title: Regolamento (CE) n. 527/2000 della Commissione, del 10 marzo 2000, relativo alle offerte presentate per l'esportazione di riso lavorato a grani lunghi a destinazione di alcuni paesi terzi nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2176/1999

text: L 64/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 11. 3. 2000 REGOLAMENTO (CE) N. 527/2000 DELLA COMMISSIONE del 10 marzo 2000 relativo alle offerte presentate per destinazione di alcuni paesi l'esportazione di terzi nell'ambito della gara di riso lavorato a cui al grani a regolamento (CE) lunghi n. 2176/1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 3072/95 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, comune del mercato del riso (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2072/98 (2), in particolare l'articolo 13, paragrafo 3, relativo all'organizzazione (3) (4) Tenuto conto in particolare dei criteri precisati all'arti- colo 13 del regolamento (CE) n. 3072/95, non è oppor- tuno fissare una restituzione massima. Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, considerando quanto segue: HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: (1) (2) Il regolamento (CE) n. 2176/1999 della Commissione (3) ha indetto una gara per la restituzione all'esportazione di riso. Conformemente all'articolo 5 del regolamento (CEE) n. 584/75 della Commissione (4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 299/95 (5), la Commissione può, in base alle offerte presentate e secondo la procedura prevista all'articolo 22 del regolamento (CE) n. 3072/95, decidere di non dar seguito alla gara. Articolo 1 Non è dato seguito alle offerte presentate dal 3 al 9 marzo 2000 nell'ambito della gara per la restituzione all'esportazione di riso lavorato a grani lunghi a destinazione di alcuni paesi terzi di cui al regolamento (CE) n. 2176/1999. Il presente regolamento entra in vigore l'11 marzo 2000. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 10 marzo 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 329 del 30. 12. 1995, pag. 18. (2) GU L 265 del 30. 9. 1998, pag. 4. (3) GU L 267 del 15. 10. 1999, pag. 4. (4) GU L 61 del 7. 3. 1975, pag. 25. (5) GU L 35 del 15. 2. 1995, pag. 8


title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille etämyyntiä ja vertailevaa mainontaa koskevista kuluttajavalituksista (etäsopimuksia koskevan direktiivin 97/7/EY 17 artikla ja vertailevaa mainontaa koskevan direktiivin 97/55/EY 2 artikla)

eurovoc_concepts:
access to the courts
advertising malpractice
consumer protection
distance selling
report

