title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Sammanfattning av de första månaderna med en gemensam valuta"

eurovoc_concepts:
European Central Bank
euro
financial market
monetary policy
national currency

text: 26. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 117/23 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Sammanfattning av de första månaderna med en gemensam valuta” (2000/C 117/05) Den 29 april 1999 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om ”Sammanfattning av de första månaderna med en gemensam valuta”. Sektionen för ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för det förberedande arbetet i ärendet, antog sitt yttrande den 1 februari 2000. Föredragande var Mario Sepi. Vid sin 370:e plenarsession den 1–2 mars 2000 (sammanträdet den 2 mars) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 69 röster för, 2 röster emot och inga nedlagda röster. 1. Inledning 2. Den ekonomiska situationen i euroområdet och ECB:s penningpolitik 1. 1. Att det utarbetas ett yttrande några månader efter införandet av euron kan verka förhastat, och det är otvivelak- tigt så att tidsförloppet inte medger en uttömmande bedöm- ning av de strukturella effekterna av eurosystemets penningpo- litik. Med tanke på att den allmänna opinionen fäster stor vikt vid euron svarar detta yttrande dock mot ett utbrett krav, och har också som målsättning att presentera en metod som kan tillämpas i framtiden. De två mötena (1) med Europeiska centralbankens 1. 2. (ECB) ordförande har varit mycket givande och bidragit till att klargöra och fördjupa penningpolitikens inriktning. Kom- mittén anser att dessa möten är nödvändiga för att analysera problem och skapa förutsättningar för en dialog mellan ECB och det organiserade medborgarsamhället. Kommittén vill därför att dialogen skall fortsätta på det sätt och i den form som visar sig vara lämpligast. 2. 1. I ECB:s månadsrapporter ges mycket nyttig information om den ekonomiska situationen, särskilt när det gäller valuta- tendenserna. 2. 2. Efter beslutet i april att minska räntan på refinansie- ringstransaktioner har den hållit sig stabil på 2,5 %. De marginella utlånings- och inlåningsräntorna har legat på 1,5 respektive 3,5 %. Den 4 november 1999 beslutade dock ECB att höja 2. 3. räntan med 0,5 procentenheter till 3 %. 1. 3. När det gäller metoden är det nödvändigt att analysera valutatendenserna, till exempel i fråga om krediter och ränte- satser etc. Det står dock klart att kommittén i första hand är intresserad av penningpolitikens roll i utvecklingen av den reala ekonomin, till exempel sysselsättning, BNP, industriproduktion och export etc. 2. 4. Konjunkturen verkar vara på väg att återhämta sig efter avmattningen under de första månaderna 1999 även om signalerna naturligtvis måste bekräftas. I vilket fall som helst reviderades gemenskapens prognoser för BNP-tillväxt vid uppgången. ECB anser inte att räntehöjningen kan äventyra återhämtningen, utan att den snarare kan ligga till grund för icke-inflatorisk tillväxt. 1. 4. Euron, dess valutakurs — särskilt i förhållande till dollarn — och de eventuella effekterna av eurons ökade betydelse som reservvaluta skall uppmärksammas särskilt. 1. 5. En tredje analyspunkt gäller institutionella aspekter, det vill säga förhållandet mellan kommissionen, ministerrådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och ECB samt mellan ECB och de nationella kontrollmyndigheterna inom bank- och finanssektorn. (1) 11 november 1997 och 30 juni 1999. 2. 5. Enligt ECB finns det två huvudsakliga orsaker. Likvidi- tetstillväxten (enligt penningmängdsmåttet M3) i euroländerna ligger på 6,1 %, vilket skall jämföras med referensnivån på 4,5 % som fastställts av banken. Den andra orsaken är tendensen till uppgång när det gäller vissa prisindikatorer inom unionen. 2. 6. Beträffande denna åtgärd, det vill säga en höjning med ytterligare 0,5 procentenheter, anser ECB att det var nödvändigt att ge en kraftig signal till finansmarknaderna när det gäller bankens avsikt att upprätthålla prisstabiliteten och i andra hand att slippa vidta ännu kraftigare åtgärder i framtiden. C 117/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 4. 2000 2. 7. Den ökade ekonomiska tillväxten — som i första hand hänger samman med den internationella uppgången, särskilt i krisområden, samt med en ökad efterfrågan inom euroområdet — borde underlätta en snabbare förändring inom industri-, handels- och tjänstesektorerna i euroområdet. 2. 8. Enligt ECB:s publikationer under de senaste månaderna finns det motstridiga indikationer beträffande prisutvecklingen. Å ena sidan är det rimligt att anta att den nationella lönepoliti- ken och avregleringspolitiken på gemenskapsnivå skulle kunna hålla tillbaka prisökningar. Å andra sidan utgör oljeprisökning- arna, men också en stor del av råvaruprisökningarna och dollarns ökade värde, problem med tanke på den kraftiga likviditetstillväxten, framför allt när det gäller de mest fluktue- rande komponenterna (valuta och kortsiktiga lån). 2. 9. ECB anser att dess penningpolitik, som också har bidragit till att minska räntesatserna på lång sikt, har haft maximal effekt när det gäller att bidra till att lösa de ekono- miska och sociala problem som EU står inför. Enligt banken skall den ekonomiska och sociala politiken stimulera struktur- reformer som är nödvändiga för att underlätta investeringstill- växten och minskningen av arbetslösheten. 3. Euron och ekonomin 3. 1. Kommittén anser att prisstabilitet är ett viktigt krav när det gäller att stimulera investeringar, vilket också bekräftas av ECB, som bör få ett erkännande för sin modiga räntepolitik. 3. 2. Trots den påfallande hållbara stabiliteten och den fortfarande mycket låga räntenivån måste man dock konstatera att investeringarna i några länder dröjer. Under de senaste månaderna (från och med maj) har man noterat en återhämt- ning när det gäller den långa räntan, som tack vare den låga inflationen uppvisar en ökning i reala termer. Räntesatserna på lång sikt har reagerat på de internationella tendenserna, särskilt på ränteuppgången i USA (även om de ekonomiska villkoren i Europa är mycket annorlunda). ECB skyller den försenade återhämtningen när det 3. 3. gäller investeringarna på den europeiska ekonomins dåliga flexibilitet. Mot bakgrund av att företagarnas förhållningssätt grundar sig på mycket invecklade bedömningar, som till en del behandlas av ECB (efterfrågestrukturen och sysselsättnings- utbudet, finansmarknadens och varumarknadernas ofullständi- ga integrering samt den skarpa internationella konkurrensen som beror på marknadernas globalisering), anser kommittén — väl medveten om att det är för tidigt med en definitiv bedömning — att de faktorer som samverkar till den aktuella situationen är bristande dynamik när det gäller intern efterfrå- gan och offentliga investeringar. 3. 4. Stabilitets- och tillväxtpakten har tvingat länderna att tillämpa en restriktiv politik när det gäller löner och offentliga utgifter. Resultatet är motsägelsefullt, åtminstone på kort sikt, eftersom stabilitets- och prispolitik å ena sida utgör en förutsättning för utveckling och, å andra sidan, bromsar den interna efterfrågeökningen i de flesta länder (den externa delen av efterfrågan på europeisk nivå är relativt obetydlig). Därför är det nödvändigt att euroländerna blir mer medvetna om att den externa efterfrågan spelar en underordnad roll. 3. 5. Man kan alltså fråga sig om den balans som uppnåtts mellan stabilitet och utveckling inom Stabilitets- och tillväxt- pakten är tillräcklig för att stimulera ett uppsving i den europeiska ekonomin som framför allt måste komma inifrån. 3. 6. Från ECB:s sida har man rättfärdigat räntehöjningen med de interna indikatorernas utveckling inom euroområdet. Det står dock klart att det inte är en tillfällighet att de senaste två räntehöjningar som genomförts av det amerikanska Federal Reserve motsvarats av ett liknande beslut av ECB. 3. 7. Kommitténs bedömningar av ECB:s beslut är inte avsedda att beröra tekniska frågor, och det är ännu inte möjligt att bedöma beslutets effekter på återhämtningen. Kommittén anser dock att det är på sin plats att betona att prisnivån låg klart under de 2 % som fastställts av Ecofin-rådet och att ECB:s tidigareläggning av denna åtgärd — vid sidan av dess positiva effekter på inflationen — skulle kunna leda till att konjunk- turuppgången går långsammare i vissa medlemsstater där den just har påbörjats. I sina bedömningar har ECB framför allt beaktat 3. 8. likviditetsutvecklingen och sedan utvecklingen hos en grupp indikatorer som definieras som indikatorer på dold inflation. Det skulle vara lämpligt om dessa indikatorer och deras inbördes betydelse kunde definieras klarare för att ge större säkerhet åt operatörerna och framför allt åt andra institutioner som för närvarande är engagerade i den ekonomiska återhämt- ningen i euroländerna. 3. 9. Kommittén stöder ECB:s beslut att inta en rådgivande roll i sysselsättningspakten. När det gäller denna fråga anser kommittén dock att man måste utveckla ett samrådsförfarande mellan alla europeiska institutioner för att betona frågans betydelse. Mot bakgrund av detta får den makroekonomiska dialogen, där också ECB avser att delta, en avgörande betydelse. 3. 10. Kommittén medger att det är nödvändigt med en förändring av de ekonomiska strukturerna för att främja en uppgång, men vill också framhålla den europeiska sociala modellen, som föreskrivs i artikel 2 i fördraget och som ingår i eurosystemets målsättningar. 26. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 117/25 3. 11. ECB betonar att strukturpolitik är nödvändig för att stimulera tillväxten, men i debatten ges inte tillräckligt utrym- me åt de offentliga investeringarnas potentiella roll när det gäller att förstärka den europeiska ekonomiska strukturen. Kommittén anser inte att det föreligger någon motsägelse mellan å ena sidan en politik för att avreglera och privatisera vissa företag inom den offentliga sektorn och å andra sidan en offentlig interventionspolitik för att förstärka produktions- strukturen där de privata insatserna är otillräckliga. År 2002 blir euron ett gångbart betalningsmedel. 3. 12. Det är dock nödvändigt att ytterligare betona de tekniska, psykologiska och logistiska problem som skulle kunna försvåra införandet av den nya valutan. De nationella centralbankerna måste ge lämpligt stöd till banksystemen så att de är rustade för den nya situationen. Lämpliga penningpolitiska instrument måste tillhandahållas i förväg för att undvika skadliga effekter för konsumenterna och distributionsföretagen samt rent gene- rellt för de små och medelstora företagen. Kommittén har för avsikt att utarbeta ett särskilt yttrande i denna fråga för att kunna utveckla ärendet ytterligare. 3. 