiše tudi sorazmerna konsolidacija, če je po mnenju pristojnih organov odgovornost matičnega podjetja, ki je udeleženo v kapitalu, omejena glede na delež kapitala zaradi odgovornosti drugih delničarjev ali članov, katerih solventnost je zadovoljiva. Odgovornost drugih delničarjev in članov mora biti jasno opredeljena, če je treba tudi s formalno podpisanimi obvez- nostmi. lahko dovolijo ali zahtevajo uporabo Pristojni organi zlasti metode iz člena 12 Direktive 83/349/EGS. Vendar pa ta metoda ni podlaga za vključitev podjetij v nadzor na konsolidirani osnovi. 5. Kadar se zahteva konsolidiran nadzor v skladu s členom 52(1) in (2), se podjetja za pomožne bančne storitve vključi v konsoli- dacijo v primerih in v skladu z metodami iz odstavkov 1 do 4 tega člena. Člen 55 Informacije, ki jih morajo posredovati mešani holdingi in njihova hčerinska podjetja 2. Pristojni organi, odgovorni za izvajanje nadzora na konsolidi- rani osnovi, morajo v ta namen zahtevati sorazmerno konsolida- cijo udeležbe v kapitalu v kreditnih institucijah in finančnih insti- tucijah, ki jih upravlja podjetje, vključeno v konsolidacijo skupaj z enim ali več podjetji zunaj konsolidacije, če je odgovornost teh podjetij omejena z višino njihovega deleža v kapitalu. 1. Do nadaljnje uskladitve konsolidacijskih metod države članice uredijo, da takrat, ko je matično podjetje ene ali več kreditnih institucij mešani holding, pristojni organi, odgovorni za izdajo dovoljenja in nadzor teh kreditnih institucij, zahtevajo bodisi neposredno od mešanega holdinga ali njegovih hčerinskih podje- tij bodisi prek hčerinskih podjetij kreditne institucije posredova- nje vseh informacij, ki bi lahko bile pomembne za nadzor hčerin- skih podjetij kreditnih institucij. 3. Pri udeležbi v kapitalu ali kapitalskih povezav, razen tistih iz odstavkov 1 in 2, se pristojni organi odločijo, ali je treba izvesti konsolidacijo in kako. Zlasti lahko dovolijo ali zahtevajo uporabo 2. Države članice uredijo, da njihovi pristojni organi lahko izva- jajo ali pa so izvedli s pomočjo zunanjih inšpektorjev inšpekcijske 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 311 preglede na kraju samem, s katerimi preverijo informacije, ki so jih dobili od mešanih holdingov in njihovih hčerinskih podjetij. Če je mešani holding ali eno izmed njegovih hčerinskih podjetij zavarovalnica, se lahko uporabi tudi postopek iz člena 56(4). Če je mešani holding ali eno izmed njegovih hčerinskih podjetij v državi članici, razen državi, v kateri je hčerinsko podjetje kreditne institucije, se preverjanje informacij na kraju samem opravi v skladu s postopkom, določenim v členu 56(7). Člen 56 Ukrepi za olajšanje nadzora na konsolidirani osnovi 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagoto- vijo, da ni nobenih zakonskih ovir, ki bi podjetjem, vključenim v nadzor na konsolidirani osnovi, mešanim holdingom in njihovim hčerinskim podjetjem ali iz člena 52(10) preprečile medsebojno izmenjavo kakršnih koli informacij, pomembnih za nadzor v skladu s členi 52 do 55 in tem členom. vrstam hčerinskih podjetij 2. Če je matično podjetje in katero koli od njegovih hčerinskih podjetij, ki je kreditna institucija, v raznih državah članicah, si pristojni organi iz vsake države članice medsebojno izmenjajo vse pomembne informacije, ki lahko omogočijo izvajanje nadzora na konsolidirani osnovi ali pa so mu v pomoč. Če pristojni organi države članice, v kateri je matično podjetje, ne izvajajo sami nadzora na konsolidirani osnovi v skladu s čle- nom 53, jih lahko pristojni organi, odgovorni za izvajanje takega nadzora, pozovejo, da od matičnega podjetja pridobijo kakršne koli informacije, pomembne za nadzor na konsolidirani osnovi, in jih posredujejo tem pristojnim organom. 3. Države članice dovolijo, da si njihovi pristojni organi med seboj izmenjujejo informacije iz odstavka 2, ob predpostavki, da pri finančnih holdingih, finančnih institucijah ali podjetjih za pomožne bančne storitve zbiranje ali posedovanje informacij nikakor ne pomeni, da morajo pristojni organi izvajati nadzor v zvezi s temi institucijami ali podjetji, ki poslujejo samostojno. Podobno države članice dovolijo svojim pristojnim organom izmenjavo informacij iz člena 55, ob predpostavki, da zbiranje ali posedovanje informacij nikakor ne pomeni, da morajo pristojni organi izvajati nadzor zveze z mešanim holdingom in tistimi njegovimi hčerinskimi podjetji, ki niso kreditne institucije, ali v zvezi z vrstami hčerinskih podjetij iz člena 52(10). 4. Če kreditna institucija, finančni holding ali mešani holding upravlja eno ali več hčerinskih podjetij, ki so zavarovalnice, ali druga podjetja za investicijske storitve, ki so pridobila dovoljenje, pristojni organi in organi, odgovorni za javni nadzor zavaroval- nic, ali druga podjetja za investicijske storitve vzpostavijo tesno sodelovanje. Brez poseganja v njihove konkretne odgovornosti si ti pristojni organi medsebojno izmenjujejo vse informacije, ki utegnejo poenostaviti njihovo delo in omogočiti nadzor nad dejavnostjo in splošnim finančnim stanjem podjetij, ki jih nadzi- rajo. 5. Za informacije, pridobljene na podlagi nadzora na konsolidi- rani osnovi, zlasti pa za kakršno koli izmenjavo informacij med pristojnimi organi, kakor je določeno v tej direktivi, velja obvez- nost varovanja poklicne skrivnosti, opredeljena v členu 30. 6. Pristojni organi, odgovorni za nadzor na konsolidirani osnovi, sestavijo sezname finančnih holdingov iz člena 52(2). Te sezname posredujejo pristojnim organom v drugih državah članicah in Komisiji. finančni finančnem holdingu, 7. Če pri izvajanju te direktive pristojni organi ene države članice v posebnih primerih želijo preveriti informacije o kreditni insti- instituciji, podjetju za tuciji, pomožne bančne storitve, mešanem holdingu, vrsti hčerinskih podjetij iz člena 55 ali vrsti hčerinskih podjetij iz člena 52(10), ki so v drugi državi članici, morajo zahtevati od pristojnih organov v drugi državi članici, naj opravijo to preverjanje. Organi, ki prej- mejo tak zahtevek, ga morajo v okviru svoje pristojnosti izpol- niti, bodisi tako, da sami opravijo preverjanje, bodisi da prever- janje dovolijo organom, ki so postavili zahtevek, bodisi revizorju ali ustreznemu strokovnjaku. 