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 10. 03. 2000 KOM(2000) 127 lopullinen KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE etämyyntiä ja vertailevaa mainontaa koskevista kuluttajavalituksista (Etäsopimuksia koskevan direktiivin 97/7/EY 17 artikla ja vertailevaa mainontaa koskevan direktiivin 97/55/EY 2 artikla) KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Etämyyntiä ja vertailevaa mainontaa koskevista kuluttajavalituksista (Etäsopimuksia koskevan direktiivin 97/7/EY 17 artikla ja vertailevaa mainontaa koskevan direktiivin 97/55/EY 2 artikla) 2 SISÄLLYSLUETTELO 1. Johdanto. 4 2. Komission lähestymistapa. 6 3. Tietolähteet. 6 4. Yhteisön aloitteet. 7 4. 1 Kuluttajien yhteiset edut 4. 2 Yksittäiset valituskeinot: A) Eurooppalainen kuluttajavalituslomake B) Kuluttajariitojen ratkaiseminen tuomioistuinten ulkopuolella 4. 3 Valitusten osuus EU:n kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanossa 5. Jäsenvaltioiden aloitteet: yhteistyö kansainvälisen markkinoinnin valvontaverkon puitteissa. 11 6. Päätelmät ja tulevia aloitteita. 12 Liite 1. Jäsenvaltioiden viranomaisten antamat tiedot A) Etäsopimukset B) Vertaileva mainonta 2. Ammattijärjestöjen antamat tiedot A) Etäsopimukset B) Vertaileva mainonta 3. Kuluttajien oikeussuojakeinoja koskevasta vuonna 1998 toteutetusta rajatylittävästä yhteisöaloitteesta saadut tiedot ja kuluttajariitojen ratkaisua yhtenäismarkkinoilla 3 JOHDANTO 1. 1. 1 Euroopan parlamentti kuluttajansuojasta etäsopimuksissa1. Direktiivin 17 artiklassa säädetään seuraavaa: ja neuvosto antoivat 20. toukokuuta 1997 direktiivin 97/7/EY "Valitusjärjestelmä" Komissio tutkii, onko toteutettavissa tehokkaita keinoja kuluttajien tekemien etäkauppaa koskevien direktiivin voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tutkimusten tuloksista kertomuksen, johon tarvittaessa sisältyy ehdotuksia. " käsittelemiseksi. Kahden valitusten kuluessa vuoden tämän ja neuvosto antoivat 6. Euroopan parlamentti lokakuuta 1997 direktiivin 97/55/EY harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta2. Direktiivin 2 artiklassa käytetään lähes samaa sanamuotoa kuin direktiivin 97/7/EY 17 artiklassa: "Valitusjärjestelmät Komissio tutkii, onko toteutettavissa tehokkaita keinoja vertailevaa mainontaa koskevien rajat direktiivin ylittävien voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tutkimusten tuloksista kertomuksen, johon tarvittaessa sisältyy ehdotuksia. " käsittelemiseksi. Kahden valitusten kuluttua vuoden tämän Näistä säännöksistä käy ilmi, että yhteisön lakiasäätävä elin kantaa huolta seuraavista seikoista: • kuluttajien mahdollisuudesta käyttää sekä etäsopimuksiin että vertailevaan mainontaan liittyviä valitusjärjestelmiä • vertailevaan mainontaan liittyvistä valtioiden rajat ylittävistä näkökohdista. Tästä syystä ja direktiiviin 97/55/EY liitetyn komission julkilausuman mukaisesti vaikuttaa asianmukaiselta käsitellä kuluttajavalituksia yhdessä ainoassa kertomuksessa. Kyseinen julkilausuma kuuluu seuraavasti: "Komissio ilmoittaa aikomuksestaan toimittaa 2 artiklassa kertomus tarkoitettu valitusjärjestelmistä, josta säädetään kuluttajansuojasta etäsopimuksissa annetun direktiivin 97/7/EY 17 artiklassa. " kuin mahdollista kertomus samaan aikaan sikäli kuin Tämän kertomuksen tarkoituksena on toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle näitä kysymyksiä käsittelevien komission tutkimusten tulokset. On syytä huomata, että Euroopan parlamentin ja neuvoston säädösten mukaan direktiivin 97/7/EY täytäntöönpanon määräaika on 4. kesäkuuta 2000 ja direktiivin 97/55/EY täytäntöönpanon määräaika on 23. huhtikuuta 2000. 1 2 EYVL L 144, 4. 6. 1997, s. 19. EYVL L 290, 23. 10. 1997, s. 18. 4 Tämä merkitsee sitä, että teknisesti ei ole vielä mahdollista jättää asianmukaisia valituksia, jotka perustuvat edellä mainittujen direktiivien säännösten rikkomiseen. Siksi on syytä pitää mielessä, että tämä kertomus perustuu väistämättä tietoihin, jotka eivät kuvasta täysin kyseisissä direktiiveissä säädettyä oikeudellista tilannetta kuluttajavalitusten osalta. Näissä kahdessa direktiivissä esitettyihin kertomuksen antamista koskeviin vaatimuksiin sisältyy ensinäkemältä se ennakko-olettamus - direktiivin 97/7/EY 17 artiklan ja direktiivin 97/55/EY 2 artiklan sanamuodon perusteella - että tällä hetkellä ei ole käytettävissä tehokkaita keinoja kuluttajavalitusten käsittelemiseen, kuten direktiivien ilmaisu "tutkii, onko toteutettavissa tehokkaita keinoja" tuntuu osoittavan. Kuluttajavalitusten osalta sellaisen ilmaisun käyttäminen olisi harhaanjohtavaa seuraavista syistä: • Käytettävissä on jo laaja valikoima oikeussuojakeinoja. • Niiden tehokkuus riippuu useista tekijöistä. • Sekä kansallisella että Euroopan tasolla on tehty huomattava määrä aloitteita nykyisten järjestelmien rajoitusten poistamiseksi ja tehokkuuden merkittäväksi lisäämiseksi erityisesti silloin, kun kyseessä on kuluttajien oikeus helppoihin, halpoihin ja tehokkaisiin valitusmenettelyihin. 1. 2 Etämyyntiä ja vertailevaa mainontaa koskevat kuluttajavalitukset ovat osa laajempaa kysymystä kuluttajien oikeussuojakeinoista3, joita Euroopan yhteisöjen toimielimet ovat käsitelleet jo yli kymmenen vuoden ajan. Useissa yhteisön säädöksissä kuluttajille annetaan oikeuksia, jotka koskevat hyvin erilaisia liiketoimia sekä sopimus- ja kaupankäyntitilanteita, esimerkiksi kulutusluottoja, kotimyyntiä, lentoliikenteenharjoittajien valmismatkoja, (ylivaratut sopimusehtoja, korvausvastuu), kohtuuttomia etäsopimuksia, kiinteistöjen osa-aikaista käyttöoikeutta ja tuotetakuita. Joistakin muista säädöksistä keskustellaan parhaillaan (rahoituspalveluiden etämyynti). lentoliikennettä lennot ja Vielä suurempi määrä kuluttajien oikeuksia perustuu jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, joka kattaa ne alueet, joita ei säädellä yhteisön lainsäädännössä, sekä alat, joilla jäsenvaltio voi "tiukempia yhteisön suojelutoimenpiteitä". lainsäädännön voimassa käyttöön nojalla ottaa pitää tai 3 EU:n toimielimet ovat käsitelleet kuluttajien oikeussuojakeinoja 1980-luvulta lähtien. Komissio julkaisi ensimmäisen asiaa koskevan muistionsa vuonna 1985 (KOM(1984) 692 lopullinen, 4. 1. 1985), jota seurasi tiedonanto vuonna 1987 (KOM(1987) 210 lopullinen, 7. 5. 1987). Euroopan parlamentti hyväksyi päätöslauselman 13. 3. 1987 (EYVL C 99, 13. 4. 1987). Samana vuonna neuvosto hyväksyi oman päätöslauselmansa kuluttajien valitusoikeudesta (87/C 176/02). Muita asiaa koskevia asiakirjoja ovat Euroopan parlamentin päätöslauselma vuodelta 1992 (92/C 94/217), neuvoston päätöslauselma kuluttajansuojan painopisteistä samalta vuodelta (EYVL C 186, 23. 7. 1992), komission vihreä kirja kuluttajien oikeussuojakeinoista ja kuluttajariita-asioiden ratkaisemisesta (KOM(1993) 576 lopullinen, 16. 11. 1993), komission tiedonanto samasta aiheesta vuodelta 1996 (KOM(1996) 13 lopullinen, 14. 2. 1996), Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta (EYVL C 362, 2. 12. 1996) ja komission tiedonanto kuluttajariitojen ratkaisemisesta tuomioistuinten ulkopuolella (KOM(1998) 198 lopullinen, 30. 3. 1998). 5 Mahdollisuus viedä asia tuomioistuinkäsittelyyn ja mahdollisuus käyttää soveltuvia oikeussuojakeinoja liittyvät väistämättä näihin oikeuksiin erityisesti silloin, kun kuluttaja haluaa täysin hyödyntää yhtenäismarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Vaikka oikeussuojakeinoja koskevia sääntöjä ja menettelyitä säännellään olennaisilta osin jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmissä, yhteisön tasolla on tehty useita aloitteita erityisesti rajatylittävien kuluttajariitojen tehokkaaseen käsittelyyn liittyvien ongelmien poistamiseksi. Etäisyydestä aiheutuvat lisäkulut, viivytykset, oikeudenkäyntikulut, psykologiset ja viralliset esteet yhdessä muodostavat todellakin usein ylitsepääsemättömän muurin, joka saa kuluttajan turhautumaan ja tekee tyhjäksi hänen oikeutetut odotuksensa siitä, että hänen vaatimuksiaan kuullaan ja tilanne korjataan tarvittaessa. 2. KOMISSION LÄHESTYMISTAPA Tätä kertomusta varten komissio on tarkastellut ongelmaa käyttäen kaksitahoista lähestymisapaa: • On pyritty keräämään asiaankuuluvia tietoja kuluttajavalitusten nykytilanteesta joka tehtiin yhteistyössä Euroopan unionissa. Tiedot on saatu tutkimuksesta, jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten, asiaankuuluvien ammattijärjestöjen ja kuluttajien euroneuvontakeskusten kanssa saatua palautetta selostetaan jäljempänä). (tutkimuksesta • Nykytilannetta on arvioitu EY:n perustamissopimuksen määräysten sekä kuluttajien oikeussuojakeinoja koskevien vireillä olevien eri aloitteiden pohjalta. 3. TIETOLÄHTEET Kesällä 1999 komissio pyysi jäsenvaltioiden viranomaisilta ja asiaankuuluvilta ammatillisilta elimiltä tietoja seuraavista seikoista: • Valitusten lukumäärä (kolmen viimeksi kuluneen vuoden osalta eritellyt tiedot, jos mahdollista). Koska direktiivejä 97/7/EY ja 97/55/EY ei vielä sovelleta, etämyynti ja vertaileva mainonta määritellään väljästi jäsenvaltioissa toistaiseksi ilmenneissä tapauksissa. • Valitusten esittämisperusteet ja tärkeimmät ongelma-alat. • Kuluttajavalitusten käsittelemiseen käytetyt järjestelmät niiden virallisesta asemasta riippumatta (tuomioistuimet, välitysmenettely, hallintoelimet, yritysten itsesääntelyjärjestelmät, kuluttajajärjestöjen hallinnoimat järjestelmät jne. ). Yhteenveto jäsenvaltioiden viranomaisten ja muiden kyselyyn osallistuneiden elinten antamista tiedoista esitetään tämän kertomuksen liitteessä. 6 4. YHTEISÖN ALOITTEET 1993 Vuonna kuluttajariita-asioiden ratkaisemista koskevan vihreän kirjan julkaisemisen (vrt. alaviite 2) ja direktiivien 97/7/EY ja 97/55/EY antamisen jälkeen kuluttajavalituksia on käsitelty useissa komission aloitteissa. oikeussuojakeinoja tapahtuneen kuluttajien ja Näissä aloitteissa noudatetaan kahta toimintalinjaa: • ensimmäisen tavoitteena on vahvistaa tapoja ja keinoja tehokkaiden yhteisten oikeussuojakeinojen toteuttamiseen, ja sen merkittävin saavutus on kieltokanteita koskeva direktiivi (vrt. jäljempänä) • toinen koskee niiden oikeussuojakeinojen parantamista, jotka ovat yksittäisen kuluttajan käytettävissä riitatapauksissa. 4. 1 Kuluttajien yhteiset edut Kuluttajien yhteisten oikeussuojakeinojen osalta - oli sitten kysymys oikeudesta saattaa asia tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen ratkaistavaksi - saavutettiin tärkeä tulos vuonna 1998, jolloin annettiin kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavia kieltokanteita koskeva direktiivi 98/27/EY4. Direktiivin tarkoituksena on kuluttajien yhteisten etujen suojeleminen. Sitä ei ole tarkoitettu vain yksittäisiin tapauksiin. Siinä annetaan ensimmäistä kertaa mahdollisuus "oikeutetuille yksiköille" (kuluttajajärjestöille ja/tai julkisille elimille) reagoida yhteisön lainsäädännön (ja sen täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säädösten) karkeimpiin rikkomisiin yli kansallisten rajojen. Direktiivin soveltamisala kattaa kaikki nykyiset kuluttajadirektiivit, täytäntöön (täytäntöönpanon määräaika päättyy vuoden 2000 lopussa), jäsenvaltiosta oleva oikeutettu yksikkö voi aloittaa menettelyn siinä jäsenvaltiossa, kuluttajien yhteisiä etuja loukkaava kuluttajadirektiivien rikkominen on peräisin. ja kun se on pantu jostakin toisesta josta Tällaista mekanismia voidaan soveltaa lukemattomiin eri tapauksiin, joista esimerkkejä ovat heikkolaatuisten tuotteiden myyminen ulkomailla asuville kuluttajille etämyyntinä, jonkin maan televisiossa esitetty harhaanjohtava mainonta, josta vastaa toisessa maassa toimiva televisioyhtiö, kiinteistöjen osa-aikaisten käyttöoikeuksien myynnissä toisessa maassa asuville kuluttajille. Sellaisilla laittomuuksilla on monikansallinen ulottuvuus, ja niissä käytetään nykyään hyväksi mahdollisuutta siirtää laittomien käytäntöjen harjoittaja toiseen maahan kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten ulottumattomiin. tai petolliset järjestelmät Komissio katsoo, että kun nämä säännökset on pantu asianmukaisesti täytäntöön, niillä voidaan ainakin osittain vastata tyydyttävästi sellaisiin kuluttajavalituksiin, jotka aiheutuvat yhteisön lainsäädäntöä vastaan rikkovista, jäsenvaltioiden välisten rajojen yli ulottuvista käytännöistä. Lisäksi niillä voidaan tehokkaasti ehkäistä ongelmatilanteita. 4 EYVL L 166, 11. 6. 1998, s. 51. 7 4. 2 Yksittäiset oikeussuojakeinot Yksittäisten valituskeinojen osalta ja elinkeinonharjoittajien välisen tiedonkulun parantamiseen. Tarkoituksena on kiistojen sattuessa auttaa osapuolia löytämään sovintoratkaisu. keskitytään kuluttajien komission aloitteissa Tämä on rakentava lähestymistapa, koska on sekä kuluttajien että elinkeinonharjoittajien edun mukaista välttää viivytyksiä, hässäkkää ja kuluja, joita perinteisesti liittyy asian käsittelyyn tuomioistuimessa, ilman että kuluttajien oikeuksia heikennetään. A) Eurooppalainen kuluttajavalituslomake joista kansallisella tai paikallisella tasolla Niiden vapaaehtoisten järjestelmien lisäksi, vastaavat kuluttaja- ja ammattijärjestöt ja joiden tulokset vaihtelevat suuresti, komissio on osaltaan edistänyt asiaa laatimalla ja ottamalla käyttöön kuluttajavalituslomakkeen. Sen tarkoituksena on auttaa kuluttajia valituksen tekemisessä. Lomaketta voivat käyttää kuluttajat, elinkeinonharjoittajat, kuluttajajärjestöt sekä kuluttajariitojen ratkaisemisesta tuomioistuinten ulkopuolella vastaavat elimet. Lomaketta voidaan käyttää kuluttajariidan tyypistä ja kiistan rahallisesta arvosta riippumatta. Lomakkeen käyttö ei ole pakollista: osapuolet voivat käyttää perinteisiä oikeussuojakeinoja tai mitä tahansa muuta vapaaehtoista järjestelmää. Jos asiassa ei päästä sovintoratkaisuun, lomakkeen avulla voidaan helposti aloittaa asian käsittely tuomioistuimessa tai sen ulkopuolella, koska siinä määritellään riidan kohde ja sitä koskevat ehdot. Kieltokanteista annetun direktiivin tarkoituksena on kuluttajien yhteisten etujen suojaaminen. Eurooppalaisella kuluttajavalituslomakkeella taas pyritään helpottamaan ja järkiperäistämään yksittäisten kuluttajavalitusten käsittelyä. Vaikka tarkkoja tilastoja ei ole käytettävissä, kuluttajajärjestöjen ja -elinten arvioidaan käsittelevän vuosittain satojatuhansia tapauksia. Monet tapaukset jäävät kokonaan käsittelemättä, koska tuomioistuinmenettelystä aiheutuvat kulut olisivat huomattavasti suuremmat kuin kaupan kohteena olevan tuotteen tai palvelun arvo. Eurooppalaisen kuluttajavalituslomakkeen tarkoituksena on tarjota helppo ja halpa tapa löytää sovintoratkaisu tyytymättömille kuluttajille ja myös elinkeinonharjoittajille, jotka eivät halua maksaa oikeudenkäyntikuluja ja joiden maineeseen pitkällinen oikeudenkäynti voisi vaikuttaa haitallisesti. Lomake on saatavilla kaikilla EU:n virallisilla kielillä, ja sen saa myös sähköisessä muodossa Europa-palvelimelta ja kuluttaja-asioiden pääosaston sivustolta seuraavasta osoitteesta: http://europa. eu. int/comm/dg24/. terveys- Lomakkeen laajempi käyttö auttaa kuluttajariitojen luetteloinnissa. Se on ensimmäinen askel kohti ilmiön kattavaa seurantaa Euroopan tasolla. Lomake otettiin käyttöön vuonna 1998, joten tässä vaiheessa on ennenaikaista arvioida sen tehokkuutta. Lomakkeen asianmukaisuutta ja tehokkuutta on tarkoitus arvioida vuonna 2000. 