13. När det gäller de medlemsstater som står utanför valutaunionen varierar deras hållning från pundets påtagliga anpassning till dollarn till de övriga valutornas större eller mindre anpassning till euron. 3. 14. Kommittén anser att det är viktigt att, även på ett tidigt stadium, göra en bedömning av eurons fördelar när det gäller växelkostnader för företagen och konsumenterna för att gemenskapens lagstiftning skall tillämpas så strikt som möjligt. Kommissionen har utarbetat en kommentar i denna fråga och kommittén vill att den skall offentliggöras. 4. Institutionerna och penningpolitiken 4. 1. Det europeiska centralbanksystemets (ECBS) institutio- nella ställning är ytterst säregen. Det har sitt ursprung i ett internationellt fördrag, styr penningpolitiken, agerar gentemot de nationella och överstatliga institutioner som styr den ekonomiska politiken och ingår i en historisk ekonomisk och politisk integrationsprocess vars institutionella ram ännu inte är färdigutvecklad. 4. 3. Dessutom skall ECBS prioritera prisstabiliteten, och i andra hand måste det stödja gemenskapens allmänna politik och dess målsättningar som definieras i artikel 2 i fördraget (1). 4. 4. Kommittén framhåller att dialogen med de andra institutionerna efter en omvälvande inledning har börjat utvecklas trots att villkoren inte har varit de bästa med tanke på kommissionens kris och valet till Europaparlamentet. I fördraget föreskrivs när och var möten skall äga rum. 4. 5. Ofta är det dock svårt att tillämpa fördragets abstrakta bestämmelser praktiskt eftersom förhållandena inte är normala ännu. Framför allt krävs en gemensam långsiktig vision när det gäller de allmänna målsättningarna för den europeiska integrationen. Mot bakgrund av detta är förfarandet med regelbundna möten med Europaparlamentets utskott för eko- nomi och valutafrågor ett viktigt framsteg. 4. 6. Dessutom kräver ECBS målsättningar att ECB:s pen- ningpolitik, de överstatliga institutionernas integrationspolitik på marknaderna och de nationella regeringarnas skattepolitik sammanlänkas ytterligare. Samarbete och samordning när det gäller budgetpolitik mellan euroländernas regeringar är för närvarande ett prioriterat krav med tanke på valutaunionen. Kommittén anser dock att Stabilitets- och tillväxtpakten hittills har främjat nödvändig samstämmighet och budgetdisciplin. Inom ramen för de institutionella frågorna skall även i eurosystemet och dess förhållande till 4. 7. ministerrådets roll andra institutioner definieras. 4. 8. Månadsrapporterna och ECB:s ordförandes och andra direktionsledamöters uttalanden är viktiga kommunikations- kanaler till sakkunniga inom detta område och till andra institutioner. Kommittén rekommenderar ändå att man i ECB:s publikationer också skall presentera uppgifter om de de enskilda länderna. Det är dessutom troligt att en insats för att öka insynen och sprida information skulle välkomnas av allmänheten. I detta avseende anser sig kommittén kunna fylla en viktig funktion som en länk till det organiserade medborgarsamhället, eftersom man är övertygad om att all- mänhetens stöd är mycket viktigt för ECB:s åtgärder. 4. 2. ECBS representerar förmodligen en mycket djärv över- föring av suveränitet inom ett område som är mycket betydel- sefullt för medlemsstaternas traditionella politik i ett samman- hang där den verkställande och lagstiftande makten ännu inte har utvecklat en stabil struktur. (1) Artikel 2 i ECB:s stadga: I enlighet med artikel 105. 1 i fördraget skall huvudmålet för ECBS ”vara att upprätthålla prisstabilitet. Utan att åsidosätta detta mål skall ECBS stödja den allmänna ekonomiska politiken inom gemenskapen i syfte att bidra till att förverkliga gemenskapens mål enligt artikel 2. ECBS skall handla i överensstämmelse med principen om en öppen marknadsekono- mi med fri konkurrens som främjar en effektiv resursfördelning, och iaktta de principer som anges i artikel 4. ” C 117/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 4. 2000 5. Finanspolitiken 5. 1. Växelkursen mellan dollarn och euron kommer under de närmaste månaderna att främst bero på ränteutvecklingen i USA och Europa. 5. 2. Förstärkningen av finansmarknaden i USA har främjats dels av den ekonomiska dynamiken och av skillnaden i räntesatser samt av det efterföljande flödet av ekonomiska resurser mot de amerikanska marknaderna, dels av att den europeiska finansmarknaden fortfarande är alltför fragmente- rad och föga enhetlig när det gäller de enskilda ländernas bestämmelser och att merparten av den interna handeln fortfarande bedrivs i nationella valutor, även om man under den senaste tiden har sett uppmuntrande tecken på integration av valuta- och finansmarknaderna inom euroområdet. 5. 3. Mot bakgrund av detta är det nödvändigt att undersöka frågan om övervakning av bankernas och finansinstitutens verksamhet samt frågan om kontroll av finansmarknaderna, som för närvarande åligger de nationella centralbankerna (eller andra specifika kontrollorgan), medan ECB enbart har en rådgivande roll. Det står dock klart att fördraget ger anvisningar i detta avseende (artikel 105), och rådet bör noga undersöka möjligheten att ge ECB en utökad samordnande roll där gemenskapens kriterier kan tillämpas gentemot de europeiska bankerna i syfte att säkerställa effektiv och enhetlig praxis. 6. Eurons internationella roll 6. 1. ECB anser att centralbankerna i tredje land långsamt har börjat att diversifiera sina valutareserver till förmån för euron. Det är rimligt att tro att det inte har skett några spektakulära förändringar under dessa första månader, och sådana har inte heller främjats av att handelsbalansen fortfaran- de visar ett ihållande överskott. Eurons tillväxt som internationell reservvaluta skulle 6. 2. dock kunna leda till mycket svårhanterliga effekter för världs- ekonomin. Kommittén skulle vilja att man träffade en interna- tionell överenskommelse som gör det möjligt att genomföra denna omvandling så att nationalbankernas valutareserver i tredje land kan diversifieras utan problem. 6. 4. Mot bakgrund av detta borde USA:s ständiga inflytande över IMF:s (Internationella valutafonden) beslut förmå de första hand euroländerna — som europeiska länderna, sammanlagt har större kvoter — att yttra sig med en enda röst nu när elva av EU-länderna har en gemensam valuta. i Den amerikanska valutans höga värde kan förklaras av 6. 5. att handelsbalansens underskott under de senaste åren har kompenserats av ett kapitaltillflöde utifrån till följd av särskilt lönsamma villkor i USA. Risken för en inflationsökning eller, mer generellt, för en förändring av de gynnsamma villkoren skulle leda till ett kapitalutflöde och följaktligen till en föränd- ring av dollarns värde i förhållande till euron. 7. Slutsatser 7. 1. Kommittén anser att införandet av den gemensamma valutan även under den här korta perioden har lett till positiva effekter för euroländernas ekonomier. I synnerhet har den förhindrat spekulation i nationella valutor och skapat förutsätt- ningar för att förstärka de europeiska finansmarknaderna — såväl obligations- som aktiemarknaderna — vilket har lett till en sänkning av räntesatserna. 7. 2. Samtidigt som euron är en stabiliserande faktor har dess införande minskat risken för att de enskilda länderna tillämpar en restriktiv politik för att bekämpa valutaspekula- tioner. 7. 3. Med tiden kommer införandet av den gemensamma valutan att ge tredje land ett alternativ till dollarn som reservvaluta, göra EU mer enhetligt och bana väg för införande av en samstämmig budgetpolitik. 7. 4. I vilket fall som helst är de framtida förväntningarna, det vill säga förväntningarna om eurosamarbetets hållbara tillväxt, ett centralt begrepp när det gäller tilltron till valutan. Med avseende på detta kan den institutionella osäkerhet som råder när det gäller eurosystemets ekonomiska förvaltning vara betungande för eurons utveckling på internationell nivå. Därför anser kommittén också i detta avseende att förstärkta institutioner, snabbare integration och översyn av marknader- na samt åtgärder som definierar utvecklingsperspektiv är grundläggande för eurons förstärkta roll på världsmarknaden. 6. 3. Det finns stor risk för systemkriser på den globala finansmarknaden, vilket också skulle kunna ha negativa ef- fekter för eurosamarbetet. Därför är det nödvändigt att stödja ansträngningarna i riktning mot global samordning, kontroll och övervakning som initierats av G7-länderna. I vilket fall som helst kommer ett europeiskt område med valutastabilitet att objektivt sett bidra till att göra kapitalmarknaderna mindre fluktuerande och oförutsägbara. Eurons styrka och stabilitet kommer att bero både på 7. 5. valutaåtgärder och, framför allt, på inkomstpolitiken eller den ekonomiska politiken för att främja strukturreformerna, sysselsättningen och den sociala sammanhållningen. Dessa åtgärder skall göra det europeiska samarbetet ännu mer konkurrenskraftigt i förhållande till andra ekonomiska områ- den i världen. 26. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 117/27 7. 6. Kommittén anser att den institutionella dialog som inletts med ECB kan komma att få en viktig roll genom att skapa förutsättningar för en ökad samordning mellan penningpolitiska åtgärder och de målsättningar, krav och framtidsperspektiv som den europeiska ekonomin omfattar. 8. Ny höjning av reporäntan 8. 1. Under de senaste tjugo åren har ecukursen gentemot dollarn varierat mellan 1,7 och 0,6 dollar per euro (1). Av detta kan man dra slutsatsen att utvecklingen den senaste tiden är långt ifrån exceptionell. Liksom amerikanerna sällan diskuterar dollarkursen bör européerna vänja sig vid eurokursens fluktua- tioner. För att den europeiska ekonomins positiva grundstruk- tur skall omvandlas till en mer gynnsam utveckling av (1) Jmf artikeln i Wall Street Journal av den 28 januari 2000. växelkursen måste man öka takten i den strukturella reformen av marknaden för varor, tjänster och kapital (Cardiff-pro- cessen). 8. 2. Det är särskilt viktigt att den europeiska kapitalmark- naden utvecklar bättre villkor för stöd när det gäller att starta nya företag inom tekniskt mer dynamiska sektorer av ekonomin. 8. 3. Slutligen vill kommittén ge följande kommentar till att den amerikanska centralbanken och senare ECB höjde utlåningsräntorna med 0,25 procentenheter: Federal Reserves följdes av att USA:s finansminister meddelade att beslut man återköpt ett betydande antal statspapper, och därmed kompenserades centralbankens restriktiva åtgärd i hög grad av en förstärkning av statskassans likviditet. Detta är inte möjligt inom eurosystemet, eftersom det saknar en enhetlig ekonomisk ledning (och en finansminister) och därmed lämnar allt beslutsfattande om systemets likviditet till ECB. Bryssel den 2 mars 2000. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: PERGUNTA ESCRITA E-0571/00 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) ao Conselho. Responsabilidade democrática.

