eurovoc_concepts:
EU Member State
European Commission
State aid
application of EU law
control of State aid
credit guarantee

text: 08/Zv. 1 SL Uradni list Evropske unije 369 32000Y0311(03) C 71/14 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 11. 3. 2000 Obvestilo Komisije o uporabi členov 87 in 88 pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (2000/K 71/07) 1. UVOD 1. 1 1. 2 1. 3 V tem obvestilu je opisan pristop Komisije do državne pomoči, dodeljene v obliki poroštev. Poroštva so navadno povezana s posojilom ali drugo finančno obveznostjo, ki jo posojilojemalec sklene s posojilodajalcem. Vendar pa to obvestilo zajema vse oblike poroštev, ne glede na njihovo pravno podlago in vsebovano transakcijo. Poroštva se lahko dodelijo kot posamezna poroštva ali znotraj poro- štvenih shem. Če gre za pomoč, je ta v večini primerov v korist posojilojemalca. Vendar pa je v določenih okolišči- nah mogoča tudi pomoč posojilodajalcu. To obvestilo velja brez poseganja v člen 295, in torej ne posega v predpise o sistemu lastništva v državah članicah. Stališče Komisije do javnega oziroma zasebnega lastništva je nevtralno. To obvestilo se ne uporablja za poroštva za izvozna posojila. Leta 1989 je Komisija na države članice naslovila dve pismi o državnih poroštvih. V prvem pismu (1) je poudarila, da po njenem mnenju vsa poroštva, ki jih zagotovi država, sodijo v področje uporabe člena 87(1). Skladno s tem treba Komisiji pravočasno priglasiti pismom je torej (1) Pismo Komisije državam članicam, SG(89) D/4328 z dne 5. aprila 1989. vsakršne načrte o dodelitvi ali spremembi takih poroštev, tako da lahko ta posreduje svoje pripombe. V drugem pismu (2) je Komisija jasno navedla, da namerava preučiti oblikovanje shem državnih pomoči in da posameznih poroštev, zagotovljenih v okviru odobrene sheme, ni treba priglasiti. Leta 1993 je Komisija sprejela sporočilo (3), ki se je prav tako nanašalo na poroštva. 1. 4 Medtem pridobljene izkušnje kažejo, da bi bilo treba vno- vič preučiti politiko Komisije na tem področju. To obvestilo zamenjuje pismi Komisije iz leta 1989 ter odsta- vek 38 sporočila Komisije iz leta 1993. Njegov namen je državam članicam posredovati natančnejša pojasnila o načelih, na katerih namerava Komisija utemeljiti svojo raz- lago členov 87 in 88 ter njuno uporabo za državna poroštva. S tem želi Komisija poskrbeti za čim večjo pre- glednost svoje politike na tem področju ter zagotoviti predvidljivost svojih odločitev in zajamčiti enako obrav- navo. (2) Pismo Komisije državam članicam SG(89) D/12772 z dne 12. oktobra 1989. (3) Sporočilo Komisije državam članicam o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in člena 5 Direktive Komisije 80/723/EGS za javna podjetja v proizvodnem sek- torju (UL C 307, 13. 11. 1993, str. 3). 370 SL Uradni list Evropske unije 08/Zv. 1 2. UPORABA ČLENA 87(1) 2. 2 Pomoč posojilodajalcu 2. 1 Pomoč posojilojemalcu 2. 1. 1 Navadno je do pomoči upravičen posojilojemalec. Državno poroštvo posojilojemalcu omogoči, da posojilo najame pod ugodnejšimi pogoji od običajnih na finančnih trgih. Zaradi državnega poroštva so posojilojemalcu obi- čajno na voljo nižje obrestne mere in/ali nižji stroški zava- rovanja. V nekaterih primerih posojilodajalec brez državnega poroštva ne bi našel finančne ustanove, ki bi ga bila pripravljena kreditirati pod kakršnimi koli pogoji. Državna poroštva lahko tako olajšajo ustanavljanje novih podjetij in nekaterim podjetjem omogočijo zbrati sredstva za nove dejavnosti ali da zgolj ostanejo dejavna, namesto da bi propadla ali se morala prestrukturirati, s čimer bi pri- šlo do izkrivljanja konkurence. Državna poroštva torej na splošno sodijo v okvir delovanja člena 87(1), če vplivajo na trgovino med državami članicami in če se ne plača tržna premija. 2. 2. 1 Čeprav je navadno do pomoči upravičen posojilojemalec, ni mogoče izključiti možnosti, da ima pod določenimi pogoji od pomoči koristi tudi posojilodajalec. V takem pri- meru bo Komisija zadevo nedvomno obravnavala skladno s tem. 2. 2. 2 Zlasti še, če je na primer državno poroštvo za že odobreno posojilo ali drugo finančno obveznost dodeljeno nak- nadno, brez prilagoditve posojilnih pogojev, ali če se posojilo, za katero jamči država, uporabi za poplačilo dru- gega posojila isti kreditni ustanovi, gre morda tudi za pomoč posojilodajalcu, kadar se poveča zavarovanje poso- jil. S tako pomočjo se lahko posojilodajalec okoristi ali pa taka pomoč povzroči izkrivljanje konkurence in navadno sodi v področje uporabe člena 87(1), če vpliva na trgovino med državami članicami. 3. ZNESEK POMOČI 2. 1. 2 Ugodnosti državnega poroštva izhajajo iz tega, da tvega- nje, povezano s poroštvom, nosi država. Državni prevzem tveganja se navadno poplača z ustrezno premijo. Kadar se država odpove taki premiji, obstajata tako ugodnost za podjetje kot zmanjšanje državnih prihodkov. Tudi če država v okviru poroštva ne daje izplačil, gre lahko vseeno za državno pomoč po členu 87(1). Pomoč je dodeljena v trenutku, ko je izdano poroštvo in ne v trenutku, ko je poroštvo uveljavljeno, ali v trenutku, ko pride do izplačil pod pogoji poroštva. V trenutku, ko se izda poroštvo, je treba oceniti, ali to pomeni državno pomoč ali ne, in če jo, kolikšen je lahko znesek te pomoči. 3. 1 Pri posamezni državni pomoči je treba sestavino pomoči oceniti s sklicevanjem na podrobnosti poroštva in posojila (ali druge finančne obveznosti). Med pomembnimi dejav- niki so zlasti trajanje in znesek poroštva in posojila, tvega- nje dolžniške zamude posojilojemalca, cena, ki jo je ta pla- čal za poroštvo, narava vsakršnega izdanega zavarovanja, kako in kje bi utegnila biti država pozvana k odplačilu dolga in sredstva (npr. uvedba stečaja), ki naj jih država uporabi za pridobitev zneskov, ki ji jih dolguje posojiloje- malec, ko je poroštvo uveljavljeno. 2. 1. 3 Komisija kot pomoč v obliki poroštva obravnava tudi ugodnejše pogoje financiranja, ki jih pridobijo podjetja, katerih pravna narava izključuje stečaj ali druge postopke plačilne nesposobnosti, ali zagotavlja izrecno državno poroštvo ali državni prevzem izgube. Isto velja za državni odkup deleža v podjetju, če se sprejme neomejena odgovornost namesto običajne omejene odgovornosti (1). 2. 1. 4 Člen 87(1) zajema pomoč, ki jo dodeli država članica, ali pomoč iz državnih virov. Zato lahko neposredna poroštva države, in sicer državnih, regionalnih ali lokalnih organov, ter poroštva podjetij, izdana pod prevladujočim vplivom organov oblasti, na enak način kot druge oblike morebitne pomoči pomenijo državno pomoč. (1) Glej opombo 3, odstavka 38. 1 in 38. 2. 3. 2 Za poroštvo za posojilo je ekvivalent denarne dotacije v določenem letu lahko: — izračunan na enak način kot ekvivalent dotacije pri ugodnem posojilu, subvencionirane obresti pa so razlika med tržno obrestno mero in mero, doseženo po zaslugi državnega poroštva, potem ko se odštejejo plačane premije, ali — razlika med (a) zneskom za plačilo, zavarovanim s poroštvom, pomnoženim s faktorjem tveganja (mož- nost neizpolnitve obveznosti) in (b) plačanimi premi- jami, to je (znesek, zavarovan s poroštvom × tveganje) – premija, ali — izračunan po kakršni koli drugi objektivno utemeljeni in splošno sprejeti metodi. Pri posameznih poroštvih naj bi bila načeloma standardna oblika izračunavanja prva metoda, pri poroštvenih shemah pa druga. 08/Zv. 1 SL Uradni list Evropske unije 371 temeljil na tveganja naj bi izkušnjah z Faktor nepravočasnim vračanjem posojil, odobrenih v podobnih okoliščinah (sektor, velikost podjetja, raven splošne gospodarske dejavnosti). Letni ekvivalenti dotacije naj se po referenčni obrestni meri diskontirajo na sedanjo vrednost, nato pa seštejejo, da se dobi skupni ekvivalent dotacije. obstaja pomoč, ki bi dajala prednost določenim podjetjem ali proizvodnji določenega blaga. Državi članici v takih pri- merih pomoči ni treba priglasiti. Poroštvo prav tako ne pomeni državne pomoči po členu 87(1), kadar to ne vpliva na trgovino med državami članicami. Ko ob dodelitvi posojila obstaja precejšnja možnost, da bo poso- jilojemalec zamujal z odplačilom dolga, npr. zaradi finančnih težav, je lahko vrednost poroštva enakovredna znesku, ki ga dejansko pokriva to poroštvo. 4. 2 Komisija meni, da izpolnjevanje vseh naslednjih pogojev zagotavlja, da posamezno državno poroštvo ne pomeni državne pomoči po členu 87(1): 3. 3 3. 4 3. 5 Če finančno obveznost v celoti pokriva državno poroštvo, ima posojilodajalec manjši interes za pravilno oceno, zavarovanje in zmanjšanje tveganja, ki izhaja iz dajanja posojila, ter zlasti za pravilno oceno kreditne sposobnosti posojilojemalca. Zaradi pomanjkanja sredstev take ocene tveganja porok vedno ne prevzame. Manjši interes za zmanjšanje tveganja nevračila dolga lahko posojilodajalce spodbudi k najemanju posojil z večjim komercialnim tve- ganjem od običajnega, zaradi česar bi se povečala količina poroštev z višjim tveganjem v državnem portfelju. Komisija predlaga, da je delež vsaj 20 %, ki ga ne zajema državno poroštvo, primerna omejitev, ob kateri bo posojilodajalec pravilno ocenil kreditno sposobnost posojilojemalca (1), ustrezno zavaroval svoja posojila ter zmanjšal tveganje, povezano s transakcijo (2). Komisija bo zato na splošno kritično preučila vsa poroštva, ki v celoti (ali skoraj v celoti) pokrivajo finančno transakcijo. Pri shemah državnih poroštev specifične lastnosti posa- meznih primerov morda ob oceni sheme niso znane. V takih okoliščinah je treba sestavino pomoči oceniti s skli- cevanjem na določbe sheme, ki med drugim zadevajo naj- višji znesek in trajanje posojil, kategorijo podjetja in vrsto upravičenega projekta, zavarovanje, ki se zahteva od poso- jilojemalcev, premijo, ki jo je treba plačati, in obrestne mere, ki jih prejmejo. 