title: WRITTEN QUESTION E-0973/00 by Ioannis Souladakis (PSE) to the Council. Relations between the European Union and Iran.

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
EU relations
Iran

text: C 26 E/136 Official Journal of the European Communities EN 26. 1. 2001 different types of mobile phone. The other projects are aiming to provide greater understanding of the biological mechanisms by which electromagnetic radiation might affect human health. One of them will also be examining the combined effect of electromagnetic radiation and chemical carcinogens. (2001/C 26 E/169) WRITTEN QUESTION E-0973/00 by Ioannis Souladakis (PSE) to the Council (30 March 2000) Subject: Relations between the European Union and Iran The election results in the recent parliamentary elections in Iran have demonstrated the strong desire of the Iranian electorate that Iran should emerge from the international isolation in which it has been for years. However, the European Union(cid:146)s response to the changes taking place in Iran has so far been limited. Will the Council say whether it intends to take advantage of current favourable circumstances to improve relations with Iran, thus supporting the opening which Iranian society is seeking with the West? Reply (26 June 2000) The EU is encouraged by developments in Iran, including the results of the first round of the Parliamentary elections in February. Following these elections, the European Union has recalled its long-standing interest in consolidating and expanding the Comprehensive Dialogue it leads with Iran and reiterated its willingness to promote the establishment of closer ties with the Iranian Government. (2001/C 26 E/170) WRITTEN QUESTION E-0975/00 by Christel Fiebiger (GUE/NGL) to the Commission (31 March 2000) Subject: Savings to be made in Subsection B1 (cid:129) Agriculture of the 2001 budget and modification of the financial planning for 2000-2006 Numerous Commission proposals concerning savings in the 2001 budget for Subsection B1 (cid:129) Agriculture have recently been made public. Are these savings intended primarily to help achieve the funding required in the foreign policy area (reconstruction measures in Kosovo of the order of € 300 million a year)? Is the Commission also planning changes in relation to the financial framework in Agenda 2000 adopted by the European Council in Berlin? What savings in financial resources would the Commission like to make, following measures: in particular through the (cid:129) changes to the common organisations of the market (COM), inter alia for sugar, hops, rice, olives, flax and hemp; (cid:129) new legislation, e. g. creation of a regulatory fund applicable to the pig sector; (cid:129) reform of the Financial Regulation, inter alia by changing the allocation of the negative expenditure of Subsection B1-Agriculture;


title: Posición común (CE) nº 25/2000, de 30 de marzo de 2000, aprobada por el Consejo de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, con vistas a la adopción de una Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la evaluación de los efectos de determinados planes y programas en el medio ambiente

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
EU programme
environmental impact
environmental protection
project evaluation