8. Brez poseganja v določbe svojega kazenskega prava države čla- nice zagotovijo, da se kazni ali ukrepi za preprečevanje opaženih kršitev ali vzrokov takih kršitev lahko naložijo finančnim holdin- gom in mešanim holdingom ali njihovim operativnim vodjem, ki kršijo zakone ali druge predpise, predpisane zaradi izvajanja čle- nov 52 do 55 in tega člena. V nekaterih primerih lahko taki ukrepi zahtevajo posredovanje sodišč. Pristojni organi med seboj tesno sodelujejo, s čimer zagotovijo, da zgoraj navedene kazni ali ukrepi obrodijo želene rezultate, zlasti kadar osrednja uprava ali glavne enote finančnega holdinga ali mešanega holdinga niso na sedežu holdinga. 312 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 NASLOV VI SVETOVALNI ODBOR ZA BANČNIŠTVO Člen 57 vloge držav članic in informacije, ki morajo biti vključene v poslovni načrt, ter po potrebi Komisiji poda predloge, s čimer prispeva k podrobnejšemu usklajevanju. Sestava in naloge Svetovalnega odbora za bančništvo 1. Svetovalni odbor za bančništvo v okviru pristojnih organov držav članic deluje skupaj s Komisijo. Člen 59 2. Naloga Svetovalnega odbora za bančništvo je pomagati Komi- siji pri zagotavljanju pravilnega izvajanja te direktive. Poleg tega pa opravlja tudi druge naloge, predpisane s to direktivo, in pomaga Komisiji pri pripravi novih predlogov za Svet glede nadaljnjega usklajevanja na področju kreditnih institucij. 3. Svetovalni odbor za bančništvo se ne ukvarja s konkretnimi problemi pri posameznih kreditnih institucijah. Razmerja v postopku opazovanja 1. Do naknadne uskladitve zaradi opazovanja in po potrebi tudi kot dodatek h koeficientom, ki se jih lahko uporablja, pristojni organi določijo medsebojna razmerja med različnimi sestavinami aktive in/ali pasive kreditnih institucij, in sicer zaradi spremljanja njihove solventnosti in likvidnosti, ter druge ukrepe, s katerimi se zagotovi zaščita vlog. 4. Svetovalni odbor za bančništvo sestavljajo največ trije pred- stavniki vsake države članice in Komisije. Te predstavnike lahko občasno in na podlagi predhodnega dovoljenja Odbora sprem- ljajo svetovalci. Odbor lahko na svoje sestanke povabi ustrezno usposobljeno osebje in strokovnjake. Sekretariat postavi Komisija. Zato Svetovalni odbor za bančništvo opredeli vsebino raznih fak- torjev v razmerjih v postopku opazovanja iz prvega pododstavka ter določi metodo za njihovo izračunavanje. 5. Svetovalni odbor za bančništvo sprejme svoj poslovnik in izmed predstavnikov držav članic izvoli predsednika. Srečuje se na rednih sestankih in kadar koli je zaradi razmer to potrebno. Komisija lahko od Odbora zahteva, da skliče izredni sestanek, če je po njenem mnenju to potrebno zaradi trenutnega stanja. Če je primerno, se Svetovalni odbor za bančništvo opira na teh- nična posvetovanja med nadzornimi organi iz kategorije zadev- nih institucij. 6. Razprave Svetovalnega odbora za bančništvo in ugotovitve teh razprav so tajne, razen če Odbor odloči drugače. 2. Razmerja v postopku opazovanja, določena v skladu z odstav- kom 1, se zračunajo najmanj vsakih šest mesecev. Člen 58 3. Svetovalni odbor za bančništvo preuči rezultate analiz, ki jih opravijo nadzorni organi iz tretjega pododstavka odstavka 1, na podlagi izračunov iz odstavka 2. Preučitev vlog za pridobitev dovoljenja Svetovalni odbor za bančništvo preuči vsebino vlog, naštetih v členih 5(1) in 6(1), ki jih predložijo pristojni organi, vse druge 4. Svetovalni odbor za bančništvo lahko Komisiji poda predloge za uskladitev koeficientov, ki veljajo v državah članicah. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 313 NASLOV VII IZVRŠILNA PRISTOJNOST Člen 60 Tehnične prilagoditve — razširitev seznama, navedenega v členih 18 in 19 ter oprede- ljenega v Prilogi I, ali prilagoditev terminologije, uporabljene za ta seznam, zaradi upoštevanja razvoja dogodkov na finančnih trgih, 1. V zvezi z lastnimi viri sredstev, ne glede na poročilo, navedeno v drugem pododstavku člena 34(3), morajo biti v skladu s postop- kom iz odstavka 2 sprejete tehnične prilagoditve na naslednjih področjih: — razjasnitev opredelitev, tako da se pri uporabi te direktive upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih, — razjasnitev opredelitev, zato da bi se zagotovila enotna uporaba te direktive v Skupnosti, — področja, o katerih si morajo pristojni organi izmenjati informacije, naštete v členu 28, — spremembe opredelitev za aktivo, naštetih v členu 43, zaradi upoštevanja razvoja dogodkov na finančnih trgih, — seznam in klasifikacija zunajbilančnih postavk v prilogah II in IV ter njihova uporaba pri izračunavanju stopnje, opisane v členih 42, 43 in 44 ter Prilogi III, — začasno znižanje minimalne stopnje, ki jo določa člen 47, ali tehtanja, ki ga določa člen 43, zaradi upoštevanja posebnih okoliščin, — uskladitev terminologije in oblikovanje opredelitev v skladu s poznejšimi pravnimi akti na področju kreditnih institucij in sorodnimi zadevami, — pojasnitev izjem, opredeljenih v členu 49(5) do (10). — opredelitev termina „Cona A“ v členu 1(14), 2. Komisiji pomaga odbor. — opredelitev termina „multilateralne razvojne banke“ v členu 1(19), — sprememba višine ustanovnega kapitala, predpisanega v dogodkov na zaradi upoštevanja členu 5, gospodarskem in monetarnem področju, razvoja Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa. Določi se, da obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES traja tri mesece. Odbor sprejme svoj poslovnik. NASLOV VIII PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE POGLAVJE 1 PREHODNE DOLOČBE vire sredstev še naprej vključujejo solidarne obveznosti članov ali posojilojemalcev iz člena 36(1), terjatve, do katerih se obravna- vajo enako kot take solidarne obveznosti, z upoštevanjem nasled- njih omejitev: Člen 61 Prehodne določbe glede člena 36 (a) osnova za izračun dela solidarnih obveznosti posojilojemal- cev je vsota postavk iz člena 34(2), točk (1) in (2), od katerih se odštejejo postavke iz člena 34(2), točk (9), (10) in (11); Danska lahko dovoli svojim