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
transparency in decision-making

formats: html pdf print

text: 26. 1. 2001 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 26 E/63 Resposta dada por Frederik Bolkestein em nome da Comissªo (11 de Abril de 2000) Neste momento, a Comissªo nªo pode apresentar os dados solicitados pelo Senhor Deputado. No entanto, na sequŒncia de um mandato do Conselho, a Comissªo estÆ actualmente a elaborar um estudo sobre o n(cid:237)vel efectivo de tributa(cid:231)ªo das sociedades nos Estados-membros, que estarÆ conclu(cid:237)do no segundo semestre do presente ano. O relat(cid:243)rio incluirÆ informa(cid:231)ıes relativas (cid:224)s taxas reais dos impostos sobre as sociedads nos Estados-membros, que serªo comparadas com as taxas nominais. No que diz respeito a outras estimativas recentes, o governo holandŒs encomendou trŒs estudos em 1999 sobre a carga fiscal efectiva na comunidade. Estes estudos contŒm quadros referentes (cid:224)s taxas nominais, assim como (cid:224)s taxas efectivas e estªo (cid:224) disposi(cid:231)ªo na Internet em http://www. minfin. nl/,select: seleccione a bandeira brit(cid:226)nica e depois «tax competition in the European Union». (2001/C 26 E/077) PERGUNTA ESCRITA E-0569/00 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) ao Conselho (2 de Mar(cid:231)o de 2000) Objecto: Secretismo a n(cid:237)vel do Conselho PoderÆ o Conselho indicar algum outro (cid:243)rgªo legislativo, que nªo o pr(cid:243)prio Conselho, em qualquer outro pa(cid:237)s ou dom(cid:237)nio legislativo, cujas reuniıes sejam de carÆcter secreto, levando a que as pessoas afectadas por uma decisªo nªo disponham da possibilidade de conhecer as razıes que conduziram (cid:224) mesma, ou os pontos de vista sustentados pelos representantes que integram esse (cid:243)rgªo legislativo? No caso de estar de acordo em que os œnicos dois (cid:243)rgªos legislativos com tais caracter(cid:237)sticas sªo os de Cuba e da Coreia do Norte, de que modo justifica o Conselho que os seus procedimentos se incluam na mesma categoria dos de dois Estados pÆrias? (2001/C 26 E/078) PERGUNTA ESCRITA E-0571/00 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) ao Conselho (2 de Mar(cid:231)o de 2000) Objecto: Responsabilidade democrÆtica EstÆ o Conselho de acordo em que um elemento essencial do processo democrÆtico reside na possibilidade de as pessoas afectadas por decisıes terem conhecimento do modo como votaram os seus representantes, no momento em que tais decisıes foram adoptadas, a fim de que os eleitores possam pedir-lhes responsabilidades? (2001/C 26 E/079) PERGUNTA ESCRITA E-0572/00 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) ao Conselho (2 de Mar(cid:231)o de 2000) Objecto: TransparŒncia De que modo tenciona o Conselho p(cid:244)r em prÆtica os diversos compromissos que assumiu em matØria de transparŒncia na UE, designadamente no que diz respeito (cid:224)s suas pr(cid:243)prias decisıes?