formats: html pdf print

text: 16. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 137/11 POSICIO´ N COMU´ N (CE) No 25/2000 aprobada por el Consejo el 30 de marzo de 2000 con vistas a la adopcio´ n de la Directiva 2000/. /CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de. , relativa a la evaluacio´ n de los efectos de determinados planes y programas en el medio ambiente (2000/C 137/02) EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIO´ N EUROPEA, (3) Visto el Tratado constitutivo de la comunidad Europea y, en particular, el apartado 1 de su artı´culo 175, Vista la propuesta de la Comisio´ n (1), Visto el dictamen del Comité Econo´ mico y Social(2), Visto el dictamen del Comité de las Regiones (3), De conformidad con el procedimiento establecido en el artı´culo 251 del Tratado (4), Considerando lo siguiente: (1) (2) El artı´culo 174 del Tratado establece que la polı´tica de la Comunidad en el a´mbito del medio ambiente debe contribuir a la conservacio´ n, proteccio´ n y mejora de la calidad del medio ambiente, a la proteccio´ n de la salud de las personas y a la utilizacio´ n prudente y racional de los recursos naturales, y que debe basarse en el principio de cautela; el artı´culo 6 del Tratado establece que los requisitos de proteccio´ n ambiental deben integrarse en la definicio´ n de las polı´ticas y actividades comunitarias, con vistas sobre todo a fomentar un desarrollo sostenible. El quinto programa de accio´ n medioambiental «Hacia un desarrollo sostenible — Programa europeo comunitario de polı´tica y actuacio´ n en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible» (5), completado por su revisio´ n mediante la Decisio´ n no 2179/98/CE (6), afirma la impor- tancia de valorar los posibles efectos medioambientales de planes y programas. (1) DO C 129 de 25. 9. 1997, p. 14, y DO C 83 de 25. 3. 1999, p. 13. (2) DO C 287 de 22. 4. 1997, p. 101. (3) DO C 64 de 27. 2. 1998, p. 63, y DO C 374 de 23. 12. 1999, p. 9. (4) Dictamen del Parlamento Europeo de 20 de octubre de 1998 (DO C 341 de 9. 1. 1998, p. 18), Posicio´ n comu´ n del Consejo de 3 de marzo de 2000 y Decisio´ n del Parlamento Europeo de. (au´ n no publicada en el Diario Oficial). (5) DO C 138 de 17. 5. 1993, p. 5. (6) DO L 275 de 10. 10. 1998, p. 1. (4) (5) (6) (7) (8) La evaluacio´ n de impacto ambiental constituye un instru- mento importante para la integracio´ n de consideraciones medioambientales en la preparacio´ n y adopcio´ n de algunos planes y programas que puedan tener repercusio- nes significativas sobre del medio ambiente en los Estados miembros, pues ası´ se garantiza que se tendra´n en cuenta durante la preparacio´ n y, antes de su adopcio´ n, esas repercusiones al elaborarse tales planes y programas. La adopcio´ n de procedimientos de evaluacio´ n del impacto ambiental en relacio´ n con los planes y programas debera´ redundar en beneficio de los medios empresariales, ya que se creara´ un marco ma´s coherente en el que podra´n desempen˜ ar sus actividades; mediante la inclusio´ n de la informacio´ n medioambiental para el proceso de toma de decisiones la inclusio´ n de una serie de factores ma´s amplia en el marco del proceso de toma de decisiones debera´ contribuir a encontrar unas soluciones sostenibles y ma´s eficaces. Los diferentes sistemas de evaluacio´ n ambiental vigentes de los Estados miembros deben contener siempre los requisitos de procedimiento comunes, necesarios para contribuir un elevado nivel de proteccio´ n del medio ambiente. Los sistemas en funcionamiento en la Comunidad para la evaluacio´ n medioambiental de planes y programas debe- ra´n garantizar la existencia de las adecuadas consultas transfronterizas cuando la realizacio´ n de un plan o programa preparado en un Estado miembro puede tener repercusiones significativas sobre el medio ambiente de otro Estado miembro. Por tanto, es necesario actuar a escala comunitaria con el fin de establecer un marco general de evaluacio´ n ambien- tal que establezca principios amplios de evaluacio´ n de un sistema de evaluacio´ n medioambiental y deje los detalles a los Estados miembros, teniendo presente el principio de subsidiariedad; la accio´ n de la Comunidad no debe exceder de lo necesario para alcanzar los objetivos del Tratado. La presente Directiva tiene por objeto cuestiones de procedimiento y sus requisitos debera´n integrarse en los procedimientos existentes en los Estados miembros o incorporarse a procedimientos establecidos especı´fica- mente; a fin de evitar la duplicacio´ n de las evaluaciones los Estados miembros debera´n tener en cuenta, cuando proceda, el hecho de que las evaluaciones se realizara´n en diferentes niveles de una jerarquı´a de planes y programas, con el fin de evitar duplicaciones. C 137/12 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 5. 2000 (9) Todos los planes y programas preparados para una serie de sectores y que establecen un marco para la futura autorizacio´ n de proyectos enumerados en los anexos I y II de la Directiva 85/337/CEE del Consejo, de 27 de junio de 1985, relativa a la evaluacio´ n de las repercusiones de determinados proyectos pu´ blicos y privados sobre el medio ambiente (1), y todos los planes y programas que debera´n someterse a evaluacio´ n segu´ n la Directiva 92/43/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1992, relativa a la conservacio´ n de los ha´bitats naturales y de la fauna y flora silvestre (2) parecen tener efectos significativos sobre el medio ambiente y, como norma, debera´n quedar sujetos a evaluacio´ n medioambiental; cuando establezcan el empleo de pequen˜ as zonas a escala local o representen modificaciones menores de dichos planes o programas se evaluara´n so´ lo cuando los Estados miembros determinen que puedan tener efectos significativos sobre el medio ambiente. (15) Cuando un plan o programa elaborado por un Estado miembro pueda tener repercusiones ambientales impor- tantes en otro Estado miembro, se tomara´n medidas para que ambos se consulten y para que las autoridades competentes y el pu´ blico esté informado y capacitado para manifestar su opinio´ n. (16) El informe medioambiental y las opiniones manifestadas por las autoridades competentes y pu´ blico interesados, ası´ como los resultados de toda consulta transfronteriza debera´n tenerse en cuenta durante la preparacio´ n y antes de la adopcio´ n o de la presentacio´ n al procedimiento legislativo del plan o programa. (10) Otros planes y programas que establezcan el marco de futura autorizacio´ n de proyectos pueden no tener efectos significativos sobre el medio ambiente en todos los casos y debera´n evaluarse so´ lo cuando los Estados miembros determinen que puedan tener esos efectos. (17) Los Estados miembros garantizara´n que, cuando se adopte un plan o programa, las autoridades competentes y el pu´ blico estén informados y tengan acceso a la informacio´ n pertinente. (11) Cuando los Estados miembros decidan al respecto debe- ra´n tener en cuenta los criterios pertinentes que establece la presente Directiva. (12) Algunos planes o programas no quedan sujetos a la presente Directiva debido a sus caracterı´sticas particu- lares. (13) Cuando se requiera una evaluacio´ n con arreglo a la presente Directiva, deberı´a prepararse un informe medioambiental que contenga informacio´ n pertinente segu´ n se establece en la misma, determinando, descri- biendo y evaluando las posibles repercusiones medioam- bientales de la ejecucio´ n del plan o programas y sus alternativas razonables teniendo en cuenta los objetivos y el a´mbito geogra´fico del programa; los Estados miembros debera´n comunicar a la Comisio´ n toda medida que emprendan sobre la calidad de los informes medioam- bientales. (14) A fin de contribuir a dotar de mayor transparencia el proceso decisorio y a fin de garantizar que la informacio´ n presentada para la evaluacio´ n sea exhaustiva y fidedigna, es necesario establecer que las autoridades u organismos responsables en materia de medio ambiente y el pu´ blico sean consultados durante la evaluacio´ n de los planes y programas y, adema´s, deben fijarse unos plazos adecua- dos con tiempo suficiente para las consultas, incluida la expresio´ n de opiniones. (18) Cuando la obligacio´ n de efectuar una evaluacio´ n de los efectos sobre el medio ambiente se derive a la vez de la presente Directiva y de otras normas legislativas comunitarias, como la Directiva 79/409/CEE del Consejo, de 2 de abril de 1979, relativa a la conservacio´ n de las aves silvestres (3), la Directiva 92/43/CEE, [o la Directiva. /. /CE por la que se establece un marco comunitario de actuacio´ n en el a´mbito de la polı´tica de aguas] (4) y con objeto de evitar duplicaciones, los Estados miembros podra´n disponer procedimientos coordinados o conjun- tos que cumplan los requisitos de la correspondiente legislacio´ n comunitaria. (19) Por primera vez a los cinco an˜ os de la entrada en vigor de la presente Directiva, y posteriormente cada siete an˜ os, la Comisio´ n debera´ elaborar un informe sobre su aplicacio´ n y su eficacia; con vistas a una mayor integra- cio´ n de los requisitos de proteccio´ n medioambiental, y teniendo en cuenta la experiencia adquirida, el primer informe ira´ acompan˜ ado si procede de propuestas de modificacio´ n de la presente Directiva, en particular en lo que se refiere a la posibilidad de ampliar su a´mbito de aplicacio´ n a otros a´mbitos o sectores y a otros tipos de planes o programas. (1) DO L 175 de 5. 7. 1985, p. 40; Directiva modificada por la Directiva 97/11/CE (DO L 73 de 14. 3. 1997, p. 5). (2) DO L 206 de 22. 7. 1992, p. 7. Directiva cuya u´ ltima modificacio´ n la constituye la Directiva 97/62/CE (DO L 305 de 8. 11. 1997, p. 42). (3) DO L 103 de 25. 4. 1979, p. 1. Directiva cuya u´ ltima modificacio´ n la constituye la Directiva 97/49/CE (DO L 223 de 13. 8. 1997, p. 9). (*) Insértese en caso de que dicha Directiva se adopte antes que la presente. 16. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 137/13 HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA: Artı´culo 1 Objetivos La presente Directiva tiene por objeto conseguir un elevado nivel de proteccio´ n del medio ambiente y contribuir a la integracio´ n de aspectos medioambientales en la preparacio´ n y adopcio´ n de planes y programas con el fin de promover un desarrollo sostenible, garantizando la realizacio´ n, de conformi- dad con las disposiciones de la presente Directiva, de una evaluacio´ n ambiental de determinados planes y programas que puedan tener efectos significativos en el medio ambiente. Artı´culo 2 Definiciones A efectos de la presente Directiva se entendera´ por: a) «planes y programas»: los planes y programas, ası´ como sus modificaciones: — cuya preparacio´ n o adopcio´ n, o ambas, incumban a una autoridad nacional, regional o local, o que una autoridad prepare para su adopcio´ n, por un procedi- miento legislativo, por parte de un Parlamento o Gobierno, y — requeridas por las disposiciones legales, reglamentarias o administrativas; b) «evaluacio´ n ambiental»: la preparacio´ n de un informe sobre el medio ambiente, la celebracio´ n de consultas, la consideracio´ n del informe sobre el medio ambiente y de los resultados de la consultas en la toma de decisiones, y el suministro de informacio´ n sobre la decisio´ n de conformi- dad con los artı´culos 4 a 9; c) «informe ambiental»: la parte de la documentacio´ n del plan o programa que contiene la informacio´ n requerida en el artı´culo 5 y en el anexo I; d) «pu´ blico»: las personas fı´sicas o jurı´dicas y sus asociaciones, organizaciones o grupos. Artı´culo 3 A´ mbito de aplicacio´ n 1. Se llevara´ a cabo una evaluacio´ n ambiental, conforme a lo dispuesto en los artı´culos 4 a 9 de la presente Directiva, en relacio´ n con los planes y programas a que se refieren los apartados 2 a 4 que puedan tener efectos significativos en el medio ambiente. Salvo lo dispuesto en el apartado 3 sera´n objeto de 2. evaluacio´ n medioambiental todos los planes y programas: a) que se elaboren con respecto a la agricultura, la explotacio´ n forestal, la pesca, la energı´a, la industria, el transporte, la gestio´ n de residuos, la gestio´ n de recursos hı´dricos, las telecomunicaciones, el turismo, la ordenacio´ n del territorio urbano y rural o la utilizacio´ n del suelo y que establezcan el marco para la autorizacio´ n en el futuro de proyectos enumerados en los anexos I y II de la Directiva 85/337/CE; o b) que, atendiendo al efecto probable en algunas zonas, se haya establecido que requieren una evaluacio´ n conforme a lo dispuesto en los artı´culos 6 o 7 de la Directiva 92/43/CEE. 3. Los planes y programas mencionados en el apartado 2 que establezcan el uso de zonas pequen˜ as a nivel local y la introduccio´ n de modificaciones menores en planes y progra- mas mencionados en el apartado 2 u´ nicamente requerira´n una evaluacio´ n ambiental si los Estados miembros deciden que es probable que tengan efectos significativos en el medio ambiente. 4. En relacio´ n con los planes y programas distintos a los mencionados en el apartado 2, que establezcan un marco para la autorizacio´ n en el futuro de proyectos, los Estados miembros determinara´n si el plan o programa en cuestio´ n puede tener efectos medioambientales significativos. Los Estados miembros determinara´n si algu´ n plan o 5. programa contemplado en los apartados 3 y 4 puede tener efectos significativos en el medio ambiente, ya sea estudia´ndo- los caso por caso o precisando los tipos de planes y programas, o combinando ambos métodos, y teniendo en cuenta en cualquier caso los criterios pertinentes establecidos en el anexo II. Al realizar estudios caso por caso y precisar los tipos de 6. planes y programas indicados en el apartado 5, se consultara´ a las autoridades citadas en el apartado 3 del artı´culo 6. 7. Los Estados miembros garantizara´n que los resultados obtenidos en virtud de lo dispuesto en el apartado 5 se pongan a disposicio´ n del pu´ blico. La presente Directiva no sera´ de aplicacio´ n a los planes y 8. programas siguientes: — los que tengan como u´ nico objetivo el servir los intereses de defensa nacional y casos de emergencia civil, — los de tipo financiero o presupuestario, — los que entren en el perı´odo de programacio´ n 2000-2006 con arreglo al Reglamento (CE) no 1260/1999 del Consejo, de 21 de junio de 1999, por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos Estructurales (1) o en los perı´odos 2000-2006 y 2000-2007 con arreglo al Reglamento (CE) no 1257/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, sobre la ayuda al desarrollo rural a cargo del Fondo Europeo de Orientacio´ n y de Garantı´a Agrı´cola (FEOGA) y por el que se modifican y derogan determinados Reglamentos (2). (1) DO L 161 de 26. 6. 1999, p. 1. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 80. C 137/14 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 5. 2000 Artı´culo 4 Obligaciones generales Artı´culo 6 Consultas 1. La evaluacio´ n ambiental contemplada en el artı´culo 3 se efectuara´ durante la preparacio´ n y antes de la adopcio´ n o tramitacio´ n por el procedimiento legislativo de un plan o programa. 1. El proyecto de plan o programa y el informe ambiental elaborado de conformidad con el artı´culo 5 se pondra´n a disposicio´ n de las autoridades contempladas en el apartado 3 y del pu´ blico. 2. Los requisitos de la presente Directiva se integrara´n en los procedimientos vigentes en los Estados miembros para la adopcio´ n de planes y programas o se incorporara´n a los procedimientos establecidos para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva. A las autoridades contempladas en el apartado 3 y al 2. pu´ blico mencionado en el apartado 4 se les dara´, con la debida antelacio´ n, la posibilidad real de expresar, en plazos adecuados, su opinio´ n sobre el proyecto de plan o programa y sobre el informe ambiental, antes de la adopcio´ n o tramitacio´ n por el procedimiento legislativo del plan o programa. 3. En el caso de planes y programas que formen parte de una jerarquı´a de planes y programas, los Estados miembros tendra´n en cuenta, a fin de evitar una repeticio´ n de la evaluacio´ n, que ésta se efectuara´ a diferentes niveles jera´rqui- cos, de conformidad con lo dispuesto en la presente Directiva. 3. Los Estados miembros designara´n a las autoridades que deban ser consultadas y que, debido a sus responsabilidades especiales en materia de medio ambiente, tengan probabilida- des de verse afectadas por las repercusiones ambientales de la ejecucio´ n de los planes y programas. Artı´culo 5 Informe ambiental 1. Cuando se requiera una evaluacio´ n ambiental de confor- midad con el apartado 1 del artı´culo 3, se elaborara´ un informe ambiental en el que se identificara´n, describira´n y evaluara´n los probables efectos significativos en el medio ambiente de la aplicacio´ n del plan o programa, ası´ como unas alternativas razonables que tengan en cuenta los objetivos y el a´mbito de aplicacio´ n geogra´fico del plan o programa. La informacio´ n que se habra´ de facilitar al respecto se menciona en el anexo I. En el informe ambiental elaborado conforme al apartado 2. 1 se hara´ constar la informacio´ n que se considere razonable- mente necesaria, teniendo en cuenta los conocimientos y métodos de evaluacio´ n existentes, el contenido y grado de especificacio´ n del plan o programa, la fase del proceso de decisio´ n en que se encuentra y la medida en que la evaluacio´ n de determinados aspectos es ma´s adecuada en fases distintas de dicho proceso, con objeto de evitar su repeticio´ n. 3. Para proporcionar la informacio´ n indicada en el anexo I, podra´ utilizarse la informacio´ n pertinente disponible en mate- ria de efectos ambientales de los planes y programas que se haya obtenido en otras fases del proceso de decisio´ n o por vı´a de otro acto legislativo comunitario. 4. En el momento de decidir la amplitud y el grado de especificacio´ n de la informacio´ n que ha de constar en el informe ambiental se consultara´ a las autoridades contempla- das en el apartado 3 del artı´culo 6. 4. Los Estados miembros determinara´n de qué pu´ blico se trata a efectos del apartado 2, incluidas las correspondientes organizaciones no gubernamentales, como las que promueven la proteccio´ n del medio ambiente y otras organizaciones interesadas. Los Estados miembros establecera´n las modalidades de 5. informacio´ n y consulta a las autoridades y al pu´ blico. Artı´culo 7 Consultas transfronterizas Cuando un Estado miembro considere que la ejecucio´ n 1. de un plan o programa previsto para su territorio puede tener efectos significativos en el medio ambiente de otro Estado miembro, o cuando un Estado miembro que pueda verse significativamente afectado lo solicite, el Estado miembro en cuyo territorio se prepare el plan o programa transmitira´ al otro Estado miembro un ejemplar del proyecto de plan o programa y el informe ambiental correspondiente antes de que el plan o programa sea aprobado o tramitado por el procedimiento legislativo. 2. Cuando un Estado miembro reciba una copia del pro- yecto de plan o programa y el informe ambiental de conformi- dad con el apartado 1, comunicara´ al Estado miembro remitente si desea entablar consultas antes de que el plan o programa sea aprobado o tramitado por el procedimiento legislativo y, en caso afirmativo, el Estado miembro interesado iniciara´ consultas sobre los posibles efectos ambientales trans- fronterizos de la ejecucio´ n del plan o programa y las medidas previstas para reducir o suprimir tales efectos. 16. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 137/15 Cuando tengan lugar tales consultas, los Estados miembros interesados se pondra´n de acuerdo sobre las disposiciones concretas con las que se garantizara´ que las autoridades contempladas en el apartado 4 del artı´culo 6 y el pu´ blico del Estado miembro que pueda verse afectado de manera significativa sean informados y tengan ocasio´ n de manifestar su opinio´ n dentro de un plazo razonable. 3. Cuando, con arreglo al presente artı´culo, los Estados miembros deban entablar consultas, acordara´n, al comienzo de las mismas, un calendario razonable sobre la duracio´ n de dichas consultas. Artı´culo 8 Proceso de toma de decisiones Durante la elaboracio´ n y antes de la adopcio´ n o tramitacio´ n por el procedimiento legislativo del plan o programa se tendra´n en cuenta el informe ambiental elaborado conforme al artı´culo 5, las opiniones expresadas conforme al artı´culo 6 y los resultados de cualquier consulta transfronteriza celebrada conforme al artı´culo 7. Artı´culo 9 Informacio´ n sobre la decisio´ n 1. Los Estados miembros garantizara´n que, cuando se apruebe un plan o programa, se informara´ a las autoridades mencionadas en el apartado 3 del artı´culo 6, al pu´ blico y a todos los Estados miembros consultados en virtud del artı´culo 7, y se pondra´n a su disposicio´ n los siguientes elementos: a) el plan o programa aprobado; y b) una declaracio´ n que resuma de qué manera se han integrado en el plan o programa los aspectos ambientales y co´ mo se han tomado en consideracio´ n, con arreglo a lo dispuesto en el artı´culo 8, el informe ambiental elaborado de conformidad con el artı´culo 5, las opiniones expresadas de conformidad con el artı´culo 6 y los resultados de las consultas celebradas en virtud del artı´culo 7, ası´ como las razones de la eleccio´ n del plan o programa aprobado, a la vista de las dema´s alternativas razonables consideradas. Los Estados miembros establecera´n las modalidades de 2. la informacio´ n contemplada en el apartado 1. Artı´culo 10 Relacio´ n con otros actos legislativos comunitarios 1. La evaluacio´ n ambiental realizada de conformidad con la presente Directiva se entendera´ sin perjuicio de los requisitos de la Directiva 85/337/CEE ni de cualquier otra norma comunitaria. 2. Para aquellos planes y programas para los que existe obligacio´ n de efectuar una evaluacio´ n de sus efectos en el medio ambiente a la vez en virtud de la presente Directiva y de otras normas legislativas comunitarias, los Estados miembros podra´n establecer procedimientos coordinados o conjuntos que cumplan los requisitos de la legislacio´ n de las evaluaciones. Artı´culo 11 Informacio´ n, informes y revisio´ n Los Estados miembros y la Comisio´ n intercambiara´n 1. informacio´ n sobre la experiencia adquirida en la aplicacio´ n de la presente Directiva. Los Estados miembros comunicara´n a la Comisio´ n toda 2. medida que adopten en relacio´ n con la calidad de los informes ambientales. Antes del la Comisio´ n remitira´ al Parlamento 3. Europeo y al Consejo un informe sobre la aplicacio´ n y la eficacia de la Directiva. (1), Con el objetivo de seguir integrando los requisitos de la proteccio´ n del medio ambiente en otras polı´ticas comunitarias de conformidad con el artı´culo 6 del Tratado, y teniendo en cuenta la experiencia adquirida en la aplicacio´ n de la presente Directiva en los Estados miembros, dicho informe ira´ acompa- n˜ ado de propuestas de modificacio´ n de la presente Directiva si fuera necesario. En particular, en dicho informe, la Comisio´ n estudiara´ la posibilidad de ampliar el a´mbito de aplicacio´ n de la presente Directiva a otras a´reas o sectores, y otros tipos de planes y programas. A partir de entonces, se elaborara´ un nuevo informe de evaluacio´ n cada siete an˜ os. La Comisio´ n informara´ sobre la relacio´ n entre la presente 4. Directiva y los Reglamentos (CE) no 1260/1999 y (CE) no 1257/1999 con antelacio´ n suficiente respecto del término de los perı´odos de programacio´ n previstos en dichos Regla- mentos. Artı´culo 12 Aplicacio´ n de la Directiva 1. Los Estados miembros pondra´n en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva antes del. (2). Informara´n inmediatamente a la Comisio´ n acerca de las medidas adoptadas. 2. Cuando los Estados miembros adopten dichas medidas, éstas hara´n referencia a la presente Directiva o ira´n acompan˜ a- das de dicha referencia en su publicacio´ n oficial. Los Estados miembros establecera´n las modalidades de la mencionada referencia. (*) Cinco an˜ os después de la entrada en vigor de la presente Directiva. (**) Tres an˜ os después de la entrada en vigor de la presente Directiva. C 137/16 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 5. 2000 3. La obligacio´ n a que hace referencia el apartado 1 del artı´culo 4 se aplicara´ u´ nicamente a los planes y programas cuyo primer acto preparatorio formal sea posterior a la fecha mencionada en el apartado 1. (*) Adema´s de las medidas contempladas en el apartado 1, 4. antes del los Estados miembros comunicara´n a la Comisio´ n informacio´ n aparte sobre los tipos de planes y programas que, de conformidad con el artı´culo 3, se somete- rı´an a una evaluacio´ n ambiental con arreglo a la presente Directiva. La Comisio´ n pondra´ esta informacio´ n a disposicio´ n de los Estados miembros. La informacio´ n se actualizara´ perio´ dicamente. Artı´culo 13 Entrada en vigor La presente Directiva entrara´ en vigor el dı´a de su publicacio´ n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Artı´culo 14 Destinatarios Los destinatarios de la presente Directiva sera´n los Estados miembros. Hecho en. Por el Parlamento Europeo Por el Consejo La Presidenta El Presidente. (*) Tres an˜ os después de la entrada en vigor de la presente Directiva. 16. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 137/17 ANEXO I Informacio´ n a que se refiere el apartado 1 del artı´culo 5 La informacio´ n que hara´ de facilitarse con arreglo al apartado 1 del artı´culo 5, a reserva de lo dispuesto en los apartados 2 y 3 del artı´culo 5, sera´ la siguiente: a) un esbozo del contenido, objetivos principales del plan o programa y relaciones con otros planes y programas correspondientes; b) c) d) e) f) g) los aspectos relevantes de la situacio´ n actual del medio ambiente y su probable evolucio´ n en caso de no aplicacio´ n del plan o programa; las caracterı´sticas ambientales de las zonas que puedan verse afectadas de manera significativa; cualquier problema ambiental existente que sea importante para el plan o programa, incluyendo en particular los problemas relacionados con cualquier zona de especial importancia ambiental, como las zonas designadas de conformidad con las Directivas 79/409/CEE y 92/43/CEE; los objetivos de proteccio´ n ambiental fijados en los a´mbitos internacional, comunitario, del Estado miembro o nacional que guarden relacio´ n con el plan o programa y la manera en que tales objetivos y cualquier aspecto ambiental se han tenido en cuenta durante su elaboracio´ n; los probables efectos significativos en el medio ambiente (1); las medidas previstas para prevenir, reducir y, en la medida de lo posible, compensar cualquier efecto negativo importante en el medio ambiente de la aplicacio´ n del plan o programa; h) un resumen de los motivos de la seleccio´ n de las alternativas contempladas y una descripcio´ n de la manera en la evaluacio´ n, incluidas las dificultades (como deficiencias técnicas o falta de conocimientos y que se realizo´ experiencia) que pudieran haberse encontrado a la hora de recabar la informacio´ n requerida; i) j) una descripcio´ n de las medidas previstas para supervisar la aplicacio´ n del plan o programa; un resumen de cara´cter no técnico de la informacio´ n facilitada en virtud de los epı´grafes precedentes. (1) Estos efectos deben comprender los efectos secundarios, acumulativos, sinérgicos, a corto, medio y largo plazo, permanentes y temporales, positivos y negativos. C 137/18 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 5. 