hipotekarnim kreditnim institucijam, ki so bile pred 1. januarjem 1990 organizirane kot zadruge ali skladi in ki so se preoblikovale v delniške družbe, da v svoje lastne (b) osnova za izračun na dan 1. januarja 1991 ali, če so se pre- oblikovale pozneje, na datum preoblikovanja, predstavljan ajvišjo osnovo za izračun. Osnova za izračun ne sme nikoli 314 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 preseči najvišje osnove za izračun; (c) najvišja osnova za izračun se od 1. januarja 1997 zmanjša za polovico iztržka od katere koli izdaje novega kapitala, kakor je opredeljeno v členu 34(2)(1), po tem datumu; in (d) najvišji znesek solidarnih obveznosti posojilojemalcev, katerega se vključi med lastne vire sredstev, ne sme nikoli pre- seči: ponovno oceni en ocenjevalec. Za posojila, ki ne prese- žejo 1 milijon EUR in 5 % lastnih virov sredstev kreditne institucije, premoženje najmanj vsaka tri leta oceni en ocenjevalec; (b) 50 % tržne vrednosti premoženja ali 60 % ocenjene hipo- tekarne vrednosti, katera koli je nižja, v tistih državah čla- nicah, ki so v zakonih ali predpisih postavile stroga merila pri ocenjevanju hipotekarne vrednosti. 50 % v letih 1991 in 1992, 45 % v letih 1993 in 1994, 40 % v letih 1995 in 1996, 35 % v letu 1997, 30 % v letu 1998, 20 % v letu 1999, 10 % v letu 2000 in 0 % po 1. januarju 2001 osnove za izračun. Člen 62 Prehodne določbe glede člena 43 Ocenjena hipotekarna vrednost pomeni vrednost premo- ženja, kakor jo določi ocenjevalec s preudarno oceno tržljivosti premoženja v prihodnosti, tako da upošteva dolgoročne trajnostne vidike premoženja, običajne in lokalne razmere na trgu, trenutno uporabo in alterna- tivne primerne uporabe premoženja. Pri ocenjevanju hipotekarne vrednosti se špekulativni elementi ne upo- števajo. Ocenjena hipotekarna vrednost se dokumentira pregledno in jasno. Najmanj vsako tretje leto ali če pride do padca tržnih cen za več kakor 10 % se ponovno oceni hipotekarna vrednost in zlasti temeljne predpostavke o bodočih trž- nih gibanjih na upoštevnem trgu. V (a) in (b) „tržna vrednost“ pomeni ceno, po kateri se premoženje lahko proda na podlagi zasebne pogodbe, skle- njene med prodajalcem in kupcem na čisti poslovni podlagi na dan ocenjevanja, pri čemer se predpostavlja, da je premoženje ponujeno na javni dražbi, da tržni pogoji omo- gočajo urejeno odprodajo in da je za dogovore o prodaji na razpolago dovolj dolgo obdobje glede na naravo premože- nja; 1. Do 31. decembra 2006 lahko pristojni organi držav članic dovolijo svojim kreditnim institucijam, da uporabljajo 50 % utež za tveganja pri posojilih, ki so v celoti in povsem zavarovana v njihovo korist s hipotekami na pisarne ali večnamenske poslovne prostore na ozemlju tistih držav članic, ki dovoljujejo 50 % tehtanje tveganosti, pod naslednjimi pogoji: (i) 50 % tehtanje tveganosti velja za del posojila, ki ne presega omejitve, zračunane v skladu z (a) ali (b): (a) 50 % tržne vrednosti zadevnega premoženja. (ii) 100 % tehtanje tveganosti velja za del posojila, ki presega omejitve iz (i); (iii) lastnik mora premoženje uporabljati ali oddajati v najem. Prvi pododstavek pristojnim organom v državi članici, na ozem- lju katere se uporablja višja utež za tveganje, ne preprečuje, da pod zgoraj navedenimi pogoji dovolijo 50 % tehtanje tveganosti pri tej vrsti kreditiranja na ozemlju tistih držav članic, ki dovolju- jejo 50 % tehtanje tveganosti. Tržno vrednost premoženja morata zračunati dva neodvisna ocenjevalca, ki pripravita neodvisni oceni v času odobritve posojila. Posojilo mora temeljiti na nižji letno premoženje od obeh ocen. Najmanj enkrat Pristojni organi držav članic lahko svojim kreditnim institucijam dovolijo 50 % tehtanje tveganosti posojil, ki so na dan 21. julija 2000 še neodplačana, če so izpolnjeni pogoji iz tega 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 315 odstavka. V takem primeru se premoženje oceni v skladu z zgoraj določenimi merili za ocenjevanje, vendar le do 21. julija 2003. — Švedsko pred 1. junijem 1996, in — Združenim kraljestvom pred 30. aprilom 1996. Za posojila, odobrena pred 31. decembrom 2006, velja 50 % tehtanje tveganosti do njihove zapadlosti, če mora kreditna insti- tucija upoštevati pogodbene pogoje. Do 31. decembra 2006 lahko pristojni organi v državi članici dovolijo svojim kreditnim institucijam, da 50 % tehtajo tveganje pri delu posojila, ki je v celoti in povsem zavarovano v njihovo korist z deleži v finskih stanovanjskih podjetjih, ki poslujejo v skladu s finskim Zakonom o stanovanjskih podjetjih iz leta 1991 ali naknadno sprejeto enakovredno zakonodajo, če so izpolnjeni pogoji iz tega odstavka. Države članice obvestijo Komisijo o uporabi tega odstavka. 2. Države članice lahko 50 % tehtajo tveganost pri poslih lizinga premoženja, ki so bili sklenjeni pred 31. decembrom 2006 za premoženje za poslovno uporabo v državi, v kateri je sedež, in ki jih urejajo zakonski predpisi, pri čemer pa najemodajalec ohrani popolno lastništvo nad premoženjem, danim v najem, dokler naj- emodajalec ne izkoristi svoje pravice do nakupa. Države članice obvestijo Komisijo o uporabi tega odstavka. 3. Člen 43(3) ne vpliva na priznavanje dvostranskih pogodb za novacijo pristojnih organov, ki zadevajo in so bile sklenjene z: — Belgijo pred 23. aprilom 1996, — Dansko pred 1. junijem 1996, — Nemčijo pred 30. oktobrom 1996, — Grčijo pred 27. marcem 1997, — Španijo pred 7. januarjem 1997, — Francijo pred 30. majem 1996, — Irsko pred 27. junijem 1996, — Italijo pred 30. julijem 1996, — Luksemburgom pred 29. majem 1996, — Nizozemsko pred 1. julijem 1996, — Avstrijo pred 30. decembrom 1996, — Portugalsko pred 15. januarjem 1997, — Finsko pred 21. avgustom 1996, Člen 63 Prehodne določbe glede člena 47 institucija, katere minimalna do 1. Kreditna 1. januarja 1991 ni dosegla 8 %, predpisanih v členu 47(1), se mora postopno približati tej ravni, z zaporednimi stopnjami. Ne sme dopustiti, da stopnja pade pod že doseženo raven, preden je bil ta cilj dosežen. Kakršno koli nihanje je lahko samo začasne narave, pristojni organi pa morajo biti obveščeni o njegovih vzro- kih. stopnja 2. Za največ sedem let po 1. januarju 1993 lahko države članice določijo 10 % tehtanje obveznic, opredeljenih v členu 22(4) Direktive 85/611/EGS, in ga ohranijo za kreditne institucije, kadar in če se jim to zdi potrebno, s čimer preprečijo resnejše motnje v delovanju svojih trgov. O takih izjemah je treba poročati Komi- siji. 3. Za največ sedem let po 1. januarju 1993 se člen 47(1) ne uporablja za Kmetijsko banko Grčije. Vendar pa se mora nave- dena banka približevati ravni, predpisani v členu 47(1), z zapo- rednimi stopnjami in v skladu z metodo, opisano v odstavku 1 tega člena. Člen 64 Prehodne določbe glede člena 49 1. Če je 5. februarja 1993 kreditna institucija že imela izposta- vljenost ali so njene izpostavljenosti prekoračile zgornjo mejo velike izpostavljenosti ali zgornjo mejo skupne velike izpostavlje- nosti, kakor je določeno v členu 49, pristojni organi od te kreditne institucije zahtevajo, da ukrepa in to izpostavljenost ali več izpos- tavljenosti zniža na raven iz člena 49. 2. Postopek, s katerim se taka izpostavljenost ali več izpostavlje- nosti znižuje na predpisano raven, se načrtuje, sprejme, izvaja in zaključi v obdobju, za katerega pristojni organi menijo, da je v skladu z načelom varnega poslovanja in lojalne konkurence. Pris- tojni organi obvestijo Komisijo in Svetovalni odbor za bančništvo o načrtu sprejetega splošnega postopka. 3. Kreditna institucija ne sme izvesti nobenega ukrepa, zaradi katerega bi izpostavljenosti iz odstavka 1 presegle višino, ki so jo imele na dan 5. februarja 1993. 316 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 4. Obdobje, določeno na podlagi odstavka 2, traja največ do 31. decembra 2001. Izpostavljenosti z daljšo zapadlostjo, pri katerih mora kreditna institucija upoštevati pogodbene pogoje, pa se lahko nadaljujejo do zapadlosti. 5. Do 31. decembra 1998 lahko države članice zvišajo zgornjo mejo iz člena 49(1) na 40 % in zgornjo mejo iz člena 49(2) na 30 %. V takih primerih in v skladu z odstavki 1 do 4 se obdobje, v katerem je treba izpostavljenosti, ugotovljene na koncu tega obdobja, znižati na raven iz člena 49, zaključi 31. decembra 2001. 6. Pri kreditnih institucijah, katerih lastni viri sredstev ne prese- gajo 7 milijonov EUR, in samo pri takih institucijah, lahko države članice podaljšajo časovno omejitev iz odstavka 5 za pet let. Države članice, ki izkoristijo možnost iz tega odstavka, ukrepajo tako, da preprečijo izkrivljanje konkurence, in o tem obvestijo Komisijo in Svetovalni odbor za bančništvo. 7. V primerih iz odstavkov 5 in 6 se lahko izpostavljenost šteje za veliko, če je njena višina enaka ali presega 15 % lastnih virov sredstev. 8. Do 31. decembra 2001 se lahko države članice namesto pogo- stosti obveščanja o veliki izpostavljenosti, ki je najmanj dvakrat letno, odločijo za pogostost iz druge alinee člena 48(2). 9. Države članice so lahko popolnoma ali deloma izvzete iz člena 49(1), (2) in (3) pri izpostavljenostih, ki jih ima kreditna institucija zaradi hipotekarnih posojil, opredeljenih v členu 62(1), ki so bila odobrena pred 1. januarjem 2002, in poslov najema premoženja iz člena 62(2), ki so bili sklenjeni pred 1. januarjem 2002, v obeh primerih pa le do 50 % vrednosti zadevnega pre- moženja. Enako se obravnavajo posojila, zavarovana v korist pristojnih organov z deleži v finskih stanovanjskih podjetjih, ki poslujejo v skladu s finskim Zakonom o stanovanjskih podjetjih iz leta 1991 ali naknadno sprejeto enakovredno zakonodajo, in so podobna hipotekarnim posojilom iz prvega pododstavka. Člen 65 Prehodne določbe glede člena 51 Kreditne institucije, ki so 1. januarja 1993 prekoračile zgornje meje, določene v členu 51(1) in (2), se morajo uskladiti s temi zgornjimi mejami do 1. januarja 2003. POGLAVJE 2 KONČNE DOLOČBE Člen 66 Informacije za Komisijo Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 67 Razveljavljene direktive 73/183/EGS, 1. Direktive 89/299/EGS, 89/646/EGS, 89/647/EGS, 92/30/EGS in 92/121/EGS, kakor so spremenjene z direktivami iz Priloge V, del A, se razveljavijo brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos nave- denih direktiv iz Priloge V, del B. 77/780/EGS, 2. Sklicevanje na razveljavljene direktive se razlaga kot skliceva- nje na to direktivo in se tolmači v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VI. Člen 68 Začetek veljavnosti Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti Člen 69 Naslovniki Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Bruslju, 20. marca 2000 Za Evropski parlament Predsednik N. FONTAINE Za Svet Predsednik J. GAMA 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 317 PRILOGA I SEZNAM DEJAVNOSTI, ZA KATERE VELJA VZAJEMNO PRIZNAVANJE 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Zbiranje depozitov in drugih vračljivih sredstev Kreditiranje (1) Finančni leasing Storitve prenosa denarja Izdajanje in upravljanje plačilnih sredstev (npr. kreditnih kartic, potovalnih čekov in bančnih menic) Garancije in obveznosti Trgovanje za svoj ali tuj račun: (a) z instrumenti denarnega trga (čeki, blagajniškimi zapisi, potrdili o vlogi itd. ); (b) s tujo valuto; (c) s finančnimi standardiziranimi terminskimi pogodbami in opcijami; (d) z valutnimi in obrestnimi instrumenti; (e) s prenosljivimi vrednostnimi papirji Udeležba v izdaji vrednostnih papirjev in opravljanje s tem povezanih storitev Svetovanje podjetjem na področju strukture kapitala, poslovne strategije in sorodnih zadev ter svetovanje in storitve, povezane z združitvami in nakupi podjetij 10. Denarnoposredniški posli 11. Upravljanje premoženja in svetovanje 12. Hramba in upravljanje z vrednostnimi papirji 13. Storitve na področju kreditiranja 14. Oddajanje sefov (1) Vključujoč med drugim: — potrošniški kredit, — hipotekarni kredit, — faktoring, z regresom ali brez njega, — financiranje trgovinskih poslov (vključno s forfetiranjem). 