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre «Balanço dos primeiros meses de aplicação da moeda única»

text: 26. 4. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 117/23 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre «Balanço dos primeiros meses de aplicaça˜o da moeda u´ nica» (2000/C 117/05) Em 29 de Abril de 1999, o Comité Econo´ mico e Social decidiu, nos termos do terceiro para´grafo do artigo 23. o do Regimento, elaborar um parecer sobre o tema «Balanço dos primeiros meses de aplicaça˜o da moeda u´ nica». A Secça˜o da Unia˜o Econo´ mica e Moneta´ria e Coesa˜o Econo´ mica e Social, encarregada de preparar os respectivos trabalhos, emitiu parecer com base no relato´ rio preliminar de M. Sepi de 1 de Fevereiro de 2000. Na 370. a reunia˜o plena´ria de 1 e 2 de Março de 2000 (sessa˜o de 2 de Março), o Comité Econo´ mico e Social adoptou por 69 votos a favor, 2 votos contra e nenhuma abstença˜o, o seguinte parecer. 1. Introduça˜o 2. A situaça˜o econo´ mica da zona do euro e a polı´tica moneta´ria preconizada pelo BCE Um parecer elaborado alguns meses depois da entrada 1. 1. em vigor do euro pode afigurar-se prematuro, sendo certo que o lapso de tempo na˜o permite uma apreciaça˜o exaustiva dos efeitos estruturais da polı´tica moneta´ria do Eurosistema. Corresponde, no entanto, a uma exigência bastante comum, dada a atença˜o que a opinia˜o pu´ blica reserva aos desenvolvi- mentos do euro, e tem como objectivo identificar uma metodologia aplica´vel no futuro. As duas reunio˜ es com o presidente do BCE (1) constituı´- 1. 2. ram importantes momentos de confronto de ideias e contribuı´- ram para esclarecer e aprofundar as orientaço˜ es da polı´tica moneta´ria. O Comité considera estas reunio˜ es de grande utilidade para a ana´lise e estabelecimento de uma relaça˜o de dia´logo contı´nua entre o Banco Central e a sociedade civil organizada. O Comité deseja que este dia´logo prossiga nos moldes e esquemas que se revelem mais vantajosos. 2. 1. Os boletins mensais publicados pelo BCE da˜o infor- maço˜ es de grande utilidade para a compreensa˜o da situaça˜o econo´ mica e, em particular, da evoluça˜o moneta´ria. 2. 2. Apo´ s a reduça˜o decidida em Abril, a taxa de financia- mento manteve-se esta´vel nos 2,5 %, com as taxas de juro activas e passivas marginais fixadas em 1,5 % e 3,5 %, respecti- vamente. Em 4 de Novembro o BCE decidiu, porém, aumentar 2. 3. essa taxa em 50 pontos de base, passando-a, por conseguinte, a 3 %. 1. 3. Quanto ao método a adoptar, ha´ necessidade de analisar a evoluça˜o dos indicadores moneta´rios, tais como o crédito, as taxas de juro, etc. No entanto, o Comité Econo´ mico e Social esta´, sem du´ vida, interessado, antes de mais, no papel da polı´tica moneta´ria na evoluça˜o dos elementos da economia real, nomeadamente o emprego, o PIB, a produça˜o industrial e as exportaço˜ es. 2. 4. A acalmia conjuntural dos primeiros meses de 1999 parece, de facto, estar a ser superada, se bem que os sinais de retoma necessitem ainda, evidentemente, de confirmaça˜o. Em todo o caso, as previso˜ es de crescimento do PIB a nı´vel da Comunidade foram revistas em alta pela UE, na˜o supondo o BCE que esse aumento das taxas possa prejudicar a retoma, mas considerando-o antes como uma base para um cresci- mento na˜o inflacionista. 1. 4. Devera´ ser dedicada atença˜o especial ao euro e à sua relaça˜o cambial, em particular com o do´ lar, e aos efeitos que podera˜o advir da sua afirmaça˜o como moeda de reserva. 1. 5. Um terceiro ponto a considerar diz respeito aos aspectos institucionais, designadamente a relaça˜o entre a Comissa˜o, o Conselho de Ministros, o Parlamento Europeu, o Comité Econo´ mico e Social e o BCE e entre este e as autoridades nacionais de controlo do sector banca´rio e finan- ceiro. (1) Em 11 de Novembro de 1997 e 30 de Junho de 1999. 2. 5. As razo˜ es invocadas pelo BCE sa˜o fundamentalmente duas: o crescimento da liquidez (agregado M3) no Eurosistema, que atingiu 6,1 % em comparaça˜o com a taxa de referência de 4,5 % fixada pelo Banco, e a tendência altista de alguns indicadores relativos aos preços internos. 2. 6. Quanto à medida adoptada, o aumento em 50 pontos de base, o BCE considera que era necessa´rio dar aos mercados financeiros um sinal catego´ rico sobre a sua determinaça˜o em manter a estabilidade dos preços e, ao mesmo tempo, essa atitude evitaria ter que tomar, de futuro, outras medidas mais enérgicas. C 117/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 26. 4. 2000 2. 7. A aceleraça˜o do crescimento econo´ mico, associada, desde logo, a uma melhoria do contexto internacional particu- larmente nas zonas onde se haviam registado situaço˜ es de crise e à retoma da procura no Eurosistema, devera´ permitir um desenvolvimento mais ra´pido dos processos de mudança no âmbito da indu´ stria, do comércio e dos serviços da zona do euro. 2. 8. De acordo com as publicaço˜ es do BCE, no que respeita aos preços, as indicaço˜ es surgidas nos u´ ltimos meses apontam para sentidos opostos. Por um lado, é lı´cito pensar que as polı´ticas salariais nacionais e de desregulamentaça˜o iniciadas a nı´vel comunita´rio poderiam conter os impulsos inflacionistas, por outro, o aumento dos preços na˜o so´ dos produtos petrolı´feros mas também da maior parte das matérias-primas e a revalorizaça˜o do do´ lar constituem factores de preocupaça˜o em presença de um acentuado crescimento de liquidez sobre- tudo nas suas componentes mais vola´teis (notas de banco e empréstimos a curto prazo). 2. 9. O BCE considera que a sua polı´tica moneta´ria, que contribuiu também para reduzir as taxas de juro a longo prazo, nada mais pode fazer para tentar resolver os problemas econo´ micos e sociais com que se depara a UE. Na sua opinia˜o, cabe agora às polı´ticas econo´ micas e sociais iniciar as reformas estruturais necessa´rias ao relançamento do crescimento dos investimentos e à diminuiça˜o do desemprego. 3. O euro e a economia O Comité considera que a estabilidade dos preços 3. 1. constitui um importante requisito para o relançamento dos investimentos, tal como é afirmado pelo BCE, o qual devera´, alia´s, enveredar inequivocamente por uma polı´tica corajosa em matéria de taxas de juro. 3. 2. Na˜o se pode, no entanto, deixar de verificar que os investimentos tardam a recuperar em alguns paı´ses apesar do grau de estabilidade aparentemente sustenta´vel no tempo que, em larga medida, se conseguiu atingir e do nı´vel de taxas de juro ainda particularmente baixo. Nos u´ ltimos meses (desde Maio), a taxa de juro a longo prazo subiu, o que, atendendo ao baixo nı´vel de inflaça˜o, fez aumentar o nı´vel real das taxas. Na verdade, as taxas a longo prazo reagiram às evoluço˜ es internacionais e, em particular, à subida das taxas nos EUA (ainda que as condiço˜ es econo´ micas sejam consideravelmente diferentes das da Europa). 3. 3. O BCE imputa este atraso à escassa flexibilidade da economia europeia. Partindo da convicça˜o de que o comportamento dos investidores depende de avaliaço˜ es muito complexas, em parte indicadas pelo BCE (estrutura da procura e da oferta de trabalho, unificaça˜o incompleta do mercado financeiro e dos produtos, forte concorrência internacional devido à globalizaça˜o dos mercados), o Comité, embora consciente de que é ainda prematuro fazer um juı´zo definitivo, especifica como causa concomitante da actual situaça˜o a dinâmica insuficiente da procura interna e, designadamente, dos investimentos pu´ blicos. 3. 