8 B) Kuluttajariitojen ratkaiseminen tuomioistuinten ulkopuolella Erityisesti komissio ehdotti mm. seuraavia toimenpiteitä: tiedonannossaan kuluttajariitojen ratkaisemisesta tuomioistuinten ulkopuolella5 • tuomioistuinmenettelyjen yksinkertaistamista ja parantamista • kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisen tiedonkulun parantamista • kuluttajariitojen ratkaisemisessa käytettävien tuomioistuinten ulkopuolisten menettelyjen kehittämistä. tuomioistuinmenettelyjen käytössä monia Tavanomaisten tuomioistuinten ulkopuolisia menettelyjä kuluttajariitojen ratkaisemiseksi (esimerkiksi oikeuskäsittelyä täydentäviä tai edeltäviä menettelyjä, joita ovat välittäminen ja sovittelu, tai muita vaihtoehtoisia mekanismeja kuten välimiesmenettely). Euroopassa ohella on Kaikki nämä tuomioistuinten ulkopuoliset järjestelmät ovat rakenteeltaan ja menettelyiltään hyvin erilaisia. Juuri niiden monimuotoisuuden takia myös päätökset saattavat olla hyvin ainoastaan pelkkiä erilaisia. elinkeinonharjoittajaa sitovia. Osaa päätöksistä sovelletaan yhtä lailla molempiin osapuoliin. suosituksia, päätökset Jotkin toiset ovat ovat oikeuksien Kuluttajan mitkä tuomioistuinkäsittelyyn liittyvistä takeista nämä menettelyt voivat tarjota (esimerkiksi takeet riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta), samalla kun parannetaan edelleen tapaa, jolla riitoja voidaan ratkaista niiden avulla. turvaamisen ratkaista, kannalta tärkeää on vähimmäistakuut, joka sisältyy 30. maaliskuuta 1998 annettuun komission tiedonantoon, Suosituksessa, esitetään tuomioistuinten ulkopuolella vastaavien elinten tulisi antaa asiakkailleen jokaisessa jäsenvaltiossa. Nämä vähimmäistakuut esitetään periaatteiden muodossa, joita tuomioistuinten ulkopuolisten elinten tulisi noudattaa. kuluttajariitojen ratkaisemisesta jotka Noudattamalla esitettyjä seitsemää periaatetta, riippumattomuus, avoimuus, vastavuoroisuus, tehokkuus, laillisuus, vapaus ja edustamisen periaate, asianomainen elin takaa järjestelmää käyttäville (kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille), että heidän valituksiaan käsitellään olennaisilta osiltaan yhtä oikeudenmukaisesti ja tarkasti kuin tuomioistuimessa. jotka ovat Suosituksen tavoitteena on siis • lisätä kuluttajien tarjoamalla tuomioistuinten ulkopuolisia menettelyjä varten luottamusta hyväksyttävät laatustandardit • edistää toimivaltaisten elinten keskinäistä jotta ne toimivat tehokkaasti yhteistyössä parantaessaan rajojen yli ulottuvien kuluttajariitojen käsittelyä. luottamusta, Jäsenvaltioiden tehtävänä on toimittaa komissiolle tiedot tuomioistuinten ulkopuolisista elimistä, jotka täyttävät kaikki suosituksessa esitetyt vaatimukset. Tiedot laitetaan kaikille 5 KOM(1998) 198 lopullinen, 30. 3. 1998. 9 avoimeen tietokantaan, sivustolta. johon on pääsy Europa-palvelimella olevalta komission web- Tähän mennessä 11 jäsenvaltiota (Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kreikka Portugali, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) on toimittanut komissiolle tiedot tuomioistuinten ulkopuolisista elimistä, joiden ne katsovat olevan täysin suosituksen mukaisia. luoda tarvittavat edellytykset kyseisten kuluttajariitoja Komission tarkoituksena on nyt ratkaisevien elinten verkon perustamiseksi. Näitä kysymyksiä on käsitelty useissa eri yhteyksissä. Joulukuussa 1998 järjestettiin kuluttajariitojen vaihtoehtoisia ratkaisumenetelmiä käsittelevä seminaari "Alternative Dispute Resolution Schemes (ADR) relating to consumers disputes in the EU". Seminaariin osallistui nelisenkymmentä alan asiantuntijaa ja useita ilmoituskelpoisia" elimiä. Marraskuussa 1999 järjestettiin Lissabonissa "mahdollisesti konferenssi, rajatylittävien jossa kuluttajariitojen ratkaisemisessa. verkottumista tarkasteltiin yhteistyötä tulevaa ja Seuraavat vaiheet: • jäsenvaltioiden oikeus- ja kuluttaja-asioista vastaavien virkamiesten kanssa 17. tammikuuta Brysselissä pidetty kokous, jossa komissio esitteli suunnitelmansa verkon perustamisesta (EEJ-verkko, katso jäljempänä luvun 6 loppu) • konferenssi, jonka komissio aikoo järjestää vuoden 2000 lopulla ja johon kutsutaan kaikkien ilmoitettujen elinten edustajat. Suunnitteilla on kaksi erityisjulkaisua, joissa tyytymättömille kuluttajille annetaan käytännön ohjeita siitä, miten he voivat turvata oikeutensa käyttämällä hyväksi oikeussuojakeinoja ja erityisesti Euroopan tasolla toteutettuja toimia (kuluttajavalituslomaketta ja tuomioistuinten ulkopuolisia elimiä koskevat toimet mukaan luettuina)6: – Ensimmäinen julkaisu Euroopan yhtenäismarkkinoilla” laaditaan osana yhteisön toimia, joilla pyritään edistämään vuoropuhelua kansalaisten ja yritysten kanssa yhtenäismarkkinoilla, ja se valmistuu vuoden 2000 alkupuoliskolla. oikeutensa “Kuinka turvata – Toinen julkaisu “Kuluttajariidat - Ariadnen lanka”7, laadittiin osana komission erityistoimia kuluttajien oikeussuojakeinojen parantamiseksi. Rahoituspalvelujen laajuisen kehittämistä käsitellään asiaankuuluvan lainsäädäntökehyksen täytäntöönpanon yhteydessä8. kuluttajavalituksia alalla Euroopan koskevan verkon 4. 3 Valitusten osuus EU:n kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanossa Maaliskuussa 1998 komissio hyväksyi asiakirjan kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanosta9. Asiakirjan tavoitteena oli antaa yleiskuva EU:n kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanosta, ja siinä esitettiin joitakin parannusehdotuksia. 6 7 8 Kuluttajariidat, OPOCE, ISBN 92-828-6021-3. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1999, ISBN 92-828-6020-5. Rahoituspalvelut: Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttaminen: toimintasuunnitelma, KOM (1999) 232 lopullinen, 11. 5. 1999. 10 Sanalla "täytäntöönpano" voidaan tarkoittaa kahta eri asiaa: – riittävän nopeaa ja asianmukaista täytäntöönpanoa – tehokasta ja asianmukaista soveltamista, johon sisältyvät myös riittävät korjausmenettelyt. Asiakirjassa tuodaan esiin, että komissio pystyy valvomaan täytäntöönpanoa, koska sille on ilmoitettava niistä kansallisista toimenpiteistä, joilla säännökset pannaan täytäntöön, mutta soveltamisen valvominen on monimutkainen tehtävä, jossa tarvitaan jäsenvaltioiden vahvaa tukea sekä yhteistyötä, ei ainoastaan niiden ja komission välillä vaan erityisesti jäsenvaltioiden kesken. Kun komissio saa riittävästi tietoa siitä, että kuluttajadirektiivejä ei sovelleta asianmukaisesti, se voi saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tämä tapahtuu valitusten perusteella10. 5. JÄSENVALTIOIDEN ALOITTEET: YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISEN MARKKINOINNIN VALVONTAVERKON PUITTEISSA valvontaverkko Kansainvälinen markkinoinnin vuonna 1991 joka pidettiin jäsenvaltioiden kuluttaja-asioita täytäntöönpanevien elinten konferenssissa, Kööpenhaminassa Tanskan kuluttaja-asiamiehen aloitteesta. Siitä tuli kuitenkin välittömästi ensimmäisen puheenjohtajansa (Yhdistynyt kuningaskunta) aloitteesta laajempi verkko, johon ja eräät muut OECD:n jäsenvaltiot. Sen kuuluvat esim. USA, Uusi-Seelanti tarkoituksena ei ollut käsitellä tuoteturvallisuutta tai rahoituslaitosten vakauden sääntelyä eikä myöskään yksittäisten kuluttajien erityistä oikeussuojaa. perustettiin ja Japani (IMSN) Tämän vapaaehtoisen ja epävirallisen verkon päätavoitteena on yhteistyön parantaminen eri maiden välillä rajatylittävään tavaroiden ja palvelujen myyntiin liittyvien laittomien markkinointikäytäntöjen lopettamiseksi ja estämiseksi. Lisäksi pyritään varmistamaan kaikkia osapuolia hyödyttävä ja keskinäistä ymmärtämystä lisäävä tietojenvaihto osallistujien välillä. Valmistellessaan asiakirjaa Euroopan kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanosta komissio joutui toteamaan, että turvallisuutta koskevaa aluetta lukuun ottamatta saatavilla ei ole säännöllisiä tietoja EU-direktiivien täytäntöönpanemiseksi säädettyjen lakien soveltamisesta. Tutkittuaan edellä mainitun IMSN-verkon toteutusta komissio piti sitä välineenä, jota voitaisiin, sitten kun se on saatu valmiiksi ja/tai kun sitä on muutettu, verkkoon kuuluvien EU. n jäsenvaltioiden suostumuksella käyttää muuta kuin turvallisuutta koskevan EU:n kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanon edistämiseen. Tämän seurauksena ja komission tekemän aloitteen jälkeen verkon eurooppalaiset jäsenet päättivät Bruggessä 25. maaliskuuta 1999 järjestetyssä maailmankonferenssissaan perustaa 9 10 Komission SEC(1998) 527 lopullinen, 27. 3. 1998. valmisteluasiakirja Euroopan kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanosta; asiakirja lait poikkeavat Niillä kaupallisen viestinnän alueilla, joita koskevaa lainsäädäntöä ei ole yhdenmukaistettu Euroopan tasolla ja joilla kansalliset toisistaan merkittävästi, komissio on perustanut jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuvan ryhmän. Ryhmän työssä on mm. tullut esiin tarve entisestään parantaa rajatylittäviä oikeussuojakeinoja kaupalliseen viestintään liittyvien valitusten yhteydessä. Asiantuntijoiden pyynnöstä komissio kerää parhaillaan kyselylomakkeella tietoja siitä, miten tuomioistuimet sekä hallinnolliset ja tuomioistuinten ulkopuoliset elimet käsittelevät rajatylittäviä kuluttajavalituksia. 11 alaryhmän nimeltä ISMN-Europe, jonka päätehtävänä on parantaa yhdenmukaistetun kuluttajalainsäädännön soveltamista koskevan jäsentenvälisen yhteistyön ja tietojenvaihdon edellytyksiä. Alaryhmän ensimmäinen kokous pidettiin Oslossa 12. –13. syyskuuta 1999. Komissio kehittää tekniset välineet, joiden avulla alaryhmä voi optimoida (erityisongelmia tai parhaita käytäntöjä koskevan) tietojenvaihdon jäsenten välillä, ja asettaa ne ISMN-Europe - ryhmän käyttöön. Näitä välineitä ovat erityisesti sähköinen viestienvaihtojärjestelmä ja tietojen keruuta varten perustettu rajattu tietokanta. IMSN-Europe -ryhmällä on seuraavat tavoitteet ja menettelysäännöt: • lujittaa ja parantaa yhteistyötä ja järjestelmällistä tietojenvaihtoa jäsenten välillä eurooppalaisen kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanon tehostamiseksi (terveyttä ja turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä lukuun ottamatta) • keskustella sekä vaihtaa eurooppalaisen kuluttajalainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvistä ongelmista ja etsiä niihin yhteisiä ratkaisuja (terveyttä ja turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä lukuun ottamatta) kokemuksia näkemyksiä ja • toiminta rajoittuu kysymyksiin, jotka ovat merkittäviä Euroopan laajuisesti • jäsenet tekevät kaiken voitavansa varmistaakseen verkon ja sen tarjoamien yhteistyövälineiden parhaan mahdollisen käytön (puolivuosittaiset kokoukset, tiedonvaihtojärjestelmät, tietokanta) • jäsenet pyrkivät mahdollisuuksien mukaan tekemään yhteistyötä oman maansa alueellisten tai paikallisten toimivaltaisten elinten kanssa tietojen keräämiseksi ja IMSN-Europea kiinnostavan asiaankuuluvan tiedon välittämiseksi. 6. PÄÄTELMÄT JA TULEVIA ALOITTEITA olevien voidaan perusteella täsmällisesti tietojen nykytilanteesta. Tässä aiemmin mainittuihin kuvaus Saatavilla vastaamaan kuluttajavalitusten mahdollisimman sisältyviin vaatimuksiin, mutta se perustuu eri lähteistä saatuihin tietoihin ja on pakosta hajanainen, koska kertomus on laadittava ennen kuin kyseiset direktiivit on pantu täytäntöön kaikissa joita mahdollisesti ilmenee jäsenvaltioissa. Siinä ei siis voida ottaa huomioon ongelmia, etäsopimuksia ja vertailevaa mainontaa koskevan, direktiivien 97/7/EY ja 97/55/EY mukaisen sääntelykehyksen soveltamisessa. esittää kertomuksessa pyritään direktiiviin väliaikainen kahteen vain Edellä kuvatun tosiasiallisen ja oikeudellisen tilanteen valossa komissio esittää seuraavat näkökohdat: • Käsite "kuluttajavalitukset" kattaa hyvin erilaiset tilanteet, joissa kuluttaja on tyytymätön tavaroihin, palveluihin, ostotapahtuman jälkeen saamaansa apuun, toimivuuteen, sopimusehtoihin, käyttöohjeisiin, toimituksiin, palauttamiseen jne. tuotteen standardien mukaisuuteen, hintaan, turvallisuuteen, takuuehtoihin, laatuun, 12 • Käytännöllisesti katsoen kaikissa kuluttajavalituksissa voidaan soveltaa kuluttajan oikeussuojakeinoja. Ne ovat osa kansallista lainsäädäntöä, ja joissain tapauksissa niitä täydennetään vapaaehtoisilla järjestelmillä. Kuluttajat kuitenkin usein epäröivät turvautua oikeussuojakeinoihin, koska heillä ei ole riittävästi tietoa eivätkä he saa neuvoja siitä, mikä olisi sopiva tapa käsitellä heidän ongelmiaan. Epävarmuutta kestosta, kustannuksista ja tehokkuudesta. olevien menettelyjen käytettävissä on myös Sekä rajatylittävien että puhtaasti kansallisten kuluttajavalitusten osalta pakollisten ja vapaaehtoisten järjestelmien tehokkuuten vaikuttavat samat seikat, jotka liittyvät kuluttajien oikeussuojakeinoihin yleensä (etäisyys, kustannukset, oikeudelliset esteet jne. ). Ad hoc - tutkimukseen perustuva yksityiskohtainen erittely näistä vaikeuksista sisältyy kuluttajien kirjaan oikeussuojakeinoja (KOM(1993) 576). kuluttajariita-asioiden koskevaan ratkaisua vihreään ja jonka 11 artiklan 4 kohdan mukaan Tämä tilanne on tunnustettu direktiivissä 97/7/EY, "jäsenvaltiot voivat säätää, että tämän direktiivin säännösten vapaaehtoisen valvonnan antaminen erimielisyyksien ratkaisemiseksi ovat myös keinoja, joista jäsenvaltioiden on säädettävä varmistaakseen tämän direktiivin säännösten noudattamisen". itsesäätelyelimille vieminen elimille näille asian ja • Euroopan ottaa tulisi yhteisön kannalta huomioon täydentävyys. eurooppalaisen kuluttajapolitiikan sekä jäsenvaltioiden omien toimintalinjojen ja aloitteiden liittyviä Tulevaisuudessa keskinäinen oikeussuojakeinoja voitaisiin tehostaa Amsterdamin sopimuksella muutetun EY:n perustamissopimuksen IV osastossa (61–69 artikla) avattu mahdollisuus mm. toteuttaa "oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa koskevat ja kauppaoikeudellisissa toimenpiteet" (61 artiklan c alakohta) ja "yksityis- asioissa ja tunnustaminen tuomioiden täytäntöönpano" (65 artiklan a alakohta). kuluttajavalituksiin ja muiden annettujen päätösten Tämän oikeuskehyksen ja siitä johtuvan vastuiden jaon takia komissio katsoo, että on asianmukaista keskittyä seuraaviin seikkoihin: – on poistettava rajatylittävien kuluttajavalitusten tiellä olevat esteet – on autettava luomaan sääntelykehys, joka soveltuu kuluttajavalituksiin nykyisessä tietoyhteiskunnassa erityisesti silloin, kun ne koskevat sopimuksia kuluttajan asuinmaan ulkopuolella sijaitsevien yritysten kanssa – on tarkasteltava nykyistä kuluttajalainsäädäntöä sen selvittämiseksi, onko tässä suhteessa komissio noudattaa tietoyhteiskunnan lisäsääntely tarpeen; neuvoston 1999 kuluttajanäkökohdista päätöslauselmaa11, Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, johon on tarvittaessa liitettävä aiheellisia toimia koskevia ehdotuksia. annettua toimittamaan tammikuuta komissiota vaaditaan jossa 19. 