4. POGOJI, KI IZKLJUČUJEJO OBSTOJ POMOČI 4. 1 Posamezna pomoč ali shema pomoči, v katero vstopa država, je zunaj obsega delovanja člena 87(1), kadar ne (1) To je ob domnevi, da enako stopnjo zavarovanja podjetje zagotavlja (2) državi in kreditni ustanovi. Iz odgovorov na vprašalnik o državnih poroštvih izhaja, da več držav članic že uporablja ta predpis. Zajeti delež zelo niha od 20 % do 100 %. Vseeno pa številna poroštva zajemajo celotni znesek finančne operacije, s čimer je kreditna ustanova izvzeta iz potrebe po pravilni oceni kreditne sposobnosti upravičenca v svojem lastnem interesu. (a) posojilojemalec ni v finančnih težavah; (b) posojilojemalec bi načeloma lahko pridobil posojilo na denarnih trgih po tržnih pogojih brez državne inter- vencije; (c) poroštvo je povezano s specifično finančno transak- cijo, pri njem je določen najvišji znesek, ki ne zajema več kot 80 % neodplačanega posojila ali druge finančne obveznosti (razen za obveznice in podobne instru- mente) in ni neomejeno; (d) plača se tržna cena za poroštvo (ki med drugim odseva znesek in trajanje poroštva, zavarovanje, ki ga da poso- jilojemalec, njegov finančni položaj, sektor dejavnosti in prihodnje možnosti, obresti ob prekoračitvi roka ter druge gospodarske razmere). 4. 3 Komisija meni, da izpolnjevanje vseh naslednjih pogojev zagotavlja, da državna poroštvena shema ne pomeni državne pomoči po členu 87(1): (a) shema dopušča posojilodajalcem, ki so v finančnih težavah; dodeljevanja ne poroštev (b) posojilojemalci bi načeloma lahko pridobili posojilo na denarnih trgih po tržnih pogojih brez državne inter- vencije; (c) poroštva so povezana s specifično finančno transak- cijo, pri njih je določen najvišji znesek, ki ne zajemajo več kot 80 % neodplačanega posojila ali druge finančne obveznosti (razen za obveznice in podobne instru- mente) in niso neomejena; (d) pogoji sheme temeljijo na realistični oceni tveganja, jih plačujejo podjetja tako da se iz premij, ki upravičenci, po vsej verjetnosti financira sama; 372 SL Uradni list Evropske unije 08/Zv. 1 (e) shema določa vse pogoje, pod katerimi se dodeljujejo in obveznost, da se skupno prihodnja poroštva, financiranje sheme pregleda najmanj enkrat na leto; okvirih in smernicah v zvezi s horizontalno, regionalno in sektorsko pomočjo (1). Pri preučitvi bo upoštevala zlasti intenzivnost pomoči, značilnosti upravičencev in zastav- ljene cilje. (f) premije pokrivajo tako običajna tveganja, povezana z dodelitvijo poroštva, ter administrativne stroške sheme, skupaj z običajnim kapitalskim donosom v pri- merih, kjer država zagotovi začetni kapital za zagon sheme. 5. 3 4. 4 Neizpolnjevanje katerega koli od zgornjih pogojev, dolo- čenih v točkah 4. 2 in 4. 3, ne pomeni, da je tako poroštvo ali poroštvena shema samodejno obravnavana kot državna pomoč. Če obstaja dvom glede tega, ali načrtovano poro- štvo ali shema pomeni državno pomoč, mora biti prigla- šeno. 4. 5 Obstajajo lahko okoliščine, v katerih se načrtuje uporaba državnih poroštev, da bi zlasti majhnim in srednje velikim podjetjem omogočili pridobitev posojil, ki jih sicer na trgu ne bi dobila. Podjetja se lahko šele ustanavljajo, hitro širijo ali so majhna in torej ne morejo zagotoviti zadostnega zavarovanja, s katerim bi zavarovala posojilo ali dobila poroštvo. Morda sodijo v skupino visoko tveganih podje- tij (ki naj bi postala donosna šele dolgoročno in/ali v kate- rih je stopnja neuspeha zelo visoka). To lahko velja na primer za projekte, ki zadevajo nove, inovativne izdelke ali postopke. Komisija meni, da zaradi takih okoliščin državna poroštva ne presegajo področja uporabe člena 87(1). Državna poroštva, dodeljena v takih okoliščinah, naj se zato pravočasno priglasijo Komisiji, enako kot državna poroštva, dodeljena v drugih okoliščinah. 5. ZDRUŽLJIVOST DRŽAVNE POMOČI V OBLIKI POROŠTVA S SKUPNIM TRGOM 5. 1 Državna poroštva, ki zadevajo člen 87(1), mora preučiti Komisija z namenom določitve njihove združljivosti s skupnim trgom. Preden se lahko izvede taka ocena združ- ljivosti, je treba opredeliti upravičenca do pomoči. Kot je je to lahko posojilojemalec, pojasnjeno v točki 2, posojilodajalec ali oba. Komisija bo poroštva dovolila le, če je njihovo unovčenje pogodbeno povezano s posebnimi pogoji, ki lahko zaje- majo celo obvezno uvedbo stečaja podjetja upravičenca ali vsakršen podoben postopek. Te pogoje bo treba uskladiti ob prvi preučitvi predlaganega poroštva pri Komisiji v okviru običajnih postopkov člena 88(3), preden je poro- štvo dodeljeno. V primeru, ko država članica unovči poro- štvo pod pogoji, ki niso bili usklajeni ob dodelitvi, bo Komisija vnovčitev poroštva obravnavala kot uvedbo nove pomoči, ki mora biti priglašena po členu 88(3). 5. 4 Kadar poroštvo vsebuje pomoč posojilodajalcu (točka 2. 2), je treba opozoriti na dejstvo, da utegne taka pomoč nače- loma pomeniti pomoč za tekoče poslovanje. 6. POSLEDICE KRŠENJA ČLENA 88(3) 6. 1 6. 2 Kadar države članice ne spoštujejo obveznosti poprejšnje priglasitve in začasne opustitve iz člena 88(3), je sestavino pomoči, vsebovano v poroštvu, treba označiti za nezako- nito skladno s členom 1(f) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (2). V zvezi s posledicami kršitve tretjega stavka člena 88(3) je treba razlikovati med več primeri. V slednjem primeru bosta preučena tako polo- žaj upravičenca do pomoči in posojilodajalcev, ki niso upravičenci. Prvič, kjer je bila pomoč dodeljena nezakonito, bodo upravičenci do pomoči, vključeni v poroštvo, izpostavljeni tveganju. Komisija lahko skladno s členom 11 Uredbe (ES) 659/1999 do izsledkov preučitve o združljivosti pomoči sprejme začasne ukrepe. Če po tej preučitvi Komisija ugo- tovi, da je državna pomoč nezdružljiva s skupnim trgom, jo mora upravičenec skladno s členom 14 Uredbe (ES) 659/1999 povrniti, tudi če mora zaradi tega podjetje uvesti stečaj. 5. 2 V večini primerov poroštvo pomeni pomoč posojiloje- malcu (točka 2. 1). Združljivost pomoči s skupnim trgom bo Komisija preučila skladno z enakimi predpisi kot pri drugih oblikah pomoči. Konkretna merila za oceno združ- ljivosti je Komisija pojasnila in podrobno opredelila v (1) Glej Konkurenčno pravo v Evropski skupnosti, Zvezek IIA, Predpisi o državni pomoči, ki ga je izdal Urad za uradne publikacije Evrop- skih skupnosti. Nekatera besedila so bila objavljena tudi v Uradnem listu Evropskih skupnosti in so na voljo na internetu. (2) UL L 83, 27. 3. 1999, str. 1. 08/Zv. 1 SL Uradni list Evropske unije 373 6. 3 6. 4 6. 5 Poleg tega so upravičenci do pomoči na nacionalni ravni tudi izpostavljeni tveganju, saj ima tretji stavek člena 88(3) neposreden učinek. Sodišče Evropskih skupnosti je večkrat potrdilo, da je dolžnost nacionalnih sodišč ščititi pravice prizadetih posameznikov, kot so konkurenti podjetij, ki dobivajo nezakonito pomoč, pred kršitvami navedenimi v tretjem stavku člena 88(3). Nacionalna sodišča morajo sprejeti vse primerne sklepe o nezakonitosti nacionalne pomoči, dodeljene v nasprotju s proceduralnimi predpisi Pogodbe. Če je na nacionalno sodišče naslovljena prošnja za povračilo nezakonite pomoči, ji mora navadno ugoditi (1). 7. 7. 1 tako vstopi v pravno razmerje Drugič, poroštva se razlikujejo od ostalih oblik državnih pomoči, kot so dotacije ali davčne olajšave, saj pri poroštvu država prav s posojilodajalcem. Zato je treba upoštevati tudi, ali je neza- konito dodeljena državna pomoč imela posledice tudi za tretje stranke. Pri državnih poroštvih za posojila to zadeva zlasti kreditne ustanove. Pri poroštvih za obveznice, izdane za zagotovitev financiranja podjetij, to zadeva finančne ustanove, vpletene v izdajo obveznic. Vprašanje, ali nezakonitost pomoči vpliva na pravna raz- merja med državo in tretjimi strankami, je treba preučiti po nacionalni zakonodaji. Nacionalna sodišča bodo morda morala preučiti, če nacionalna zakonodaja preprečuje, da bi bile poroštvene pogodbe plačane v predvidenem roku, in pri tej preučitvi naj bi po mnenju Komisije upoštevala kršitev zakonodaje Skupnosti. Skladno s tem si bodo morda posojilodajalci ob dodeljevanju poroštev med obi- čajnimi previdnostnimi ukrepi prizadevali preverjati spo- štovanje predpisov Skupnosti o državni pomoči. Država članica bi morala zagotoviti številko primera, ki jo izda in morebiti Komisija za posamezen primer ali shemo, izvod, ki ni zaupen odločbe Komisije skupaj z zadevnim sklicevanjem na Uradni list Evropskih skupnosti. Komisija bo skušala informacije o primerih in shemah, ki jih odobri, posredovati na čim bolj razviden način. POROČILA, KI JIH MORAJO DRŽAVE ČLANICE ODDATI KOMISIJI Ker bi lahko prišlo do novega razvoja dogodkov na finančnih trgih in ker je težko oceniti vrednost državnih poroštev, je posebnega pomena nenehno pregledovanje shem državne pomoči, ki jih odobri Komisija, na podlagi člena 88(1). Poleg običajnih podatkov o odhodkih naj bi poročila, ki jih je treba vsakoletno oddati Komisiji, vsebo- vala (za sheme in tudi posamezna poroštva) podatke o skupnem znesku obstoječih državnih poroštev, skupnem znesku, ki ga je država v preteklem letu plačala namesto dolžnikov, ki so zamujali s plačili (zmanjšan za znesek vseh že povrnjenih sredstev), ter premije, plačane za državna poroštva v istem letu. Ti podatki bodo v pomoč pri računanju obresti ob prekoračitvi roka in se bodo upo- rabljali za vnovično določitev vrednosti prihodnjih poro- štev in, po potrebi, premije, ki se bo izplačala v prihodnje. 7. 2 Komisija informacij, navedenih v zgornjih poročilih, ki ob njeni poprejšnji odločbi niso bile znane ali predvidljive, ne namerava uporabiti za revidiranje svojih začetnih ugoto- vitev v zvezi z obstojem ali stopnjo pomoči v državnih poroštvenih shemah. Komisija pa lahko take informacije uporabi pri predlogu ustreznih ukrepov državi članici po členu 88(1), da bi spremenila obstoječo državno poroštveno shemo. (1) Glej zadevo C-39/94 Syndicat Français de l’Express International (SFEI) in drugi zoper La Poste in drugim [1996] ECR I-3547