318 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 PRILOGA II KLASIFIKACIJA ZUNAJBILANČNIH POSTAVK Visoko tveganje — garancije, ki imajo značaj kreditnih nadomestkov, — akcepti, — zaznamki na blagajniških zapisih brez navedbe imena druge kreditne institucije, — regresni posli, — nepreklicni akreditivi „stand-by“, ki imajo značaj kreditnih nadomestkov, — sredstva, kupljena na podlagi dokončnih nestandardiziranih terminskih nakupov, — terminski depoziti, — neplačani del delno plačanih delnic in vrednostnih papirjev, — druge postavke, ki predstavljajo veliko tveganje. Srednje tveganje — izdani in potrjeni dokumentarni akreditivi (glej tudi srednje/nizko tveganje), — jamstva in garancije (vključno z garancijo za resnost ponudbe, garancijo za dobro izvedbo posla, carinsko garancijo in garancijo za plačilo davka) ter garancije, ki nimajo značaja kreditnih nadomestkov, — pogodbe o prodaji sredstev in povratnem odkupu, kakor je opredeljeno v členu 12(3) in (5) Direktive 86/635/EGS, — nepreklicni akreditivi „stand-by“, ki nimajo značaja kreditnih nadomestkov, — neporabljeni kreditni aranžmaji (pogodbe o posojilu, nakupu vrednostnih papirjev, izdaji garancije ali akceptih) s prvotno zapadlostjo prek enega leta, — evropski vrednostni papirji (NIF) in evrokomercialni zapisi (RUF), — druge postavke, ki predstavljajo srednje tveganje. Srednje/nizko tveganje — dokumentarni akreditivi, pri katerih predmet trgovanja predstavlja zavarovanje, in druga kratkoročna posojila z avtomatskim poplačevanjem iz prihodkov, — druge postavke, ki predstavljajo srednje/nizko tveganje. Nizko tveganje — neporabljeni kreditni aranžmaji (sporazumi o posojilu, nakupu vrednostnih papirjev, izdaji garancije ali akceptih) s prvotno zapadlostjo do vključno enega leta ali možnostjo brezpogojnega preklica ob katerem koli času in brez odpovednega roka, — druge postavke, ki predstavljajo nizko tveganje. Države članice se obvežejo, da bodo obvestile Komisijo, takoj ko se dogovorijo o vključitvi nove zunajbilančne postavke v katero koli od zadnjih alinej pod katero koli kategorijo tveganja. Take postavke bodo dokončno vključene v klasifikacijo na ravni Skupnosti, ko bo postopek iz člena 60 zaključen. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 319 PRILOGA III OBRAVNAVA ZUNAJBILANČNIH POSTAVK 1. IZBIRA METODE Za merjenje kreditnega tveganja, povezanega s pogodbami iz točk 1 in 2 Priloge IV, lahko kreditne institucije s soglasjem pristojnih organov izberejo eno od spodnjih metod. Kreditne institucije morajo ravnati v skladu s členom 6(1) Direktive 93/6/EGS (1) in uporabljati spodaj opisano 1. metodo. Za merjenje kreditnega tveganja, povezanega s pogodbami iz točke 3 Priloge IV, morajo vse kreditne institucije uporabljati spodaj opisano 1. metodo. 2. METODE 1. metoda: pristop „izračunavanja glede na tržno vrednost“ Korak (a): s pripisovanjem tekočih tržnih vrednosti pogodbam (izračunavanje glede na tržno vrednost) se zračunajo tekoči nadomestitveni stroški vseh pogodb s pozitivno vrednostjo. Korak (b): pri izračunavanju potencialne bodoče kreditne izpostavljenosti (1) se evidenčni zneski glavnice ali osnovne vrednosti pomnožijo z naslednjimi odstotki: TABELA 1 (a) (b) Preostala zapadlost (c) Pogodbe na obrestno mero Pogodbe na tujo valuto in zlato Pogodbe nalastniške instrumente Pogodbe naplemenite kovine, razen zlata Pogodbe nablago, razen plemenitih kovin Eno leto ali manj Več kakor eno leto, manj kakor pet let 0 % 0,5 % 1 % 5 % 6 % 8 % Več kakor pet let 1,5 % 7,5 % 10 % 7 % 7 % 8 % 10 % 12 % 15 % (a) Pogodbe, ki ne spadajo v eno izmed petih kategorij iz te tabele, se obravnavajo kakor pogodbe na blago, razen plemenitih kovin. (b) Pri pogodbah, pri katerih se glavnica večkrat zamenja, se odstotki pomnožijo s številom preostalih neopravljenih plačil po pogodbi. (c) Pri pogodbah, ki so sestavljene za poravnavanje zapadlih zneskov glede na določene plačilne datume in v katerih so pogoji ponovno opredeljeni, tako da je tržna vrednost pogodbe na te določene datume „nič“, je preostala zapadlost enaka času do naslednje ponovne opredelitve. Pri pogodbah na obrestno mero, ki izpolnjujejo ta merila in pri katerih je preostala zapadlost daljša od enega leta, odstotek ne sme biti nižji od 0,5 %. Za izračunavanje potencialne bodoče izpostavljenosti v skladu s korakom (b) lahko pristojni organi do 31. decembra 2006 dovolijo kreditnim institucijam uporabo naslednjih odstotkov, namesto tistih iz tabele 1, pod pogojem, da institucije pri teh pogodbah izkoristijo možnost iz člena 11a Direktive 93/6/EGS po odstavku 3(b) in (c) Priloge IV: TABELA 1a Preostala zapadlost Plemenite kovine (razen zlata) Neplemenite kovine Kmetijski proizvodi(za široko porabo) Drugo, vključno z energenti Eno leto ali manj Več kakor eno leto, manj kakor pet let Več kakor pet let 2 % 5 % 7,5 % 2,5 % 4 % 8 % 3 % 5 % 9 % 4 % 6 % 10 % (1) Direktiva Sveta 93/6/EGS z dne 15. marca 1993 o kapitalski ustreznosti investicijskih družb in kreditnih institucij (UL L 141, 11. 6. 1993, str. 1). Direktiva je bila spremenjena z Direktivo 98/33/ES (UL L 204, 21. 7. 1998, str. 29). (2) Razen pri „drsečih/drsečih“ enovalutnih zamenjavah obrestne mere, pri katerih se zračunajo le tekoči nadomestitveni stroški. 320 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 Korak (c): vsota tekočih nadomestitvenih stroškov in potencialne bodoče kreditne izpostavljenosti se pomnoži z utežmi tveganja, ki veljajo za sodelujoče stranke iz člena 43. 2. metoda: pristop „prvotna izpostavljenost“ Korak (a): evidenčni znesek glavnice vsakega instrumenta se pomnoži z naslednjimi odstotki: TABELA 2 Prvotna zapadlost (1) Pogodbe na obrestno mero Pogodbe na tujo valuto in zlato Eno leto ali manj Več kakor eno leto, vendar manj kakor dve Dodatno nadomestilo za vsako naknadno leto 0,5 % 1 % 1 % 2 % 5 % 3 % (1) Pri pogodbah na obrestno mero lahko kreditne institucije s soglasjem svojih pristojnih organov izberejo bodisi preostalo zapadlost bodisi prvotno zapadlost. Korak (b): tako dobljena prvotna izpostavljenost se pomnoži z utežmi tveganja, ki veljajo za sodelujoče stranke iz člena 43. Pri 1. in 2. metodi morajo pristojni organi zagotoviti, da je upoštevani evidenčni znesek primerno merilo tveganja, vsebovanega v pogodbi. Če pogodba predvideva pomnožitev denarnih tokov, se evidenčni znesek prilagodi, in sicer tako, da se upošteva učinke pomnožitve na strukturo tveganja pogodbe. 