2000 ANEXO II Criterios para determinar la significacio´ n de los efectos probables a que se hace referencia en el apartado 5 del artı´culo 3 1. Las caracterı´sticas de los planes y programas, considerando en particular: — la medida en que el plan o programa establece un marco para proyectos y otras actividades con respecto a la ubicacio´ n, el cara´cter, las dimensiones, las condiciones de funcionamiento o la asignacio´ n de recursos, — el grado en que el plan o programa influye en otros planes y programas, incluidos los que estén jerarquizados, — la pertinencia del plan o programa para la integracio´ n de aspectos ambientales, con el objeto en particular de promover el desarrollo sostenible, — problemas ambientales significativos para el plan o programa, — la pertinencia del plan o programa para la aplicacio´ n de la legislacio´ n comunitaria en materia de medio ambiente (por ejemplo, los planes y programas relacionados con la gestio´ n de residuos o la proteccio´ n de los recursos hı´dricos). 2. Las caracterı´sticas de los efectos y de la zona de influencia probable, considerando en particular: — la probabilidad, duracio´ n, frecuencia y reversibilidad de los efectos, — el cara´cter acumulativo de los efectos, — la naturaleza transfronteriza de los efectos, — los riesgos para la salud humana o el medio ambiente (debidos, por ejemplo, a accidentes), — la magnitud y el alcance espacial de los efectos (zona geogra´fica y taman˜ o de la poblacio´ n que puedan verse afectadas), — el valor y la vulnerabilidad de la zona probablemente afectada a causa de: — las caracterı´sticas naturales especiales o el patrimonio cultural, — la superacio´ n de niveles o valores lı´mite de calidad del medio ambiente, — la explotacio´ n intensiva de la tierra, — los efectos en zonas o parajes con estatuto de proteccio´ n reconocido en los a´mbitos nacional, comunitario o internacional. 16. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 137/19 EXPOSICIO´ N DE MOTIVOS DEL CONSEJO I. INTRODUCCIO´ N 1. El 3 de abril de 1997, la Comisio´ n remitio´ al Consejo una propuesta de Directiva del Consejo relativa a la evaluacio´ n de los efectos de determinados planes y programas en el medio ambiente, propuesta basada en el apartado 1 del artı´culo 130 S (actualmente apartado 1 del artı´culo 175) del Tratado (1). 2. El Parlamento Europeo emitio´ su dictamen al respecto el 20 de octubre de 1998 (2). El Comité Econo´ mico y Social emitio´ el suyo el 29 de mayo de 1997 (3). El Comité de las Regiones emitio´ su dictamen el 20 de noviembre de 1997 (4). 3. En vista de tales dicta´menes, la Comisio´ n presento´ , con fecha de 19 de febrero de 1999, una propuesta modificada al Consejo (5). El Comité de las Regiones emitio´ su dictamen sobre la propuesta modificada el 24 de septiembre de 1999 (6). 4. El 30 de marzo de 2000, y de conformidad con el apartado 2 del artı´culo 251 (antiguo artı´culo 189 B) del Tratado, el Consejo adopto´ su Posicio´ n comu´ n. II. OBJETIVOS El objeto de la Directiva es prever que se realicen evaluaciones medioambientales y se atienda a sus resultados tanto durante la elaboracio´ n como antes de la adopcio´ n de ciertos planes y programas que presumiblemente puedan tener repercusiones importantes en el medio ambiente. La Directiva vendrı´a a constituir un complemento de la evaluacio´ n de proyectos prevista en la Directiva «EIA» (7), la cual se produce en una fase ulterior del proceso de decisio´ n. III. ANA´ LISIS DE LA POSICIO´ N COMU´ N (8) Tal como la proponı´a la Comisio´ n, la Directiva planteaba bastantes dificultades, principalmente a causa de la gran diversidad, de un Estado miembro a otro, de los sistemas y procedimientos referentes a planificacio´ n y programacio´ n. Ma´s particularmente, ciertos elementos de la propuesta, y principalmente su a´mbito de aplicacio´ n, requerı´an mayor definicio´ n a fin de evitar problemas en su aplicacio´ n. Ası´ pues, el Consejo ha intentado introducir la mayor precisio´ n legislativa posible definiendo con mayor exactitud el a´mbito de la Directiva y las obligaciones de los Estados miembros. En consecuencia, la obligacio´ n de realizar las evaluaciones se ha puesto en relacio´ n con requisitos ya existentes en la legislacio´ n comunitaria y se ha previsto que los Estados miembros determinen, basa´ndose en criterios concertados, si es necesaria la evaluacio´ n en aquellos casos en que no exista tal relacio´ n. Este enfoque, a saber, una distincio´ n entre evaluacio´ n obligatoria y evaluacio´ n que debera´n decidir los Estados miembros, es similar al adoptado para la Directiva «EIA». (1) DO C 129 de 25. 4. 1997, p. 14. (2) DO C 341 de 9. 11. 1998, p. 18. (3) DO C 287 de 22. 9. 1997, p. 101. (4) DO C 64 de 27. 2. 1998, p. 63. (5) DO C 83 de 25. 3. 1999, p. 13. (6) DO C 374 de 23. 12. 1999, p. 9. (7) Directiva 85/337/CEE relativa a la evaluacio´ n de las repercusiones de determinados proyectos pu´ blicos y privados sobre el medio ambiente, modificada por la Directiva 97/11/CE. (8) La numeracio´ n de los considerandos, artı´culos y anexos corresponde a la de la Posicio´ n comu´ n. C 137/20 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 5. 2000 Los u´ ltimos trabajos del Consejo en torno a la propuesta han llevado a dar especial relieve al concepto de integracio´ n de las consideraciones medioambientales en la definicio´ n y el desarrollo de otras actividades, ası´ como al reconocimiento de los principios de la Convencio´ n de Aarhus sobre el acceso a la informacio´ n y la participacio´ n del pu´ blico en la toma de decisiones. Como consecuencia de estos criterios de revisio´ n, el texto de la propuesta ha sido objeto de una amplia reestructuracio´ n y de una nueva formulacio´ n. A. PROPUESTA MODIFICADA DE LA COMISIO´ N El Consejo ha asumido, parcialmente o en esencia, las enmiendas del Parlamento Europeo aceptadas por la Comisio´ n en su propuesta modificada, ası´ como algunos elementos de las enmiendas que propuso el Parlamento y no acepto´ la Comisio´ n (una lista ma´s completa y exhaustiva de los sectores en que se aplicarı´a la Directiva —véase la enmienda 18—, la disposicio´ n explı´cita de informacio´ n y consulta de las autoridades y del pu´ blico en los Estados miembros que presumiblemente se vean afectados por un plan o un programa elaborado en otro Estado miembro —véase la enmienda 28—, y la introduccio´ n de una referencia a requisitos de control en la declaracio´ n medioambiental —véase la enmienda 33). La reestructuracio´ n y reformulacio´ n del texto rara vez ha permitido la reproduccio´ n literal de las enmiendas, pudiendo éstas aparecer en lugares distintos de los de la propuesta original. B. PRINCIPALES NOVEDADES PREVISTAS POR EL CONSEJO Prea´mbulo Los cambios introducidos en el prea´mbulo son reflejo de los cambios previstos en los artı´culos. Artı´culo 1 (Objetivos) El Consejo ha introducido el objetivo de integrar las consideraciones medioambientales durante la preparacio´ n y la adopcio´ n de los planes y programas, ası´ como la referencia al desarrollo sostenible solicitada por el Parlamento Europeo. Siguiendo el modelo de la Directiva «EIA», el Consejo ha acordado limitar el a´mbito de aplicacio´ n a aquellos planes y programas que presumiblemente puedan tener repercusiones importantes en el medio ambiente. Artı´culo 2 (Definiciones) Se ha simplificado el artı´culo en el sentido de que so´ lo contiene definiciones, quedando éstas ma´s claramente separadas de la formulacio´ n del a´mbito de aplicacio´ n que en la propuesta de la Comisio´ n. Se ha modificado la definicio´ n de los «planes y programas» aclara´ndose ası´ que so´ lo hace referencia a los planes y programas exigidos por disposiciones legales, reglamentarias o administrativas, cuya preparacio´ n o adopcio´ n, o ambas, incumban a una autoridad, o que una autoridad prepare para su adopcio´ n por un procedimiento legislativo, en virtud de los distintos procedimientos y normativas de los Estados miembros. Se ha suprimido la definicio´ n de la «autoridad competente», que parecı´a implicar diferentes significados segu´ n las distintas circunstancias de los Estados miembros. Se ha sustituido la fo´ rmula de la «declaracio´ n medioambiental» por la del «informe ambiental», ma´s precisa. 16. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 137/21 Por u´ ltimo, se ha introducido una definicio´ n general de lo «pu´ blico», en consonancia con la de la Convencio´ n de Aarhus. Artı´culo 3 (A´ mbito de aplicacio´ n) Este artı´culo se ha modificado por completo a fin de reflejar en él el nuevo enfoque decidido por el Consejo. La propuesta de la Comisio´ n modificada por el dictamen del Parlamento Europeo ya hacı´a referencia a planes y programas que preparan el marco del futuro desarrollo del acuerdo, y el Consejo acepta y desarrolla este enfoque. El artı´culo establece ası´ el principio de que la evaluacio´ n medioambiental debe realizarse obligatoriamente para determinados planes y programas que presumiblemente puedan tener, en todos los casos, repercusiones importantes sobre el medio ambiente. Se considera que estas repercusiones son las que definen el marco en virtud del cual se podra´ autorizar el desarrollo de los proyectos enumerados en los anexos I y II de la Directiva «EIA», o el marco de una lista exhaustiva de sectores, o bien las que tienen incidencia en los a´mbitos protegidos en virtud de la Directiva «Ha´bitats». Para los dema´s planes y programas que definan el marco en virtud del cual se podra´ autorizar el desarrollo de proyectos, los Estados miembros determinara´n, siguiendo los criterios establecidos en el anexo II, si presumiblemente pueden tener o no repercusiones importantes en el medio ambiente. Este mismo procedimiento se aplicara´ a los planes y programas que definan el uso de zonas pequen˜ as a nivel local, ası´ como la introduccio´ n de modificaciones menores de los planes y programas, tal como se preveı´a ya en principio en los apartados 3 y 4 del artı´culo 4 de la propuesta de la Comisio´ n. Se ha establecido asimismo la obligacio´ n de consultar a las autoridades pertinentes. Se ha incluido una disposicio´ n que figuraba en el artı´culo 4 de la propuesta de la Comisio´ n, relativa a la informacio´ n del pu´ blico. Se exceptu´ an determinados planes o programas de naturaleza particular (relativos a la defensa nacional o a emergencias civiles, o bien planes y programas financieros o presupuestarios). También se exceptu´ an los planes y programas dependientes del perı´odo de programacio´ n 2000-2006/2007 de los Fondos Estructurales (véase la fecha de aplicacio´ n prevista en el artı´culo 12 ası´ como las observaciones que a continuacio´ n se exponen a propo´ sito del artı´culo 11). Artı´culo 4 (Obligaciones generales) Este artı´culo ha resultado de la fusio´ n de los artı´culos 3 y 4 de la propuesta de la Comisio´ n. Se ha an˜ adido una disposicio´ n para evitar la duplicacio´ n de los trabajos cuando los planes y programas forman parte de una jerarquı´a y la evaluacio´ n se realiza en diferentes niveles de la jerarquı´a. Artı´culo 5 (Informe ambiental) Se ha reformulado este artı´culo para dar cabida a los principales requisitos, incluido el referente a la evaluacio´ n de alternativas razonables. Al mismo tiempo se ha consignado en el anexo I una descripcio´ n detallada del contenido del informe, que incluye elementos adicionales. Artı´culo 6 (Consultas) El Consejo ha deseado explicitar, en consonancia con la Convencio´ n de Aarhus, que entre el pu´ blico al que debe consultarse también se incluyen determinadas organizaciones no gubernamentales, como son las que promueven la proteccio´ n medioambiental u otras. Artı´culo 9 (Informacio´ n sobre la decisio´ n) En consonancia con el cambio del artı´culo 5, este artı´culo prevé que se informe sobre el plan, a la vista de las dema´s alternativas razonables. También se ha an˜ adido una referencia al elemento de «integracio´ n». C 137/22 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 5. 2000 Artı´culo 10 (Relacio´ n con otros actos legislativos comunitarios) Con criterio de racionalizacio´ n, el Consejo ha convenido en que se podrı´an prever procedimientos coordinados o conjuntos cuando exista obligacio´ n de evaluacio´ n derivada de distintas disposicio- nes legislativas. Artı´culo 11 (Informacio´ n, notificacio´ n y revisio´ n) Se ha dado mayor precisio´ n a la cla´usula de revisio´ n, particularmente en lo que se refiere a la posibilidad de extender el a´mbito de aplicacio´ n de la Directiva a otros sectores y tipos de planes y programas. Asimismo, y a fin de disipar toda ambigüedad resultante de la exencio´ n de planes y programas relacionados con los reglamentos sobre Fondos estructurales para el perı´odo 2000-2006/2007, se ha invitado a la Comisio´ n a informar, con la suficiente anticipacio´ n respecto del pro´ ximo perı´odo de programacio´ n, acerca de la relacio´ n entre la presente Directiva y dichos reglamentos. Artı´culo 12 (Aplicacio´ n) Dada la complejidad del procedimiento, el Consejo ha acordado que la Directiva se aplique a ma´s tardar tres an˜ os después de su entrada en vigor. Anexo I (Informacio´ n que debe facilitarse — El informe) Se ha completado y se ha dado mayor concisio´ n a este anexo. Anexo II (Criterios para determinar la importancia probable de los efectos sobre el medio ambiente) Se trata de un nuevo anexo, en parte inspirado del anexo correspondiente de la Directiva «EIA»