title: Sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (2000/C 71/07)

formats: html pdf print

text: 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 369 32000Y0311(03) C 71/14 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 11. 3. 2000 SDĚLENÍ KOMISE o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (2000/C 71/07) 1. ÚVOD 1. 1 1. 2 1. 3 Toto sdělení vysvětluje přístup Komise ke státním pod- porám ve formě záruk. Záruky jsou obvykle spojeny s půjčkou nebo jiným finančním závazkem uzavřeným mezi dlužníkem a věřitelem. Toto sdělení však zahrnuje všechny formy záruk, bez ohledu na jejich právní základ a příslušnou transakci. Záruky lze poskytovat jako indivi- duální záruky nebo v rámci systémů záruk. Ve většině případů přináší podpora prospěch dlužníkovi. Za určitých okolností však může být podpora poskytnuta věřiteli. Toto sdělení se použije, aniž je dotčen článek 295, a tedy aniž je dotčena úprava vlastnictví, uplatňovaná v členských státech. Komise je neutrální pokud jde o veřejné či sou- kromé vlastnictví. Toto sdělení se nevztahuje na zajištění vývozních úvěrů. 1. 4 poskytovat nebo měnit takové záruky s dostatečným časovým předstihem, aby k nim mohla předložit své připomínky. Ve druhém dopise (2) Komise ujasnila, že hodlá prověřit zřízení systémů státních záruk a že indivi- duální záruky poskytnuté na základě schváleného systému nebudou muset být oznamovány. V roce 1993 přijala Komise sdělení (3), které se rovněž týkalo záruk. Ze zkušeností, které byly mezitím získány, vyplývá, že politiku Komise v této oblasti je nutno přezkoumat. Toto sdělení nahrazuje dva dopisy Komise z roku 1989 a odsta- vec 38 sdělení Komise z roku 1993. Jeho cílem je poskyt- nout členským státům podrobnější vysvětlení o zásadách, na nichž Komise hodlá založit svůj výklad článků 87 a 88 a jejich použití pro státní záruky. Komise tak chce učinit svou politiku v této oblasti co nejprůhlednější a zajistit, aby její rozhodnutí byla předvídatelná a aby bylo zaručeno rovné zacházení. V roce 1989 se Komise obrátila na členské státy dvěma dopisy o státních zárukách. V prvním dopise (1) zdůraz- nila, že považuje všechny záruky poskytnuté státem za záruky spadající pod čl. 87 odst. 1. Podle tohoto dopisu musí být tedy Komise informována o veškerých plánech (1) Dopis Komise 5. dubna 1989. členským státům, SG(89) D/4328 ze dne (2) Dopis Komise 12. října 1989. členským státům, SG(89) D/12772 ze dne (3) Sdělení Komise členským státům o použití článků 92 a 93 Smlouvy o EHS a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS o veřejných pod- nicích v oblasti zpracovatelského průmyslu (Úř. věst. C 307, 13. 11. 1993, s. 3). 370 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 2. POUŽITELNOST ČL. 87 ODST. 1 2. 2 Podpora poskytovaná věřiteli 2. 1 Podpora poskytovaná dlužníkovi 2. 2. 1 I když je obvykle příjemcem podpory dlužník, nelze vylou- čit, že za určitých okolností může podporu získat i věřitel. V takovém případě Komise jistě zareaguje odpovídajícím způsobem. 2. 1. 1 Obvykle je příjemcem podpory dlužník. Státní záruka umožňuje dlužníkovi dohodnout lepší finanční podmínky na získání půjčky, než jsou podmínky obvyklé na finanč- ních trzích. Obvykle může dlužník díky státní záruce zís- kat nižší úroky a/nebo nabízet nižší zajištění. V některých případech by dlužník nenašel bez státní záruky finanční instituci, která by byla ochotna mu půjčit za jakýchkoli podmínek. Státní záruky tak mohou usnadnit založení nových podniků a umožnit některým podnikům získat peníze na novou činnost nebo jednoduše pokračovat v čin- nosti, místo toho, aby tyto podniky byly z podnikání vyřazeny nebo byly nuceny se restrukturalizovat, což vede k narušení hospodářské soutěže. Je-li dotčen obchod mezi členskými státy a neplatí se tržní pojistné, spadají státní záruky obvykle pod čl. 87 odst. 1. 2. 1. 2 Výhodou plynoucí ze státní záruky je to, že riziko spojené se zárukou nese stát. Za takové riziko nesené státem by se obvykle mělo zaplatit příslušné pojistné. Jestliže se stát takového pojistného vzdá, těží z toho podnik a ze státních zdrojů unikají prostředky. I když stát v rámci poskytnuté záruky nic nezaplatí, může se přesto jednat o státní pod- poru podle čl. 87 odst. 1. Podpora je poskytnuta v oka- mžiku, kdy je dána záruka, nikoli v okamžiku, kdy je záruka použita, nebo v okamžiku, kdy dojde k placení podle podmínek záruky. Zda záruka představuje státní podporu či nikoli, a jestliže ano, jak je ona státní podpora vysoká, musí být stanoveno v okamžiku poskytnutí záruky. 2. 1. 3 Za podporu ve formě záruky Komise považuje rovněž výhodnější úvěrové podmínky získané podniky, jejichž právní forma vylučuje konkurzní řízení nebo jiná řízení v případě platební neschopnosti, nebo zajistí výslovnou státní záruku nebo pokrytí ztrát státem. Totéž platí, jestliže stát získá účast v podniku a přijme podmínku neome- zeného ručení místo obvyklého ručení omezeného (1). 2. 1. 4 Ustanovení čl. 87 odst. 1 zahrnuje podporu poskytnutou členským státem nebo podporu ze státních zdrojů. Stejně jako jiné formy případné podpory mohou záruky přímo poskytnuté státem, tedy ústředními, regionálními či míst- ními orgány, a rovněž záruky poskytnuté podniky, v nichž mají orgány veřejné moci rozhodující vliv, představovat státní podporu. (1) Viz poznámka pod čarou 3, odstavce 38. 1 a 38. 2. 2. 2. 2 Zejména například poskytne-li se státní záruka ex post na již uzavřenou půjčku nebo jiný finanční závazek, aniž by podmínky této půjčky nebo tohoto finančního závazku byly upraveny, nebo použije-li se jedna půjčka s poskyt- nutou zárukou na zaplacení jiné půjčky, na niž záruka poskytnuta nebyla, téže úvěrové instituci, potom to rov- něž může znamenat podporu věřiteli, protože je záruka půjčky zvýšena. Taková podpora může zvýhodnit věřitele a narušithospodářskousoutěž,a obvykle spadá pod čl. 87 odst. 1, má-li dopad na obchod mezi členskými státy. 3. VÝŠE PODPORY 3. 1 V případě individuální státní záruky je třeba zhodnotit prvky podpory se zřetelem na podrobnosti záruky a půjčky (nebo jiného finančního závazku). Rozhodujícími faktory jsou zejména trvání a výše záruky a půjčky, riziko neplnění ze strany dlužníka, cena, kterou dlužník zaplatil za záruku, povaha poskytnutého zajištění, jak a kdy by mohl být stát vyzván, aby zaplatil dluh, a prostředky (např. vyhlášení konkurzu), které by stát měl použít k vymáhání částek, jež dlužník dluží, v případě použití záruky. 3. 2 Výši grantového ekvivalentu úvěrové záruky v daném roce lze: — vypočítat stejným způsobem jako grantový ekvivalent zvýhodněné půjčky, při čemž úrokový příspěvek představuje rozdíl mezi tržní úrokovou mírou a saz- bou získanou díky státní záruce po odečtení zapla- ceného pojistného, nebo — považovat za částku rovnající se rozdílu mezi a) nespla- cenou ručenou částkou násobenou rizikovým fakto- rem (pravděpodobnost neplnění) a b) veškerým zapla- ceným pojistným, tj. (ručená částka x riziko) – pojistné, nebo — vypočítat jinou objektivně opodstatněnou a obecně přijímanou metodou. U individuálních záruk by měla v zásadě být standardní formou výpočtu první metoda, pro systémy záruk metoda druhá. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 371 (odvětví, velikost Rizikový faktor by měl být založen na minulých zkušenos- tech z nesplácení půjček poskytnutých za podobných okolností firmy, úroveň obecné hospodářské činnosti). Roční grantové ekvivalenty by se měly diskontovat na jejich současnou hodnotu s použitím referenční sazby, potom by měly být sečteny, čímž se získá celkový grantový ekvivalent. upřednostňující určité podniky nebo výrobu určitého zboží. V takových případech není oznámení členského státu nutné. Záruka také nepředstavuje státní podporu podle čl. 87 odst. 1, nemá-li dopad na obchod mezi člen- skými státy. Pokud v době poskytnutí půjčky existuje velká pravděpo- dobnost, že dlužník nebude splácet, např. protože je ve finančních potížích, může hodnota záruky dosahovat částky skutečně pokryté zárukou. 4. 