3. POGODBE O NETO IZRAVNAVAH (POGODBE O NOVACIJI IN DRUGI DOGOVORI O NETO IZRAVNAVAH) (a) Vrste neto izravnav, ki jih pristojni organi lahko priznajo V tej točki 3 „sodelujoča stranka“ pomeni kateri koli subjekt (vključno s fizičnimi osebami), ki je sposoben skleniti dogovor o neto izravnavah. Pristojni organi lahko za naslednje vrste pogodb o neto izravnavah priznajo, da zmanjšujejo tveganje: (i) dvostranska pogodba o novaciji, sklenjena med kreditno institucijo in njeno sodelujočo stranko, v kateri so terjatve in obveznosti avtomatično združene, tako da novacija vsakič znova določi en sam neto znesek in s tem nastane nova, pravno zavezujoča pogodba, ki nadomesti vse prejšnje pogodbe; (ii) drugi dvostranski dogovori med kreditno institucijo in njenimi sodelujočimi strankami. (b) Pogoji za priznavanje zmanjšanja tveganja Pristojni organi lahko za pogodbe o neto izravnavah priznajo, da zmanjšujejo tveganje, le pod naslednjimi pogoji: (i) kreditna institucija mora s svojo sodelujočo stranko skleniti dogovor o neto izravnavah, s katerim vzpostavi eno pravno obveznost, ki zajema vse transakcije, tako da ima v primeru, da sodelujoča stranka ne izpolni obveznosti zaradi dolžniške zamude, stečaja, likvidacije ali katerih koli podobnih okoliščin, kreditna institucija odprto terjatev ali pa je dolžna plačati samo neto znesek pozitivne in negativne vrednosti vključenih posameznih transakcij, zračunane glede na tržno vrednost; 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 321 (ii) kreditna institucija mora podati pristojnim organom pisno in obrazloženo pravno mnenje, s čimer bi pri pravni preveritvi pristojna sodišča in upravni organi v točki (i) ugotovili, da so terjatve in obveznosti kreditne institucije omejene na neto znesek, kakor je opisano v (i), in sicer v skladu s: — pristojnostjo, pod katero je sodelujoča stranka ustanovljena, in če je v zadevo vpletena tuja podružnica podjetja, tudi pristojnost, pod katero posluje tuja podružnica, — pravom, ki ureja posamezne vključene transakcije, in — pravom, ki ureja katero koli pogodbo ali dogovor, ki je podlaga za izvajanje pogodb o neto izravnavah; (iii) kreditna institucija mora imeti opredeljene postopke, s katerimi zagotavlja, da se preverja pravna veljavnost pogodb o neto izravnavah z vidika morebitnih sprememb v pravnih predpisih. Pristojni organi se morajo strinjati s tem, da so pogodbe o neto izravnavah pravno veljavne po pravu vsake upoštevane pristojnosti, če je treba, se o tem posvetujejo z drugimi zadevnimi pristojnimi organi. Če se kateri koli pristojni organ ne strinja s tem, se dogovoru o neto izravnavah ne prizna, da zmanjšuje tveganje za katero koli sodelujočo stranko. Pristojni organi lahko sprejmejo obrazložena pravna mnenja, ki so sestavljena glede na vrsto pogodb o neto izravnavah. Pogodbi se ne more priznati, da zmanjšuje tveganje, kadar vsebuje določilo, s katerim je sodelujoči stranki, ki ni v zaostanku z izpolnitvijo, dovoljeno, da plačuje omejene zneske ali sploh ne plačuje v korist stranke, ki zaostaja z izpolnitvijo, čeprav je ta neto upnik (odpovedna klavzula). Pristojni organi lahko dogovorom o neto izravnavah, ki zajemajo pogodbe o deviznem trgovanju s prvotno zapadlostjo 14 koledarskih dni ali manj, priznajo, da zmanjšujejo tveganje pri pisnih opcijah ali podobnih zunajbilančnih postavkah, za katere ta Priloga ne velja, ker predstavljajo le zanemarljivo majhno kreditno tveganje ali nikakršnega. V odvisnosti od pozitivne ali negativne tržne vrednosti teh pogodb, če njihova vključitev v drugi dogovor o neto izravnavah povzroči povišanje ali zmanjšanje kapitalskih zahtev, morajo pristojni organi obvezati svoje kreditne institucije, da metodo uporabljajo dosledno. (c) Učinki priznanja (i) Pogodbe o novaciji Tehta se enotni neto znesek, ki je določen v pogodbi o novaciji, ne pa bruto zneski. Zato so pri 1. metodi pri — koraku (a): tekoči nadomestitveni stroški in pri — koraku (b): evidenčni zneski glavnice ali osnovne vrednosti lahko zračunani z upoštevanjem pogodbe o novaciji. Pri uporabi 2. metode se lahko pri koraku (a) zračuna evidenčni znesek glavnice z upoštevanjem pogodbe o novaciji; uporabijo se odstotki iz tabele 2. (ii) Drugi dogovori o neto izravnavah Pri uporabi 1. metode se: — pri koraku (a) lahko zračunajo tekoči nadomestitveni stroški za pogodbe, vključene v dogovor o neto izravnavah tako, da se upoštevajo dejanski pogojni neto nadomestitveni stroški, ki izhajajo iz dogovora; kadar neto izravnave povzročijo neto obveznost kreditne institucije, ki zračunava neto nadomestitvene stroške, se tekoči nadomestitveni stroški zračunajo kot„0“, 322 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 — pri koraku (b) potencialna bodoča kreditna izpostavljenost pri vseh pogodbah, vključenih v dogovor o neto izravnavah, lahko zmanjša z naslednjo enačbo: PKIzmanj = 0,4 * PKIbruto + 0,6 * RNB * PKIbruto pri čemer: — PKIzmanj — PKIbruto = zmanjšana višina potencialne bodoče kreditne izpostavljenosti za vse pogodbe, sklenjene s sodelujočo stranko, ki so vključene v pravno veljaven dvostranski dogovor o neto izravnavah, = vsota višin potencialne bodoče kreditne izpostavljenosti za vse pogodbe, sklenjene s sodelujočo stranko, ki so vključene v pravno veljaven dvostranski dogovor o neto izravnavah in so zračunane s pomnožitvijo evidenčnih zneskov glavnice in odstotkov iz tabele 1, — RNB = „razmerje neto/bruto“: po presoji pristojnih organov: (i) ločen izračun: količnik neto nadomestitvenih stroškov za vse pogodbe, vključene v pravno veljaven dvostranski dogovor o neto izravnavah, sklenjen s sodelujočo stranko (števec), in bruto nadomestitveni stroški za vse pogodbe, vključene v pravno veljaven dvostranski dogovor o neto izravnavah, sklenjen s to sodelujočo stranko (imenovalec), bodisi (ii) agregatni izračun: količnik vsote neto nadomestitvenih stroškov, zračunanih na dvostranski osnovi za vse sodelujoče stranke, ob upoštevanju pogodb, vključenih v pravno veljavne dogovore o neto izravnavah (števec), in bruto nadomestitvenih stroškov za vse pogodbe, vključene v pravno veljavne dogovore o neto izravnavah (imenovalec). Če države članice kreditnim