11 EYVL C 23, 28. 1. 1999, s. 1. 13 Kuluttajien yhteistä etua koskevien valitusten tiellä olevien esteiden poistamisen osalta 98/27/EY saavutettiin merkittävä hyväksymisen myötä. kieltokanteita edistysaskel direktiivin koskevan jotka ovat kanteen Kun direktiivi on pantu täytäntöön, kuluttajajärjestöt nostamiseen oikeutettuja yksiköitä, voivat aloittaa menettelyn ja nostaa kanteen sen maan lainsäädännön mukaisesti, jossa on rikottu kuluttajalainsäädäntöä (EU:n direktiivejä ja kansallisia täytäntöönpanosäännöksiä). ja elimet, Yksittäisten kuluttajavalitusten osalta, kuluttajien yhteisestä edusta, rajatylittävien liiketoimien yhteydessä seuraavista syistä: joissa ei ole kysymys tilanne oikeussuojakeinojen suhteen parantunee vähitellen toisin sanoen tapauksissa, • tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista periaatteista esitettyjen periaatteiden noudattaminen; komissio esittää vuonna 2000 arvionsa kyseisten periaatteiden todellisesta vaikutuksesta. suosituksessa N:o komission annetussa 98/257 • vuonna 1998 annetussa komission tiedonannossa (KOM(1998) 198) julkaistun lomakkeen asianmukaisuutta ja kuluttajavalituslomakkeen lisääntynyt käyttö; pilottihankkeen vaikutusta arvioidaan vuonna 2000. Edellä mainittujen kuluttajavalitusten tehokkuutta lisätään seuraavilla liitännäistoimilla: toimenpiteiden yksittäisten lisäksi sekä että kollektiivisten ja vuoden 1988 Luganon yleissopimus13, • Selvennetään kansainvälisen yksityisoikeuden alan vaatimuksia, joita sovelletaan sellaisiin sopimuksiin, joissa kuluttaja on osapuolena. Erityisen merkittäviä ovat aloitteet, joilla pyritään tarkistamaan ja saattamaan ajan tasalle vuoden 1968 Brysselin yleissopimus12 joissa käsitellään tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa EU:n jäsenvaltioiden välillä sekä jäsenvaltioiden ja EFTA-maiden välillä. Tässä suhteessa odotetaan edistystä erityisesti luonnokselta neuvoston asetukseksi ((EY) tuomioistuinten ja täytäntöönpanosta siviili- jossa jatketaan sisällyttää Brysselin yleissopimus14 yhteisön lainsäädäntöön. pyrkimyksiä Asetusluonnos on ensimmäinen, merkittävä askel kohti rajatylittävää yhteistyötä osoitus oikeusasioissa mahdollisuuksista EY:n perustamissopimuksen 61–69 artiklan nojalla. ja kauppaoikeudellisissa asioissa), samalla tasolla tunnustamisesta lainsäädännön tehokkaaseen toimivallasta ja EU:n tuomioiden toimintaan puitteissa yhteisön sekä • Edistetään kansainvälisellä tasolla yhdenmukaisia kuluttajansuojaa koskevia periaatteita, joiden avulla voidaan lisätä kuluttajien luottamusta ja auttaa kuluttajia hyödyntämään entistä maailmanlaajuisempia markkinoita. OECD:n hyväksyttyä suosituksen, joka koski ohjeita kuluttajansuojasta sähköisessä kaupankäynnissä15 komissio aikoo edistää OECD:n ohjeisiin sisältyvien periaatteiden 12 13 14 15 EYVL C 27, 26. 1. 1998 (Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen jälkeen julkaistu konsolidoitu toisinto). EYVL L 319, 25. 11. 1988. KOM(1999) 348 lopullinen, 14. 7. 1999. Suositus hyväksyttiin 9. joulukuuta 1999. 14 noudattamista kaikilla asiaankuuluvilla kansainvälisillä foorumeilla sekä kuluttajakysymyksiä koskevissa kahdenvälisissä neuvotteluissa yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. 1999–200116 vuosiksi toimintasuunnitelmassa Kuluttajapolitiikan ilmoitti aikomuksestaan seurata kuluttajavalituslomakkeen käyttöä ja käyttää siitä saatuja kokemuksia sekä kuluttajariitojen ratkaisemisesta tuomioistuinten ulkopuolella vastaavien elinten tietokantoihin sisältyviä tietoja arvioidessaan, tarvitaanko lisätoimia yksittäisten kuluttajien oikeussuojakeinojen parantamiseksi. Komissio aikoo myös ryhtyä toimiin parantaakseen pieniä valituksia koskevia menettelyitä valtioiden välisissä tapauksissa sekä harkita, tarvitaanko rajatylittävissä kuluttajavalituksissa. kuluttaja-asiamiestä, toimivalta Euroopan komissio jolla olisi luokitteluun syystä komission yksiköt yhteistä Kuluttajavalituksia koskevien vertailukelpoisten tietojen puute haittaa vakavasti pyrkimyksiä arvioida valitusjärjestelmien tehokkuutta. Kun otetaan huomioon, että valitukset ovat oleellinen osa täytäntöönpanoa ja poliittista prosessia, tietojen puutteesta aiheutuu todellista tutkia haittaa yhteisön kuluttajapolitiikalle. Siitä kuluttajavalitusten aloitteen tarkoitettua toteutuskelpoisuutta. Sellainen toimi edellyttää tiivistä yhteistyötä Euroopan tilastotoimiston, kuluttajien eurooppalaisten tiedotus- ja neuvontapisteiden, kansallisten tilastokeskusten sekä kaikkien kuluttajavalituksia vastaanottavien hallintoviranomaisten, elinten ja järjestöjen välillä. Tarkoituksena ei ole velvoittaa mitään näistä elimistä keräämään uusia tietoja vaan, jos ne jo keräävät tietoja valituksista, yksinkertaisesti saada ne noudattamaan yhteisiä suuntaviivoja ja lähettämään säännöllisesti yksityiskohtaiset tiedot komissiolle. Suuntaviivat eivät olisi pakolliset, mutta niiden noudattaminen olisi kaikkien organisaatioiden edun mukaista, koska ne voisivat siten vaikuttaa paremmin EU:n politiikkaan. Erityisesti harkitaan mahdollisuutta kuluttajavalitusten luetteloimiseksi ja niiden seurannan helpottamiseksi. kuluttajavalituslomaketta eurooppalaista tietokantaa koskevan aikovat käyttää tiiviisti seurata aikoo myös kuluttajavalitustilannetta Komissio kuluttajan oikeussuojakeinoihin liittyvää työtä. Jotta Euroopan parlamentti ja neuvosto voisivat seurata tilanteen kehittymistä asianmukaisesti, komissio aikoo samanaikaisesti direktiivien 97/7/EY huomiota ja 98/27/EY täytäntöönpanon kanssa kiinnittää kuluttajavalituksiin sähköistä uusissa kaupankäyntiä17 ja rahoituspalveluiden etämyyntiä18 koskevassa sääntelykehyksessä ja myös olevan, yhteisön kaikessa muussa kuluttajalainsäädäntöä tietoyhteiskunnassa käsittelevän tutkimuksen tulosten mukaisesti. erityistä lainsäädäntöehdotuksissaan, lainsäädännössä meneillään asiaankuuluvassa tulevaisuudessa raporteissaan osana ja 16 17 18 sekä Komission tiedonanto KOM (1998) 696 lopullinen, 1. 12. 1998. Komission muutettu ehdotus (jossa otetaan huomioon ensimmäinen käsittely Euroopan parlamentissa) direktiiviksi sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (KOM(1999) 427 lopullinen, 17. 8. 1999). Koska sähköisestä kaupankäynnistä on tulossa yleisin tapa sisältää säännöksiä tehdä etäsopimuksia ja myös huolenaihe kuluttajille, komission ehdotus siinä käytännesäännöistä sisällytetään direktiivin säännösten rikkominen niihin tapauksiin, joiden perusteella voidaan nostaa kieltokanne direktiivin 98/27/EY säännösten nojalla. Muutettu ehdotus, joka koskee rahoituspalveluiden etämyyntiä kuluttajalle (KOM (1999) 385 lopullinen, 23. 7. 1999). Ehdotus sisältää erityissääntöjä seuraamuksista, oikeussuojakeinoista ja ennen muuta palveluiden tarjoajan todistustaakasta tietojen antamista kuluttajalle sekä kuluttajan antamaa sopimuksen hyväksymistä koskevien velvoitteiden noudattamisessa, koska kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, 21. 4. 1993) mukaisesti sopimuslauseke, jonka mukaan todistustaakka on kuluttajalla, on kohtuuton ehto. riita-asioiden ratkaisemisesta tuomioistuinten ulkopuolella, ja 15 Tulevia aloitteita Komission työohjelma vuodeksi 2000 sisältää seuraavat toimet: – Komission yksiköiden valmisteluasiakirja oikeudenkäyntikulujen ja asianajopalkkioiden korvaamisesta. Epäsuhta asian taloudellisen merkityksen ja sen oikeudellisesta ratkaisusta aiheutuneiden kulujen välillä on seikka, joka estää kuluttajia viemästä asiaa tuomioistuinkäsittelyyn. Jos kaikki aiheutuneet kulut tämä kynnys alenee korvataan siinä tapauksessa, että kuluttaja voittaa jutun, merkittävästi. Jäsenvaltiot ovat käsitelleet tätä ongelmaa monin eri tavoin ja soveltaneet hyvin erilaisia ratkaisumalleja. Valmisteluasiakirjassa on tarkoitus selostaa näitä kysymyksiä ja käynnistää aiheesta laaja julkinen keskustelu. – Komission etujen kuluttajien yksiköiden valmisteluasiakirja suojaamista tarkoittavista kieltokanteista annetun direktiivin 98/27/EY täytäntöönpanosta. Direktiivissä 98/27/EY annetaan kuluttajajärjestöille (tai kuluttajansuojasta vastaaville julkisille elimille) oikeus nostaa kanne kuluttajadirektiivien säännöksiä rikkovien oikeudenloukkaamisten estämiseksi. Rajatylittävissä tapauksissa kanne voidaan nostaa elinkeinonharjoittajan sijaintipaikan tuomioistuimessa. Jotta direktiivin tarkoitus saavutettaisiin, tarvitaan jäsenvaltioiden toimenpiteitä, joilla täydennetään jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. saattamista direktiivin virallista osaksi – Komission 1998 yksiköiden ulkopuolella eurooppalaisen suosituksen N:o kuluttajariitojen elinten antoi ratkaisemisesta valmisteluasiakirja verkon vastaavien tuomioistuinten perustamisesta. Vuonna 257/98 komissio tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista ilmoittaneet komissiolle niistä periaatteista. Sen jälkeen jäsenvaltiot ovat kansallisista elimistä, jotka noudattavat näitä periaatteita. Nyt on aika edetä asiassa ja luoda perusta näiden elinten välisen verkon perustamiselle tarkoituksena helpottaa rajatylittävien oikeudenkäyntien ratkaisemista. Rahoituspalveluiden osalta komissio ilmoittaa vuoden 2000 kuluessa sähköistä kaupankäyntiä ja rahoituspalveluita tuomioistuinten tiedonannon ulkopuolisten elinten verkon perustamisesta. yhteydessä koskevan – Komission yksiköiden valmisteluasiakirja kuluttajien etujen kollektiivisesta edustamisesta siviilioikeudenkäynnissä (ryhmäkanteista). Valmisteluasiakirjassa on tarkoitus selostaa nykyisiä kansallisia lakeja, jotka liittyvät mahdollisuuteen jotka ovat kärsineet nostaa ryhmäkanne sellaisen kuluttajien ryhmän nimissä, samantyyppisestä vahingosta, ja käynnistää aiheesta laaja julkinen keskustelu. 16 LIITE JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAISTEN ANTAMAT TIEDOT Etäsopimukset 1. A) Itävalta Itävallan liittokanslerinvirasto (Bundeskanzleramt) korostaa, että kuluttaja-asioita hoitavan osaston mukaan vain pieni osuus saatavana olevista tiedoista on tilastollisesti todennettavissa. Kuluttajien neuvontakeskukset käsittelevät paljon valituksia puhelimitse, eikä näitä tilastoida lukuun ottamatta muutamia poikkeuksia. Valitusten yhteismäärä Itävallassa: – 1996: 3 565 – 1997: 4 829 – 1998: 5 149 Pääasialliset valitusaiheet: Arpajaiset – 1996: 705 – 1997: 989 – 1998: 1 210 Useimmat valitukset 1. 10. 1999 tuli voimaan laki, rangaistavia. liittyvät arpajaisiin. Valitusten määrä lisääntyy nopeasti, vaikka lupaukset palkinnoista ovat jonka mukaan harhaanjohtavat Tuotteet, joita ei ole tilattu – 1996: 223 – 1997: 245 – 1998: 281 Ei-toivotuista tuotteista aiheutuvat ongelmat – joita syntyy varsinkin, jos puhelimitse tilaavan henkilöllisyyttä ei varmisteta huolellisesti – ovat syynä yhä useampiin kuluttajien valituksiin. Puhelinmarkkinointi, erityisesti vakuutus- ja sijoitustuotteita myytäessä johon ei ole pyydetty ennakolta asiakkaan lupaa (cold calling), jossa asiakas on Cold calling -tekniikalla tarkoitetaan sellaista puhelinmarkkinointia, kokonaan tai osittain tietämätön yhteydenoton kaupallisesta luonteesta. Vaikka käytäntö voi olla tietyssä määrin laillista (etenkin direktiivien 97/7/EY ja 97/66/EY niiden säännösten osalta, jotka koskevat mahdollisuutta osallistua menettelyyn tai jättäytyä sen ulkopuolelle), 17 asiakkaiksi havitellut ovat puolustuskyvyttöminä ("kylmiltään") taitavien myyjien armoilla. Myyjät onnistuvat voittamaan keskustelukumppaninsa luottamuksen ja hyötymään tilanteesta tavoin taivuttaen kuluttajat epäoikeudenmukaisiin sopimuksiin, tavanomaisissa olosuhteissa. rahoitussitoumuksiin tai muulla joihin nämä eivät olisi suostumaan raskaisiin ryhtyneet – 1996: 135 – 1997: 157 – 1998: 170 Vialliset tuotteet/puutteet toimituksessa – 1996: 287 – 1997: 304 – 1998: 322 Näihin kuuluvat lähinnä valitukset tuotteista, joita ei ole toimitettu lainkaan tai jotka on toimitettu myöhässä tai vain osittain. Jos tuotteet ovat viallisia, ei useinkaan ole helppoa varmistaa, että ongelma korjataan. Perintä – 1996: 382 – 1997: 409 – 1998: 427 Perinnän suurimpia ongelmia näyttävät aiheuttavan maksuviivästykset osamaksusopimuksissa ja epäselvät, joskus käsittämättömän korkeat korot. Lisäksi maksuvaatimusta ei aina eritellä. toteutetaan joissakin tähdentävät sitä, että kuluttajien oikeudet Itävallan viranomaiset tapauksissa sopimalla valituksen aiheena oleva asia kuluttajajärjestöjen välityksellä. Vain pieni määrä tapauksia viedään tuomioistuimeen (mikä selittää kattavien tietojen puuttumisen). Belgia voimassa sisältyvät etämyynnistä olevat määräykset Belgian sekä kuluttajavalistusta ja -suojelua koskevaan lakiin19 (77–83 §), jota on muutettu 25. toukokuuta toukokuuta 1997 annetun 1999 annetulla lailla kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY täytäntöön panemiseksi. Talouden tarkastuslaitoksen tilastojen valossa edellä mainittujen toimenpiteiden rikkomukset ovat harvinaisia, mutta on otettava huomioon, että kansallinen laki on vastikään tullut voimaan. Esimerkiksi vuonna 1998 vedottiin tuomioistuimeen 77 pykälän (rahoituspalvelut) rikkomisen vuoksi vain kolmessa tapauksessa, ja 1. 1. 1999–20. 9. 1999 välisenä aikana yhteensä vain viidessä tapauksessa. kauppatapoja 19 Kauppatapoja sekä kuluttajavalistusta ja -suojelua koskeva laki (Wet betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument), 14. 7. 1991. 18 Belgian viranomaisten antamien tietojen mukaan 18 tapauksessa nostettiin kanne vuonna 1998, ja kymmenen tapausta kirjattiin 1. 1. 1999–20. 9. 