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0943/00 af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet. Forbud mod anvendelse af visse imprægneringssalte til behandling af træ.

eurovoc_concepts:
Netherlands
carcinogenic substance
export
market approval
toxic substance
waste management
wood industry

text: 13. 3. 2001 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 81 E/13 (2001/C 81 E/013) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0943/00 af Bart Staes (Verts/ALE) til R(cid:229)det (30. marts 2000) Om: Forbud mod anvendelse af visse impr(cid:230)gneringssalte til behandling af tr(cid:230) Visse salte, der anvendes til impr(cid:230)gnering af tr(cid:230), har alvorlige konsekvenser for mennesker og miljł. Disse salte rummer de meget giftige stoffer arsen, chrom IV og kobber. Impr(cid:230)gneret tr(cid:230) anvendes bl. a. til havehuse, r(cid:230)kv(cid:230)rker, legetłj, pergolaer, havemłbler og jernbanesveller. Fra februar 2000 m(cid:229) der i Nederlandene ikke l(cid:230)ngere s(cid:230)lges produkter, der er fremstillet af impr(cid:230)gneret tr(cid:230). Kronr(cid:229)det har for nylig ogs(cid:229) udtalt sig imod, at der produceres flis af impr(cid:230)gneret tr(cid:230). Tr(cid:230)et m(cid:229) heller ikke anvendes som br(cid:230)ndsel i elektricitetsv(cid:230)rker, som r(cid:229)stof til sp(cid:229)nplader og kv(cid:230)gfoder, det m(cid:229) ikke strłs ud i haver og omkring tr(cid:230)er og ikke anvendes som erstatning for halm i stalde. Af beretninger i dagspressen fremg(cid:229)r det, at de nederlandske myndigheder alligevel stiltiende accepterer, at kr(cid:230)ftfremkaldende tr(cid:230)flis eksporteres til andre EU-medlemsstater til produktion af sp(cid:229)nplader, legetłj og lignende. Hermed handler myndighederne i strid med (cid:229)nd og bogstav i flere EU-direktiver. Er R(cid:229)det bekendt med eksporten af kr(cid:230)ftfremkaldende tr(cid:230)flis fra Nederlandene til andre EU-stater? a) Hvilke lande er der i bekr(cid:230)ftende fald tale om? b) Anser R(cid:229)det det i ben(cid:230)gtende fald for nłdvendigt at indlede en undersłgelse, i betragtning af de negative konsekvenser for mennesker og miljł og overtr(cid:230)delsen af forskellige EU-direktiver? Svar (29. september 2000) Som det (cid:230)rede medlem er klar over, er eksport af form af affald omfattet af forordning 259/93 om overv(cid:229)gning af og kontrol med overfłrsel af affald inden for, til og fra Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab. Bestemmelserne i direktiv 91/689/E(cid:216)F om farligt affald omfatter endvidere en mulig klassificering af impr(cid:230)gneret tr(cid:230). impr(cid:230)gneret tr(cid:230) i Det er op til Kommissionen at tage et hvilket som helst skridt, som den finder nłdvendigt for at sikre, at ovenn(cid:230)vnte f(cid:230)llesskabslovgivning anvendes korrekt. (2001/C 81 E/014) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0998/00 af Neil MacCormick (Verts/ALE) til R(cid:229)det (30. marts 2000) Om: Tilbagelevering af ejendom i ansłgerlandene Mange borgere er efterkommere efter personer, hvis ejendom i Central- og (cid:216)steuropa blev beslaglagt under nazibes(cid:230)ttelsen eller holocaustperioden eller under eller efter den efterfłlgende kommunistiske magt- overtagelse. Vil R(cid:229)det som en v(cid:230)sentlig betingelse for de nye medlemsstaters tiltr(cid:230)delse af EU insistere p(cid:229), at de vedtager og gennemfłrer effektive ordninger med henblik p(cid:229) tilbagelevering af uretm(cid:230)ssigt beslaglagt ejendom?


title: Informe de la Comisión al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la evolución de los gastos de la Sección de Garantía del FEOGA - Sistema de alerta n° 3/2000

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU financing
credit
expenditure
farming sector


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0936/00 van James Nicholson (PPE-DE) aan de Raad. Jubilee 2000 Coalition.

eurovoc_concepts:
EU initiative
cooperation policy
debt reduction
developing countries
external debt
indebtedness
poverty
redemption

text: 13. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 81 E/11 (1993-96) en het Th(cid:252)ringer KMU-Investitionssicherungsprogramm (v(cid:243)(cid:243)r 1997). Ook lopen er procedures op grond van artikel 88, lid 2, van het EG-Verdrag tegen een aantal individuele steunmaatregelen voor industriºle ondernemingen. Aangezien al deze dossiers nog in behandeling zijn, is het moeilijk zich uit te spreken over de datum waarop zij zullen worden afgesloten. 6. Wat de Structuurfondsen betreft, is het operationele programma van Th(cid:252)ringen voor de periode 2000-2006 nog niet door de Commissie goedgekeurd, maar dit zal binnenkort gebeuren. De uitvoerings- bepalingen moeten in het programma zelf worden vastgesteld en wel zodanig dat wordt voldaan aan de verplichtingen die voortvloeien uit de nieuwe Verordening (EG) nr. 1260/1999 van 21 juni 1999 houdende algemene bepalingen inzake de Structuurfondsen (1). In dit stadium is het dus niet mogelijk vast te stellen in hoeverre eventuele wijzigingen in de huidige procedures moeten worden aangebracht. De vraag ten slotte of de deelstaat Th(cid:252)ringen de procedures moet wijzigen die gewoonlijk worden is uitsluitend een interne aangelegenheid. toegepast voor de omzetting van communautaire richtlijnen, Immers, de verdeling van de bevoegdheden tussen een lidstaat en zijn deelstaten is een kwestie waar de Gemeenschap geen bemoeienis mee heeft. Bovendien beschikt de Commissie niet over de middelen om de voorwaarden te onderzoeken waaronder richtlijnen in een bepaalde regio van een lidstaat worden omgezet. (1) PB L 161 van 26. 6. 1999. (2001/C 81 E/012) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0936/00 van James Nicholson (PPE-DE) aan de Raad (30 maart 2000) Betreft: (cid:132)Jubilee 2000 Coalition(cid:148) De (cid:132)Jubilee 2000 Coalition(cid:148) voert campagne voor kwijtschelding van de schuld van de armste landen ter wereld. Het initiatief van Keulen van de G7 voorziet in kwijtschelding voor ongeveer 33 landen, maar heeft niets te bieden voor veel andere landen die volgens (cid:132)de Coalition(cid:148) dringend hulp nodig hebben. Onderschrijft de Raad de doelstellingen van de (cid:132)Jubilee 2000 Coalition(cid:148)? Welke maatregelen heeft de Raad genomen om de schuldverordeningen op de armste landen in de wereld te reduceren? Antwoord (29 september 2000) De EU en de lidstaten zijn zich ten volle bewust van de problemen waarvoor veel arme landen zich gesteld zien vanwege hun buitensporige schulden die hun ontwikkelingsperspectieven aantasten en hun politieke stabiliteit en vooruitgang naar de democratie ondermijnen. Om de schuldenlast te verlichten hebben de EU en de lidstaten actief op diverse niveaus initiatieven ontplooid of eraan deelgenomen, overeenkomstig hun bevoegdheden. Op 6 juli 1998 heeft de Raad besloten ten volle deel te nemen aan het door het IMF en de Wereldbank gelanceerde HIPC- (arme landen met een zware schuldenlast) initiatief. Dit initiatief was gebaseerd op een verbintenis van de internationale financiºle gemeenschap om de schuldenlast van de betrokken landen terug te brengen tot een draaglijk niveau, mits deze gedurende een bepaalde periode goed hebben gepresteerd op het gebied van het economisch beleid. Tijdens de G7-Top in Keulen in juni 1999 stemden de ministers in met een uitgebreid HIPC-initiatief dat zal leiden tot een snellere, diepere en bredere schuldenverlichting. De Europese Raad van Keulen van 1999 benadrukte dat er een (cid:132)een duurzame oplossing moet worden gevonden voor het schuldenprobleem van de armste landen. De Europese Raad is tevreden over de C 81 E/12 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 13. 3. 2001 gemeenschappelijke Europese houding betreffende de verbetering van het schuldeninitiatief voor arme landen met zware schuldenlast en pleit voor een hoger tempo in de verlichting van de schuldenlast voor de armste landen en voor ambitieuze doelstellingen met betrekking tot de omvang van de schuldverlichting. Hij beklemtoont de noodzaak van een nauwer samengaan van schuldverlichting en een strategie inzake armoedebestrijding. De lidstaten zijn bereid een verhoging van de kwijtscheldingsquote op commerciºle kredieten in de Club van Parijs tot 90 % en meer te steunen, en zetten zich in voor verdere schuldver- lichtingen uit de officiºle ontwikkelingshulp. In dit kader is Europa, mits de lasten passend worden verdeeld, bereid zijn fair aandeel in de financiering van een verbeterd schuldeninitiatief te dragen(cid:148). De donorgemeenschap heeft op de jaarvergaderingen van de Wereldbank (IMF) in september 1999 te Washington een aantal ambitieuze politieke besluiten genomen, waarbij een nauw verband werd gelegd tussen de armoedebestrijdingsstrategieºn, de structurele aanpassingsprogramma(cid:146)s en het schuldverlichtings- initiatief. In aansluiting op deze besluiten heeft de gezamenlijke ACS-EG-Raad van ministers in december 1999 besloten dat niet-toegekende programmeerbare middelen uit het EOF in de vorm van niet-terug- vorderbare hulp mogen worden aangewend opdat de ACS-landen die voor het HIPC-initiatief in aanmer- king komen de uitstaande schuld en schuldendienstverplichtingen jegens de Gemeenschap kunnen nakomen (320 miljoen €), alsmede om tot de totale financiering van het HIPC-initiatief voor de ACS bij te dragen, voor een maximumbedrag van 680 miljoen € ten behoeve van het HIPC-Trustfonds dat door de Wereldbank wordt beheerd. Tevens is tijdens de Raad Algemene Zaken van 6 december 1999 een bijdrage aan het HIPC-Trustfonds overeengekomen van 54 miljoen euro, bestemd voor arme landen met een zware schuldenlast die geen ACS-landen zijn. Dit bedrag komt bovenop de bij diezelfde gelegenheid overeen- gekomen bijdrage van 1 miljard euro uit het EOF voor alle arme landen met een zware schuldenlast. In het kader van de Top Afrika-Europa in Ca(cid:239)ro op 3-4 april 2000 heeft een aantal lidstaten zich bereid verklaard de meeste, zo niet alle schulden van de HIPC-landen af te schrijven. Voorts verklaarden de partijen bij deze top: (cid:129) (cid:132)Wij nemen ook in overweging dat de bestaande maatregelen en mechanismen om Afrika(cid:146)s schuld- ,overhang(cid:146) te verlichten op passende wijze zullen worden beoordeeld wat modaliteiten en uitvoering betreft en dat daarbij rekening zal worden gehouden met de impact ervan op alle behoeften van Afrika, met name die van de middeninkomenslanden, op het stuk van hun schuldaflossingscapaciteit, en dat uiteindelijk billijke oplossingen zullen worden gevonden. (cid:148) (cid:129) (cid:132)Wij erkennen dat alle initiatieven inzake schuldverlichting staan of vallen met de uitvoering van noodzakelijke maatregelen op het gebied van economische hervorming, en in dat verband moedigen wij de Afrikaanse landen aan door te gaan met de uitvoering van dergelijke hervormingen, behoorlijk bestuur in te voeren en zich ertoe te engageren besparingen ten gevolge van schuldverlichting uitsluitend te besteden aan armoedebestrijding, de verbetering van de sociale sector en de rehabilitatie van de infrastructuur. (cid:148) (cid:129) (cid:132)Wij nemen nota van het standpunt van Afrika dat de buitenlandse schuld verlicht of kwijtgescholden zou moeten worden voor alle landen met een schuldenlast om zo een klimaat te creºren waarin duurzame groei mogelijk is. (cid:148) (cid:129) dat zij overeenkomen (cid:132)de Afrikaanse landen te steunen bij het doorsluizen van de middelen uit hoofde van de schuldenverlichting naar strategieºn en programma(cid:146)s ter uitbanning van de armoede, ook in de sociale en infrastructurele sectoren(cid:148). (cid:129) dat zij de toezegging herbevestigen om de wereldwijd overeengekomen doelstelling om de armoede voor 2015 met de helft te verminderen, te verwezenlijken. Hiertoe zal de biregionale groep op het niveau van hoge ambtenaren het nodige doen om een rapport voor te bereiden over de externe schuld van de Afrikaanse landen, dat in het kader van het follow- upmechanisme binnen een redelijk tijdsbestek op ministerieel niveau besproken zal worden