institucijam dovolijo izbiro metode, morajo te izbrano metodo uporabljati dosledno. Za izračun potencialne bodoče kreditne izpostavljenosti v skladu z zgornjo formulo se lahko popolnoma enakovredne pogodbe, vključene v dogovor o neto izravnavah, upoštevajo kot enotna pogodba, katere evidenčna glavnica je enaka čistim prejemkom. Popolnoma enakovredne pogodbe so nestandardizirane terminske pogodbe na tujo valuto ali podobne pogodbe, v katerih je evidenčna glavnica enaka denarnim tokovom, če ti zapadejo na isti dan ter so v celoti ali delno v isti valuti. Pri uporabi 2. metode se pri koraku (a) — popolnoma enakovredne pogodbe, vključene v dogovor o neto izravnavah, lahko štejejo kot enotna pogodba, katere evidenčna glavnica je enaka čistim prejemkom; evidenčni zneski glavnice se pomnožijo z odstotki iz tabele 2, — lahko pri vseh drugih pogodbah, vključenih v dogovor o neto izravnavah, veljavni odstotki znižajo v skladu s tabelo 3: TABELA 3 Prvotna zapadlost (1) Pogodbe na obrestno mero Pogodbe na tujo valuto Eno leto ali manj Več kakor eno leto, vendar manj kakor dve Dodatno nadomestilo za vsako naknadno leto 0,35 % 0,75 % 0,75 % 1,50 % 3,75 % 2,25 % (1) Pri pogodbah na obrestno mero lahko kreditne institucije s soglasjem svojih pristojnih organov izberejo bodisi preostalo zapadlost bodisi prvotno zapadlost. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 323 PRILOGA IV VRSTE ZUNAJBILANČNIH POSTAVK 1. Pogodbe na obrestno mero: (a) enovalutne zamenjave obrestnih mer; (b) zamenjave osnove; (c) dogovori o obrestni meri; (d) terminske pogodbe na obrestno mero; (e) kupljene obrestne opcije; (f) druge pogodbe podobnega značaja. 2. Pogodbe na tujo valuto in pogodbe na zlato: (a) medvalutne zamenjave obrestnih mer; (b) nestandardizirane terminske pogodbe na tujo valuto; (c) standardizirane terminske pogodbe na tujo valuto; (d) kupljene valutne opcije; (e) druge pogodbe podobnega značaja; (f) pogodbe na zlato, podobnega značaja kakor tiste od (a) do (e). 3. Pogodbe podobnega značaja kakor tiste v točkah 1(a) do (e) in 2(a) do (d) o drugih referenčnih postavkah, ki zadevajo: (a) lastniške instrumente; (b) plemenite kovine, razen zlata; (c) blago, razen plemenitih kovin; (d) druge pogodbe podobnega značaja. 324 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 PRILOGA V DEL A RAZVELJAVLJENE DIREKTIVE SKUPAJ Z NAKNADNIMI SPREMEMBAMI (iz člena 67) Direktiva Sveta 73/183/EGS Direktiva Sveta 77/780/EGS Direktiva Sveta 85/345/EGS Direktiva Sveta 86/137/EGS Direktiva Sveta 86/524/EGS Direktiva Sveta 89/646/EGS Direktiva 95/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta, samo člen 1, prva alinea, člen 2(1), prva alinea in (2), prva alinea, člen 3(2), člen 4(2), (3) in (4) pri sklicevanju na Direktivo 77/780/EGS in (6), in člen 5, prva alinea Direktiva Sveta 96/13/ES Direktiva 98/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta Direktiva Sveta 89/299/EGS Direktiva Sveta 91/633/EGS Direktiva Sveta 92/16/EGS Direktiva Sveta 92/30/EGS Direktiva Sveta 89/646/EGS Direktiva Sveta 92/30/EGS Direktiva 95/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta, samo člen 1, prva alinea Direktiva Sveta 89/647/EGS Direktiva Komisije 91/31/EGS Direktiva Sveta 92/30/EGS Direktiva Komisije 94/7/ES Direktiva Komisije 95/15/ES Direktiva Komisije 95/67/ES Direktiva 96/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta Direktiva 98/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta Direktiva 98/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta (člen 2) Direktiva Sveta 92/30/EGS Direktiva Sveta 92/121/EGS 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 325 DEL B IZVEDBENI ROKI (iz člena 67) Direktiva Izvedbeni rok 73/183/EGS (UL L 194, 16. 7. 1973, str. 1) 77/780/EGS (UL L 322, 17. 12. 1977, str. 30) 85/345/EGS (UL L 183, 16. 7. 1985, str. 19) 86/137/EGS (UL L 106, 23. 4. 1986, str. 35) 86/524/EGS (UL L 309, 4. 11. 1986, str. 15) 89/299/EGS (UL L 124, 5. 5. 1989, str. 16) 89/646/EGS (UL L 386, 30. 12. 1989, str. 1) 89/647/EGS (UL L 386, 30. 12. 1989, str. 14) 91/31/EGS (UL L 17, 23. 1. 1991, str. 20) 91/633/EGS (UL L 339, 11. 12. 1991, str. 16) 92/16/EGS (UL L 75, 31. 3. 1992, str. 48) 92/30/EGS (UL L 110, 28. 4. 1992, str. 52) 92/121/EGS (UL L 29, 5. 2. 1993, str. 1) 94/7/ES (UL L 89, 6. 4. 1994, str. 17) 95/15/ES (UL L 125, 8. 6. 1995, str. 23) 95/26/ES (UL L 168, 18. 7. 1995, str. 7) 95/67/ES (UL L 314, 28. 12. 1995, str. 72) 96/10/ES (UL L 85, 3. 4. 1996, str. 17) 96/13/ES (UL L 66, 16. 3. 1996, str. 15) 98/32/ES (UL L 204, 21. 7. 1998, str. 26) 98/33/ES (UL L 204, 21. 7. 1998, str. 29) Člen 6(2) druge določbe 2. 1. 1975 (1) 15. 12. 1979 15. 7. 1985 — 31. 12. 1986 1. 1. 1993 1. 1. 1990 1. 1. 1993 1. 1. 1991 31. 3. 1991 31. 12. 1992 31. 12. 1992 31. 12. 1992 31. 12. 1993 25. 11. 1994 30. 9. 1995 18. 7. 1996 1. 7. 1996 30. 6. 1996 15. 4. 1996 21. 7. 2000 21. 7. 2000 (1) Kar zadeva odpravo omejitve iz člena 3(2)(g), je bilo Nizozemski dovoljeno izvajanje odložiti do 2. julija 1977. (Glej: Člen 8, drugi pododstavek Direktive 73/183/EGS. ) 326 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 I V A G O L I R P A L E B A T A K S J I C A L E R O K S E / 0 1 / 6 9 a v i t k e r i D S G E / 1 2 1 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 0 3 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 7 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 6 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 9 9 2 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 0 8 7 / 7 7 a v i t k e r i D a v i t k e r i d a T ) a ( 1 n e l Č a e n i l a a v r p , 1 n e l Č ) c ( 1 n e l Č a e n i l a a m d e s , 1 n e l Č ) d ( 1 n e l Č a e n i l a a m s o , 1 n e l Č a e n i l a a t s e š , 1 n e l Č a t e p o d a g u r d , ) ( 1 2 n e l Č ) 9 ( o d ) 5 1 ( n e l Č ) ( 3 1 n e l Č ) 1 1 ( n i ) 0 1 1 ( n e l Č ) 2 1 1 ( n e l Č ) 3 1 1 ( n e l Č ) h ( 1 n e l Č ) m 1 ( n e l Č a t e p o d a j t e r t , 1 n e l Č a e n i l a a m s o o d a t s e š , ) ( 1 2 n e l Č a e n i l a a e n i l a 2 n e l Č a e n i l a a t e v e d , ) 1 2 ( n e l Č ) 1 1 ( n e l Č ) 1 2 ( n e l Č a e n i l a a v r p , 