1999 välisenä aikana. Kaikki koskivat kulutusluottoja. Tanska Valitusten määrä Tanskassa kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana Etämyyntiin liittyviä valituksia ei Tanskassa kirjata keskitetysti. Tällaisia tapauksia ei voida eritellä aikana kuluttajavalituslautakunta (Forbrugerklagenævnet) kirjasi kuitenkin seuraavat etämyyntiä koskevat siviilikanteet: oikeudenkäyntitilastoista. Viimeisten kolmen vuoden 17 valitusta vuonna 1997 25 valitusta vuonna 1998 11 valitusta vuonna 1999 (tilanne elokuussa 1999). yhteydessä Tanskan Tässä etämyynnin määritelmä kuluttajasopimuksia koskevassa Tanskan laissa (Lov om visse forbrugeraftaler) ei kata palvelujen tarjoamista. Laissa kielletään myös kokonaan puhelinmyynti (tavaroiden tai palvelujen markkinointi puhelimitse ilman asiakkaan etukäteen antamaa lupaa). viranomaiset totesivat, että Kuluttajavalituslautakunnan valtuudet ovat sikäli rajoitettuja, että tiettyihin erityisalueisiin liittyvät valitukset eivät kuulu sen toimivaltaan. Lautakunnan valtuudet rajoittuvat lisäksi vain palveluihin, joiden hinta on alle 24 000 mutta yli 500 Tanskan kruunua. On myös oletettavissa, että 500 Tanskan kruunun alarajan vuoksi muutamat etämyyntiä koskevat valitukset eivät tule lautakunnan tietoon. koskevat Puhelinmyyntiä osoittaa kuluttaja-asiamiehelle julkisoikeudellisten säännösten (Forbrugerombudsmanden), noudattamisen valvonnasta. Kuluttaja-asiamiehelle osoitettuja valituksia ei kirjata aiheiden mukaisesti, niin että voitaisiin eritellä etämyyntiä koskevat valitukset. Sen vuoksi ei voida antaa tietoja näiden valitusten määrästä. saatetaan myös tämän alan valitukset joka vastaa Valitusten syyt ja pääasialliset ongelma-alueet Tanskan kuluttajavalituslautakunnan kokemuksen mukaan siviilioikeudelliset kiistat koskevat tavallisesti mainoksiin sisältyviä epätarkkoja tai harhaanjohtavia tietoja tai ongelmia, jotka liittyvät oikeuteen perua sopimukset joillakin aloilla. osoitetut Kuluttaja-asiamiehelle markkinointia vaikeutta ja/tai Ongelmallisin alue on etämyynti Internetin välityksellä. valitukset yhteyttä saada koskevat tavallisesti etämyyntiä harjoittaviin harhaanjohtavaa yrityksiin. Kuluttajavalituksia käsittelevät elimet On huomattava, että kuluttajavalituslautakunta voi myöntää poikkeuksen edellä mainitusta 500 Tanskan kruunun alarajasta etämyyntiä koskevissa siviilioikeudellisissa riita-asioissa (jotka kuuluvat lautakunnan toimivaltaan). Tätä harkintavaltaa se voi käyttää silloin, kun jotakin yksittäistä arveluttavaa yritystä koskevia valituksia on paljon tai kun on selvitettävä periaatteellinen kysymys. Oikeutta käytettiin esimerkiksi useiden valitusten koskiessa 19 puhelinseksipalveluja tai senkaltaisia palveluja Internetissä tarjoavaa tiettyä yritystä, jolloin tarvittiin viranomaistoimia. (Näitä valituksia ei kirjata etämyyntiin liittyviksi, koska kyseinen toiminta ei sisälly termin nykyiseen määritelmään Tanskassa). annetun lain mukaan (Lov om Forbrugerklagenævnet) Kuluttajavalituslautakunnista lautakunta voi hyväksyä virallisesti yksityissektorin valituslautakuntia tai vetoomuselimiä, jotka käsittelevät erityisiä toiminta-aloja tai lohkoja. aloilla Seuraavilla kuluttajavalituslautakunnan hyväksymiä: ravintola- ja matkailuala, onteloeristeet, ajo-opetus, rahoituslaitokset, kiinnitykset, liikenne. ovat rakennusala, kiinteistöala, vakuutusala, hotelli- vetoomuselimet yksityissektorin valitus- ja Kuten edellä mainittiin etämyyntiä harjoittavia yrityksiä koskevat valitukset voidaan myös osoittaa kuluttaja-asiamiehelle, jolla on markkinointilain (Markedsføringsloven) perusteella oikeus ryhtyä välittömiin toimenpiteisiin tällaisen toiminnan suhteen. Jos useat kuluttajat esittävät samanlaisen korvausvaatimuksen markkinointilain rikkomisen perusteella, kuluttaja-asiamies voi myös pyynnöstä yhdistää nämä ryhmäkanteeksi. Suomi Suomen viranomaisten tietolähteitä olivat kunnalliset kuluttajaneuvojat, Kuluttajavirasto, kuluttajavalituslautakunta, järjestö Kuluttajat kuluttajaliitto Konsumenterna ry. kuluttajien Suomen ja Suomen viranomaiset korostivat, että esitetyt luvut ovat viitteellisiä. Etenkään valtioiden rajat ylittävistä tapauksista ei ollut saatavana tietoja. Etämyynti: Kunnallisille kuluttajaneuvojille osoitetut valitukset koskivat enimmäkseen postimyyntiä. lähinnä tuotteen vahingoittuminen toimitettaessa ja/tai puutteet Ongelmia aiheuttivat toimituksessa, tavaran virhe tai korvaamisesta kieltäytyminen. Muutamissa tapauksissa valitukset siirrettiin kuluttaja-asiamiehen käsiteltäväksi, mutta useimmiten kuluttajaneuvojat hoitavat valitusasiat. Kuluttajavirasto tutki 21 tapausta vuonna 1997, 36 vuonna 1998 ja 213 vuonna 1999 (tilanne 30. 9. 1999). Tapaukset koskivat lähinnä postimyyntiä ja Internet-myyntiä. Valitusten huomattava lisäys vuonna 1999 johtuu vuonna 1998 Suomeen kohdistetuista ulkomaisista mainoskampanjoista. Näiden kampanjoiden todettiin olevan Suomen kuluttajansuojalain vastaisia. Kuluttajavalituslautakunta käsitteli 120 postimyyntiä koskevaa valitusta vuonna 1997; vuonna 1998 tapauksia oli 88 ja 30. 9. 1999 mennessä oli kirjattu 87 tapausta. Ongelmat liittyivät pääasiassa tuotteiden palauttamiseen. Yhdessä tapauksessa kuluttajavalituslautakunta käsitteli Internetin kautta tapahtuvaa myyntiä alaikäisille. Merkittävä osuus (noin kolmannes) kotimyyntiä koskevista valituksista – 120 tapausta vuonna 1997, 88 vuonna 1998 ja 87 vuonna 1999 (30. syyskuuta mennessä) – liittyi varsinaisesti etämyyntiin. Ongelma-alueita olivat peruutus- ja palautusmenettelyt, korvaukset ja vialliset tuotteet. 20 Suomen kuluttajaliitto sai 50 etämyyntiä koskevaa valitusta sekä vuonna 1997 että vuonna 1998. Vuonna 1999 valituksia arvioidaan olevan yhteensä 50–100. Ongelmia tuottavat (kohtuuttomat) sopimusehdot, palautusmenettelyt ja viivästyneet toimitukset. Suomen viranomaiset arvioivat etämyyntiä koskevien valitusten yhteismääräksi noin 315 vuonna 1997, noin 345 vuonna 1998 ja noin 570 vuonna 1999. Saksa Oikeusministeriö (Bundesministerium der Justiz) toteaa, että vilpillistä kilpailua koskevan lain (13 §) ja yleisesti hyväksyttyjä liike-ehtoja koskevan lain (13 §) mukaan kuluttajat voivat turvautua oikeustoimiin. Liittohallituksen tietoon ei ole tullut kuluttajien valituksia. Tilastotietoja ei ole saatavana. Kreikka Kreikan viranomaiset raportoivat seuraavista etämyyntiä koskevista kuluttajavalituksista: Valitusaiheet Harhaanjohtava mainonta Vilpillinen mainonta Maksun palauttamatta jättäminen kaupan peruuntuessa Laskuttaminen tuotteista, joita ei ole tilattu Postituskulut Kuluttajan peruutusoikeuden salaaminen Muu syy (*) Tietoja ei saatavana Valituksia käsitellään kolmella tavoin: 1997 1998 199920 26 16 * * * * * 29 29 * * 3 * * 66 4 10 8 4 6 2 – tuomioistuinten ulkopuolisten sovittelukomiteoiden avulla, joita on kaikilla hallintoalueilla (nomoksissa), – nostamalla kanne, – hallinnollisin seuraamuksin, jotka voivat vaihdella 20 000 Kreikan drakman sakoista (sakot voivat olla korkeampia toistuvista rikkomuksista) yrityksen poistamiseen virallisesta yritysrekisteristä ja yrityksen sulkemiseen. Huomattakoon, että tähän mennessä kaksi yritystä on poistettu rekisteristä ja kahdelta muulta yritykseltä on evätty myyntilupa. 20 Suulliset ja kirjalliset menettelyt. 21 Irlanti Yritystoiminnan, kaupan ja Irlannin mainonnanvalvontaviraston (Advertising Standards Authority of Ireland, ASAI) antamat tiedot: työllisyysasioiden ministeriö seuraavat välitti Vuosi 1996 1997 1998 1999 (8 kuukautta) Etämyyntiä kuluttajavalitukset koskevat 5 2 1 4 On otettava huomioon, että ASAI saa vähän valituksia etämyynnistä tai postimyynnistä. ASAI olettaa tämän osuuden lisääntyvän, kun itse ilmiökin – etenkin postimyynti – yleistyy Irlannissa. Luxemburg viranomaiset (Euroguichet- Luxemburgin Consommateur de l'Union Luxembourgeoise des Consommateurs, ULC/Euroguichet) antamia tietoja. Luxemburgilaiset kuluttajat kääntyvät tavallisesti tämän neuvontapisteen puoleen rajatylittävissä kysymyksissä. neuvontakeskuksen kuluttajien esittivät ULC/Euroguichet katsoo etämyyntiin sisältyviksi kaikki ostosopimukset, jotka tehdään ja toimitetaan ilman tuotteen toimittajan ja asiakkaan fyysistä kontaktia (tämä määritelmä kattaa puhelimen, television, minitelin (Ranskassa) ja Internetiin liittyvän tekniikan käytön). mennessä. Tälläperusteella kirjattiin 271 valitusta vuonna 1997, 332 vuonna 1998 ja 153 tapausta 30. 6. 1999 ja prosenttia myynninedistämistapahtumat valituksista, ULC/Euroguichet arvioi, että todellinen määrä on vastaavasti vähäisempi, jos noudatetaan edellä esitettyä määritelmää. kotimyynnin 10–15 sisältävät osuus ("Kaffeefahrten"), Koska joiden nämä luvut on Useimmat ongelmat pystytään käsittelemään turvautumalla Luxemburgin lakiin, joka suojaa kuluttajaa tuotteiden useimmin sopimuksenvastaisuus, virheellinen korttilaskutus, arvonlisäveron määrä, vialliset tuotteet, toimitukset, joita ei ole tilattu sekä takuut. esiintyvissä tilisiirtoihin liittyvät ongelmissa. Näitä kustannukset, esimerkiksi ovat Alankomaat Alankomaiden viranomaiset ovat saaneet tietonsa kuluttajajärjestöltä (Consumentenbond), kuluttaja-asioiden (Stichting mainonnanvalvontajärjestöltä sovittelukomiteoiden yhteiselimeltä (Stichting Geschillencommissies Consumentenzaken). Viimemainittuun kuuluu kaksi etämyyntiin liittyviä valituksia käsittelevää sovittelukomiteaa ja matkailualan – kotimyynnin sovittelukomitea sovittelukomitea (Geschillencommissie Reizen). (Geschillencommissie Thuiswinkel) Reclame Code) ja 22 Alankomaiden viranomaiset huomauttivat, että edellä mainituista lähteistä saadut tiedot eivät ja ettei ole riittävän yksityiskohtaisia, siviilituomioistuimeen viedyistä riita-asioista ole tietoja. jotta voitaisiin eritellä rajatylittävät tapaukset, Etämyyntiä koskevat valitukset, 1996–1998: Kotimyynnin sovittelukomitealle: Vuonna 1996 tehtiin 12 valitusta (komitea perustettiin ja se aloitti työnsä tänä vuonna); vuonna 1997 ratkaistiin 7 valitusta (tiedossa ei ole vuonna 1997 esitettyjen tapausten kokonaismäärää). Vuonna 1998 tehtiin 81 valitusta. Nämä tapaukset koskivat lähinnä tuotteiden sopimuksenvastaisuutta, toimittamatta jättämistä (erityisesti taloustarvikkeet ja sähkölaitteet), sekä korjauksia ja huoltoa. Matkailualan sovittelukomitealle: Vuonna 1997 komitea ratkaisi 908 valitusta (valitusten kokonaismäärä ei ole tiedossa); viisi valitusta koski etämyynnillä tehtyjä matkasopimuksia. Vuonna 1998 tehtiin 2707 valitusta ja 1227 ratkaisua, joista kaksi liittyi matkailualan tuotteiden etämyyntiin. Valitukset koskivat lähinnä sopimusehtoja, virheellistä tilausta, epäselviä tietoja, majoituksen laatua ja reittimuutoksia. Mainonnanvalvontajärjestölle: Numerotietoja ei ole saatavana. Kuluttajajärjestölle: Kuluttajajärjestö saa vuosittain noin sata valitusta kotimaan etämyynnistä. Koska useat valitukset liittyvät mainontaan, ne myös käsitellään mainonnanvalvontajärjestössä. Nämä valitukset koskivat lähinnä markkinointiarpajaisiin liittyvää mainontaa etämyynnissä ja joskus tuotteiden tai palveluiden laatua. Talousasioiden ministeriölle: Ministeriölle osoitetaan ulkomailta vuosittain noin viisi valitusta etämyyntiin liittyvästä ja Yhdistyneestä rajatylittävästä mainonnasta ja/tai kuningaskunnasta). Valitukset Euroopan mainonnanvalvontaliitolle (European Advertising Standards Alliance, EASA). Ranskasta edelleen mainonnanvalvontajärjestölle (etupäässä ohjataan Belgiasta, Nämä valitukset koskivat esimerkiksi markkinointiarpajaisten harhaanjohtavaa mainontaa ja tuotteiden tai palveluiden täydellistä tai osittaista toimittamatta jättämistä. 23 Espanja Terveys- ja kuluttaja-asioista vastaavan ministeriön alainen julkinen laitos (Instituto Nacional del Consumo, INC) on ilmoittanut seuraavat määrät etämyyntiin liittyviä valituksia (tiedot saatu aluehallintoyksiköiltä – "Comunidades Autónomas"21 –ja kuluttajajärjestöiltä): – 1997: 2 366 – 1998: 2 786 – 1999: 652 (tammi–syyskuu 1999) Pääasialliset valitusaiheet: – sopimuksen rikkominen – kieltäytyminen tuotteiden korvaamisesta – vialliset tuotteet – harhaanjohtava mainonta – harhaanjohtava markkinointi – harkinta-ajan epääminen – epäyhtenäinen hinnoittelu – tarjotun tuotteen heikko laatu – toimituksen viivästyminen – tuotteen toimittamatta jättäminen – riittämättömät ja epätäydelliset tiedot tuotteista, hinnoista ja harkinta-ajoista – riittämättömät tiedot toimittajasta – kuluttajan oikeuksia rajoittavien ehtojen asettaminen – henkilökohtaisten tietojen syöttäminen elektronisiin tiedostoihin ja luetteloihin ilman asianomaisen etukäteen antamaa lupaa. Kuluttajavalitusten käsittelyjärjestelmät: – asiakirjojen ohjaaminen toimivaltaiselle viranomaiselle – menettelyn käynnistäminen sen viranomaisen toimesta, jolle valitus on osoitettu – sovittelu – valituksen hylkääminen todisteiden puuttuessa tai valituksen peruuttaminen, 21 Espanjassa aluehallinto vastaa kuluttajapolitiikasta, myös valituksia käsittelevistä virastoista. 24 – välimiesmenettelyn aloittaminen (mikäli yritys on suostunut menettelyyn), – kanteen nostaminen tuomioistuimessa (vähän käytetty vaihtoehto). Ruotsi kansallinen valituslautakunta Ruotsin on julkisoikeudellinen elin, jonka tehtävänä on tutkia kuluttajien ja taloudellisten toimijoiden välisiä oikeudenkäyntejä. Valituslautakunta antaa suosituksia riitojen ratkaisemiseksi. Menettely on kirjallinen ja maksuton asianomaisille, ja valtio rahoittaa kokonaan lautakunnan toiminnan. Hallituksen antamien suuntaviivojen mukaisesti menettely ei saa kestää yli viittä kuukautta, jos kuluttajien valitukset voidaan ratkaista valituslautakunnan kokousten puitteissa. reklamationsnämnden, ARN) (Allmänna Kuluttajien oikeudenkäyntejä tutkii yksitoista osastoa (pankkiala, koneet, tekstiilit, matkailu, jne. ). Sääntöjensä mukaisesti valituslautakunta tutkii kuluttajien ja seuraavien tahojen välisiä kiistoja: – kaikki ruotsalaiset taloudelliset toimijat, – ulkomaiset taloudelliset toimijat, joilla on toimipiste Ruotsissa, – ulkomaiset taloudelliset toimijat, jos tuotetta tai palvelua koskeva sopimus on tehty Ruotsissa, – ulkomaiset taloudelliset toimijat, jos tuotetta tai palvelua koskeva sopimus on tehty ulkomailla mutta markkinointi on tapahtunut Ruotsissa, kuluttaja asuu Ruotsissa eikä ole syytä olettaa, että valituslautakunnan suositus olisi tehoton. Virasto on ilmoittanut käsitelleensä 21. 9. 1996–21. 9. 1999 välisenä ulkomailla asuvien kuluttajien tekemät valitukset: aikana seuraavat 1996: 2 (Espanjasta) 1997: 38 (pääasiassa USA:sta, mutta myös Tanskasta, Ranskasta, Suomesta ja muista maista) 1998: 20 (Norjasta, USA:sta, Tanskasta ja muista maista) 1999: 22 (Norjasta, Saksasta, Suomesta ja muista maista) sekä valitukset, joissa oli osallisena ulkomainen taloudellinen toimija: 1996: 8 (Tanskasta, Suomesta ja joistakin muista maista) 1997: 35 (pääasiassa Tanskasta ja Suomesta) 1998: 37 (pääasiassa Tanskasta, mutta myös Norjasta) 1999: 20 (pääasiassa Tanskasta) 25 Valitusten jakautuminen valituslautakunnan eri osastoille: Ulkomailla asuvien kuluttajien valitukset 1996 1997 1998 1999 Yleisasiat Pankkiala Asuminen Laivat Sähkö Vakuutukset Koneet Matkailu Jalkineet Tekstiilit, nahka Kemiallinen pesu 0 0 0 0 0 2 0 0 0 0 0 5 1 0 0 1 1 0 7 1 3 0 4 0 1 0 4 0 5 4 0 2 0 3 2 2 2 2 4 3 3 0 3 0 Joissakin tapauksissa kuluttaja asui Ruotsissa sopimuksen tekohetkellä ja muutti myöhemmin ulkomaille. Muutamissa tapauksissa kuluttaja asui lähellä Ruotsin rajaa. Seitsemässä tapauksessa valituslautakunta katsoi, ettei sillä ole toimivaltaa asiassa. Ulkomaisia taloudellisia toimijoita koskevat valitukset 1996 1997 1998 1999 Yleisasiat Pankkialat Asuminen Laivat Sähkö Vakuutukset Koneet Matkailu Jalkineet Tekstiilit, nahka 2 0 0 0 0 0 0 3 0 2 3 0 0 0 1 3 0 20 1 7 3 0 1 0 1 0 0 31 0 1 1 0 3 0 0 2 0 12 0 2 Useimmat riita-asiat ulkomaisten taloudellisten toimijoiden kanssa koskivat matkailuun liittyviä maksuja. Suurin osa valituksista koski lomamökkien tai vapaa-ajan asuntojen vuokraamista. Kahdessatoista tapauksessa valituslautakunta katsoi, ettei sillä ole toimivaltaa asiassa. 