2 Komise se domnívá, že splnění všech následujících pod- mínek zajišťuje, že individuální státní záruka nepředstavuje státní podporu podle čl. 87 odst. 1: 3. 3 3. 4 3. 5 Je-li finanční závazek plně pokryt státní zárukou, je věřitel méně stimulován, aby řádně hodnotil, zajišťoval a snižo- val riziko plynoucí z úvěrové operace, zejména aby řádně zhodnotil dlužníkovu kredibilitu. Ručitel též možná ne vždy zhodnotí riziko pro nedostatek prostředků. Nedosta- tečná pobídka co nejvíce snížit riziko, že půjčka nebude splacena, by mohla povzbuzovat věřitele, aby poskytovali půjčky s větším rizikem než je obvyklé obchodní riziko a aby tak mohli zvýšit objem vysoce rizikových záruk v portfoliu státu. Komise se domnívá, že by nejméně 20 % půjčky nemělo být pokryto státní zárukou, což považuje za přiměřený podnět pro věřitele, aby řádně hodnotil kredibilitu dlužníka (1), řádně zajistil své půjčky a co nejvíce snížil riziko spojené s transakcí (2). Komise proto obecně kriticky přezkoumá záruky úplně (nebo téměř úplně) pokrývající finanční transakce. V případě systémů státních záruk nemusejí být v době, kdy se má systém hodnotit, specifické rysy jednotlivých případů známy. Za těchto okolností je třeba zhodnotit prvek podpory se zřetelem na ustanovení systému týkajících se kromě jiného maximální výše a trvání půjček, kategorie podniku a typu vybraných projektů, zajištění vyžadovaného od dlužníků, výše pojistného, které je třeba zaplatit, a úrokových sazeb. 4. PODMÍNKY VYLUČUJÍCÍ PODPORU 4. 1 Individuální záruky nebo systém záruk zavedený státem nespadají pod čl. 87 odst. 1, nejedná-li se o podporu (1) Předpokladem je, že společnost poskytne státu a úvěrové instituci stejnou výši zajištění. (2) Z odpovědí v dotazníku o státních zárukách je patrno, že několik členských států již toto pravidlo používá. Procento pokrytí se různí od 20 % do 100 %. Nicméně velké množství záruk pokrývá plnou výši finančních operací, čímž zbavují půjčující instituce nutnosti ve svém vlastním zájmu řádně hodnotit kredibilitu příjemce půjčky. a) dlužník nemá finanční potíže; b) dlužník by v zásadě mohl na finančních trzích získat půjčku za tržních podmínek bez intervence státu; c) záruka je vázána na konkrétní finanční transakci, zní na stanovenou maximální částku, nepokrývá více než 80 % nesplacené půjčky nebo jiného finančního závazku (vyjma dluhopisů a podobných nástrojů) a není neomezená; d) za záruku se platí tržní cena (která kromě jiného odráží výši a trvání záruky, zajištění poskytnuté dlužníkem, činnosti dlužníkovu a vyhlídky, míru neplnění a další ekonomické pod- mínky). finanční odvětví situaci, 4. 3 Komise se domnívá, že splnění všech následujících pod- mínek zajišťuje, že systém státních záruk nepředstavuje státní podporu podle čl. 87 odst. 1: a) systém nepovoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže; b) dlužník by v zásadě mohl na finančních trzích získat půjčku za tržních podmínek bez intervence státu; c) záruky jsou vázány na konkrétní finanční transakci, zní na stanovenou maximální částku, nepokrývají více než 80 % nesplacené půjčky nebo jiného finančního závazku (vyjma dluhopisů a podobných nástrojů) a nej- sou neomezené; d) podmínky systému jsou založeny na realistickém zhod- nocení rizika, aby se zajistilo, že pojistné placené pod- je pravděpo- niky, kterým byla poskytnuta záruka, dobně samofinancující; 372 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 e) systém stanoví, aby podmínky poskytnutí budoucích byly záruk přezkoumány alespoň jednou za rok; financování systému celkové a f) pojistné pokrývá jak obvyklá rizika spojená s poskyt- nutím záruky, tak administrativní náklady systému, včetně obvyklé návratnosti kapitálového výnosu, který stát případně poskytne na spuštění systému. 5. 3 a sektorální podpory (1). Přezkoumání vezme v úvahu zejména intenzitu podpory, charakteristiky příjemců pod- pory a sledované cíle. je-li Komise přijme záruky pouze tehdy, jejich použití vázáno na konkrétní podmínky, které mohou zahrnovat dokonce i povinné vyhlášení konkurzu na podnik příjemce podpory nebo podobný postup. Tyto podmínky budou muset být schváleny při počátečním přezkoumávání navr- hované záruky prováděném Komisí v rámci běžných postupů podle čl. 88 odst. 3 ve stádiu, kdy je záruka poskytována. V případě, že chce členský stát použít záruku za jiných podmínek, než za těch, jež byly původně odsouh- laseny ve stádiu poskytování, bude Komise použití záruky považovat za vytvoření nové podpory, kterou je třeba ohlásit podle čl. 88 odst. 3. 5. 4 Obsahuje-li záruka podporu věřiteli (bod 2. 2), měla by se pozornost soustředit na skutečnost, že by v zásadě taková podpora mohla představovat podporu na provoz. 6. DŮSLEDKY PORUŠENÍ ČL. 88 ODST. 3 6. 1 6. 2 Pokud členské státy neplní povinnosti předchozího ozná- mení a pozastavení stanovené v čl. 88 odst. 3, je třeba hod- notit prvek podpory u záruky jako nezákonný ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2). Pokud jde o důsledky poru- šení čl. 88 odst. 3 třetí věty, je třeba učinit několik rozli- šení. V další části se postupně přezkoumá postavení příjemce podpory a postavení věřitelů, kteří nejsou příjemci podpory. Za prvé, pokud byla podpora poskytnuta nezákonně, vystavují se příjemci podpory obsažené v záruce riziku. Komise může přijmout předběžná opatření v souladu s článkem 11 nařízení (ES) č. 659/1999 do doby, než bude znám výsledek přezkoumání slučitelnosti uvedené pod- pory. Shledá-li Komise po tomto přezkoumání, že státní podpora je neslučitelná se společným trhem, bude od příjemce vymáhána v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 659/1999, i když to znamená vyhlášení konkurzu na podnik. 4. 4 Nesplnění některé z výše uvedených podmínek stano- vených v bodech 4. 2 a 4. 3 neznamená, že taková záruka nebo systém záruk se automaticky považuje za státní pod- poru. Jsou li nějaké pochybnosti o tom, představuje-li plánovaná záruka nebo systém státní podporu, mělo by to být oznámeno. 4. 5 Mohou nastat okolnosti, kdy se plánuje použití státních záruk, aby se umožnilo podnikům, zejména malým a středním, získat půjčky, které by jim trh neposkytl. Pod- niky mohou být ve fázi zahajování, rychlého rozšiřování nebo jsou malé, a nemohou tedy poskytnout potřebné jis- toty k získání půjčky nebo záruky. Mohou spadat do kate- gorie vysoce rizikových podniků (u nich se očekává, že budou vytvářet zisk až za dlouho a/nebo riziko, že půjčku nebudou splácet, je obzvláště vysoké). To se může týkat například projektů zavádění nových, inovačních výrobků a postupů. Komise se domnívá, že takové okolnosti obe- cně nevyjímají státní záruky z oblasti působnosti čl. 87 odst. 1. Státní záruky poskytnuté za takových okolností by tedy měly být oznámeny Komisi s dostatečným předstihem, stejně tak jako státní záruky poskytnuté za jiných okolností. 5. SLUČITELNOST STÁTNÍ PODPORY VE FORMĚ ZÁRUK SE SPOLEČNÝM TRHEM Komise musí přezkoumat státní záruky, na něž se vztahuje čl. 87 odst. 1, aby se stanovilo, jsou-li slučitelné se společ- ným trhem, či nikoli. Než se přistoupí k posuzování sluči- telnosti, je třeba zjistit příjemce podpory. Jak již bylo vysvětleno v bodu 2, příjemcem může být buď dlužník nebo věřitel, nebo oba. 5. 1 5. 2 Ve většině případů obsahuje záruka podporu dlužníkovi (bod 2. 1). Komise přezkoumá, je-li tato podpora slučitelná se společným trhem, podle stejných pravidel, jaká se pou- žívají pro podporu mající jiné formy. Komise objasnila a upřesnila konkrétní kritéria posuzování slučitelnosti v rámcích a pokynech týkajících se horizontální, regionální (1) Viz „Soutěžní právo Evropských společenství, svazek IIA, Pravidla hospodářské soutěže pro státní podporu“, zveřejněno Úřadem pro úřední tisky Evropských společenství. Některé texty též byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství a jsou dostupné na internetu. (2) Úř. věst. L 83, 27. 3. 1999, s. 1. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 373 6. 3 6. 4 Navíc se příjemci podpory vystavují riziku na vnitrostátní úrovni, protože čl. 88 odst. 3 třetí věta má přímý účinek. Soudní dvůr Evropských společenství opakovaně potvrdil, že je povinností vnitrostátních soudů zajistit práva jednot- livců, jako jsou konkurenti firem, které dostaly nezákon- nou podporu, proti porušování čl. 88 odst. 3 třetí věty. Vnitrostátní soudy musejí vyvodit příslušné závěry z nezá- konnosti státní podpory poskytnuté v rozporu s proces- ními pravidly Smlouvy. Je-li vnitrostátní soud požádán, aby nařídil vymáhání nezákonné podpory, musí takové žádosti zpravidla vyhovět (1). Za druhé, záruky se liší od jiných opatření státní podpory, jako jsou subvence nebo osvobození od daně, v tom smyslu, že v případě záruky stát také vstupuje do právního vztahu s věřitelem. Proto je třeba zvážit, zda to, že byla státní podpora poskytnuta nezákonně, má též důsledky pro třetí osoby. V případě státních záruk na půjčky se to týká hlavně finančních institucí poskytujících půjčky. V případě záruk na dluhopisy vydané na financování pod- niků se to týká finančních institucí zúčastněných na vydání těchto dluhopisů. 6. 