title: Entscheidung Nr. 659/2000/EGKS der Kommission vom 30. März 2000 zur Änderung der Entscheidung Nr. 2136/97/EGKS über Beschränkungen der Einfuhr bestimmter Eisen- und Stahlerzeugnisse aus der Russischen Föderation

eurovoc_concepts:
USSR
cooperation agreement (EU)
economic sanctions
import restriction
iron and steel product

text: 31. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 80/11 ENTSCHEIDUNG Nr. 659/2000/EGKS DER KOMMISSION vom 30. März 2000 zur Änderung der Entscheidung Nr. 2136/97/EGKS über Beschränkungen der Einfuhr bestimmter Eisen- und Stahlerzeugnisse aus der Russischen Föderation DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag über die Gründung der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl, insbesondere auf Artikel 95 Absatz 1, diesen Erlaß vorgelegt. In diesem Memorandum wird die sofortige Aufhebung der auf russische Ausfuhren von Abfällen und Schrott aus Eisen und Stahl erhobenen Abgaben gefordert, da sie mit dem Stahl- und Eisenab- kommen unvereinbar sind. nach Anhörung des Beratenden Ausschusses und mit einstim- miger Zustimmung des Rates, (5) in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) In der Entscheidung Nr. 2136/97/EGKS der Kommission vom 12. September 1997 über Beschränkungen der Einfuhr bestimmter Eisen- und Stahlerzeugnisse aus der Russischen Föderation (1), geändert durch die Entschei- dung Nr. 2124/98/EGKS (2), sind die Gemeinschaftsvor- schriften zur Umsetzung des Abkommens zwischen der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl und der Russischen Föderation über den Handel mit bestimmten Eisen- und Stahlerzeugnissen (3), nachstehend Eisen- und Stahlabkommen genannt, festgelegt. Das Abkommen über Partnerschaft und Zusammenarbeit zur Gründung einer Partnerschaft zwischen den Europäischen Gemein- schaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Russischen Föderation andererseits (Abkommen über Partnerschaft und Zusammenarbeit) (4) bildet gemäß Artikel 21 den allgemeinen Rahmen für das Eisen- und Stahlabkommen. Dem Eisen- und Stahlabkommen wurden mehrere Erklä- rungen beigefügt, die Bestandteil des Abkommens sind. Gemäß Erklärung Nr. 3 „sind sich die Vertragsparteien darin einig, daß sie […] gegenüber der anderen Vertrags- partei auf die Ausfuhren von Abfällen und Schrott aus Eisen oder Stahl des Codes 7204 der Kombinierten Nomenklatur keine mengenmäßigen Beschränkungen, Zölle, Abgaben oder andere Maßnahmen gleicher Wirkung anwenden werden“. Am 16. April 1999 erließ die russische Regierung ein Dekret (5), mit dem für die Dauer von sechs Monaten ein Zoll von 15 % (sowie ein Mindestbetrag von 15 EUR/t) auf Ausfuhren von Abfällen und Schrott aus Eisen und Stahl eingeführt wird. Mit diesem Dekret sollte die Abzweigung der für die Stahlerzeugung notwendigen Rohstoffe verhindert und der Mindestbetrieb in den heimischen Stahlwerken gewährleistet werden. (4) Auf der Tagung des Kooperationsrates am 17. Mai 1999 hat die Delegation der Gemeinschaft der russischen Dele- gation ein Memorandum mit ihren Einwänden gegen (1) ABl. L 300 vom 4. 11. 1997, S. 15. (2) ABl. L 268 vom 3. 10. 1998, S. 31. (3) Beschluß 97/742/EGKS L 300 vom 4. 11. 1997, S. 51). Wortlaut des Abkommens (ABl. L 300 vom 4. 11. 1997, S. 52). der Kommission (ABl. Auf Ersuchen der russischen Behörden wurden im Rahmen der Kontaktgruppe für Kohle und Stahl und des Sonderausschusses für Kohle, Stahl, Bergbau und Rohstoffe, die durch das Abkommen übe Partnerschaft und Zusammenarbeit eingesetzt wurden, im Juni 1999 in Brüssel Konsultationen über die auf Ausfuhren von russischem Eisen- und Stahlschrott erhobenen Abgaben aufgenommen. Dabei brachte die Delegation der Gemeinschaft deutlich zum Ausdruck, daß diese Maßnahme ihrer Ansicht nach eindeutig gegen das Eisen- und Stahlabkommen und das Abkommen über Partnerschaft und Zusammenarbeit verstößt. Sie behielt sich vor, die in dem Abkommen vorgesehenen Streitbei- legungsverfahren oder Gegenmaßnahmen anzuwenden, falls keine zufriedenstellende Lösung gefunden würde. (6) (7) (8) Die Delegation der Gemeinschaft erhob auf der Tagung des Kooperationsrates der EU und Rußlands am 8. Oktober 1999 erneut dieselben Einwände gegen das oben genannte Dekret. Trotz der Konsultationen verlängerte die russische Regie- rung am 28. Oktober 1999 (6) die Geltungsdauer des ersten Dekrets zur Einführung eines Zolls auf Ausfuhren von Abfällen und Schrott aus Eisen und Stahl um weitere sechs Monate. Mit diesen Dekreten sollen die Ausfuhren von Abfällen und Schrott aus Eisen und Stahl aus der Russischen Föderation beschränkt werden, was eine Schädigung der Eisen- und Stahlindustrie der Gemeinschaft zur Folge hat. Angesichts des weltweiten Aufschwungs der Eisen- und Stahlindustrie führen die auf russische Ausfuhren erhobenen Zölle zu einer Verstärkung des gegenwärtigen Preisauftriebs bei Schrott. Der internationale Schrottpreis ist im Laufe der letzten Monate von 1999 um ungefähr 8 EUR/t gestiegen. Bereits durch einen Preisanstieg von 1 EUR/t entstehen der Eisen- und Stahlindustrie der Gemeinschaft Mehrkosten von ungefähr 60 Mio. EUR. (9) Daher müssen angemessene Handelssanktionen verhängt werden, solange die Russische Föderation weiterhin gegen das Eisen- und Stahlabkommen verstößt. (4) ABl. L 327 vom 28. 11. 1997, S. 3. (5) Dekret Nr. 441. (6) Dekret Nr. 1198. L 80/12 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 31. 3. 2000 (10) Das Abkommen über Partnerschaft und Zusammenar- beit bildet den Rahmen für das Eisen- und Stahlab- kommen. Daher sind die vom Abkommen über Partner- schaft und Zusammenarbeit vorgesehenen Streitbeile- gungsverfahren und Handelssanktionen auch auf die Bereiche anwendbar, die unter das Eisen- und Stahlab- kommen fallen. (11) Artikel 107 Absatz 2 des Abkommens über Partner- schaft und Zusammenarbeit bestimmt: „Ist eine Vertrags- partei der Auffassung, daß die andere Vertragspartei einer Verpflichtung aus diesem Abkommen nicht nach- gekommen ist, so kann sie geeignete Maßnahmen ergreifen. Abgesehen von besonders dringenden Fällen unterbreitet sie vor Ergreifen dieser Maßnahmen dem Kooperationsrat alle zweckdienlichen Informationen für eine gründliche Prüfung der Situation, um eine für die Vertragsparteien annehmbare Lösung zu finden“. (12) In einem Schreiben von 22. Dezember 1999 an den Präsidenten des Kooperationsrates übermittelte die Gemeinschaft gemäß Artikel 107 Absatz 2 des Abkom- mens dem Kooperationsrat alle zweckdienlichen Infor- mationen für eine gründliche Prüfung der Situation, um eine für die Vertragsparteien zufriedenstellende Lösung zu finden. Mit diesem Schreiben wurde der Kooperati- onsrat über die Absicht der Gemeinschaft unterrichtet, geeignete Maßnahmen gegen die Nichteinhaltung der Verpflichtungen aus dem bilateralen Eisen- und Stahlab- kommen und dem Abkommen über Partnerschaft und Zusammenarbeit durch die Russische Föderation zu ergreifen, wenn innerhalb von einem Kalendermonat ab dem Datum des Schreibens keine Lösung — d. h. die Aufhebung der Zölle auf Ausfuhren von Abfällen und Schrott aus Eisen oder Stahl des Codes 7204 der Kombi- nierten Nomenklatur — erreicht wurde. Im Rahmen der Konsultationen am 2. und 3. Februar 2000 wurde keine für beide Seiten akzeptable Lösung gefunden. (13) In Anhang IV der Entscheidung Nr. 2136/97/EGKS sind die Höchstmengen für die Einfuhr bestimmter Eisen- und Stahlerzeugnisse aus der Russischen Föderation in die Gemeinschaft festgelegt. einer Handelssanktion mit (14) Die Senkung der Höchstmengen für das Jahr 2000 um 12 % entspricht einem Umfang von ungefährt 20 Mio. EUR. Diese Maßnahme stellt angemessene Reaktion auf den oben genannten Verstoß dar. Gemäß Artikel 107 Absatz 2 des Abkommens über Partnerschaft und Zusammenarbeit sind mit Vorrang solche Maßnahmen zu wählen, die das Funktionieren des Abkommens am wenigsten stören — eine HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Höchstmengen für das Jahr 2000 im Anhang IV der Entscheidung Nr. 2136/97/EGKS über Beschränkungen der Einfuhr bestimmter Eisen- und Stahlerzeugnisse aus der Russi- schen Föderation werden durch die im Anhang zu dieser Entscheidung aufgeführten Höchstmengen ersetzt. Artikel 2 Die Kommission wird geeignete Schritte zur Aufhebung dieser Entscheidung einleiten, sobald die Russische Föderation die erforderlichen Maßnahmen ergriffen hat, um ihren Verpflich- tungen aus der Erklärung Nr. 3 nachzukommen, die dem Abkommen zwischen der Europäischen Gemeinschat für Kohle und Stahl und der Russischen Föderation über den Handel mit bestimmten Eisen- und Stahlerzeugnissen beigefügt ist. Artikel 3 Diese Entscheidung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Entscheidung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 30. März 2000 Für die Kommission Pascal LAMY Mitglied der Kommission 31. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 80/13 ANHANG Erzeugnisse SA. Flacherzeugnisse 1. Rollen 1a. Warmgewalzte Rollen zum Wiederauswalzen 2. 3. Grobbleche Sonstige Flacherzeugnisse SB. Profilerzeugnisse 1. Träger 2. Walzdraht 3. Sonstige Profilerzeugnisse (in Tonnen) 2000 201 423 397 557 30 206 27 438 11 649 27 182 101 307