26 Markkinatuomioistuin (Marknadsdomstolen) Seuraavat valitukset on viety markkinatuomioistuimeen markkinointilain rikkomisen vuoksi: Vuosi Valitusten määrä Kohde 1996 1997 ---- ---- ------------------------------- ------------------------------- 1998 3 - markkinointi yrityksen esittelysivulla - lapsille suunnattu televisiomainonta - mainosesite (mainoslähetykset postitse) 199922 3 - puhelinmarkkinointi (ulkomailta) - postimyynti alle 16-vuotiaille - myynti hyvitysjärjestelmän puitteissa Yhdistynyt kuningaskunta ja teollisuusministeriön antamien etämyyntiä koskevien tietojen mukaan Kauppa- Yhdistyneessä (esimerkiksi suoramarkkinointijärjestön ja postimyyntiyritysten järjestön säännöstöt). Viranomaiset korostivat, että komission pyytämiä riittävän yksityiskohtaisia tietoja etämyyntiä koskevista kuluttajien valituksista ei ole saatavana. itsesääntelysäännöstöjä kuningaskunnassa useita on Kilpailuvirasto on kerännyt tietoja kuluttajien valituksista, joita paikalliset kaupankäyntiä valituksia valvovat vastaanottavat virastot Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat toimittaneet. Valitettavasti tiedoista ei ilmene, onko tuotteet ja palvelut markkinoitu etämyyntiä hyväksi käyttäen. viranomaiset, kansalaisten neuvontapisteet kuluttajien ja muut Seuraavat yksiköiden saamien tietojen perusteella (tiedot koskevat vuosia 1996, 1997 ja 199823): johtopäätökset kuluttajavalitusten kohteista voidaan kuitenkin tehdä komission Viallisia tuotteita tai heikkolaatuisia palveluja koskevat valitukset (valitusten lukumäärän mukaan) – käytetyt autot – radiot, televisiot ja muut sähkölaitteet – vaatetus ja jalkineet 22 23 Tammikuusta syyskuuhun vuonna 1999. Jakso on 12 kuukautta laskettuna kunkin vuoden syyskuun 30:nnestä päivästä. 27 – ruoka ja juoma – valmismatkat ja matkatoimistot Tuotteiden toimittamatta jättämistä ja palvelujen viivästymistä tai kesken jättämistä koskevat valitukset – huonekalut, taulut – radiot, televisiot ja muut sähkölaitteet – vaatetus ja jalkineet – käytetyt autot – vahinkovakuutukset Myyntitekniikkaa, harhaanjohtavia väitteitä, esitteitä tai mainoksia, tuote- ja palvelutietoja ja tietojen puutetta koskevat valitukset – käytetyt autot – ruoka ja juoma – radiot, televisiot ja muut sähkölaitteet – vaatetus ja jalkineet – pakettilomat ja matkatoimistot Postimyyntiä tai ennakkomaksua koskevat valitukset – vaatetus ja jalkineet – radiot, televisiot ja muut sähkölaitteet – kirjat, sanoma- ja aikakauslehdet – lääkevalmisteet ja terveydenhoitopalvelut – ruoka ja juoma B) Vertaileva mainonta Itävalta Itävallan viranomaiset eivät ole ilmoittaneet vertailevaa mainontaa koskevista rajojen yli ulottuvista valituksista. Belgia Talousasioiden ministeriön kauppapolitiikan yksikkö on ilmoittanut, että vertailevan mainonnan salliva lainsäädäntö on vastikään hyväksytty eikä kuluttajavalituksia ole toistaiseksi kirjattu. 28 Tanska Tanskan viranomaisten antamista tiedoista ilmenee, että kuluttaja-asiamies saa hyvin vähän vertailevaa mainontaa koskevia valituksia kuluttajilta, koska kilpailijoiden valitukset ovat saattavat kuitenkin sivuta kuluttajia koskettavia enemmistönä tällä alalla. Valitukset näkökohtia, ja sen vuoksi kuluttaja-asiamiehen on usein vastattava näiden tapausten käsittelystä. Vuosien mittaan kuluttajavalituslautakunta (Forbrugerklagenævnet) on ottanut kantaa muutamiin siviilioikeudellisiin kanteisiin tapauksissa, joissa vertailevaan mainontaan sisältyvät tiedot aiheuttivat siviilioikeudellisia seuraamuksia. Kilpailijoiden valitukset liittyvät vertailevaan mainontaan, jota pidetään harhaanjohtavana ja/tai vilpillisenä. Valitukset koskevat hintojen tai hintatasojen vertailua. Laatuvertailua koskevat valitukset ovat sen sijaan harvinaisia. Viime vuosina kuluttaja-asiamiehen käsiteltävänä on ollut runsaasti asioita, jotka liittyvät hintoja tai hintatasoja vertailevaan vähittäismyyntiketjujen mainontaan. Suomi Kuluttajavirasto sai 6 vertailevaan mainontaan liittyvää valitusta vuonna 1997, 13 vuonna 1998 ja 6 vuonna 1999 (30. 9. 1999 mennessä). Kuluttaja-asiamies käsitteli osan valituksista. Tällöin oli kyse virheellisistä hintatiedoista ja harhaanjohtavista hintavertailuista aloilla, jotka koskivat esimerkiksi puhelinpalveluja, moottoriveneitä, autojen kolaritestejä ja ympäristöä säästäviä yli ulottuvaan markkinointiin. ominaisuuksia. Yksikään valituksista liittynyt rajojen ei Suomen kuluttajaliitto kirjasi alle kymmenen valitusta vertailevasta mainonnasta kyseisinä vuosina. Suomen viranomaiset arvioivat vertailevaan mainontaan liittyvien valitusten yhteismäärän seuraavasti: noin 17 vuonna 1997, noin 24 vuonna 1998 ja noin 17 vuonna 1999. Saksa Saksassa kaikki oikeussuojakeinot ovat kuluttajien käytettävissä. Valituksia rajatylittävästä vertailevasta mainonnasta ei kuitenkaan ole oikeusministeriön sen enempää kuin kuluttajajärjestöjen tai ammattijärjestöjen tiedossa. Kreikka Vertailevaan mainontaan liittyvistä valituksista ei ole tietoja. Italia Italian viranomaiset välittivät sanatarkat tiedot kolmesta vertailevaa mainontaa koskevasta valituksesta (kaksi vuonna 1998, yksi vuonna 1999), jotka oli käsitellyt kansallinen toimivaltainen elin (Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato). Mikään tapauksista ei koskenut rajatylittävää mainontaa. 29 Irlanti Irlannin viranomaiset ilmoittivat, ettei yhtään vertailevaa mainontaa koskevaa valitusta ollut esitetty vuoden 1996 tammikuun ja vuoden 1999 elokuun välisenä aikana. Luxemburg Talousasiain ministeriön kilpailu- ja kuluttajansuojaosasto (Direction de la Concurrence et de la Protection des Consommateurs) korosti sitä, että vertaileva mainonta on kiellettyä Luxemburgissa. Sen vuoksi kirjattuja valituksia ei toistaiseksi ole. Alankomaat Mainonnanvalvontajärjestölle osoitettiin kolme valitusta vuonna 1996, kaksi vuonna 1997 ja kuusi vuonna 1998, mutta mikään niistä ei koskenut rajatylittävää mainontaa. Eniten ongelmia näyttää aiheuttavan vääriä tietoja sisältävä mainonta, ja siihen puuttuvat lähinnä kilpailijat. Asioissa, rajojen yli ulottuvaa mainontaa, voi mainonnanvalvontajärjestön lisäksi valittaa vetoomustuomioistuimeen (College van Beroep), joka käynnistää erityismenettelyn. jotka koskevat Espanja Espanjan kuluttajavirasto (Instituto Nacional del Consumo) on ilmoittanut, ettei (rajojen sisäpuolisia tai rajatylittäviä) valituksia ole ilmennyt vuoden 1997 tammikuun ja vuoden 1999 syyskuun välisenä aikana. Ruotsi Kansallinen valituslautakunta ei ole tiedottanut vertailevaa mainontaa koskevista valituksista. Markkinatuomioistuin on kuitenkin käsitellyt seuraavia kaupalliseen viestintään liittyviä asioita: Vuosi Tapausten Kohde määrä 1996 1997 1998 6 1 4 Kynät, aikakauslehdet, autonvuokraus, painokoneet, koiran ruoka Hintavertailut Markkinointikäytäntöjä mainoslauseet koskevan lain perusteella kielletyt 199924 2 Hammashoitovakuutus; maalien hinta ja laatu On otettava huomioon, että vertaileva mainonta oli Ruotsissa sallittua ennen direktiivin antamista. 24 Tammikuusta syyskuuhun vuonna 1999. 30 Yhdistynyt kuningaskunta Vertailevaa mainontaa koskevien valitusten käsittely Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustuu yleensä itsesääntelyyn. Mainonnanvalvontavirasto valvoo maan mainontakäytäntöjä ja radioalan lähetyksiä valvovat koskevan lainsäädännön noudattamista, viranomaiset (Independent Television Authority ja Radio Authority) ovat vastuussa lähetysten mainontaa koskevien valitusten käsittelystä. ja televisio- Vertailevaa mainontaa koskevista kuluttajavalituksista ei ole yksityiskohtaisia tietoja (katso etämyyntiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa koskevia tietoja). 2. A) AMMATTIJÄRJESTÖJEN ANTAMAT TIEDOT Etäsopimukset Euroopan mainosstandardiliitto (European Advertising Standards Alliance, EASA)25 teki etämyyntiin liittyvistä kuluttajavalituksista tutkimuksen niissä EU:n jäsenvaltioissa, joissa sillä on jäseniä. Tutkimus toteutettiin yhteistyössä Euroopan suoramarkkinointiliiton kanssa (European Federation of Direct Marketing, FEDMA). • Tutkimuksesta ilmenee, että jokaisessa maassa etämyyntiin liittyviä ongelmia ratkotaan itsesääntelyjärjestelmän avulla. Unionin jäsenmaita edustavista 18:sta EASA:n jäsenestä kahdeksalla on erityinen menettelysäännöstö tai ohjeisto, ja seitsemän jäsentä soveltaa etämyyntiin mainontaa koskevaa yleislainsäädäntöään. perustuvat Nämä kansainvälisen kauppakamarin (International Chamber of Commerce, ICC) yleiseen mainontaa koskevaan säännöstöön ja joita on tarvittavilta osin edelleen tarkennettu koskemaan etämyyntiä kunkin maan olosuhteiden mukaan. sääntöihin ja periaatteisiin, tukeutuvat järjestöt jotka • EASA:n jäsenet tiiviissä toimivat yhteistyössä asianomaisen kansallisen ja joissakin maissa valitusten käsittelystä suoramarkkinointijärjestön kanssa, vastaa kansallinen jäsenjärjestö. Skandinavian maissa tarvitaan vain vähän yleistä mainonnan sääntelyä, koska kuluttaja-asiamiehellä on vahva asema ja koska esimerkiksi Ruotsissa on useita erityiskysymyksiin (kuten sukupuoleen tai rotuun perustuvan syrjinnän torjumiseen) keskittyviä itsesääntelyjärjestöjä. • Valitusten aiheena on enimmäkseen harhaanjohtava ja vilpillinen menettely. Joillakin itsesääntelyjärjestöillä on mainoksiin liittyvistä vilpillisistä käytännöistä ja petoksista ilmoittava hälytysjärjestelmä, ja ne tekevät yhteistyötä viranomaisten kanssa havaitessaan petollista toimintaa. 25 Euroopan mainosstandardiliitto on yleishyödyllinen järjestö, jonka toimipaikka on Brysselissä. Järjestö koordinoi mainontaa käsittelevien Euroopan kansallisten itsesääntelyelinten näkemyksiä. Sen jäsenet (27 jäsentä 22 Euroopan valtiosta, mukaan luettuna kaikki EU:n jäsenvaltiot) ovat itsesääntelyä toteuttavia kansallisia elimiä. Nämä vastaavat kansallisten itsesääntelyjärjestelmiensä hallinnoinnista ja soveltavat mainontakäytäntöjä koskevia kansallisia säännöksiään, jotka perustuvat kansainvälisen kauppakamarin (International Chamber of Commerce) säännöksiin. EASA:n tavoitteena on edistää ja tukea tehokkaan itsesääntelyn kehitystä, koordinoida rajatylittävien valitusten käsittelyä ja antaa mainonnan itsesääntelyyn liittyvää tietoa ja tukea Euroopassa. EASA on kehittänyt oman yli rajojen ulottuvan valitusmenettelynsä. 31 • Kolmanneksella EASA:n jäseninä olevista EU:n jäsenvaltioista on ollut ongelmia, joko etämyyntimainontaan liittyvien valitusten lajia tai asian jotka koskevat korjaamista valituksen seurauksena. Tällöin on ollut kyse harhaanjohtavista mainosesitteistä, tarjouksen paikkansapitämättömyydestä, tilaamatta lähetetyistä tuotteista ja laittomista tarjouksista suoraan postitse. • Tuotteet tai palvelut, joista eniten valitettiin etämyyntiin liittyvässä mainonnassa, ovat lääkevalmisteet (ja tuotteet, joilla väitetään olevan parantava tai terapeuttinen vaikutus), laihdutustuotteet ja kirjakerhot. B) Vertaileva mainonta Euroopan mainosstandardiliitolla on yli rajojen ulottuva oma valituskäytäntönsä. Kaikki rajatylittävää mainontaa koskevat valitukset tallennetaan sähköiseen tiedostoon, jota EASA:n sihteeristö ylläpitää. Kun valitukset on käsitelty, selostus ratkaistuista tapauksista julkaistaan EASA:n neljästi vuodessa ilmestyvässä lehdessä Alliance Update. EASA:n tietokannasta ei ilmene, onko rajatylittävään vertailevaan mainontaan välittömästi liittyviä valituksia. Vertailevaa mainontaa koskevia valituksia on toistaiseksi vaikea tutkia erikseen, koska direktiiviä 97/55/EY ei ole pantu täytäntöön koko unionin alueella. EASA kuvasi kahta plagiointia koskevaa tapausta, jotka liittyvät vain osittain vertailevaan mainontaan. 32 Tiedotusvälineen alkuperämaa* Kuluttajan asuinvaltio Valitus Asia pääpiirteissään Yhdistynyt kuningaskunta Saksa Plagiointi jossa valitus, plagioineen yrityksen kuningaskunnan Saksalaisen Yhdistyneen yleiseurooppalaista tapauksen mainonnanvalvontajärjestö päätyi mainos sekaannusta. Valitus katsottiin aiheettomaksi. väitettiin sen Tutkittuaan kuningaskunnan toteamaan, että aiheuttanut johtanut harhaan eikä Yhdistyneen iskulausetta. ei Yhdistynyt kuningaskunta Kreikka Plagiointi Kreikkalaisen Property Magazine kiinteistönvälitystoimiston valitus World -aikakauslehdessä jossa tarjottiin myytäväksi olleesta mainoksesta, kiinteistöä Kreikassa samoin sanamuodoin kuin kyseisen samaa toimiston mainoksessa sivulla. Valittajan sekaannukseen yritysten mielestä tämä johtaisi kuningaskunnan välillä. Yhdistyneen mainonnanvalvontajärjestö valituksen aiheettomaksi. koskevassa vastakkaisella aluetta katsoi * Tiedotusvälineen alkuperämaa televisiotoimintaa koskevan EU:n direktiivin määritelmän mukaisesti 33 3. KULUTTAJIEN OIKEUSSUOJAKEINOJA YHTENÄISMARKKINOILLA RAJATYLITTÄVÄSTÄ YHTEISÖALOITTEESTA SAADUT TIEDOT KOSKEVASTA VUONNA 1998 JA KULUTTAJARIITOJEN RATKAISUA TOTEUTETUSTA Joukko kuluttajajärjestöjä26 toteutti rajatylittävän aloitteen vuonna 1998 komission yksiköiden tukemana ja Lillessä toimivan laitoksen Institut Européen Interrégional de la Consommation (IEIC) koordinoimana. Toiminta keskittyi kuluttajavalitusten seurantaan kymmenellä maantieteellisellä raja-alueella [Luxemburg; Elsass, Nord-Pas-de-Calais ja Languedoc- Roussillon (Ranska); Nordrhein-Westfalen (Saksa); Itä-Belgia (Belgia); Katalonia ja Madrid (Espanja); Milano ja Etelä-Tiroli (Italia); Innsbruck (Itävalta) ja Ateena (Kreikka)], joihin pääasiassa niiden sijainnin vuoksi on yleensä keskittynyt merkittävä määrä tapauksia. Tutkimuksessa kirjattiin 5552 valitusasiaa vuonna 1998. Kuluttajien valitukset koskivat seuraavia aloja: autot, huonekalut, rahoituspalvelut, kulutusluotot, vakuutukset, rakennusala, arpajaiset ja pelit sekä kiinteistöjen osa-aikainen käyttöoikeus. Suurin määrä kiistoja aiheutui rahoituspalveluista ja osa-aikaisesta käyttöoikeudesta. Tietojen perusteella ei voida päätellä etäsopimuksiin ja vertailevaan mainontaan liittyvien valitusten määrää. Vaikka tiedoista ei ilmene, kuinka moni valitus perustuu direktiiveihin 97/7/EY ja 97/55/EY, tutkimus parantaa yleistä tietämystä kuluttajavalituksista silloin, kun rajojen yli ulottuva kaupankäynti on tavanomaista. Tämä koskee etenkin Keski-Euroopan maita, tekemään ostoksia naapurimaissa. ovat maantieteellisistä joissa kuluttajat tottuneet syistä 26 la Consommation Union Luxembourgeoise des Consommateurs, Chambre de la Consommation d'Alsace, Centre Régional Nordrhein-Westfalen, de Verbraucherschutz-zentrale Ostbelgien, Institut Català del Consum, CTRC Languedoc-Roussillon, Comitato Difesa Consumatori (Milano), VZ Südtirol, Eurokons Innsbruck, ABC Test-Achats, OCU (Madrid), EK. PI. ZO (Ateena). Verbraucher-Zentrale Nord-Pas-de-Calais, 34