1 n e l Č a e n i l a a g u r d , 1 n e l Č ) 1 1 ( n e l Č ) 2 1 ( n e l Č ) 3 1 ( n e l Č ) 8 ( o d ) 4 1 ( n e l Č ) 9 1 ( n e l Č a e n i l a a t e p , 1 n e l Č ) 1 1 ( n i ) 7 1 ( o d ) 0 2 ( o d ) 3 2 ( o d ) 0 1 1 ( ) 2 1 1 ( ) 3 1 1 ( ) 4 1 1 ( ) 8 1 1 ( ) 1 2 1 ( ) 4 2 1 ( ) 5 2 1 ( ) 6 2 1 ( ) 7 2 1 ( n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č ) 1 2 ( n e l Č ) 2 2 ( n e l Č ) 1 2 ( n e l Č ) 2 2 ( n e l Č ) 3 2 ( n e l Č 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 327 S E / 0 1 / 6 9 a v i t k e r i D S G E / 1 2 1 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 0 3 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 7 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 6 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 9 9 2 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 0 8 7 / 7 7 a v i t k e r i D a v i t k e r i d a T ) b ( ) 2 2 ( n e l Č ) 3 1 ( n e l Č ) ( 3 2 n e l Č 3 n e l Č ) 1 4 ( n e l Č ) c ( n i ) b ( , ) a ( , k e v a t s i n d o v u , ) 2 4 ( n e l Č ) 5 ( o d ) ( 1 0 1 n e l Č i g u r d , ) 0 1 1 ( n e l Č n i k e v a t s d o d o p ) 2 ( n i ) 1 5 ( n e l č ) 1 6 ( n e l Č 7 n e l Č ) c ( n i ) b ( , ) a ( ) ( 4 2 n e l Č n i i g u r d , i v r p , ) 5 ( 2 k e v a t s d o d o p n e l Č i j t e r t ) 3 2 ( n e l Č ) 4 2 ( n e l Č i v r p , ) ( 2 3 n e l Č k e v a t s d o d o p ) ( 1 3 n e l Č ) 6 2 ( n e l Č 3 n e l Č 4 n e l Č i v r p , ) 1 5 ( n e l Č k e v a t s d o d o p i j t e r t , ) ( 1 0 1 n e l Č k e v a t s d o d o p i g u r d , ) 1 5 ( n e l Č k e v a t s d o d o p a e n i l a a j t e r t , k e v a t s d o d o p k e v a t s d o d o p i g u r d n i i v r p , ) 2 3 ( n e l Č ) 7 ( o d ) 3 5 ( n e l Č ) 1 6 ( n e l Č ) 2 5 ( n e l Č a ) 2 3 ( n e l Č ) 2 6 ( n e l Č ) 2 ( n i ) 1 7 ( n e l Č i t e p n i i t r t e č , i j t e r t ) ( 2 3 n e l Č k e v a t s d o d o p ) a ( ) ( 3 3 n e l Č ) ( 4 3 n e l Č ) ( 6 3 n e l Č ) ( 7 3 n e l Č ) 3 7 ( n e l Č 8 n e l Č 9 n e l Č 0 1 n e l Č 1 1 n e l Č 2 1 n e l Č 3 1 n e l Č 328 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 S E / 0 1 / 6 9 a v i t k e r i D S G E / 1 2 1 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 0 3 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 7 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 6 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 9 9 2 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 0 8 7 / 7 7 a v i t k e r i D a v i t k e r i d a T 8 n e l Č ) 5 ( o d ) ( 1 1 1 n e l Č i g u r d , ) 0 1 1 ( n e l Č k e v a t s d o d o p ) ( 2 3 1 n e l Č ) ( 1 8 1 n e l Č ) ( 2 8 1 n e l Č 9 1 n e l Č ) ( 1 3 2 n e l Č 0 2 n e l Č ) ( 2 3 2 n e l Č 1 2 n e l Č 8 n e l Č 9 n e l Č ) 3 ( n i ) ( 1 3 1 n e l Č ) ( 2 4 1 n e l Č 5 1 n e l Č ) ( 1 8 n e l Č ) ( 5 8 n e l Č 5 n e l Č ) 5 ( o d ) ( 1 6 1 n e l Č ) ( 6 6 1 n e l Č ) ( 1 4 1 n e l Č ) ( 2 4 1 n e l Č 5 1 n e l Č 7 1 n e l Č 8 1 n e l Č 9 1 n e l Č ) 6 ( o d ) 2 ( n i ) 7 ( o d ) ( 1 0 2 ) ( 7 0 2 ) ( 1 1 2 ) ( 3 1 2 n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č ) ( 1 3 2 ) ( 2 3 2 n e l Č n e l Č 2 2 n e l Č 9 n e l Č ) 1 7 ( n e l Č 4 2 n e l Č 5 2 n e l Č 6 2 n e l Č 7 2 n e l Č 8 2 n e l Č 9 2 n e l Č ) 5 ( o d ) ( 1 2 1 n e l Č ) 5 ( o d ) ( 1 0 3 ) a 5 2 1 ( n e l Č ) b 5 2 1 ( n e l Č ) ( 6 2 1 n e l Č ) ( 7 2 1 n e l Č ) ( 8 2 1 n e l Č ) ( 6 0 3 ) ( 7 0 3 ) ( 8 0 3 ) ( 9 0 3 n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č n e l Č ) 0 1 0 3 ( n e l Č 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 329 S E / 0 1 / 6 9 a v i t k e r i D S G E / 1 2 1 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 0 3 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 7 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 6 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 9 9 2 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 0 8 7 / 7 7 a v i t k e r i D a v i t k e r i d a T o d ) s ( ) 7 n ( i k e v a t s i v r p ) 2 1 ( , ) r ( ) 7 ( o d ) 1 4 ( n e l Č , k e v a t s d o d o p i g u r d 3 n e l Č ) 7 ( , ) 4 ( o d ) 1 ( 3 n e l Č ) 8 ( n i 4 n e l Č 5 n e l Č 6 n e l Č 7 n e l Č 8 n e l Č ) 2 2 ( n e l Č 0 1 n e l Č 7 1 n e l Č ) 3 ( o d ) 1 2 ( n e l Č ) 1 1 ( n e l Č ) 4 ( n i ) 1 6 ( n e l Č 7 n e l Č 3 n e l Č 4 n e l Č 5 n e l Č ) 3 ( o d ) 1 5 ( n e l Č ) 7 ( o d ) 1 3 ( n e l Č ) 5 ( o d ) ( 1 2 1 n e l Č ) ( 8 2 1 n e l Č ) 5 ( o d ) 7 ( o d a 2 1 n e l Č 3 1 n e l Č 1 3 n e l Č 2 3 n e l Č 3 3 n e l Č ) ( 1 4 3 n e l Č ) 4 ( o d ) ( 2 4 3 n e l Č 5 3 n e l Č 6 3 n e l Č 7 3 n e l Č 8 3 n e l Č 9 3 n e l Č 0 4 n e l Č 1 4 n e l Č 2 4 n e l Č 3 4 n e l Č 4 4 n e l Č 5 4 n e l Č 6 4 n e l Č 7 4 n e l Č 8 4 n e l Č 9 4 n e l Č 0 5 n e l Č ) ( 1 1 5 ) ( 6 1 5 ) ( 1 2 5 n e l Č n e l Č n e l Č 330 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 S E / 0 1 / 6 9 a v i t k e r i D S G E / 1 2 1 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 0 3 / 2 9 a v i t k e r i D S G E / 7 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 6 4 6 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 9 9 2 / 9 8 a v i t k e r i D S G E / 0 8 7 / 7 7 a v i t k e r i D a v i t k e r i d a T ) 5 ( n i ) 4 5 ( n e l Č ) 9 ( n i ) 8 3 ( n e l Č ) 6 ( n i ) 5 3 ( n e l Č ) 0 1 3 ( n e l Č 4 n e l Č 5 n e l Č 6 n e l Č 7 n e l Č 2 n e l Č ) 9 ( o d ) 1 6 ( n e l Č ) 5 ( n i ) ( 4 1 1 n e l Č ) 3 ( o d ) ( 1 1 1 n e l Č 7 n e l Č 9 n e l Č 2 2 n e l Č 8 n e l Č a 4 n e l Č — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — I a g o l i r P I I a g o l i r P I I I a g o l i r P — — — — — a g o l i r P — — — — — — — — — — ) ( 2 2 1 n e l Č ) ( 7 2 1 n e l Č ) ( 3 4 2 n e l Č ) 2 9 ( n e l Č ) ( 2 4 1 n e l Č 1 1 n e l Č ) 5 3 ( n e l Č 6 n e l Č ) 9 ( n i ) ( 8 2 5 n e l Č ) 0 1 2 5 ( n e l Č 3 5 n e l Č 4 5 n e l Č 5 5 n e l Č 6 5 n e l Č 7 5 n e l Č 8 5 n e l Č 9 5 n e l Č 0 6 n e l Č 1 6 n e l Č ) 2 ( n i ) ( 1 2 6 ) ( 3 2 6 n e l Č n e l Č 3 6 n e l Č 4 6 n e l Č 5 6 n e l Č 6 6 n e l Č 7 6 n e l Č 8 6 n e l Č 9 6 n e l Č I a g o l i r P I I a g o l i r P I I I a g o l i r P V I a g o l i r P V a g o l i r P I V a g o l i r P