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan sisämarkkinoiden strategia ja suosituksia kohdennettujen toimien uudelleen tarkastelemiseksi"

eurovoc_concepts:
competition law
financial policy
free movement of persons
labelling
monetary union
single market

text: C 140/36 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan sisämarkkinoiden strategia ja suosituksia kohdennettujen toimien uudelleen tarkastelemiseksi” (2000/C 140/10) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 27. tammikuuta 2000 antaa työjärjestyksensä 23 artiklan kolmannen kohdan nojalla lausunnon aiheesta ”Euroopan sisämarkkinoiden strategia ja suosituksia kohdennettujen toimien uudelleen tarkastelemiseksi”. Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, 8. maaliskuuta 2000. Esittelijä oli John Little. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. maaliskuuta 2000 pitämässään 371. täysistunnossa (maaliskuun 30. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 112 puolesta, 4 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä. 1. Taustaa 2. Yleishuomioita komission strategiatiedonannosta Komission 24. marraskuuta 1999 antama tiedonan- 1. 1. to (1) sisältää ehdotuksen sisämarkkinoiden strategiaksi seuraa- viksi viideksi vuodeksi. Komission mielestä strategisten tavoit- teiden tulee olla – – – – kansalaisten elämänlaadun parantaminen yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden tehostaminen liiketoimintaympäristön parantaminen ja sisämarkkinoiden saavutusten hyödyntäminen muuttu- vassa maailmassa. Tiedonanto esitettiin 7. joulukuuta 1999 kokoontuneen sisä- markkina-asiain neuvoston ja sittemmin Helsingissä kokoontu- neen Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi. Tarkasteltuaan ”sisämarkkinoiden strategian vuosijak- 1. 2. soa” (kuva 1, sivu 5) yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä suositteli, että komitea antaisi lausuntonsa yhtenäismarkki- noista horisontaalisesta näkökulmasta niin, että komissio voisi käsitellä sitä kunkin vuoden huhtikuussa ennen kuin se tekee ehdotukset kohdennettujen toimien uudelleen tarkastelemisek- si. Lausunnossa voitaisiin esittää näkemykset aina marras- kuussa julkaistavasta tulostaulusta ja aina tammi-helmikuussa julkaistavasta (hyödyke- ja pääomamarkkinoiden toimintaa koskevasta) Cardiffin raportista. 1. 3. On sovittu, että komitea antaa vuoden 2000 vuosijak- solla oma-aloitteisen lausunnon, joka sisältää suosituksia koh- dennettujen toimien uudelleen tarkastelemiseksi sekä vastauk- sen strategia-asiakirjaan ja näkemyksiä edellisessä kohdassa mainituista muista asiakirjoista. Komitea on hyvin tyytyväinen komission tiedonan- 2. 1. toon. Se on paljolti odotetun kaltainen ja vastaa hyvin yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmaa koskevassa ko- mitean neljännessä lisälausunnossa tehtyjä ehdotuksia. Vaikka komitea ehdottikin strategisten tavoitteiden asettamista seuraa- vaksi kolmeksi vuodeksi, se myöntää viisivuotiskauden olevan tarkoituksenmukainen, koska se käy yksiin uuden komission toimikauden kanssa. Komitea kritisoi laajaa strategiaa pääasiassa sen vuoksi, 2. 2. että siinä ei ole käsitelty tarpeeksi laajentumisen näkökulmaa. Sen varmistaminen, että yhtenäismarkkinat edistävät laajentu- misen onnistumista on asianmukainen tavoite, mutta se ei yksin riitä. 2. 2. 1. On keskeisen tärkeää, että nykyisiä 15 valtion yhte- näismarkkinoita tehostetaan ja valmistellaan toimimaan osana jotka aikanaan koskevat nykyistä suurempia markkinoita, melkein kaksinkertaista määrää valtioita ja kattavat noin 30 prosenttia nykyistä suuremman väestömäärän. On py- rittävä varmistamaan, että seuraavien uusien jäsenvaltioiden liittymishetkellä nykyiset viisitoista jäsenvaltiota ovat saatta- neet yhtenäismarkkinoiden säännöt voimaan mahdollisimman täydellisesti. 2. 2. 2. On olennaista, että jäsenehdokasvaltiot kykenevät liittymishetkellä omaksumaan yhtenäismarkkinoiden säännöt ja itse asiassa yhteisön koko säännöstön. Yhtenäismarkkinat nopeuttavat edelleen ehdokasmaissa jo käynnistynyttä raken- nemuutosta. Tietoisuus rakennemuutoksen taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista koko yhtenäismarkkinoilla on niiden toiminnan edellytys. Siirtymäaikoja voitaneen myöntää, kuten yhtenäismarkkinoita ja laajentumista käsittelevässä TSK:n lausunnossa (2) todetaan. Yhtä tärkeää on, että EFTA-mailla on samat velvolli- 2. 2. 3. suudet kuin EU:n viidellätoista jäsenvaltiolla pitää kiinni uuden strategian noudattamiseksi tarvittavien toimien toteuttami- sesta. (1) Euroopan sisämarkkinoiden strategia, KOM(1999) 624 lopull. (2) EYVL C 329, 17. 11. 1999, s. 3. 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/37 2. 3. Suuri osa tiedonannon sisällöstä koskee strategisten ja toiminnallisten tavoitteiden kautta niitä yhtenäismarkkinoiden jotka komitean mukaan edellyttivät politiikan näkökohtia, kehittämistä ja toimintaa. Kuten usein strategisia suunnitelmia tarkasteltaessa, tässäkin herää kuitenkin kysymys, onko strate- gian toimeenpanosuunnitelma realistinen. 2. 7. Jotta voitaisiin hyödyntää koko talouden tarjoamia etuja, on TSK:n mielestä ratkaisevaa, että yhtenäismarkkinoi- den perustava merkitys otetaan asianmukaisesti huomioon tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa, jossa keskitytään yhteisön laajentumisvalmisteluihin. 2. 4. Komitea toteaa hyvillään, että ensimmäisen tiedonan- non tiettyjen tavoitteiden hieman liian kunnianhimoiset sana- muodot on yhtä poikkeusta lukuun ottamatta muutettu realis- tisemmiksi. Poikkeus on strateginen tavoite ”kansalaisten elämänlaadun parantaminen”. Yksin yhtenäismarkkinoilla ei voi saavuttaa tätä tavoitetta, sillä vaikka mahdollisuuksia olisikin tarjolla, kansalaiset eivät välttämättä hyödynnä niitä. Komitea on edelleen huolissaan, koska olisi käytännöllisesti katsoen mahdotonta osoittaa, että tämä ehdotettu tavoite on saavutettu. Näyttää siltä, että tällaisen tavoitteen esittämisellä pyritään pikemminkin tekemään vaikutus kuin saavuttamaan konkreettisia päämääriä. Komitea on aiemmin kiinnittänyt huomiota vaikeuk- 2. 4. 1. siin tunnistaa yhtenäismarkkinoiden ansiota oleva taloudelli- nen hyöty ja yhteiskunnallinen kehitys. Viimeisimmässä vas- tauksessaan komitealle komissio itse myöntää, että on vaikeaa yhtenäismarkkinoiden vaikutukset makrotason määrittää osoittimilla, sillä ne heijastavat taloudellisen, poliittisen ja teknologisen kehityksen kokonaisvaikutusta. 2. 4. 2. Yhtenäismarkkinoiden ansioksi luettavaa taloudellis- ta menestystä ja yhteiskunnallista kehitystä voidaan selvittää yksinkertaisemmin, jos vaikutuksia arvioitaessa yksilöidään, missä roolissa kansalaisia kulloinkin tarkastellaan: yrittäjinä, työntekijöinä vai kuluttajina. Vaikutuksia on tällöin huomatta- vasti helpompi kartoittaa ja mitata suunnitelmallisesti. Voidaan myös hyödyntää olemassa olevia malleja sosiaalisten indikaat- torien selvittämiseksi, erilaisia tieteellisiä taustatöitä tai yksittäi- sissä jäsenvaltioissa sovellettavia menetelmiä, joilla mitataan talouskehityksen vaikutuksia kansalaisiin yrittäjänä, kuluttaja- na tai työntekijänä. 2. 5. Komitea kannattaa ehdotettua seurannan, vuoropuhe- lun, analyysin ja uudelleen tarkastelun vuosijaksoa, mutta ei ole täysin vakuuttunut tarpeesta julkaista kaksi tulostaulua vuosittain. Vain yhden julkaiseminen olisi johdonmukaista, koska prosessijakson on määrä olla vuoden mittainen. Lisäksi komitea toteaa, että komissio on ilmoittanut tarvitsevansa lisäresursseja uuden strategian toteuttamiseen, eivätkä tulos- taulujen laatimiskustannukset voi olla aivan vähäiset. Edellä mainituin varauksin komitea kannattaa komis- 2. 6. sion tiedonannossa ehdotettua sisämarkkinoiden strategiaa. 3. Erityishuomioita strategiaan sisältyvistä lyhyen aikav- älin kohdennetuista toimista 3. 1. Strategiassa asetettujen strategisten ja toiminnallisten tavoitteiden saavuttamiseksi komissio on määrittänyt 111 kohdennettua tointa 18 kuukauden ajalle. Komissio toteaa, että näin taataan jatkuvuus ja suositellun valmistelutyön avulla pyritään varmistamaan tavoitteiden saavuttaminen määrätyssä ajassa. 3. 2. Näin kattavan kohdennettujen toimien luettelon esittä- minen on käyttökelpoinen väline itsessään, mutta komitean mielestä on ristiriitaista luonnehtia kaikkia niitä ”lyhyen aikavä- lin painopisteiksi”. 3. 3. TSK:n mielestä on epärealistista odottaa, että kaikki tavoitteet saavutettaisiin 18 kuukaudessa, kun otetaan huo- mioon tunnetut vaikeudet päästä neuvostossa yksimielisyyteen tietyissä tapauksissa. Samoin TSK on huolissaan valtiotasoises- ta toiminnasta, sillä lainsäädännön voimaan saattamisen lai- minlyönti tai sen soveltaminen epäjohdonmukaisesti (tai jois- sakin tapauksissa ei ollenkaan) osoittaa, että valtioiden omien etujen ajaminen on yhä etusijalla. Kohdennetut toimet on epäsuorasti asetettu tärkeysjär- 3. 4. jestykseen, sillä 18 kuukauden ajanjakso on jaettu kuuden kuukauden jaksoihin. Komitealle on kuitenkin jäänyt epä- selväksi, perustuuko toimenpideaikataulun määrittäminen kul- loisenkin toimen merkitykseen puheenjohtajavaltion työohjel- mien puitteissa vai pelkästään toimen toteuttamiseen tarvitta- vaan vähimmäisaikaan. Komitea myöntää, että komission ei tulisi etukäteen 3. 5. ratkaista toiminnan poliittisia painopistealoja. Komitea uskoo kuitenkin, että taloudelliset ja yhteiskunnalliset painopistealat ovat erillinen kysymys, ja siksi komission tulisi itse pyrkiä määrittämään tärkeimmät toimintalinjat tästä lähtökohdasta. Näiden tavoitteiden saavuttamisen tulisi sitten olla etusijalla. 3. 5. 1. Komitea on lausunut näkemyksensä nimenomaisesti noin puolesta kaikkiaan 46 kohdennetun toimen muodosta- masta kokonaisuudesta, joka koostuu lainsäädännöllisistä eh- dotuksista. Vaikka komitea yleisesti ottaen tukee niitä, niillä ei sen mielestä ole välttämättä keskenään yhdenvertaista painopisteasemaa. Komitean näkemykset painopistealoista on sisällytetty 6 kohtaan, jossa käsitellään kohdennettujen toimien ensimmäistä uudelleentarkastelua koskevia suosituksia. C 140/38 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 4. Huomioita viidennestä tulostaulusta 4. 1. Yleistä Komission laatima yhtenäismarkkinoiden viides tu- 4. 1. 1. ja se julkaistiin joulukuuta 1999, lostaulu on päivätty 3. hieman ennen kuin Euroopan sisämarkkinoiden strategiaa tarkasteltiin sisämarkkinaneuvoston kokouksessa ja Helsingin huippukokouksessa. 4. 1. 2. näismarkkinoiden ulottuvuudesta: Raportissa on yksityiskohtaista tietoa neljästä yhte- – sääntelykehys – palaute yrityskyselystä – hintaseuranta – rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman seuranta. 4. 1. 3. Komitea on tyytyväinen esitystavan selkeyteen ja asiallisuuteen, ja esitettävä tieto selventää hyvin tässä yhtey- dessä painotettuja aloja. Kunkin jäsenvaltion kehityksen erittely on erityisesti hyödyksi pyrittäessä saamaan jäsenvaltiot ryh- tymään toimiin aloilla, joilla ne ovat selvästi laiminlyöneet velvoitteitaan. 4. 1. 4. Komitea ei kuitenkaan usko, että tämä tulostaulu antaisi saman toivotun sysäyksen tarpeellisten toimien toteut- tamiseen kuin ensimmäinen, toinen ja kolmas tulostaulu. 31. joulukuuta 1998 asti noudatettu 18 kuukauden toiminta- suunnitelma ei enää ole sen pohjana, eikä siinä tarkastella kattavasti yhtenäismarkkinoiden kehitystä. 4. 1. 5. Komitea ei esittänyt erityishuomioita kesäkuussa 1999 julkaistusta neljännestä tulostaulusta, koska sen mielestä kertomuksessa käsiteltävä tilanne ei eronnut merkittävästi tilanteesta, joka vallitsi laadittaessa arviointi yhtenäismarkki- noiden toimintasuunnitelmasta (1), josta komitea antoi lausun- non (2) toukokuussa 1999. Kuten 2. 5 kohdassa todetaan, TSK epäilee, onko tarpeen julkaista kaksi tulostaulua vuosittain. on kuitenkin komission tavoin huolissaan hiljattain annetun lainsäädännön hitaasta täytäntöönpanosta ja huonoista näky- mistä täytäntöönpanematta jääneen lainsäädännön kasauman täydellistä purkamista ajatellen. 4. 2. 2. Rikkomusmenettelyihin ryhdytään edelleen usein, ja ryhdyttäisiin komitean näkemyksen mukaan vielä useammin- kin, mikäli menettelyn pitkä kesto ei vähentäisi innokkuutta turvautua siihen. Komitea odottaa kiinnostuneena parhaillaan suoritet- 4. 2. 3. tavaa Slim-aloitteen kokonaisarviota. Se yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan yksinkertaistaminen saa kyllä periaatteellista poliittista tukea, mutta se ei ilmene tahtona toteuttaa sitä koko lainsäädäntöprosessissa. 4. 3. Liiketoiminnan palautemekanismi (osa C) 4. 3. 1. Viimeisimpien yrityskyselyiden tulokset ovat jälleen mielenkiintoista luettavaa eivätkä eroa merkittävästi komitean omista havainnoista. 4. 3. 2. Komiteaa erityisesti miellyttävä uusi seikka on tyyty- väisyysarvio, jonka kunkin jäsenvaltion liike-elämä antaa yhte- näismarkkinoista. Vaikka parannusta on kiistatta havaittu kahden viime vuoden aikana, absoluuttisin luvuin ilmaistuna tyytyväisyys oli vuonna 1999 valitettavan alhainen (EU:n keskiarvo on vain 61,8 prosenttia). Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että 4. 3. 3. kaikki esteet eivät vaikuta liike-elämän suorituskykyyn yhtä paljon. Komitean näkemyksen mukaan tästä johtuva tarve painopistealojen määrittämiseen ei kuitenkaan ilmene pitkästä ja erittelemättömästä uuteen strategiaan kuuluvien kohdennet- tujen toimien luettelosta. 4. 4. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman edistyminen (liite 1) 4. 1. 6. Komitean mielestä on olennaista, että yhtenäismark- kinoiden sääntöjen ja käytänteiden hyväksymiseen tähtäävää kehitystä tarkastellaan jäsenehdokasvaltiokohtaisesti vuosittai- sessa arviointiprosessissa (screening). Komitea ehdottaa, että komissio esittäisi tulevissa tulostauluissa huomioita tästä kehi- tyksestä. 4. 4. 1. Huhtikuussa 1999 hyväksytyn toimintasuunnitel- man (3) tähänastinen toteuttamisen edistyminen rajoittuu pal- jolti komission toimiin sen antaessa ja viedessä eteenpäin lainsäädäntöehdotuksia sekä laatiessa muita asiakirjoja. Rapor- tissa valotetaan tiettyjä ehdotusten hyväksymisen tiellä olevia poliittisia esteitä. 4. 2. Sääntelykehys (osa B) 4. 2. 1. Sisämarkkinalainsäädännön täytäntöönpanoa koske- vien tietojen esittäminen selvästi ja havainnollisesti on edel- leenkin tulostaulun vaikuttavimpia piirteitä, jota on vielä vahvistettu sisällyttämällä siihen EFTA:n tilastotietoja. Komitea 4. 4. 2. Komitea ei ole laatinut lausuntoa itse toimintasuun- nitelmasta mutta useita siinä käsiteltävistä ehdotuksista on käsitelty komitean antamissa tai valmisteilla olevissa erillisissä lausunnoissa. Komitea kannattaa kyllä toimintasuunnitelman päälinjoja, mutta on erittäin pettynyt poliittisen määrätietoi- suuden puutteeseen, jonka vuoksi jopa pidennetty aikataulu toimintasuunnitelman loppuunsaattamiseksi on epärealis- tinen. (1) KOM(1999) 74 lopull. (2) EYVL C 209, 22. 7. 1999, s. 28–34. (3) KOM(1999) 232 lopull. 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/39 5. Huomioita Cardiff-raportista (”Kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta” (1)) 5. 1. Raportin puitteet ”talousuudistus” toistetaan liian usein eikä ole aina selvää, mitä sillä tarkoitetaan. Joissakin tapauksissa sitä vaikuttaa käytetyn synonyyminä tuote- ja pääomamarkkinoiden uudistukselle ja toisissa tapauksissa sillä näyttää viitattavan makrotalouspoli- tiikkaan laajemmin. Raportissa annetaan myös ymmärtää, että talousuudistus on aina hyvä asia, mutta ei kuitenkaan määritellä uudistusta erityisesti eikä anneta perusteluja. 5. 1. 1. Komission asiakirja on laaja raportti, johon liittyy yli 30 sivua tilastoliitteitä ja toiset 30 sivua komission työasiakir- joja. Raportilla on kaksi tavoitetta: antaa panos talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen valmisteluun sekä toimia pohja-asiakir- jana komission ehdotuksille sisämarkkinoiden strategiaan sisäl- tyvien kohdennettujen toimien ajantasaistamiseksi. 5. 3. Erityistä 5. 1. 2. Raporttiin on valittu kaksinainen lähestymistapa, jonka mukaan ensinnäkin seurataan ja arvioidaan tuote- ja pääomamarkkinoiden suorituskykyä EU-tason lainsäädännöl- listen puutteiden kartoittamiseksi ja toiseksi määritetään toi- mintalinjoja, joiden avulla voidaan parantaa lainsäädännöllisen kehyksen laatua ja poistaa markkinoiden tehokkaan toiminnan esteitä. 5. 1. 3. Raportissa tarkastellaan vain viime vuoden Cardiff I -raportissa käsiteltyjä kysymyksiä eikä ollenkaan Cardiff II -raporttiin liittyviä kysymyksiä. Komission väite raporttien lukumäärän vähentämisestä tänä vuonna on siis hieman tulkinnanvarainen! 