4. O cumprimento dos requisitos do Pacto de Estabilidade e Crescimento obrigou todos os paı´ses a adoptarem polı´ticas salariais e despesas pu´ blicas restritivas. Daı´ o consequente surgimento de uma contradiça˜o, pelo menos a curto prazo, entre polı´ticas de estabilidade dos preços, que constituem, por um lado, uma condiça˜o prévia de desenvolvimento e, por outro, um trava˜o importante ao crescimento da procura interna na maior parte dos paı´ses (a componente externa da procura é, a nı´vel europeu, relativamente pouco importante). A este propo´ sito, é necessa´rio que a maioria das pessoas nos nossos paı´ses esteja consciente de que a procura externa desempenha um papel secunda´rio. 3. 5. Poder-se-a´, pois, perguntar se o equilı´brio alcançado no Pacto de Estabilidade e Crescimento entre estabilidade e desenvolvimento é, actualmente, suficiente para o arranque do relançamento de uma economia europeia, que tera´ de encon- trar a energia para recomeçar sobretudo em si pro´ pria. 3. 6. O BCE apresenta como justificaça˜o para a subida das taxas a evoluça˜o dos indicadores internos do Eurosistema. Todavia, na˜o foi certamente por acaso que às duas u´ ltimas subidas das taxas por parte da Reserva Federal americana correspondeu uma decisa˜o ana´loga do BCE. 3. 7. Na apreciaça˜o que faz dessa decisa˜o do BCE na˜o pretende o Comité ajuizar do mérito das questo˜ es técnicas, nem esta´ ta˜o-pouco em condiço˜ es actualmente de avaliar os seus efeitos na recuperaça˜o. Em todo o caso, afigura-se legı´timo salientar que o nı´vel dos preços era nitidamente inferior aos 2 % estabelecidos pelo Conselho de Ministros Ecofin e que a antecipaça˜o efectuada pelo BCE podera´, a par das consequên- cias positivas em termos de inflaça˜o, comprometer a rapidez da melhoria conjuntural que em alguns paı´ses mal havia começado. 3. 8. As ana´lises do BCE têm em conta, antes de mais, a evoluça˜o da liquidez e, em segundo lugar, um conjunto de factores definidos como indicadores de inflaça˜o latente. Conviria definir melhor esses indicadores e o seu peso recı´proco de modo a dar mais certezas aos operadores e, sobretudo, às outras instituiço˜ es empenhadas actualmente em favorecer a recuperaça˜o da economia no Eurosistema. 3. 9. O Comité perfilha a decisa˜o do BCE de participar no Pacto do Emprego, desempenhando um papel consultivo. Considera, no entanto, que esta questa˜o deve suscitar um processo de concertaça˜o entre todas as instituiço˜ es europeias, que esteja à altura do desafio. Neste contexto, revestir-se-a´ de importância decisiva o dia´logo macroecono´ mico em que o BCE tenciona participar. 3. 10. Concorda em que é necessa´rio modificar as estruturas econo´ micas de modo a favorecer o relançamento, na˜o podendo, porém, deixar de chamar a atença˜o para o valor do modelo social europeu previsto no artigo 2. o do Tratado e inscrito nos pro´ prios objectivos do Eurosistema. 26. 4. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 117/25 3. 11. O BCE salienta a necessidade de uma polı´tica estrutu- ral para relançar o crescimento, mas o debate na˜o da´ importân- cia suficiente ao eventual papel dos investimentos pu´ blicos enquanto factor de reforço estrutural da economia europeia. O Comité considera na˜o existir contradiça˜o entre uma polı´tica de liberalizaça˜o e privatizaça˜o de alguns sectores pu´ blicos e polı´ticas de intervença˜o estatal destinadas a reforçar a estrutura produtiva nos casos em que a intervença˜o do sector privado se revele insuficiente. O euro entrara´ em circulaça˜o em 2002. Ha´ que 3. 12. prestar maior atença˜o aos problemas técnicos, psicolo´ gicos e logı´sticos que podera˜o dificultar o lançamento da nova moeda. O apoio dos bancos centrais nacionais aos sistemas banca´rios devera´ ser dado em tempo oportuno para que estes possam enfrentar a nova situaça˜o. Em particular, devera˜o ser fornecidos antecipadamente os instrumentos moneta´rios destinados a evitar prejuı´zos aos consumidores, às empresas de distribuiça˜o e, de um modo geral, às PME. O Comité reserva-se o direito de desenvolver mais profundamente esta questa˜o num parecer especı´fico. 3. 13. Varia a atitude adoptada pelos Estados-Membros que na˜o pertencem à zona do euro, indo desde o forte alinhamento da libra esterlina pelo do´ lar até uma convergência mais ou menos determinada para o euro por parte das outras moedas. 3. 14. No entender do Comité, conviria, ja´ nesta primeira fase, avaliar as vantagens do euro em termos de custos de câmbio para as empresas e para os consumidores a fim de aplicar a regulamentaça˜o comunita´ria o mais rigorosamente possı´vel. A Comissa˜o redigiu uma nota sobre este tema, que o Comité gostaria de ver tornada pu´ blica. 4. As instituiço˜ es e a polı´tica moneta´ria 4. 1. A posiça˜o institucional do SEBC é extremamente original. Nasce de um tratado internacional, frui de soberania em matéria de polı´tica moneta´ria, actua em instituiço˜ es supranacionais e nacionais que governam a polı´tica econo´ - mica, posiciona-se num processo histo´ rico de integraça˜o econo´ mica e polı´tica ainda na˜o totalmente configurada do ponto de vista institucional. 4. 2. Representa provavelmente uma transferência de sobe- rania bastante audaz num domı´nio assaz significativo na polı´tica tradicional dos Estados num contexto em que os poderes executivo e legislativo na˜o dispo˜ em ainda de uma estrutura satisfato´ ria. 4. 3. Para além disso, compete-lhe velar, prioritariamente, pela estabilidade dos preços e, em segundo lugar, apoiar «as polı´ticas econo´ micas gerais na Comunidade» e os seus objectivos «definidos no artigo 2. o do Tratado (1)». 4. 4. O Comité salienta que, superadas as dificuldades iniciais, o dia´logo com as outras instituiço˜ es começou a desenvolver-se, ainda que a situaça˜o de crise da Comissa˜o e a fase de reeleiça˜o do Parlamento Europeu na˜o constituı´ssem as circunstâncias ideais para o efeito. 4. 5. O Tratado prevê pontos e momentos de encontro. No entanto, é muitas vezes difı´cil passar das disposiço˜ es abstractas do Tratado à pra´tica das relaço˜ es quotidianas ainda na˜o totalmente testadas. Para além do mais, tal implica uma visa˜o comum e clarividente dos objectivos gerais da construça˜o comunita´ria. Nesse contexto, a realizaça˜o de reunio˜ es perio´ di- cas com a Comissa˜o Ecofin do PE constitui um importante passo em frente. 4. 6. Além disso, os objectivos do SEBC requerem uma interligaça˜o de relaço˜ es contı´nuas entre a polı´tica moneta´ria do BCE, a polı´tica de integraça˜o dos mercados por parte das instituiço˜ es supranacionais e a polı´tica fiscal exigida aos governos nacionais. No que respeita a unificaça˜o moneta´ria, a cooperaça˜o entre os paı´ses do Eurosistema bem como a coordenaça˜o das respectivas polı´ticas orçamentais constitui actualmente uma exigência priorita´ria. O Comité reconhece, no entanto, que o Pacto de Estabilidade e de Crescimento tem favorecido, até agora, a necessa´ria disciplina e convergência orçamental. 4. 7. Uma outra questa˜o de âmbito institucional é o papel do Conselho de Ministros do Eurosistema e a sua relaça˜o com as outras instituiço˜ es. 4. 8. Os boletins mensais e as intervenço˜ es do presidente e dos restantes membros da direcça˜o do BCE sa˜o importantes canais de informaça˜o da opinia˜o pu´ blica especializada e das outras instituiço˜ es. O Comité recomenda, todavia, que as publicaço˜ es do BCE dêem também relevância aos dados especificamente nacionais. Devera´, porém, ser envidado um esforço de transparência e de informaça˜o maior em relaça˜o à restante opinia˜o pu´ blica. Convicto de que a adesa˜o da opinia˜o pu´ blica é muito importante para a acça˜o do BCE, o Comité considera poder desempenhar, a este respeito, uma importante funça˜o de relacionamento com as organizaço˜ es da sociedade civil. (1) Artigo 2. o do Estatuto do BCE: Nos termos do n. o 1 do arti- go 105. o do Tratado, o objectivo primordial do SEBC é a manutença˜o da estabilidade dos preços. Sem prejuı´zo do objectivo da estabilidade dos preços, o SEBC apoiara´ as polı´ticas econo´ micas gerais na Comunidade tendo em vista contribuir para a realizaça˜o dos objectivos da Comunidade tal como se encontram definidos no artigo 2. o do Tratado. O SEBC actuara´ de acordo com o princı´pio de uma economia de mercado aberto e de livre concorrência, incentivando a repartiça˜o eficaz dos recursos e observando os princı´pios definidos no artigo 3. oA do Tratado. C 117/26 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 26. 