5 Otázka, má-li nezákonnost podpory dopad na právní vztahy mezi státem a třetími osobami, musí být přezkoumána podle vnitrostátního práva. Vnitrostátní soudy musí podle okolností zkoumat, zda vnitrostátní právo znemožňuje dodržování záručních smluv, a Komise se domnívá, že jejich hodnocení by mělo brát v úvahu porušování práva Společenství. Věřitelé tedy mohou mít zájem na tom, jako standardní preventivní opatření, aby se ověřilo, že při poskytování záruk jsou dodržovány předpisy Společenství o státní podpoře. Členský stát by měl být schopen poskytnout číslo případu vydané Komisí pro jednotlivé případy nebo systém, případně nedůvěrnou kopii rozhodnutí Komise, spolu s příslušným odkazem na Úřední věstník Evropských společenství. Komise se vynasnaží poskytnout průhledným způsobem informace o případech a systémech, které schválila. 7. ZPRÁVY PŘEDÁVANÉ KOMISI ČLENSKÝMI STÁTY 7. 1 7. 2 Protože může na finančních trzích dojít k novému vývoji situace a protože je obtížné posoudit hodnotu státních záruk, je obzvláště důležité neustále přezkoumávat na základě čl. 88 odst. 1 systémy státních záruk schválené Komisí. Kromě obvyklých údajů o výdajích by měly zprávy, které mají být každoročně předkládány Komisi, obsahovat (u systémů i u individuálních záruk) údaje o cel- kové výši nevyplacených záruk, o celkové částce vyplacené státem v předchozím roce dlužníkům, kteří jsou v prodlení se splácením, (bez vrácených částek) a zaplacené pojistné za státní záruky v témže roce. Tyto informace pomohou vypočíst míru neplnění a znovu posoudit hodnotu budoucích záruk, případně budoucího pojistného. Komise nehodlá použít informací, které jsou obsaženy ve výše zmíněných zprávách a které v době jejího dřívějšího rozhodnutí nebyly známé nebo předvídatelné, k revizi původních závěrů týkajících se existence nebo výše podpory obsažené v systémech státní podpory. Komise však může takových informací použít k navržení příslušných opatření členskému státu na základě čl. 88 odst. 1, aby změnil stávající systém státních záruk. (1) Viz věc C-39/94, Syndicat Francais de l’Express International (SFEI) a další proti La Poste a další (Sb. rozh. 1996, s. I-3547)


title: Comunicação - Quinta publicação da Elincs (em conformidade com o artigo 21.o da Directiva 67/548/CEE) (Texto relevante para efeitos do EEE)

eurovoc_concepts:
EU publication
chemical product
dangerous substance
directory
marketing
preparation for market

text: 11. 3. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 72/1 I (Informa(cid:231)ªo) COMISSˆO COMUNICA˙ˆO Quinta publica(cid:231)ªo da Elincs (em conformidade com o artigo 21. o da Directiva 67/548/CEE) (2000/C 72/01) (Texto relevante para efeitos do EEE) Em conformidade com a Decisªo 85/71/CEE da Commissªo, de 21 de Dezembro de 1984 (1), Ø estabele- cida no presente Jornal Oficial das Comunidades Europeias a lista de subst(cid:226)ncias qu(cid:237)micas notificadas no (cid:226)mbito da Directiva 67/548/CEE do Conselho (2), relativa (cid:224) aproxima(cid:231)ªo das disposi(cid:231)ıes legislativas, regu- lamentares e administrativas respeitantes (cid:224) classifica(cid:231)ªo, embalagem e rotulagem das subst(cid:226)ncias perigosas (a seguir denominada «directiva»). A presente lista, que substitui a lista precedente (3), inclui todas as subst(cid:226)ncias qu(cid:237)micas notificadas atØ 30 de Junho de 1995, em conformidade com o artigo 7. o da directiva. A lista complementa o InventÆrio europeu das subst(cid:226)ncias qu(cid:237)micas existentes no mercado (Einecs), publi- cado em 15 de Junho de 1990 (4), que inclui todas as subst(cid:226)ncias colocadas no mercado atØ 18 de Setem- bro de 1981. AlØm das excep(cid:231)ıes previstas nos artigos 1. o e 13. o da directiva, encontram-se inclu(cid:237)das no Einecs ou na Elincs todas as subst(cid:226)ncias colocadas no mercado comunitÆrio ou, no caso das novas subs- t(cid:226)ncias, notificadas atØ 30 de Junho de 1995, nomeadamente as subst(cid:226)ncias componentes de prepara(cid:231)ıes. AlØm das excep(cid:231)ıes referidas Supra, as subst(cid:226)ncias colocadas no mercado que nªo figuram no Einecs nem na Elincs devem ter sido ou deverªo ser notificadas em conformidade com a directiva e inclu(cid:237)das numa actualiza(cid:231)ªo da Elincs. A inclusªo de uma subst(cid:226)ncia na Elincs nªo dispensa um novo importador e/ou um novo fabricante que a coloque no mercado comunitÆrio de notificÆ-la em conformidade com a directiva. Todavia, se a subst(cid:226)ncia tiver jÆ sido notificada, a autoridade competente pode aceitar que, no respeitante ao processo que inclui os dados tØcnicos, o novo notificante se reporte a resultados de estudos efectuados por outro(s) notifica- dor(es), mediante autoriza(cid:231)ªo por escrito do(s) mesmo(s), nomeadamente para evitar, tanto quanto poss(cid:237)- vel, a repeti(cid:231)ªo de ensaios com animais vertebrados. Em conformidade com a Decisªo 85/71/CEE, a Elincs apenas inclui a classifica(cid:231)ªo das subst(cid:226)ncias caso a mesma tenha sido oficialmente adoptada a n(cid:237)vel da Comunidade e referida no anexo I da directiva. As res- tantes subst(cid:226)ncias perigosas inclu(cid:237)das na lista, classificadas a t(cid:237)tulo provis(cid:243)rio pelo notificador, sªo actual- mente objecto de um procedimento de classifica(cid:231)ªo oficial, devendo esta œltima ser inclu(cid:237)da numa actuali- za(cid:231)ªo da Elincs. (1) JO L 30 de 2. 2. 1985, p. 33 (Edi(cid:231)ªo Especial Portuguesa: cap(cid:237)tulo 13, fasc(cid:237)culo 18, p. 196). (2) JO 196 de 16. 8. 1967, p. 1 (Edi(cid:231)ªo Especial Portuguesa: sØrie-I 67, p. 211). Directiva com a œltima redac(cid:231)ªo que lhe foi dada pela Directiva 1999/33/CE (JO L 199 de 30. 7. 1999, p. 57). (3) JO C 361 de 17. 12. 1994, p. 1. (4) JO C 146 A de 15. 6. 1990, p. 1


title: Komission tiedonanto - EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina

text: C 71/14 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 11. 3. 2000 no estÆn destinadas a reparar los perjuicios causados por desas- tres naturales o por otros acontecimientos de carÆcter excep- cional segœn lo dispuesto en la letra b) del apartado 2 del art(cid:237)culo 87 y no estÆn sujetas a las disposiciones de la letra c) del apartado 2 del art(cid:237)culo 87 acerca de (cid:147)las ayudas desti- nadas a facilitar el desarrollo de determinadas actividades [. ](cid:148). AdemÆs, no tienen por objeto promover la realizaci(cid:243)n de un proyecto importante de interØs europeo comœn o poner reme- dio a una grave perturbaci(cid:243)n en la econom(cid:237)a de un Estado miembro segœn lo dispuesto en la letra b) del apartado 3 del art(cid:237)culo 87. Por œltimo, no estÆn destinadas a promover la cultura ni la conservaci(cid:243)n del patrimonio segœn lo dispuesto en la letra d) del apartado 3 del art(cid:237)culo 87. la Comisi(cid:243)n Habida cuenta de las consideraciones expuestas, insta a las autoridades espaæolas, en el marco del procedi- miento del apartado 2 del art(cid:237)culo 88 del Tratado CE, a que presente sus observaciones y facilite toda la informaci(cid:243)n perti- nente para la evaluaci(cid:243)n de las ayudas fiscales en forma de crØdito fiscal del 45 % al Territorio Hist(cid:243)rico de `lava en un plazo de un mes a partir de la fecha de recepci(cid:243)n de la pre- sente carta. En este caso, la informaci(cid:243)n pertinente se refiere especialmente a las posibles ayudas fiscales en forma de crØdito fiscal a las inversiones vigente durante todos o algunos de los aæos del per(cid:237)odo 1986-1994, copias de las decisiones de con- cesi(cid:243)n de la ayuda para el per(cid:237)odo 1995-1997 y copias, en modelo oficial, de las comunicaciones de los interesados a la Diputaci(cid:243)n Foral para el per(cid:237)odo 1998-1999, en las que figu- ren, como m(cid:237)nimo, la naturaleza de los costes de inversi(cid:243)n que pueden acogerse a las ayudas, el importe del crØdito fiscal de cada beneficiario, las ayudas pagadas a cada beneficiario y el saldo de las que quedan por pagar, la posible situaci(cid:243)n de crisis de la empresa de los beneficiarios sujeta a las citadas Direc- trices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuraci(cid:243)n de empresas en crisis, los detalles en caso de acumulaci(cid:243)n (importe, costes elegibles, reg(cid:237)menes de ayudas aplicados, si procede, etc. ), la definici(cid:243)n precisa y detallada de los tØrminos (cid:147)inversi(cid:243)n(cid:148) e (cid:147)inversiones en la fase de prepara- ci(cid:243)n(cid:148) contenidos en las disposiciones por las que se crearon las ayudas fiscales en cuesti(cid:243)n a partir del 1 de enero de 1998. Por la Comisi(cid:243)n insta a las autoridades espaæolas a que œltimo, transmitan inmediatamente una copia de la presente carta a los beneficiarios potenciales de la ayuda. Conviene precisar que la presente Decisi(cid:243)n s(cid:243)lo afecta a las medidas fiscales que son examinadas expl(cid:237)citamente, y no se pronuncia sobre las otras medidas contenidas en el rØgimen fiscal espec(cid:237)fico del Territorio Hist(cid:243)rico de `lava. La Comisi(cid:243)n se reserva la posibilidad de examinar, sea en cuanto rØgimen general, como en su posible aplicaci(cid:243)n a una empresa espec(cid:237)- fica, aquellas medidas que pudieran constituir ayudas. ». EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina Komission tiedonanto (2000/C 71/07) 1. 1. 1 1. 2 1. 