5. 2. Yleistä Ei olisi tarkoituksenmukaista käsitellä Cardiff-raport- 5. 2. 1. tia perusteellisesti tässä lausunnossa, jonka pääasiallisena ta- voitteena on esittää komitean omia keväällä 2000 tehtävää uudelleentarkastelua koskevia suosituksia. Seuraavassa kom- mentoidaan siis pääasiassa vain niitä raportin näkökohtia, jotka koskevat sen toista ilmoitettua tavoitetta. Komitea kannattaa yleisesti ottaen raportin sisältämiä 5. 2. 2. ja pääomamarkkinoiden uudistukseksi. ehdotuksia tuote- Useat niistä ovat komission aiempien kertomusten ja varsinkin sisämarkkinoiden strategiaa käsittelevän tiedonannon mukai- sia. Siinä esitetään kuitenkin myös uusia aloitteita, joihin komitea on tyytyväinen. 5. 2. 3. Tiettyjen kysymysten kiireellisyys korostuu komis- sion raportissa, mikä toivottavasti antaa olettaa, että kevään 2000 uudelleentarkastelussa omaksutaan sama lähestymistapa. Se olisi komitean näkemysten mukaista: nyt käsillä olevassa lausunnossaan komitea kehottaa asettamaan nykyiset 111 kohdennettua toimenpidettä tärkeysjärjestykseen. Komitean mielestä raportin esitystapa kokonaisuu- 5. 2. 4. dessaan on hyvä ja täydentävä tieto on erityisen hyödyllistä, koska se mahdollistaa perusteellisen selvityksen tekemisen. Komitea arvostelee kuitenkin ylimalkaan sitä, että termiä 5. 3. 1. M a r k k i n o i d e n s u o r i t u s k y k y Raportissa keskitytään markkinoiden suoritusky- 5. 3. 1. 1. kyyn ymmärrettävästi talouden näkökulmasta. On kannusta- vaa huomata, että tuotemarkkinat ovat tilastojen mukaan lähentyneet koko ajan. Tilastot osoittavat, että teollisuustuot- teiden kaupan kasvu EU:n sisällä on ollut BKT:n kasvua nopeampaa. Toisaalta komitea toteaa ulkomaisten investoin- tien kasvun EU:n sisällä jakaantuvan hyvin epätasaisesti jäsen- valtioittain. Komitea on komission tavoin huolissaan siitä, että 5. 3. 1. 2. pk-yritysten erityisiä rahoitustarpeita ei vielä täytetä tyy- dyttävästi. Komissio ilmoittaa, että USA:ssa 60 prosenttia riskipääomasta tulee eläkerahastoista, mikä on kaksinkertainen määrä kehittyneimpiin EU-markkinoihin nähden. Ei kuiten- kaan ole selvitetty, missä määrin tämä johtuu lainsäädännölli- sistä esteistä (joita joissakin jäsenvaltioissa varmasti on), riskin- arviointimenetelmien eroista, kulttuurieroista, jotka eivät kan- nusta pk-yrityksiä hankkimaan riskipääomaa, tai muista teki- jöistä. Komitea kiinnittää huomiota lausunnossaan ”Euroop- palaiset pienille ja keskisuurille yrityksille suunnatut pääoma- markkinat: näkymät ja mahdolliset kehityksen esteet” (2) aihees- ta tekemiinsä ehdotuksiin. 5. 3. 1. 3. Komitea pitää komission tavoin rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa hyvin tärkeänä. Se on periaatteessa tyytyväinen komission hiljattain tekemiin ehdotuksiin (3) riskipääoman saatavuuden parantamiseksi. 5. 3. 2. H o r i s o n t a a l i s i a k y s y m y k s i ä 5. 3. 2. 1. Komitea on erittäin tyytyväinen yrittäjyyttä koske- vaan lausumaan, sillä siinä tuodaan korostetusti esille seikkoja, jotka haittaavat pienten yritysten perustamista ja niiden kehi- tystä. Useissa jäsenvaltioissa on vielä paljon tehtävää uusien innovatiivisten, mahdollisesti uusia työpaikkoja luovien yritys- ten tukemiseksi. Komitea kiinnittää huomiota aloite-ehdotuk- siin, joita se on tehnyt lausunnossaan ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomi- tealle ja alueiden komitealle: Euroopan yritysten kilpailukyky ja maailmanlaajuistumisen haaste – Kannustuskeinot” (4). (1) KOM(2000) 26 lopull. (2) EYVL C 235, 27. 7. 1998, s. 13. (3) COM(1999) 493 final. (4) EYVL C 329, 17. 11. 1999, s. 49–57. C 140/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 5. 3. 2. 2. Komitea on jatkuvasti puoltanut valtiontukien vähentämistä ja tukenut tähän tähtääviä komission aiempia aloitteita. Nyt komissio painottaa perustellusti toimialakohtai- sen ja tilapäisen tuen osuuden pienentämistä kokonaistuesta. TSK ehdottaa maataloustukien sisällyttämistä kokonaistilastoi- hin täydellisen kuvan saamiseksi. 5. 3. 2. 3. Komission tiedoista ei välttämättä voi päätellä, että kehitys olisi kulkenut kohti julkisten hankintojen yhtenäis- markkinoita: tarjouspyyntöjen määrän lisääntyminen ei itsessään kerro mitään rajatylittävien sopimusten määrien lisääntymisestä tai vähentymisestä. Lisätiedot ja -analyysi olisi- vat hyödyllisiä. Komitean mielestä olisi välttämätöntä, että tätä alaa sääntelevät olemassa olevat direktiivit pantaisiin kiireellisesti täytäntöön ja komission tekisi ehdotuksia julkisten hankintojen prosessin toimivuuden parantamiseksi. 5. 3. 3. P a l v e l u m a r k k i n o i d e n u u d i s t u s 5. 3. 3. 1. Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että on välttämätöntä hyväksyä ja saattaa voimaan lainsäädännölli- nen kehys sekä noudattaa tinkimättä kilpailusääntöjä julkisten palvelujen sektorilla. 6. 1. 3. esitellään 6. 2–6. 9 kohdissa. Komitean näkemykset keskeisistä painopistealoista 6. 2. EU-oikeuden täytäntöönpano 6. 2. 1. Aivan etusijalle tulisi asettaa sen lainsäädännön te- hostaminen, joka vaikuttaa sisämarkkinoihin, ja sitä toteute- taankin jo useissa toimissa (esim. Slim) sisämarkkinoiden toiminnan tehokkuuden maksimoimiseksi sekä kaupan estei- den ja kilpailunvääristymien ehkäisemiseksi. Sisämarkkinoiden tulisi toimia hyvin myös ympäristönsuojelun sekä terveyden ja turvallisuuden alalla. Koska molemmat alat ovat hyvin tärkeitä kansalaisille – myös EY:n perustamissopimuksessa puhutaan ”suojelun korkeasta tasosta” – on pyrittävä mahdollisimman tiukkiin yhteisön normeihin. Niitäkin tiukemmat jäsenvaltioi- den normit ympäristön ja terveyden suojelemiseksi ovat yh- teensopivia perustamissopimuksen kanssa, joskaan niitä ei tule säätää protektionistisista syistä. Komitea uskoo, että EU:n lainsäädännön tehokas voimaan saattaminen ja johdonmukai- nen täytäntöönpano ovat ehdottoman välttämättömiä. Joh- donmukainen täytäntöönpano on hyvin tärkeää tietenkin myös muilla aloilla erityisesti siten, että pk-yritykset eivät joudu epäedulliseen asemaan. 5. 3. 3. 2. Jakeluporrasta koskevien komission ehdotusten osalta komitea katsoo, että ei ole esitetty päteviä perusteita omaksua suopeampaa asennetta suurten vähittäismyyntiliik- keiden laajentumiseen, eikä siis kannata ehdotettua uudistusta. 5. 3. 3. 3. Komitean mielestä yleisvakuutuspalvelujen alalla ei ole edistytty tarpeeksi; etenkään pk-yritysten osalta ei kyseisellä alalla yksinkertaisesti ole yhtenäismarkkinoita. 6. 2. 2. Komitea toteaa, että kilpailulainsäädännön valvon- tajärjestelmän ja täytäntöönpanon uudistamista koskevan ko- mission ehdotuksen hyväksymisen tavoiteajankohdaksi asetet- tiin vuoden 2000 joulukuu. Komitea kiinnittää huomiota siihen, että vaikka se ilmaisikin ehdotukselle periaatteellisen tukensa hiljattain antamassaan lausunnossa (1), se mainitsi vaikeuksia ja vaaroja, joihin on puututtava alustavista toimista ja tukitoimista koostuvan erityisohjelman avulla ennen ehdo- tuksen toteuttamista. 6. Suosituksia vuoden 2000 keväällä tehtävään kohden- nettujen toimien arviointiin 6. 3. Henkilöiden liikkumisvapaus 6. 1. Yleistä 6. 1. 1. Myös komitean mielestä johdonmukaisten toiminta- linjojen kehittämistä on tarpeen suunnitella laaja-alaisesti Euroopan tasolla markkinoiden toiminnan tehostamiseksi, jotta yhtenäismarkkinat voivat tarjota kansalaisille ja elinkeino- elämälle konkreettista hyötyä. 6. 1. 2. Vaikka tällaisia laajoja horisontaalisia vastuualueita- kin tarvitaan, komitean mielestä keskitetyllä lähestymistavalla, jossa painotetaan muutamia keskeisiä aloja, saataisiin lyhyellä aikavälillä enemmän hyötyä. Komission tulisi pyrkiä saamaan aikaan sekä sisämarkkina-asiain neuvoston että Eurooppa- neuvoston täysi sitoutuminen näiden keskeisten alojen tukemi- seen, jotta varmistettaisiin, että näille aloille asetetut tavoitteet saavutetaan sovitussa aikataulussa. 6. 3. 1. TSK on havainnut, että henkilöiden vapaa liikkumi- nen valtiorajojen yli – muidenkin syiden kuin työn vuoksi – ei monille EU:n kansalaisille ole vielä helposti toteutettavissa. Sosiaaliturvajärjestelmien erot haittaavat kansalaisten vapaata liikkumista ja aiheuttavat vaikeuksia monikansallisten organi- saatioiden henkilöstölle. 6. 3. 2. Tietty valvonta ja hallinnolliset muodollisuudet ovat toki tarpeen, mutta liikkumisvapaudesta on tultava kansalais- ten todellisuutta, jotta he tuntevat yhtenäismarkkinoiden ole- van olemassa. Sekä työnantajien että työntekijöiden on tunnet- tava täysin asiaankuuluvat menettelyt ja vastavuoroista tunnus- tamista koskeva lainsäädäntö, jotta voidaan helpottaa työmah- dollisuuteen perustuvaa liikkuvuutta. Komitea on jo kehottanut aloittamaan Flynnin toimintasuunnitelman seurannan (jota strategiatiedonannossa ei mainita). Komitea on valmistele- massa toimintasuunnitelmasta oma-aloitteista lausuntoa. (1) EYVL C 51, 23. 2. 2000, s. 55–66. 18. 5. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 140/41 6. 4. Verotus 6. 4. 1. Komitea on aiemmin ilmaissut antavansa yleisen tukensa komission korostamille alkuperäisille kohdennetuille toimille. On kuitenkin seurattava tiettyjen periaatteiden nou- dattamista ja ryhdyttävä valmisteleviin toimiin laajojen tavoit- teiden – verotuksellisten esteiden ja haitallisen verokilpailun poistamisen – saavuttamiseksi pitkällä aikavälillä. 6. 4. 2. Jäsenvaltiot pyrkivät arvioimaan verotuksen uudel- leen säilyttääkseen kilpailukykynsä ja houkutellakseen edel- leenkin ulkoisia investointeja. Komitea katsoo kuitenkin, että verokilpailun ollessa epätervettä, se on torjuttava, mikäli yhtenäismarkkinoiden halutaan toimivan kitkattomasti. Ko- mission on määrä esittää vuoden 2000 puolivälissä neuvoston pyytämä selvitys yritysverotuksesta. Se sisältänee hyödyllisen erittelyn veropohjasta kussakin jäsenvaltiossa ja voi auttaa kartoittamaan poikkeamia verotuskäytännössä. 6. 4. 3. Tänä aikana ei tulisi pyrkiä yritysverojen vähim- mäismääriin, sillä nimellinen veroaste, jossa ei oteta huomioon veropohjaa, ei kerro koko totuutta. 6. 4. 4. myös tutkittava, miten työtä verotetaan tuotantotekijänä. Torjuttaessa työttömyyttä yhtenäismarkkinoilla on 6. 4. 5. Energiaverotus tulisi harmonisoida EU:n tasolla niillä aloilla, joilla se voi hyödyttää ympäristöä selvästi ja välittömäs- ti; tämä on tehtävä heikentämättä yhteisön kilpailukykyä. 6. 4. 6. Komitean mielestä on oleellista, että hyvissä ajoin ennen laajentumista saavutetaan todellista edistystä sellaisen joka edistää sisä- arvonlisäverojärjestelmän kehittämisessä, markkinoita ja perustuu alkuperämaaperiaatteeseen. Tässä yhteydessä on muistettava, että EU:n neuvosto on sitoutunut ottamaan käyttöön lopullisen alv-järjestelmän, jota kuitenkaan ei toistaiseksi ole toteutettu, minkä vuoksi veropetokset ovat lisääntyneet. 6. 5. 2. Arviointimenettelystä tulisi kehittää väline, joka saisi lainsäätäjän hyvin varhaisessa vaiheessa toteamaan suunnitel- tavien toimien asianomaisille aiheuttamat taloudelliset vaiku- tukset. Poliittinen päätös voitaisiin sitten tehdä täysin tietoisena todennäköisistä seurauksista. Arviointi voitaisiin antaa riippu- mattoman elimen tehtäväksi. Mahdollisesti voitaisiin käyttää hyväksi Yhdysvaltain kongressin budjettiviraston (Washington DC) kokemuksia. Komitea epäilee, voidaanko meneillään olevalla yri- 6. 5. 3. tyspaneelia koskevalla koehankkeella saavuttaa käyttökelpoisia tuloksia. Vastaajien sattumanvaraisella valinnalla ei varmisteta edustavuutta, mikä voi tuottaa pinnallisia vastauksia, joiden perusteella ei voi tehdä todella riippumatonta arviota. 6. 6. Markkinoiden vapauttaminen 6. 6. 1. Kansalaisia hyödyttävään terveeseen kilpailuun voi- daan päästä vain varmistamalla syrjimätön pääsy markkinoille kaikissa jäsenvaltioissa sekä yhteisön oikeuden yhdenmukai- nen voimaansaattaminen. Komitea kannattaa energia-alan ja viestinnän markkinoiden vapauttamista ottaen huomioon yh- teisön tavoitteet, kuten toimitusvarmuus tai tietotekniikan laajat hyödyntämismahdollisuudet. Juuri tietoyhteiskunnassa tietokanavien hyödyntäminen on kilpailukyvyn säilyttämisen ja parantamisen edellytys. Komitean näkemyksen mukaan julkisia hankintoja 6. 6. 2. koskevan lakipaketin ehdotusten hyväksymisen tulisi kuulua ehdottomiin painopistealoihin, ja komitea kehottaakin komis- siota tekemään ehdotuksia mahdollisimman pian. 6. 7. Valtiontuet 6. 5. Sääntelyn parantaminen 6. 5. 1. Komitea on tyytyväinen sekä komission että jäsenval- tioiden pyrkimyksiin parantaa sääntelyä. Lainsäädännön te- hokkaan yksinkertaistamisen lähtökohtana tulisi kuitenkin olla kunkin lain vaikutusten itsenäinen arviointi. EU:n tulisi ottaa oppia USA:ssa, Kanadassa, Australiassa ja Yhdistyneessä kunin- gaskunnassa alalta saaduista kokemuksista. 6. 7. 1. Valtiontuet voivat johtaa kilpailuvääristymiin. Ko- mission tulisi määritellä koko yhteiskunnan tunnustamat pe- rusteet valtiontukien järjestelmälliseksi tarkistamiseksi. Tuet tulisi tarkistaa näiden perusteiden pohjalta, ja kilpailuun mah- dollisesti muiden toimien kanssa kielteisesti vaikuttavat tuet tulisi tarpeen mukaan poistaa. On kuitenkin otettava huo- mioon, että tietyillä talouden aloilla on erityistä yhteiskunnal- lista merkitystä (esim. koulutus), ja niitä on näin ollen arvioita- va muulla tavoin. Komitea on erittäin tyytyväinen hiljattain annettuun tietoon, jonka mukaan komissio julkaisee valtion- tuista ”tulostaulun”. C 140/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 18. 5. 2000 6. 8. Rahoituspalvelut Rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden toteutta- 6. 8. 1. minen on keskeisen tärkeä tekijä niiden käyttäjille eli liike- elämälle ja kansalaisille. Jotta kaikki mahdollisuudet voitaisiin hyödyntää, investoijien tulisi voida toimia yhtenäismarkkinoil- la ilman epäasianmukaisia rajoituksia. 6. 8. 2. Tämän vuoksi on yhtenäistettävä sekä kirjanpitoa että pörssin listalleottoa koskevia normeja. Lisäksi olisi erittäin tärkeää luoda edellytykset tehokkaalle ja edulliselle rajatylit- tävälle vähittäismaksuliikenteelle. 6. 9. Lainsäädännöllinen kehys 6. 9. 1. Eurooppayhtiön sääntöjen käsittely ei tällä hetkellä etene neuvostossa, ja aiempien puheenjohtajavaltioiden yrityk- set saada aikaan sopuratkaisu ovat epäonnistuneet. Komitea kehottaa komissiota tai sitä suuremmalla syyllä neuvostoa käynnistämään uuden aloitteen sopimukseen pääsemiseksi. Sama koskee myös eurooppalaisille osuuskunnille, keskinäisille yhtiöille ja yhdistyksille luotavia eurooppalaisia säännöstöjä. Bryssel 30. maaliskuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI. Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yhteensovitetusta valtuutusmenettelystä satelliittivälitteisten henkilökohtaisten viestintä- palvelujen alalla yhteisössä tehdyn päätöksen N:o 710/97/EY voimassaoloajan pidentämisestä” (2000/C 140/11) Neuvosto päätti 20. maaliskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastasi ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -jaosto. Esittelijä oli Giannino Bernabei. Työjärjestyksen 20 ja 50 artiklan nojalla talous- ja sosiaalikomitea nimesi komitean jäsenen Giannino Bernabein yleisesittelijäksi. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 371. täysistunnossaan 30. maaliskuuta 2000 yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Satelliittivälitteisiä henkilökohtaisia viestintäpalveluja (Satellite Personal Communications Services, SPCS) käytetään maa- han sijoitettujen kiinteiden ja langattomien järjestelmien kanssa sekä vaihtoehtoisesti että niihin yhdistettynä. Erityisesti alueilla, joilla kiinteät perusrakenteet ovat heikosti kehittyneet, satelliittivälitteiset viestintäpalvelut tarjoavat kaikille mahdolli- suuden lähettää ja vastaanottaa viestejä. 1. 3. Huolimatta edellä mainituista mahdollisuuksista ja alan teollisuuden huomattavista toimista markkinoiden kasvu ei ole vielä vastannut odotuksia, mikä saattaa johtua kehittä- missäädöksistä ja byrokratian hitaudesta. 1. 4. Radiotaajuuksien käyttö on tällä hetkellä niin yksittäis- ten jäsenvaltioiden kuin Euroopan unionin ja yleisesti koko maailman huomion keskipisteenä. Komissio on julkaissut tiedonannon radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevää vihreää kirjaa koskeneen julkisen kuulemisen tuloksista (1). Huolimatta tek- joka on niikan ja teknologian merkittävästä edistyksestä, 1. 2. Satelliittivälitteisten henkilökohtaisten viestintäpalve- lujen käyttöönotto on siis merkittävä askel luotaessa verkkoja, jotka mahdollistavat äänen, tietojen ja kuvien yhteenliittämisen ja liikkumisen maailmanlaajuisesti. (1) KOM(1999) 538, 10. 11. 1999