4. 2000 5. A polı´tica financeira 5. 1. Nos pro´ ximos meses, a relaça˜o cambial entre o do´ lar e o euro dependera´, em primeiro lugar, da evoluça˜o das taxas de juro nos EUA e na Europa. 5. 2. O reforço da praça financeira americana é, por outro lado, favorecido na˜o so´ pelo dinamismo da economia e pela diferença das taxas de juro e consequente afluxo de capitais aos EUA, mas também por o mercado financeiro europeu ser ainda demasiado fragmentado e pouco uniforme nas legis- laço˜ es nacionais que o regem e o comércio interno continuar a fazer-se nas moedas nacionais, ainda que nos u´ ltimos tempos alguns desenvolvimentos ao nı´vel da integraça˜o dos mercados moneta´rios e financeiros do euro tenham tido um efeito encorajador. Neste contexto, seria deseja´vel desencadear uma refle- 5. 3. xa˜o sobre o controlo dos bancos e das instituiço˜ es financeiras, bem como dos mercados financeiros, controlos esses que sa˜o exercidos actualmente pelos bancos centrais nacionais (ou por outros organismos de controlo especı´ficos) e em que o BCE desempenha apenas um papel consultivo. Uma vez que o Tratado em certa medida o permite (artigo 105. o), o Conselho de Ministros deveria analisar a fundo a possibilidade de ampliar o papel de coordenaça˜o com critérios unita´rios do BCE relativamente aos grandes bancos europeus destinado a garan- tir uma harmonizaça˜o eficaz dos comportamentos. 6. O papel internacional do euro O BCE considera que os bancos centrais dos paı´ses 6. 1. terceiros começaram uma lenta diversificaça˜o das suas reservas moneta´rias a favor do euro. E´ razoa´vel pensar-se que nestes primeiros meses na˜o se registaram movimentos espectaculares, que, alia´s, na˜o sa˜o favorecidos por uma balança comercial até agora persistentemente activa. 6. 2. O crescimento do euro como moeda internacional de reserva poderia, no entanto, ter consequências para a economia mundial muito difı´ceis de gerir. O Comité exprime votos para que se chegue a um acordo internacional que permita que esta transiça˜o para uma diversificaça˜o significativa das reservas moneta´rias dos bancos nacionais dos paı´ses terceiros se faça sem problemas. 6. 3. O mercado financeiro global comporta um elevado risco de crises sistémicas, que poderiam ter repercusso˜ es negativas também no Eurosistema, pelo que é necessa´rio apoiar os esforços de coordenaça˜o, controlo e supervisa˜o global que se esta˜o a delinear sob o impulso do G7. Em todo o caso, a criaça˜o de um po´ lo de estabilidade moneta´ria na Europa contribui objectivamente para tornar os mercados de capitais menos vola´teis e menos imprevisı´veis. 6. 4. Neste contexto, a persistente hegemonia que os Estados Unidos continuam a deter sobre as deciso˜ es do FMI deveria levar os paı´ses europeus — a começar pelos do Eurosistema — que dispo˜ em também globalmente de quotas importantes a exprimirem-se com uma u´ nica voz agora que, para onze deles, existe uma u´ nica moeda. 6. 5. O elevado valor da moeda americana pode explicar-se pelo facto de nos u´ ltimos anos o défice da balança comercial ter sido compensado com um afluxo de capitais estrangeiros determinado por condiço˜ es particulares de rendibilidade nos EUA. O risco de aceleraça˜o da inflaça˜o ou, mais generalizada- mente, a alteraça˜o destas condiço˜ es favora´veis poderia condu- zir a uma fuga de capitais e, consequentemente, ao redimensio- namento do do´ lar face ao euro. 7. Concluso˜ es 7. 1. O Comité considera que a introduça˜o da moeda u´ nica, ainda que recente, produziu resultados positivos para a economia do Eurosistema, sobretudo ao impedir o desenvolvi- mento da especulaça˜o sobre as moedas nacionais e ao criar as condiço˜ es para o reforço dos mercados financeiros europeus tanto o obrigacionista como o accionista, com a consequente reduça˜o das taxas de juro. 7. 2. A criaça˜o do euro, ao introduzir um elemento de estabilidade, reduziu o risco de os diversos paı´ses adoptarem polı´ticas restritivas para fazer frente à especulaça˜o. 7. 3. Em termos prospectivos, a introduça˜o da moeda u´ nica podera´ oferecer aos paı´ses terceiros uma alternativa ao do´ lar como moeda de reserva e reforçar a coesa˜o da Unia˜o Europeia ao forçar também a criaça˜o de uma polı´tica orçamental convergente. 7. 4. Fundamental em todo o caso para a credibilidade de uma moeda sa˜o as expectativas para o futuro e, consequente- mente, as expectativas de crescimento sustenta´vel do Eurosis- tema. Neste sentido, a incerteza institucional que existe sobre a gesta˜o da economia do Eurosistema pode constituir uma das causas de fundo da dinâmica do euro a nı´vel internacional. O Comité considera, portanto, que, mesmo em relaça˜o a este aspecto, o reforço institucional, a aceleraça˜o da integraça˜o e da reforma dos mercados e a adopça˜o de medidas que apontem para perspectivas de desenvolvimento sa˜o os pontos de partida para o reforço do papel do euro a nı´vel mundial. 7. 5. A força do euro e a sua estabilidade dependera˜o na˜o so´ de medidas puramente moneta´rias, mas, sobretudo, de polı´ticas de rendimentos ou de polı´ticas econo´ micas que promovam as reformas estruturais, o emprego e a coesa˜o social, tendo em vista tornar a estrutura «Europa» ainda mais competitiva face às restantes zonas econo´ micas mundiais. 26. 4. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 117/27 7. 6. O Comité considera que o dia´logo institucional com o BCE pode desempenhar um papel importante, ja´ que cria as condiço˜ es para uma maior coordenaça˜o entre as polı´ticas moneta´rias e os objectivos, exigências e perspectivas da economia europeia no seu conjunto. 8. Nova subida das taxas de refinanciamento 8. 1. Nos u´ ltimos vinte anos, as variaço˜ es entre o «euro» e o «do´ lar» atingiram os extremos de 1,7 e 0,6 (1), o que mostra que esta evoluça˜o recente na˜o tem nada de excepcional. Tal como os americanos raramente discutem a cotaça˜o do do´ lar, os europeus também se devem habituar às variaço˜ es da taxa de câmbio do euro. Para que os parâmetros fundamentais positivos da economia europeia se traduzam numa evoluça˜o (1) Ver artigo publicado no Wall Street Journal de 28 de Janeiro de 2000. mais favora´vel da taxa de câmbio, devem acelerar-se as reformas estruturais do mercado de produtos, serviços e capitais (processo de Cardiff). 8. 2. Nomeadamente, é importante que o mercado de capitais europeu desenvolva melhores condiço˜ es de apoio à criaça˜o de novas empresas nos sectores tecnologicamente mais dinâmicos da economia. 8. 3. O aumento das taxas de refinanciamento em 25 pontos de base por parte da Reserva Federal e, seguidamente, por parte do BCE levam o Comité a formular a seguinte consideraça˜o adicional: à decisa˜o da Reserva Federal seguiu-se o anu´ ncio, feito pelo Ministro das Finanças dos EUA, do resgate de uma parte considera´vel da dı´vida pu´ blica, pelo que a medida restritiva adoptada pela autoridade moneta´ria foi amplamente compensada pela cedência de liquidez do tesouro. Isto na˜o teria sido possı´vel no Eurosistema, dado que a inexistência de um governo unita´rio da economia (e de um Ministro das Finanças) deixa ao BCE a tarefa de governar a liquidez do sistema. Bruxelas, 2 de Março de 2000. A Presidente do Comité Econo´mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: QUESTION ÉCRITE E-0636/00 posée par Nelly Maes (Verts/ALE) au Conseil. Repeuplement des régions septentrionales de la Grèce où vivent des minorités d'origine macédonienne et turque.