3 JOHDANTO T(cid:228)ss(cid:228) tiedonannossa selvitet(cid:228)(cid:228)n komission n(cid:228)kemyksi(cid:228) takauksina my(cid:246)nnetyist(cid:228) valtiontuista. Yleens(cid:228) takaukset liittyv(cid:228)t lainaan tai muuhun rahoitussitoumukseen, josta lainanottaja sopii lainanantajan kanssa. T(cid:228)m(cid:228) tiedonanto kattaa kuitenkin kaikki takausmuodot oikeusperustasta ja rahoitustoimen luonteesta riippumatta. Takaukset voi- daan my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) yksitt(cid:228)isin(cid:228) takauksina tai takausj(cid:228)rjestel- m(cid:228)(cid:228)n kuuluvina. Jos niihin kuuluu tukea, t(cid:228)st(cid:228) useim- missa tapauksissa hy(cid:246)tyy lainanottaja. Tietyiss(cid:228) olosuh- teissa lainanantajakin voi saada tukea. T(cid:228)m(cid:228) tiedonanto ei rajoita EY:n perustamissopimuksen 295 artiklan soveltamista eik(cid:228) se rajoita j(cid:228)senvaltioiden s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) omistusoikeusj(cid:228)rjestelmist(cid:228). Komissio suhtautuu puolueettomasti sek(cid:228) julkiseen ett(cid:228) yksityiseen omistuk- seen. T(cid:228)m(cid:228) tiedonanto ei koske vientiluottotakuita. Vuonna 1989 komissio osoitti j(cid:228)senvaltioille kaksi kir- jett(cid:228) valtiontakauksista. Ensimm(cid:228)isess(cid:228) kirjeess(cid:228)(cid:228)n (1) ko- missio muistutti, ett(cid:228) se pit(cid:228)(cid:228) kaikkia valtion antamia takauksia perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvina. Kyseisen kirjeen mukaan ko- (1) Komission kirje j(cid:228)senvaltioille, SG(89) D/4328, 5. 4. 1989. missiolle on siten ilmoitettava t(cid:228)llaisten takausten my(cid:246)n- t(cid:228)mist(cid:228) tai muuttamista koskevista suunnitelmista riitt(cid:228)- v(cid:228)n ajoissa, jotta komissio voi esitt(cid:228)(cid:228) n(cid:228)kemyksens(cid:228) asi- asta. Toisessa kirjeess(cid:228)(cid:228)n (2) komissio ilmoitti selke(cid:228)sti, ett(cid:228) se aikoi tutkia valtiontakausj(cid:228)rjestelmien k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n- ottoa ja ett(cid:228) hyv(cid:228)ksytyn tukij(cid:228)rjestelm(cid:228)n nojalla my(cid:246)n- nettyj(cid:228) yksitt(cid:228)isi(cid:228) tukia ei tarvitse ilmoittaa. Vuonna 1993 komissio antoi tiedonannon (3), joka my(cid:246)s k(cid:228)sitteli takauksia. 1. 4 T(cid:228)m(cid:228)n j(cid:228)lkeen saatu kokemus osoittaa, ett(cid:228) komission politiikkaa t(cid:228)ll(cid:228) alueella olisi tarkistettava. T(cid:228)m(cid:228) tiedon- anto korvaa komission vuoden 1989 kirjeet ja vuonna 1993 annetun komission tiedonannon 38 kohdan. Tiedonannon tavoitteena on antaa j(cid:228)senvaltioille yksityis- kohtaisempaa selvityst(cid:228) periaatteista, joita komissio nou- dattaa tulkitessaan 87 ja 88 artiklaa ja niiden sovelta- mista valtiontakausiin. Komission tarkoituksena on tehd(cid:228) t(cid:228)ll(cid:228) alalla noudattamastaan politiikasta mahdollisimman avointa ja varmistaa siten, ett(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset ovat ennakoitavia ja kaikkia osapuolia kohdellaan tasapuoli- sesti. (2) Komission kirje j(cid:228)senvaltioille, SG(89) D/12772, 12. 10. 1989. (3) Komission tiedonanto j(cid:228)senvaltioille perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan sek(cid:228) direktiivin 80/273/ETY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin (EYVL C 307, 13. 11. 1993, s. 3). 11. 3. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 71/15 2. PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN 1 KOHDAN SOVELLETTAVUUS 2. 1 Tuki lainanottajalle 2. 1. 1 Lainanottaja yleens(cid:228) on tuensaaja. Valtiontakauksella lai- nanottaja saa lainalleen rahoitusmarkkinoilla yleisesti saatavilla olevia edullisemmat ehdot. Valtiontuella lai- nanottaja saa alhaisemman koron ja/tai antaa v(cid:228)hemm(cid:228)n vakuuksia. Joissain tapauksissa lainanottaja ei ilman val- tion takausta l(cid:246)yt(cid:228)isi rahoituslaitosta, joka olisi valmis antamaan sille lainaa mill(cid:228)(cid:228)n ehdoilla. Valtiontakaukset voivat siten helpottaa uusien yritysten perustamista, ja niiden avulla jotkin yritykset saattavat hankkia rahoi- toiminnan yll(cid:228)pit(cid:228)mist(cid:228) tusta uutta liiketoimintaa tai varten sen sijaan, ett(cid:228) liiketoiminta lopetettaisiin tai j(cid:228)r- jestelt(cid:228)isiin uudelleen, ja t(cid:228)m(cid:228) v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)(cid:228) kilpailua. Yleens(cid:228) valtiontakaukset kuuluvat siten 87 artiklan 1 kohdan jos ne vaikuttavat j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)li- soveltamisalaan, seen kauppaan ja jos niist(cid:228) peritt(cid:228)v(cid:228)t maksut eiv(cid:228)t ole markkinoilla noudatettavien maksujen mukaisia. 2. 1. 2 Valtiontakauksesta saatava hy(cid:246)ty on se, ett(cid:228) valtio kantaa takaukseen liittyv(cid:228)n riskin. T(cid:228)llaisesta valtion ottamasta Jos riskist(cid:228) perit(cid:228)(cid:228)n tavallisesti asianmukainen maksu. valtio luopuu t(cid:228)llaisesta maksusta, yritys hy(cid:246)tyy ja sa- malla kulutetaan valtion varoja. Siten kyseess(cid:228) voi olla 87 artiklan 1 kohdan mukainen valtiontuki, vaikka val- joutuisi maksamaan takaamaansa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228). Tuen tio ei my(cid:246)nt(cid:228)minen tapahtuu sill(cid:228) hetkell(cid:228) kun takaus anne- taan, ei silloin kun vaaditaan takaussuoritusta tai kun suoritetaan takaussitoumuksen mukaisia maksuja. Ta- kausta my(cid:246)nnett(cid:228)ess(cid:228) on arvioitava, onko takaus valti- ontukea ja jos on, mik(cid:228) on tuen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228). 2. 1. 3 Komissio katsoo, ett(cid:228) my(cid:246)s tavanomaista edullisemmat rahoitusehdot sellaisille yrityksille, joiden oikeudellinen muoto sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvytt(cid:246)- myysmenettelyt taikka nimenomaan mahdollistaa valti- ontakauksen tai sen, ett(cid:228) valtio kattaa tappiot, ovat ta- kauksina my(cid:246)nnetty(cid:228) valtiontukea. Samaa periaatetta so- velletaan my(cid:246)s silloin kun valtio hyv(cid:228)ksyy rajoittamatto- man vastuun yrityksen veloista hankkiessaan osakkuu- den siit(cid:228) sen sijaan, ett(cid:228) valtio rajoittaisi vastuutaan (4). 2. 1. 4 Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohta kattaa j(cid:228)sen- valtion my(cid:246)nt(cid:228)m(cid:228)n tai valtion varoista my(cid:246)nnetyn tuen. Siten tueksi voidaan katsoa sek(cid:228) valtion suoraan antamat eli keskushallinnon, alueellisten tai paikallisten viran- omaisten antamat takaukset ett(cid:228) viranomaisten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ys- vallassa olevien yritysten antamat takaukset samalla ta- voin kuin muiden tukimuotojen osalta. 2. 2 Tuki lainanantajalle 2. 2. 1 Vaikka tuensaaja yleens(cid:228) on lainanottaja, tietyiss(cid:228) tilan- teissa tuesta voi hy(cid:246)ty(cid:228) (my(cid:246)s) lainanantaja. T(cid:228)llaisissa tapauksissa komissio tutkii tuen asianmukaisella tavalla. 2. 2. 2 Jos esimerkiksi lainaa tai muuta rahoitussitoumusta kos- kevia suorituksia on jo tehty ja valtiontakaus annetaan j(cid:228)lkik(cid:228)teen muuttamatta kyseisen lainan tai rahoitussi- toumuksen ehtoja tai jos takauksen kohteena olevaa lai- naa k(cid:228)ytet(cid:228)(cid:228)n saman luottolaitoksen my(cid:246)nt(cid:228)m(cid:228)n toisen, takaamattoman lainan takaisinmaksuun, kyseess(cid:228) saattaa my(cid:246)s olla tuki lainanantajalle, jos lainan vakuudet para- nevat. T(cid:228)llainen tuki voi suosia lainanantajaa ja v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)(cid:228) kilpailua sek(cid:228) yleens(cid:228) kuuluu 87 artiklan 1 kohdan so- veltamisalaan, jos se vaikuttaa j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kauppaan. 3. 3. 1 TUEN M˜˜R˜ Yksitt(cid:228)isen valtiontakauksen tukiosuutta on arvioitava takauksen ja lainan (tai muun rahoitussitoumuksen) yk- sityiskohtien perusteella. Asian kannalta merkityksellisi(cid:228) seikkoja ovat erityisesti takaus- ja laina-aika ja -m(cid:228)(cid:228)r(cid:228), lainanottajan maksulaiminly(cid:246)ntien riski ja takauksesta maksama hinta, mahdollisten vakuuksien luonne, miten ja milloin valtio voi joutua maksamaan velan sek(cid:228) val- tion k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228) olevat keinot takausm(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n perimi- seksi takaisin lainanottajalta sen j(cid:228)lkeen kun velkaa on haettu takaajalta (esim. lainanottajan konkurssin vuoksi). 3. 2 Lainan vakuudeksi annettujen takausten avustusekviva- lentti tiettyn(cid:228) vuonna (cid:151) voidaan laskea samalla tavalla kuin korkotukilainan avustusekvivalentti, jolloin korkotuki on markkina- koron ja valtiontakauksen mahdollistaman koron erotus sen j(cid:228)lkeen kun mahdolliset takausmaksut on v(cid:228)hennetty, tai (cid:151) voi vastata seuraavien lukujen erotusta: a) takauksen kohteena olevan rahoitussitoumuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) kerrot- tuna riski(cid:228) kuvaavalla luvulla (maksulaiminly(cid:246)nnin todenn(cid:228)k(cid:246)isyys) ja b) mahdollisesti suoritettu takaus- maksu eli (takausm(cid:228)(cid:228)r(cid:228) x riski) (cid:150) takausmaksu, taikka (cid:151) voidaan laskea muuta objektiivisesti perusteltua ja yleisesti hyv(cid:228)ksytty(cid:228) menetelm(cid:228)(cid:228) k(cid:228)ytt(cid:228)en. (4) Ks. alaviite 3, 38. 