title: Verordnung (EG) Nr. 533/2000 der Kommission vom 10. März 2000 zur Bestimmung des Weltmarktpreises für nicht entkörnte Baumwolle und des Beihilfevorschusses

eurovoc_concepts:
aid system
cotton
world market price

formats: pdf print

text: L 64/18 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 11. 3. 2000 VERORDNUNG (EG) Nr. 533/2000 DER KOMMISSION vom 10. März 2000 zur Bestimmung des Weltmarktpreises für nicht entkörnte Baumwolle und des Beihilfevorschusses DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Akte über den Beitritt Griechenlands, insbeson- dere auf die Artikel 3 und 10 des Protokolls Nr. 4 über Baumwolle, zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1553/95 des Rates (1), (3) (4) gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1554/95 des Rates vom 29. Juni 1995 zur Festlegung der allgemeinen Vorschriften der Beihilferegelung für Baumwolle und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2169/81 (2), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1419/98 (3), insbesondere auf die Artikel 3, 4 und 5, einschlägigen Kriterien dürfen jedoch berichtigt werden, wenn dies wegen Abweichungen bezüglich der Qualität des gelieferten Erzeugnisses oder der Art der Angebote und Notierungen gerechtfertigt ist. Diese Berichtigungen sind durch Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1201/ 89 geregelt. Der Weltmarktpreis für nicht entkörnte Baumwolle ist in Anwendung der genannten Kriterien, wie nachstehend angegeben, festzusetzen. Nach Artikel 5 Absatz 3a Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1554/95 entspricht der Beihilfevorschuß dem Zielpreis, vermindert um den Weltmarktpreis und einen Betrag, der wie im Fall einer Überschreitung der garan- tierten Höchstmenge, jedoch auf der Grundlage der um mindestens 7,5 % erhöhten Neuschätzung der Erzeugung nicht entkörnter Baumwolle bestimmt wird. Mit der Verordnung (EG) Nr. 2606/1999 der Kommission (6) wurde die Erzeugung für das Wirtschaftsjahr 1999/2000 neu geschätzt und der diesbezügliche Erhöhungspro- zentsatz festgesetzt. Die Anwendung dieser Berech- nungsweise führt dazu, den Vorschußbetrag je Mitglied- staat, wie nachstehend angegeben, festzusetzen — in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Nach Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1554/95 wird der Weltmarktpreis für nicht entkörnte Baumwolle unter Zugrundelegung des für entkörnte Baumwolle festge- stellten Weltmarktpreises und unter Berücksichtigung des bisherigen Verhältnisses zwischen dem für diese und für nicht entkörnte Baumwolle berechneten Weltmarkt- preises bestimmt. Die Bestimmung des bisherigen Preis- verhältnisses wurde geregelt durch Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1201/89 der Kommission vom 3. Mai 1989 zur Durchführung der Beihilferegelung für Baumwolle (4), zuletzt geändert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1624/1999 (5). Ist der Weltmarktpreis so nicht feststellbar, wird er anhand des zuletzt ermittelten Preises bestimmt. Der Weltmarktpreis für entkörnte Baumwolle wird gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1554/95 unter Berücksichtigung der Angebote auf diesem Markt und der für den tatsächlichen Markttrend repräsentativen Notierungen für ein Erzeugnis mit bestimmten Merk- malen ermittelt. Zur Bestimmung dieses Preises ist der Durchschnitt der an einem oder mehreren europäischen Börsenplätzen festgestellten Angebote und Notierungen für ein in einem nordeuropäischen Hafen cif geliefertes Erzeugnis aus den Lieferländern zu berechnen, die für repräsentativ sind. Die den internationalen Handel (1) ABl. L 148 vom 30. 6. 1995, S. 45. (2) ABl. L 148 vom 30. 6. 1995, S. 48. (3) ABl. L 190 vom 4. 7. 1998, S. 4. (4) ABl. L 123 vom 4. 5. 1989, S. 23. (5) ABl. L 192 vom 24. 7. 1999, S. 39. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 (1) Der in Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1554/95 genannte Weltmarktpreis für nicht entkörnte Baumwolle wird auf 31,942 EUR/100 kg festgesetzt. (2) Der in Artikel 5 Absatz 3a Unterabsatz 2 der Verord- nung (EG) Nr. 1554/95 genannte Beihilfevorschuß beläuft sich auf: — 37,897 EUR/100 kg in Spanien, — 33,964 EUR/100 kg in Griechenland, — 74,358 EUR/100 kg in den übrigen Mitgliedstaaten. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 11. März 2000 in Kraft. (6) ABl. L 316 vom 10. 12. 1999, S. 36. 11. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 64/19 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 10. März 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission


title: PREGUNTA ESCRITA P-0829/00 de Graham Watson (ELDR) a la Comisión. Normativa sobre las lindes de las tierras que puede provocar daños medioambientales.

eurovoc_concepts:
South West (England)
United Kingdom
agricultural guidance
eligibility criteria
utilised agricultural area