eurovoc_concepts:
EU migration policy
Eastern Macedonia and Thrace
Greece
Macedonia
competence of the Member States
migration for settlement purposes
national minority
sensitive area

text: C 26 E/74 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 26. 1. 2001 RØponse donnØe par M. Liikanen au nom de la Commission (14 avril 2000) L(cid:146)Honorable Parlementaire se rØfŁre aux mesures spØcifiques annoncØes par la Commission dans sa communication au Conseil (1) et (cid:224) la fixation des restitutions (cid:224) l(cid:146)exportation pour les produits hors annexe I, dont les taux ont ØtØ forfaitairement rØduits de 4,5 % (cid:224) partir du 1er novembre 1999. Cette rØduction est destinØe (cid:224) Œtre remplacØe par l(cid:146)application des mesures spØcifiques prØcitØes. Elles visent (cid:224) assurer le maintien des dØpenses de restitutions pour le secteur hors annexe I dans le cadre fixØ par les crØdits budgØtaires tels qu(cid:146)ils rØsultent des dØcisions de l(cid:146)AutoritØ budgØtaire. Ces mesures spØcifiques consistent, d(cid:146)une part, en des mesures d(cid:146)Øconomies et, d(cid:146)autre part, en la crØation d(cid:146)une facilitØ additionnelle autorisant un accŁs plus aisØ au rØgime de perfectionnement actif, permettant (cid:224) l(cid:146)industrie transformatrice communautaire de conserver sa compØtitivitØ sur les marchØs extØrieurs. Les modalitØs d(cid:146)application de ce paquet de mesures et leur impact sur les diffØrents secteurs doivent encore faire l(cid:146)objet de dØbats avec les experts des dØlØgations des diffØrents (cid:201)tats membres dans le cadre des comitØs de gestion appropriØs. (1) COM(1999) 625 final. (2001/C 26 E/092) QUESTION (cid:201)CRITE E-0636/00 posØe par Nelly Maes (Verts/ALE) au Conseil (2 mars 2000) Objet: Repeuplement des rØgions septentrionales de la GrŁce oø vivent des minoritØs d(cid:146)origine macØdo- nienne et turque En janvier 2000 le Parlement grec a adoptØ une loi relative au retour des Grecs originaires d(cid:146)anciennes rØpubliques soviØtiques. Cette loi prØvoit l(cid:146)Øtablissement de plusieurs milliers de ressortissants dans les rØgions septentrionales de la GrŁce, oø vivent d(cid:146)importants groupes minoritaires d(cid:146)origine macØdonienne et turque (rØgions de Lerin-Florina et de Ksanthi). Le Conseil peut-il fournir des informations dØtaillØes sur les modalitØs pratiques de ce transfert de population dans un (cid:201)tat membre de l(cid:146)Union europØenne? Peut-il confirmer que des milliers de ressortis- sants seront Øtablis dans les provinces septentrionales de la GrŁce, oø existent des problŁmes de minoritØs? Est-il conscient des consØquences que ces importantes modifications de la situation dØmographique peuvent avoir dans ces rØgions sensibles? RØponse (8 juin 2000) L(cid:146)attention de l(cid:146)Honorable Parlementaire est attirØe sur le fait qu(cid:146)il n(cid:146)incombe pas au Conseil de se prononcer sur des questions qui relŁvent de la responsabilitØ d(cid:146)un (cid:201)tat membre. (2001/C 26 E/093) QUESTION (cid:201)CRITE E-0637/00 posØe par Nelly Maes (Verts/ALE) (cid:224) la Commission (3 mars 2000) Objet: Reconnaissance des Kurdes en tant que minoritØ et adhØsion de la Turquie Depuis le sommet de Helsinki de dØcembre 1999, la Turquie a ØtØ admise en qualitØ de pays candidat (cid:224) l(cid:146)adhØsion (cid:224) l(cid:146)Union europØenne. Cette adhØsion est subordonnØe aux conditions de dØmocratisation, d(cid:146)amØlioration de la situation des droits de l(cid:146)homme et de respect des critŁres de Copenhague, parmi


eurovoc_concepts:
coastal pollution
economic consequence
environmental impact
fishing industry
indemnification
man-made disaster
marine pollution
polluter pays principle
pollution from ships

formats: pdf print

text: 4. 12. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 346/95 Torsdag, den 2. marts 2000 11. »Erika« B5-0181, 0182, 0183, 0184, 0185 og 0186/2000 Europa-Parlamentets beslutning om de økonomiske og miljømæssige følger af Erikas forlis Europa-Parlamentet, (cid:1) der henviser til sin beslutning af 20. januar 2000 om olieforureningskatastrofen som følge af Erikas forlis (1), (cid:1) der henviser til sine tidligere beslutninger om dette spørgsmål og navnlig beslutning af 21. januar 1993 om katastrofen i forbindelse med tankskibet Brærs forlis (2), af 27. oktober 1994 om udslip af råolie fra tankskibet Cercal efter en ulykke ud for Nordportugal (3), af 27. oktober 1994 om sikkerhed til søs (4) og af 27. marts 1996 om »Sea Empress«-forliskatastrofen (5), (cid:1) der henviser til den internationale konvention af 18. december 1971 om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening (FIPOL) og tillægsprotokollen hertil af 27. november 1992 samt konventionen af 20. november 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe (MARPOL), (cid:1) der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om vedtagelse af EF-rammebe- stemmelser for samarbejde i tilfælde af utilsigtet havforurening (KOM(1998) 769) og til sin beslutning herom af 16. september 1999 (6), (cid:1) der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2179/98/EF af 24. september 1998 om revision af Det Europæiske Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling »Mod en bæredygtig udvikling«, og navnlig artikel 2, stk. 4, litra d), ifølge hvilket Kommissionen har bebudet en hvidbog om erstatningsansvar på miljøområdet, A. der henviser til, at tankskibet Erika, der var indregistreret i Malta, sank ud for Bretagnes kyst den 12. december 1999, og at et deraf følgende olieudslip på 14. 000 tons forurenede 450 kilometer af kysten og påførte dyrelivet, fiskeriet og akvakulturerne alvorlige skader, og henviser til, at vraget, der indeholder 16. 000 tons olie og ligger på 120 meters dybde, udgør en alvorlig risiko for yderligere forurening, B. der henviser til, at der er skibe, der har udnyttet den forfærdelige forureningskatastrofe som følge af Erikas forlis til at foretage massive udtømninger af spildolie i dette havområde på trods af det forbud mod en sådan praksis, som er indeholdt i direktiv 76/464/EØF, C. der henviser til, at dette blot er den sidste i en lang række alvorlige havforureninger, der over de sidste 25 år er sket på flere steder i Den Europæiske Union, og at disse økologiske katastrofer er til alvorlig skade for havøkosystemet, den biologiske mangfoldighed, fuglene og fiskeressourcerne i områder af stor økologisk betydning, D. der henviser til, at olieforureningen er langt alvorligere, end det først blev antaget, og at miljøskaderne i de ramte regioner er overordentlig store, uden at de på nuværende tidspunkt kan vurderes i deres fulde omfang, E. F. der henviser til, at beskaffenheden af den olie, der samles op på strandene, er genstand for polemik, fordi der ikke foreligger risikoanalyseresultater, som burde have været fremlagt af de kompetente nati- onale myndigheder og EU-myndigheder, der henviser til, at aktiviteterne inden for fiskeri, havakvakultur og turisme er afgørende for den økonomiske og sociale udvikling i de berørte områder, og at omkostningerne som følge af olieforur- eningen er store for haverhvervenes folk, som skal genopbygge eller forny deres ødelagte eller beska- digede produktionsmidler, (1) Vedtagne tekster af denne dato, pkt. 2. (2) EFT C 42 af 15. 2. 1993, s. 155. (3) EFT C 323 af 21. 11. 1994, s. 170. (4) EFT C 323 af 21. 11. 1994, s. 176. (5) EFT C 117 af 22. 4. 1996, s. 18. (6) EFT C 54 af 25. 2. 2000, s. 82. C 346/96 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 4. 12. 2000 Torsdag, den 2. marts 2000 G. der henviser til, at fremtidsudsigterne for kystfiskeriet, som i forvejen lider under de negative konse- kvenser af problemerne inden for denne sektor, er dystre som følge af ulykken, og at andre mindre virksomheder, der er afhængige af havet, muligvis vil få tab svarende til flere års fangst, hvortil kom- mer ulemper i form af tab af forbrugernes tillid, H. der henviser til, at skaldyr og visse fiskearter, der har været udsat for carbonhydrider, udgør en føde- varemæssig sikkerhedsrisiko, og at det franske fødevaredirektorat (AFSSA) har anbefalet et forbud mod fiskeri fra kysten på visse strækninger, der er ramt af udslippet fra Erika, I. J. der henviser til, at det er hensigten med fonden for erstatning af skader ved olieforurening (FIPOL) hurtigt at skaffe midler til bekæmpelsesforanstaltninger, således at skaderne for kystområdet minime- res, samt at yde erstatning til dem, der er ramt af forureningen, og henviser til, at FIPOL imidlertid ikke råder over tilstrækkelige midler, hvilket forhindrer en begrænsning af skaderne og betyder, at den ikke er i stand til at yde passende erstatning, der henviser til, at Den Europæiske Union bør intensivere sin politik til forebyggelse af denne form for katastrofer, 1. giver endnu en gang udtryk for sin solidaritet og sin støtte til alle ofrene for denne olieforurening og udtrykker sin anerkendelse af det arbejde, som frivillige og fagfolk fortsat udfører for at rense strandene, og gør opmærksom på rækkevidden af de økonomiske og miljømæssige konsekvenser, især for fiskernes samt skaldyrs- og østersopdrætternes virksomhed og for erhvervene i tilknytning til havet og turismen; 2. mener, at Erikas operatører i henhold til princippet om, at forureneren betaler, skal erkende deres ansvar og yde erstatning til ofrene (gennem deres forsikringer og i form af direkte betaling), finansiere rensningen af de områder, der er berørt af katastrofen, og betale for miljøskaderne; mener, at fiskeriet, akvakultursektoren og de virksomheder, som er direkte knyttet til disse sektorer, også skal være omfattet af erstatningsansvaret; insisterer på, at der skal gøres alt for hurtigst muligt at pumpe den resterende olie ud af transport- 3. skibets tanke; opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger til at afhjælpe de skader, som fiskerisektoren er 4. blevet påført som følge af olieudslipskatastrofen; kræver, at ovennævnte forslag til beslutning om vedtagelse af EF-rammebestemmelser for samarbejde 5. i tilfælde af utilsigtet havforurening vedtages hurtigst muligt; 6. kræver, at der omgående frigøres EU-midler med henblik på at støtte katastroferamte regionale virk- somheder og især haverhvervene, også i forbindelse med partnerskabsudveksling mellem medlemsstaterne; 7. beklager, at de tidligere katastrofer, herunder Amoco Cadiz- og Tanio-forlisene, ikke (cid:1) i lighed med hvad der skete i USA (cid:1) benyttedes som anledning til at skærpe de relevante standarder og kontrolforan- staltninger, og kræver, at man denne gang fuldt ud tager ved lære af Erika-katastrofen med hensyn til sikkerhed til søs; 8. gør opmærksom på konsekvenserne af den overdrevne liberalisering af søtransporten, hvor der ikke er sket en tilstrækkelig stramning af sikkerhedsstandarder og (cid:1) kontrol, hvad angår handelsskibe såvel som ordningen med bekvemmelighedsflag, herunder også for fiskerfartøjer; 9. opfordrer Kommissionen til omgående at forelægge konkrete initiativer til forbedring af sikkerheden inden for søtransport gennem en skærpelse af kontrollen med de gældende forskrifter og forslag om nye foranstaltninger, som skal afbøde de alvorlige mangler ved det nuværende system; glæder sig over, at de lokale myndigheder, inden olieforureningen nåede frem, tog initiativ til at 10. foranledige en ekspertkontrol af deres kysters tilstand for at lette adgangen til erstatning for de skadelidte (cid:1) både privatpersoner, lokale myndigheder og erhvervsdrivende (cid:1) og således drog ved lære af de juridiske forhindringer, som skadelidte havde mødt ved tidligere katastrofer; 11. kræver, at der sker en betydelig forhøjelse af lofterne for FIPOL’s interventioner; pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet og regeringerne i Den 12. Europæiske Unions medlemsstater og ansøgerlande