1 ja 38. 2 kohta. Yksitt(cid:228)isiin takauksiin olisi periaatteessa k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228) aina ensimm(cid:228)ist(cid:228) menetelm(cid:228)(cid:228) ja takausj(cid:228)rjestelmiin toista. C 71/16 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 11. 3. 2000 Riski(cid:228) kuvaavan luvun olisi perustuttava vastaavissa olo- suhteissa (ala, yrityksen koko, yleinen taloudellinen toi- meliaisuus) my(cid:246)nnettyjen lainojen lyhent(cid:228)misen laimin- ly(cid:246)nneist(cid:228) saatuihin kokemuksiin. Vuosittaiset avustusek- vivalentit olisi diskontattava nykyarvoonsa viitekorkoa k(cid:228)ytt(cid:228)en, jonka j(cid:228)lkeen ne olisi laskettava yhteen koko- naisavustusekvivalentin selville saamiseksi. Jos lainaa my(cid:246)nnett(cid:228)ess(cid:228) on todenn(cid:228)k(cid:246)ist(cid:228), ett(cid:228) lainan- ottaja laiminly(cid:246) maksuja esimerkiksi taloudellisten vaike- uksien vuoksi, takauksen arvo saattaa olla sama kuin m(cid:228)(cid:228)r(cid:228), jonka takaus tosiasiassa kattaa. Jos valtiontakaus kattaa koko rahoitussitoumuksen, lai- nanantaja ei ole kovinkaan motivoitunut kartoittamaan lainasta aiheutuvia riskej(cid:228) eik(cid:228) turvaamaan tai minimoi- maan niit(cid:228) tai arvioimaan lainanottajan luottokelpoi- suutta. Takaajakaan ei v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) aina suorita t(cid:228)llaista riskien arviointia, koska tarvittavat keinot puuttuvat. Koska kannustin minimoida riski lainan takaisinmaksun laiminly(cid:246)nnist(cid:228) puuttuu, lainanantajat saattavat my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) helposti joihin liittyy tavanomaista suurempi kaupallinen riski, ja valtion vastuulle saattaa j(cid:228)(cid:228)d(cid:228) enem- m(cid:228)n takauksia, joihin liittyy suuria riskej(cid:228). lainoja, Komission mielest(cid:228) lainanantajalla on riitt(cid:228)v(cid:228) kannustin lainanottajan luottokelpoisuuden perusteelliseen arvioin- tiin (5), lainojensa riitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228)n turvaamiseen ja rahoitustoi- meen liittyvien riskien kartoittamiseen, jos v(cid:228)hint(cid:228)(cid:228)n 20 prosenttia lainan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228) j(cid:228)(cid:228) takauksen ulkopuolelle (6). T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi komissio yleens(cid:228) tutkii kriittisesti sellaiset jotka kattavat rahoitusitoumuksen kokonaan takaukset, (tai l(cid:228)hes kokonaan). Valtiontakausj(cid:228)rjestelmien osalta yksitt(cid:228)isten tapausten yksityiskohtia ei v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) tunneta silloin kun j(cid:228)rjes- telm(cid:228) on arvioitavana. T(cid:228)llaisessa tilanteessa tukea on arvioitava ottaen huomioon takausj(cid:228)rjestelm(cid:228)n ehdot, kuten lainojen enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228) ja laina-aika, takauskel- poisen yrityksen ja hankkeen laji, lainanottajalta vaaditut vakuudet, takausmaksu ja korko. OLOSUHTEET, TUESTA JOIDEN VALLITESSA KYSE EI OLE Valtion antama yksitt(cid:228)inen takaus tai valtiontakausj(cid:228)rjes- telm(cid:228) j(cid:228)(cid:228) 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuo- 3. 3 3. 4 3. 5 4. 4. 1 (5) Olettaen, ett(cid:228) yritys antaa samanlaiset vakuudet valtiolle ja luotto- laitokselle. (6) Valtiontakauksia koskevan kyselyn vastauksista ilmenee, ett(cid:228) useat j(cid:228)senvaltiot toimivat t(cid:228)m(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)n mukaisesti jo nyt. Takaus kat- taa usein 20(cid:150)100 prosenttia. Monet takaukset kattavat kuitenkin niiden perusteena olevan rahoitustoimenpiteen koko m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n, jolloin lainan antaneen rahoituslaitoksen oma etu ei edellyt(cid:228) lainanottajan luottokelpoisuuden arvioimista. lelle, jos my(cid:246)nnett(cid:228)v(cid:228) tuki ei suosi tiettyj(cid:228) yrityksi(cid:228) tai tiettyjen tuotteiden tuotantoa. T(cid:228)ll(cid:246)in j(cid:228)senvaltion ei tar- vitse ilmoittaa takauksesta. Takaus ei my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n ole 87 artiklan 1 kohdan mukaan valtiontukea, jos toimenpide ei vaikuta j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kauppaan. 4. 2 Komissio katsoo, ett(cid:228) yksitt(cid:228)inen valtiontakaus ei ole 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, jos kaikki seu- raavat edellytykset t(cid:228)yttyv(cid:228)t: a) lainanottaja ei ole taloudellisissa vaikeuksissa; b) lainanottaja voisi periaatteessa saada rahoitusmarkki- noilta markkinaehtoista lainaa ilman valtion v(cid:228)liintu- loa; c) takaus liittyy tiettyyn rahoitustoimeen, sille on ase- tettu kiinte(cid:228) enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228), se ei kata enemp(cid:228)(cid:228) kuin 80 prosenttia lainasaamisen tai muun rahoitus- sitoumuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228) (lukuun ottamatta joukkolai- noja ja vastaavia instrumentteja) ja sen voimassaolo- aika on rajoitettu; d) takauksesta maksetaan markkinahinta (joka kuvastaa muun muassa takausm(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) ja takauksen kestoa, lai- nanottajan antamia vakuuksia, lainanottajan taloudel- lista tilannetta, toimialaa ja n(cid:228)kymi(cid:228), maksulaimin- ly(cid:246)ntien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) alalla ja muita taloudellisia olosuh- teita). 4. 3 Komissio katsoo, ett(cid:228) valtiontakausj(cid:228)rjestelm(cid:228) ei muo- dosta 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, jos kaikki seuraavat edellytykset t(cid:228)yttyv(cid:228)t: a) j(cid:228)rjestelm(cid:228)n ehtojen mukaan takauksia ei voida antaa jotka ovat taloudellisissa vaikeuksissa; lainanottajille, b) lainanottajat voisivat periaatteessa saada rahoitus- markkinoilta markkinaehtoista lainaa ilman valtion v(cid:228)liintuola; c) takaukset liittyv(cid:228)t tiettyyn rahoitustoimeen, niille on asetettu kiinte(cid:228) enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228), ne kattavat enint(cid:228)(cid:228)n 80 prosenttia lainasaamisen tai muun rahoitusitou- muksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228) (lukuun ottamatta joukkolainoja ja vastaavia instrumentteja) ja niiden voimassaoloaika on rajoitettu; d) j(cid:228)rjestelm(cid:228)n ehdot perustuvat realistiseen riskien ar- viointiin, joten on eritt(cid:228)in todenn(cid:228)k(cid:246)ist(cid:228), ett(cid:228) takauk- sensaajina olevien yritysten maksamat takausmaksut kattavat takauksista aiheutuvat kulut; 11. 3. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 71/17 e) j(cid:228)rjestelm(cid:228) sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) tulevien takausten my(cid:246)nt(cid:228)miseen ja koko j(cid:228)rjestelm(cid:228)n rahoitusta sovellettavat ehdot, tarkastellaan uudelleen ainakin kerran vuodessa; vissa puitteissa ja suuntaviivoissa (7). Arvioinnissa kiinni- tet(cid:228)(cid:228)n huomiota erityisesti tuen intensiteettiin, tuensaa- jien ominaisuuksiin ja tavoitteisiin. f) takausmaksut kattavat sek(cid:228) takauksen my(cid:246)nt(cid:228)miseen liittyv(cid:228)t tavanomaiset riskit ett(cid:228) j(cid:228)rjestelm(cid:228)n hallin- nolliset kulut, ja jos valtio antaa alkup(cid:228)(cid:228)oman takaus- j(cid:228)rjestelm(cid:228)n perustamiseen, niihin sis(cid:228)ltyy tavanomai- nen tuotto p(cid:228)(cid:228)omalle. 5. 3 Vaikka 4. 2 tai 4. 3 kohdassa esitettyj(cid:228) ehtoja ei noudate- ta, t(cid:228)m(cid:228) ei merkitse, ett(cid:228) kyseinen takaus tai takausj(cid:228)r- jestelm(cid:228) katsottaisiin ilman muuta valtiontueksi. Jos on ep(cid:228)ilyksi(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) suunnitellussa takauksessa tai ta- kausj(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) on kyse valtiontuesta, siit(cid:228) on syyt(cid:228) tehd(cid:228) ilmoitus. Joissain olosuhteissa saatetaan suunnitella valtiontakaus- ten k(cid:228)ytt(cid:228)mist(cid:228), jotta yritykset ja erityisesti pk-yritykset voisivat saada lainaa, jota ne eiv(cid:228)t saisi rahoitusmarkki- noilta. Yritysten toiminta on ehk(cid:228) vasta k(cid:228)ynnistym(cid:228)ss(cid:228) tai laajenemassa nopeasti taikka yritykset ovat ehk(cid:228) pie- ni(cid:228), joten niill(cid:228) ei ole riitt(cid:228)vi(cid:228) vakuuksia lainaa tai ta- kausta varten. Ne saattavat kuulua riskiyritysten luok- kaan (joiden odotetaan tuottavan voittoa vasta pitk(cid:228)ll(cid:228) aikav(cid:228)lill(cid:228) ja/tai samantyyppisten yritysten ep(cid:228)onnistu- minen on eritt(cid:228)in tavallista). N(cid:228)in voi olla esimerkiksi uusia, innovatiivisia tuotteita tai prosesseja koskevissa hankkeissa. Komission mielest(cid:228) t(cid:228)llaiset olosuhteet eiv(cid:228)t yleens(cid:228) merkitse, ett(cid:228) valtiontakaukset j(cid:228)isiv(cid:228)t 87 artik- lan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. T(cid:228)llaisissa olosuhteissa annetuista valtiontakauksista olisi siten il- moitettava komissiolle riitt(cid:228)v(cid:228)n ajoissa samalla tavoin kuin muissa olosuhteissa annetuista takauksista. TAKAUKSENA ANNETTUJEN VALTIONTUKIEN SOVEL- TUVUUS YHTEISMARKKINOILLE Komission on tutkittava perustamissopimuksen 87 artik- lan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvien valtiontakausten soveltuvuus yhteismarkkinoille. Ennen kuin soveltuvuus voidaan arvioida, on selvitett(cid:228)v(cid:228), kuka tuen saa. Kuten 2 kohdassa todetaan, tuensaaja voi olla lainanottaja, sen antaja tai molemmat. 