formats: html pdf print

text: C 46 E/52 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 13. 2. 2001 litigio en la OMC ataæe, antes bien, al tratamiento de las marcas americanas abandonadas por sus El anteriores propietarios cubanos y que pueden ser registradas, renovadas y hechas valer en Estados Unidos por su nuevo propietario s(cid:243)lo bajo ciertas condiciones. Estas condiciones figuran en el art(cid:237)culo 211, adoptado por Estados Unidos casi 40 aæos despuØs de la revoluci(cid:243)n cubana. El art(cid:237)culo 211 no contiene ni refuerza el principio, citado por Su Seæor(cid:237)a, de no reconocimiento de las expropiaciones extranjeras. Tras un anÆlisis detallado, la Comisi(cid:243)n lleg(cid:243) a la conclusi(cid:243)n de que el art(cid:237)culo 211 vulnera ciertas disposiciones del Acuerdo ADPIC de la OMC, especialmente sus disposiciones de trato nacional, en materia de marca y de ejecuci(cid:243)n. Este anÆlisis fue compartido por todos los Estados miembros. Con respecto a los efectos discriminatorios del art(cid:237)culo 211, la Comisi(cid:243)n reitera que el litigio en la OMC no ataæe a la cuesti(cid:243)n de las expropiaciones de marcas sin indemnizaci(cid:243)n. Las condiciones para el registro y la utilizaci(cid:243)n de las marcas del art(cid:237)culo 211 vulneran, en opini(cid:243)n de la Comunidad y de sus Estados miembros, el Acuerdo ADPIC, especialmente porque el art(cid:237)culo 211 afecta solamente a los llamados «nacionales designados», incluidos los cubanos y las empresas cubanas. Durante las consultas de OMC, celebradas en septiembre y diciembre de 1999, Estados Unidos no demostr(cid:243) que se apliquen condiciones similares a los nacionales de Estados Unidos o de terceros pa(cid:237)ses con excepci(cid:243)n de Cuba. En el litigio en la OMC, el principal objetivo de la Comisi(cid:243)n sigue siendo la debida aplicaci(cid:243)n y ejecuci(cid:243)n por Estados Unidos del Acuerdo ADPIC de la OMC, habida cuenta de que el art(cid:237)culo 211 puede afectar potencialmente a todas las empresas europeas que comercian con Cuba. Deber(cid:237)a interesar a la Comunidad y a sus Estados miembros asegurarse de que las disposiciones del Acuerdo ADPIC de la OMC son respetadas por todos los miembros de la OMC. La Comunidad y sus Estados miembros han planteado a Estados Unidos la incompatibilidad del art(cid:237)culo 211 con el Acuerdo ADPIC de la OMC en diversas ocasiones, incluidas las tres œltimas cumbres UE-EE. UU. y el Consejo ADPIC de la OMC, para encontrar una soluci(cid:243)n amistosa al asunto. Pero la Administraci(cid:243)n americana se ha negado constantemente a entablar un diÆlogo sustantivo. En julio de 1999, la Comunidad y sus Estados miembros solicitaron consultas en virtud del Entendimiento de la OMC relativo a la soluci(cid:243)n de diferencias. Se celebraron dos rondas de consultas en septiembre y diciembre de 1999, pero Estados Unidos mantiene la opini(cid:243)n de que el art(cid:237)culo 211 es compatible con las obligaciones internacionales americanas. Evaluado el resultado de las consultas de la OMC y los intereses econ(cid:243)micos y pol(cid:237)ticos en juego, la Comisi(cid:243)n lleg(cid:243) a la conclusi(cid:243)n de que la œnica v(cid:237)a al alcance de la Comunidad y de sus Estados miembros para asegurar la debida aplicaci(cid:243)n del Acuerdo ADPIC de la OMC por parte de Estados Unidos en este caso es la solicitud de un grupo especial de la OMC. Por œltimo, en cuanto al supuesto impacto en el procedimiento de toma de decisiones de la Comisi(cid:243)n de la expresi(cid:243)n por una empresa europea de sus intereses en el litigio, a la Comisi(cid:243)n le gustar(cid:237)a reiterar que le preocup(cid:243) la debida aplicaci(cid:243)n y ejecuci(cid:243)n por Estados Unidos del Acuerdo ADPIC de la OMC. Aunque el art(cid:237)culo 211 s(cid:243)lo se ha aplicado hasta ahora una vez, puede afectar a todas las empresas europeas que comercian con Cuba. La Comisi(cid:243)n asegura a Su Seæor(cid:237)a que sigue resistiØndose a todas las tentativas de cualquier parte interesada de manipular su posici(cid:243)n. (2001/C 46 E/057) PREGUNTA ESCRITA P-0829/00 de Graham Watson (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (10 de marzo de 2000) Asunto: Normativa sobre las lindes de las tierras que puede provocar daæos medioambientales MÆs del 50 % de las lindes de las tierras de mi circunscripci(cid:243)n (el sudoeste del Reino Unido) superan los dos metros. La Comisi(cid:243)n y el Tribunal de Cuentas han pedido recientemente al Ministerio de Agricultura, 13. 2. 2001 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 46 E/53 Pesca y Alimentaci(cid:243)n britÆnico que reduzca las subvenciones a los agricultores con lindes superiores a los dos metros. Si los agricultores del sudoeste no quieren perder una media de 969 libras esterlinas anuales, tendrÆn que arar hasta el final de sus tierras y, probablemente, podar sus setos. De esta forma, se estropearÆ la flora y la fauna, y se eliminarÆ terreno esencial para evitar la erosi(cid:243)n del suelo en tierras con mucha pendiente, contraviniendo los objetivos medioambientales de la UE. El Reino Unido ha solicitado a la Comisi(cid:243)n que aumente las lindes de sus tierras en barbecho hasta los tres metros. En favor de la conservaci(cid:243)n del medio ambiente, ¿volverÆ a considerar la Comisi(cid:243)n su solicitud, al menos en el caso de los agricultores que, tradicionalmente, han conservado lindes amplias? Respuesta complementaria del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (2 de mayo de 2000) La situaci(cid:243)n a que hace referencia Su Seæor(cid:237)a no es nueva. Las recomendaciones relativas a la anchura mÆxima de las lindes de los campos existen desde 1994 y desde entonces se aplican en toda la Comunidad. La Comisi(cid:243)n opina que es preciso aclarar por medio de un reglamento la cuesti(cid:243)n de si las superficies plantadas con setos pueden o no, y hasta quØ punto, considerarse parte de las parcelas agr(cid:237)colas que pueden optar a las ayudas para cultivos herbÆceos. Evidentemente, una modificaci(cid:243)n de la legislaci(cid:243)n comunitaria de este tipo no entrarÆ en vigor con la suficiente antelaci(cid:243)n para ser aplicable a las ayudas para la campaæa 2000. Por consiguiente, para este aæo, la Comisi(cid:243)n ha propuesto a las autoridades britÆnicas que se mantenga la prÆctica relativa a las normas para la medici(cid:243)n de superficies de aæos anteriores, de acuerdo con lo dispuesto en el apartado 2 del documento de trabajo de la Comisi(cid:243)n VI/ 8388/94, del cual se han enviado directamente sendas copias a Su Seæor(cid:237)a y a la Secretar(cid:237)a del Parlamento. (2001/C 46 E/058) PREGUNTA ESCRITA P-0830/00 de Maria Berger (PSE) a la Comisi(cid:243)n (10 de marzo de 2000) Asunto: Interceptaci(cid:243)n de las telecomunicaciones internacionales En la audiencia sobre protecci(cid:243)n de datos en la Uni(cid:243)n Europea, que se celebr(cid:243) los d(cid:237)as 22 y 23 de febrero de 2000 en el Parlamento Europeo, Duncan Campbell, en su calidad de responsable del STOA, inform(cid:243) sobre el statu quo del sistema de escuchas mundial Echelon. Con dicho motivo qued(cid:243) claro que mediante Echelon se hab(cid:237)an interceptado datos econ(cid:243)micos importantes en Europa, lo que hab(cid:237)a ocasionado perjuicios a la econom(cid:237)a europea. En contraposici(cid:243)n a ello, John Mogg, Director General de la Comisi(cid:243)n Europea, y el Comisario Martin Bangemann declararon que Echelon era s(cid:243)lo un rumor de prensa, lo que fue contundentemente rebatido por altos funcionarios como Martin Brady, director de los servicios secretos australianos (Defence Signal Directorate). Existen muchos indicios de que el Consejo y la Comisi(cid:243)n sab(cid:237)an de este sistema de escuchas, pero que no hab(cid:237)an hecho nada y que, intencionadamente, no hab(cid:237)an informado al Parlamento Europeo. Independientemente de ello, el Consejo y la Comisi(cid:243)n incluso modificaron la legislaci(cid:243)n europea, dÆndole una orientaci(cid:243)n «proamericana», al seguir las directrices de una ley estadounidense de 1994 (CALEA) y tomar en consideraci(cid:243)n sus demandas en la Resoluci(cid:243)n del Consejo de 17 de enero de 1995 sobre la interceptaci(cid:243)n legal de las telecomunicaciones (1)


title: Mitteilung der Kommission an das Europäische Parlament gemäss Artikel 251, Absatz 2, zweiter Unterabsatz des EG-Vertrages Gemeinsamer Standpunkt des Rates zum Geänderten Vorschlag für eine Verordnung des Europäischen Parlaments und des Rates über die freiwillige Beteiligung von Organisationen an einem Gemeinschaftssystem für das Umweltmanagement und die Umweltbetriebsprüfung (EMAS)

eurovoc_concepts:
environmental law
environmental monitoring
environmental protection
industrial policy


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0829/00 von Graham Watson (ELDR) an die Kommission. Umweltschäden durch Vorschriften für Ackerrandstreifen.

eurovoc_concepts:
Russia
import (EU)
import licence
meat
veterinary inspection

text: 3. 10. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 280 E/219 stens 5 % der Antr(cid:228)ge (cid:132)Fl(cid:228)chen(cid:147) vor Ort kontrolliert werden. Die zust(cid:228)ndige Beh(cid:246)rde legt anhand einer Risikoanalyse und je nach der Repr(cid:228)sentativit(cid:228)t der eingereichten Beihilfeantr(cid:228)ge fest, welche Antr(cid:228)ge vor Ort kontrolliert werden sollen. Die Kommission hat die deutschen Beh(cid:246)rden gebeten, diese Frage n(cid:228)her zu pr(cid:252)fen und ihr die Ergebnisse dieser Pr(cid:252)fung mitzuteilen; sie wird danach das Parlament entsprechend unterrichten. 2. und 3. beantworten. Die Kommission kann diese Fragen erst nach Vorliegen der Antwort der deutschen Beh(cid:246)rden (1) ABl. L 181 vom 1 7. 1992. (2) ABl. L 90 vom 7. 4. 1994. (3) ABl. L 355 vom 5. 12. 1992. (4) ABl. L 391 vom 31. 12. 1992. (2000/C 280 E/262) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0773/00 von Astrid Thors (ELDR) an die Kommission (9. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Rentierfleischimporte aus Ru(cid:223)land in L(cid:228)nder der EU Nach Angaben des Finnischen Rentierhalterverbands traf der St(cid:228)ndige Veterin(cid:228)rausschu(cid:223) der EU am 12. Januar 2000 eine Grundsatzentscheidung (zur ˜nderung der Entscheidung 97/217/EG) (1) bez(cid:252)glich der Einfuhr von Rentierfleisch aus dem Gebiet der Kola-Halbinsel in Ru(cid:223)land. Bislang wurde die Einfuhr von Fleisch aus Ru(cid:223)land verhindert, weil dieses Land als Maul- und Klauenseuche-Gebiet eingestuft ist und wegen dort herrschenden schlechten Schlacht- und Fleischverarbeitungsbedingungen. Vertreter des St(cid:228)n- digen Veterin(cid:228)rausschusses machten eine Inspektionsreise auf die Kola-Halbinsel in dieser Angelegenheit. Kann die Kommission best(cid:228)tigen, da(cid:223) die erw(cid:228)hnte Inspektionsreise und die vom St(cid:228)ndigen Veterin(cid:228)raus- schu(cid:223) getroffene Entscheidung unter unterparteiischen Voraussetzungen erfolgt sind? Hat die Kommission die (cid:220)berwachung von Krankheitsf(cid:228)llen, Fleischbehandlung und Qualit(cid:228)tspr(cid:252)fung kontrolliert? Hat die Kommission die M(cid:246)glichkeiten der Schaffung eines unabh(cid:228)ngigen (cid:220)berwachungssystems gekl(cid:228)rt, durch das der Ursprung des Rentierfleischs in allen F(cid:228)llen zuverl(cid:228)ssig nachgewiesen werden kann? (1) ABl. L 88 vom 3. 4. 1997, S. 20. Antwort von Herrn Byrne im Namen der Kommission (28. M(cid:228)rz 2000) Der Herr Abgeordnete wird auf die Antwort verwiesen, die die Kommission in der Fragestunde der Tagung des Parlaments vom M(cid:228)rz 2000 (1) auf die m(cid:252)ndliche Anfrage H-0179/00 von Herrn SEPP˜NEN erteilt hat. (1) Debatten des Europ(cid:228)ischen Parlaments (M(cid:228)rz 2000). (2000/C 280 E/263) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0829/00 von Graham Watson (ELDR) an die Kommission Betrifft: Umweltsch(cid:228)den durch Vorschriften f(cid:252)r Ackerrandstreifen (10. M(cid:228)rz 2000) In meinem Wahlkreis (S(cid:252)dwest-England) sind (cid:252)ber 50 % der Ackerrandstreifen breiter als zwei Meter. Die Kommission und der Rechnungshof haben das Ministerium f(cid:252)r Landwirtschaft, Fischerei und Ern(cid:228)hrung vor kurzem angewiesen, die H(cid:246)he der Beihilfen f(cid:252)r die Landwirte zu k(cid:252)rzen, deren Ackerrandstreifen (cid:252)ber zwei Meter breit sind. Wenn die Landwirte in S(cid:252)dwest-England keine durchschnittlichen Einbu(cid:223)en von 969£ j(cid:228)hrlich erleiden wollen, m(cid:252)ssen sie ihre ˜cker bis dicht an die Hecken heran pfl(cid:252)gen und diese C 280 E/220 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 3. 10. 2000 m(cid:246)glicherweise sogar zur(cid:252)ckschneiden. Dadurch werden wildlebende Tiere gesch(cid:228)digt und Landschafts- raum beseitigt, der zur Verhinderung der Bodenerosion auf Feldern in Steillagen unerl(cid:228)(cid:223)lich ist. Dies l(cid:228)uft den Umweltzielen der EU zuwider. Das Vereinigte K(cid:246)nigreich hat die Kommission ersucht, den Ackerrandstreifen im Rahmen der Fl(cid:228)chen- stillegungsregelung f(cid:252)r das Vereinigte K(cid:246)nigreich auf drei Meter zu erh(cid:246)hen. Kann sich die Kommission im Interesse des Umweltschutzes damit einverstanden erkl(cid:228)ren, diesen Ansatz zumindest im Falle der Land- wirte, die traditionell breite Ackerrandstreifen erhalten haben, zu (cid:252)berdenken? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (29. M(cid:228)rz 2000) Die Kommission holt gegenw(cid:228)rtig die zur Beantwortung der Frage erforderlichen Informationen ein. Sie wird das Ergebnis ihrer Nachforschungen unverz(cid:252)glich mitteilen. (2000/C 280 E/264) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0929/00 von Christoph Konrad (PPE-DE) an die Kommission (22. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Fl(cid:228)chenstillegungspr(cid:228)mien f(cid:252)r RWE bzw. Rheinbraun (Deutschland) Trifft es zu, da(cid:223) die deutschen Unternehmen RWE bzw. Rheinbraun Fl(cid:228)chenstillegungspr(cid:228)mien der 1. EU f(cid:252)r den Abbau von Braunkohle erhalten haben? 2. Wenn ja, auf welcher Rechtsgrundlage, f(cid:252)r welchen Zeitraum und in welcher H(cid:246)he sind die Pr(cid:228)mien ausgezahlt worden? 3. Wenn ja, handelt es sich dabei um einmalige oder fortw(cid:228)hrende Zahlungen? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (31. M(cid:228)rz 2000) Die Kommission stellt fest, da(cid:223) die Frage des Herrn Abgeordneten identisch ist mit seiner schriftlichen Anfrage E-0667/00. Der Herr Abgeordnete wird daher auf die Antwort der Kommission (1) auf diese Frage verwiesen. (1) Siehe Seite 218