4. 4 4. 5 5. 5. 1 5. 2 Komissio hyv(cid:228)ksyy takaukset, jos ne on sopimuksella sidottu erityisehtoihin, joihin voi jopa sis(cid:228)lty(cid:228) tuensaa- jayrityksen asettaminen konkurssiin tai vastaava menet- tely. Ehdot on hyv(cid:228)ksytt(cid:228)v(cid:228) siin(cid:228) vaiheessa, kun komis- sio tutkii ehdotetun takauksen alustavasti osana 88 ar- tiklan 3 kohdan mukaista tavanomaista menettely(cid:228) ta- j(cid:228)senvaltio haluaa kauksen my(cid:246)nt(cid:228)misvaiheessa. my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) takauksen muilla ehdoilla kuin takauksen my(cid:246)nt(cid:228)misvaiheessa alun perin oli sovittu, komissio pi- t(cid:228)(cid:228) takauksen my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228) uutena tukena, josta on il- moitettava 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Jos 5. 4 Jos takaus sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) tukea lainanantajalle (2. 2 kohta), on muistettava, ett(cid:228) t(cid:228)ll(cid:246)in voi kyseess(cid:228) periaatteessa olla toimintatuki. 6. 6. 1 6. 2 SEURAAMUKSET 88 ARTIKLAN 3 KOHDAN RIKKOMI- SESTA Jos j(cid:228)senvaltio ei noudata 88 artiklan 3 kohdan mukaista velvollisuuttaan ilmoittaa tuesta etuk(cid:228)teen ja olla toteut- tamatta sit(cid:228) ennen lopullista p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228), takauksen tuki- osuus katsotaan Euroopan yhteis(cid:246)jen perustamissopi- muksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskoh- taisista s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228) 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (8) 1 artiklan f alakohdan mukaisesti s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaiseksi tueksi. Perusta- missopimuksen 88 artiklan 3 kohdan kolmannen lauseen rikkomisen osalta on erotettava erilaiset tilanteet. Seuraa- vassa tutkitaan tilannetta tuensaajan kannalta ja sellaisten lainanantajien kannalta, jotka eiv(cid:228)t ole tuensaajia. Jos tuki on my(cid:246)nnetty s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisesti, t(cid:228)st(cid:228) koituu riski takaukseen sis(cid:228)ltyv(cid:228)n tuen saajille. Komissio voi toteuttaa v(cid:228)liaikaisia toimenpiteit(cid:228) asetuksen (EY) N:o 659/1999 11 artiklan mukaisesti, kunnes tuen soveltu- vuus yhteismarkkinoille on selvitetty. Jos komissio tutki- muksen perusteella toteaa, ett(cid:228) kyseinen valtiontuki ei sovellu yhteismarkkinoille, tuki perit(cid:228)(cid:228)n takaisin tuensaa- jalta asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan mukaisesti, vaikka t(cid:228)m(cid:228) merkitsisi yrityksen asettamista konkurssiin. Useimmissa tapauksissa takaus merkitsee tukea lainan- ottajalle (2. 1 kohta). Komissio tutkii t(cid:228)llaisen tuen sovel- tuvuuden yhteismarkkinoille k(cid:228)ytt(cid:228)en samoja s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228), joita sovelletaan muihin tukimuotoihin. Komissio on m(cid:228)(cid:228)ritellyt soveltuvuuden arvioinnissa k(cid:228)ytetyt perusteet horisontaalista, alueellista ja alakohtaista tukea koske- (7) Ks. Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisten julkaisujen toimiston julkaisussa Kilpailuoikeus Euroopan yhteis(cid:246)ss(cid:228), Osa II A, valtiontukea koskevat s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t. Joitakin tekstej(cid:228) on my(cid:246)s julkaistu EYVL:ss(cid:228), ja ne l(cid:246)ytyv(cid:228)t Internetist(cid:228). (8) EYVL L 83, 27. 3. 1999, s. 1. C 71/18 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 11. 3. 2000 6. 3 6. 4 6. 5 Tuensaajiin kohdistuu riski my(cid:246)s kansallisella tasolla, koska 88 artiklan 3 kohdan kolmas lause on suoraan sovellettavissa. Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on toistamiseen vahvistanut, ett(cid:228) kansallisten tuomioistuinten velvollisuus on turvata asianomaisten, kuten s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaista tukea saavien yritysten kilpailijoiden, oikeudet 88 artiklan 3 kohdan kolmannen lauseen rikkomisen seurauksilta. Kan- sallisten tuomioistuinten on teht(cid:228)v(cid:228) tarvittavat johtop(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)kset perustamissopimuksen menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen vastai- sesti my(cid:246)nnetyn tuen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisuudesta. Kansal- lisen tuomioistuimen on yleens(cid:228) hyv(cid:228)ksytt(cid:228)v(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen- vastaisen tuen palauttamista koskeva vaatimus (9). Takaukset eroavat avustusten ja verovapautusten kaltai- sista valtiontukitoimenpiteist(cid:228) siin(cid:228) mieless(cid:228), ett(cid:228) my(cid:246)n- t(cid:228)ess(cid:228)(cid:228)n takauksen valtio perustaa oikeussuhteen lainan- antajaan. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi on tutkittava, onko s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvas- taisesti my(cid:246)nnetyll(cid:228) valtiontuella seurauksia my(cid:246)s kol- mansille. Lainoille my(cid:246)nnettyjen valtiontakausten koh- dalla t(cid:228)m(cid:228) koskee p(cid:228)(cid:228)asiassa lainan antaneita rahoituslai- toksia. Jos kyseess(cid:228) ovat takaukset joukkolainoille, jotka on laskettu liikkeeseen rahoituksen saamiseksi yrityksille, t(cid:228)m(cid:228) koskee joukkolainojen liikkeeseen laskuun osallistu- neita rahoituslaitoksia. Kysymys, vaikuttaako tuen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisuus valtion ja kolmansien v(cid:228)liseen oikeussuhteeseen, on tutkittava kan- sallisen oikeuden perusteella. Kansallisten tuomioistuin- ten on ehk(cid:228) tutkittava, est(cid:228)(cid:228)k(cid:246) kansallinen oikeus takaus- sopimusten noudattamisen. Komission mielest(cid:228) t(cid:228)ss(cid:228) yh- teydess(cid:228) olisi otettava huomioon yhteis(cid:246)n oikeuden rik- lainanantajien kannattaa aina kominen. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi varmistaa takuiden yhteydess(cid:228), ett(cid:228) yhteis(cid:246)n valtiontuki- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) on noudatettu. J(cid:228)senvaltioiden olisi pystytt(cid:228)v(cid:228) toimittamaan niille komission yksitt(cid:228)iselle tuelle tai tuki- j(cid:228)rjestelm(cid:228)lle antama asianumero sek(cid:228) mahdollisesti jul- kinen kopio komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksest(cid:228) ja tiedot, miss(cid:228) Euroo- pan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228) se on julkaistu. Komissio puolestaan tekee parhaansa tiedottaakseen hyv(cid:228)ksymis- t(cid:228)(cid:228)n tukitapauksista ja -j(cid:228)rjestelmist(cid:228) avoimesti. 7. 7. 1 7. 2 KOMISSIOLLE KERTOMUKSET TOIMITETTAVAT J˜SENVALTIOIDEN Koska tilanne rahoitusmarkkinoilla saattaa muuttua ja koska valtiontakausten arvoa on vaikea arvioida, on eri- tyisen t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) komission hyv(cid:228)ksymi(cid:228) valtiontakaus- j(cid:228)rjestelmi(cid:228) seurataan jatkuvasti 88 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komissiolle vuosittain esitett(cid:228)viss(cid:228) kertomuk- sissa on kustannuksia koskevien tavanomaisten tietojen lis(cid:228)ksi ilmoitettava (sek(cid:228) takausj(cid:228)rjestelmien ett(cid:228) yksitt(cid:228)is- ten takausten osalta) voimassa olevien valtiontakausten kokonaism(cid:228)(cid:228)r(cid:228), maksuja laiminly(cid:246)neiden velallisten puo- lesta valtion varoista maksettu kokonaism(cid:228)(cid:228)r(cid:228) (josta on v(cid:228)hennetty takaisinperityt varat) ja valtiontakauksista ky- seisen(cid:228) vuonna maksetut takausmaksut. N(cid:228)iden tietojen avulla pyrit(cid:228)(cid:228)n laskemaan maksulaiminly(cid:246)ntien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228), ja tietoja k(cid:228)ytet(cid:228)(cid:228)n arvioitaessa tulevia takauksia ja tulevien takausmaksujen mahdollista suuruutta. Komissio ei muuta valtiontakausj(cid:228)rjestelmi(cid:228) koskevia al- kuper(cid:228)isi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)tei(cid:228)(cid:228)n valtiontuen olemassaolosta tai laa- juudesta sellaisten edell(cid:228) mainittuihin kertomuksiin sis(cid:228)l- lytettyjen tietojen perusteella, joita sill(cid:228) ei ollut tai jotka eiv(cid:228)t olleet ennakoitavissa aikaisempaa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) teht(cid:228)es- s(cid:228). Perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan mukai- sesti komissio voi kuitenkin tehd(cid:228) j(cid:228)senvaltiolle ehdotuk- sia aiheellisiksi toimenpiteiksi, joilla muutetaan voimassa olevaa valtiontakausj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228). (9) Asiassa C-39/94 Syndicat Fran(cid:231)ais de l’Express International (SFEI) ym. v. La Poste ym. 11. 7. 1996 annettu tuomio (Kok. 1996, s. I-3547)