title: PREGUNTA ESCRITA E-0539/00 de Raffaele Costa (PPE-DE) al Consejo. Remuneraciones de los funcionarios del Banco Europeo de Inversiones (BEI).

eurovoc_concepts:
European Investment Bank
remuneration of work

text: 6. 3. 2001 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 72 E/3 La determinaci(cid:243)n del nœmero de reuniones a las que asistieron menos de seis expertos y de las condiciones que se aplicaron requerir(cid:237)a una investigaci(cid:243)n larga y costosa de cada caso, que la Comisi(cid:243)n no puede realizar en este momento debido a la existencia de otras prioridades. Lo mismo sucede en cuanto a la solicitud de Su Seæor(cid:237)a referida a una lista completa de los asistentes a las reuniones que han percibido dietas de viaje. AdemÆs, los nombres de los asistentes que no han sido designados de forma personal deben considerarse datos personales con arreglo a la Directiva 95/46/CE del Parlamento y del Consejo, de 24 de octubre de 1995, relativa a la protecci(cid:243)n de las personas f(cid:237)sicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulaci(cid:243)n de datos (2). Por lo tanto, de conformidad con la letra a) del art(cid:237)culo 7 de dicha Directiva, es necesario que el interesado «haya dado su consentimiento de forma inequ(cid:237)voca» para poder revelar los nombres. As(cid:237) pues, lograr el consentimiento de los miles de personas que han participado en estas reuniones requerir(cid:237)a un gran nœmero de trÆmites individuales. (1) DO C 219 E de 1. 8. 2000, p. 138. (2) DO L 281 de 23. 11. 1995. (2001/C 72 E/003) PREGUNTA ESCRITA E-0539/00 de Raffaele Costa (PPE-DE) al Consejo (2 de marzo de 2000) Asunto: Remuneraciones de los funcionarios del Banco Europeo de Inversiones (BEI) Considerando que el presupuesto del Banco Europeo de Inversiones (BEI) destina aproximadamente 129 millones de ecus (250 mil millones de liras italianas) para los salarios de cerca de 1000 funcionarios de dicha instituci(cid:243)n (concretamente de 998); que la cifra mencionada no s(cid:243)lo comprende los dirigentes, para los cuales el gasto ser(cid:237)a de aproximadamente 260 000 ecus al aæo (500 millones de liras italianas), sino tambiØn los simples administradores; ¿Puede el Consejo hacer pœblicas las informaciones relativas a los siguientes aspectos?: 1. 2. La composici(cid:243)n de los (cid:243)rganos directivos de la BEI. La retribuci(cid:243)n y el trato fiscal (retribuci(cid:243)n bruta y neta que incluye los complementos) 3. CuÆl es el trato econ(cid:243)mico medio global de los dirigentes (funcionarios de la BEI) 4. 5. 6. 7. 8. 9. Si es cierto que para los aproximadamente 1000 funcionarios de la BEI, el gasto, calculado haciendo una media de las remuneraciones asignadas a cada nivel relativa a las remuneraciones y cargas por cuenta de la instituci(cid:243)n, asciende a 250 millones de liras italianas anuales (unos 130 M€), es decir, mÆs del doble respecto a la media europea de los bancarios, que perciben unos 100 millones de liras anuales (menos de 52 000 € al aæo) Si es cierto que los miembros del comitØ de direcci(cid:243)n de dicha instituci(cid:243)n perciben en total 50 millones de liras italianas netas al mes. Si es cierto que los directores generales perciben 40 millones de liras italianas netas al mes. Si es cierto que s(cid:243)lo son pœblicos los salarios hasta el nivel de jefe de divisi(cid:243)n. Si es cierto que algunos administradores del banco reciben, por varios conceptos, rentas provenientes de la instituci(cid:243)n por valor de 500 000 euro al aæo (aproximadamente mil millones de liras italianas) Si no se considera oportuno proceder a una reducci(cid:243)n del 30 % de esta retribuci(cid:243)n a partir del 1 de enero de 2000. 10. CuÆnto han percibido exactamente todos los administradores y todos los funcionarios de la BEI durante el aæo 1998. C 72 E/4 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 6. 3. 2001 Respuesta (18 y 19 de septiembre de 2000) El Consejo hace observar a Su Seæor(cid:237)a que el Banco Europeo de Inversiones, previsto en el art(cid:237)culo 266 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y cuyos miembros son los Estados miembros, estÆ dotado de personalidad jur(cid:237)dica. El Banco se rige por un estatuto, que figura en un protocolo anejo al Tratado, cuyo art(cid:237)culo 8 estipula que el Banco serÆ administrado y dirigido por un Consejo de Gobernadores, un Consejo de Administraci(cid:243)n y un ComitØ de Direcci(cid:243)n. La composici(cid:243)n de estos (cid:243)rganos se precisa, respectivamente, en los art(cid:237)culos 9, 11 y 13 del Protocolo sobre los Estatutos del Banco. El Estatuto estipula asimismo que los funcionarios y empleados del Banco estarÆn sometidos a la autoridad del Presidente del ComitØ de Direcci(cid:243)n, a quien corresponderÆ su contrataci(cid:243)n y despido. El Consejo invita, pues, a Su Seæor(cid:237)a a que se dirija al Banco Europeo de Inversiones para obtener la informaci(cid:243)n detallada que solicita. (2001/C 72 E/004) PREGUNTA ESCRITA E-0554/00 de Theodorus Bouwman (Verts/ALE) y Karla Peijs (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (29 de febrero de 2000) Asunto: Horario de servicio del personal tØcnico de vuelo en relaci(cid:243)n con la seguridad del trÆfico aØreo y el funcionamiento del mercado interior El programa de televisi(cid:243)n neerlandØs Netwerk del 21 de enero de 2000 se dedic(cid:243) al horario de servicio del personal tØcnico de vuelo en los aviones. Segœn el programa, no son excepcionales unos horarios extremadamente largos de 14 horas o mÆs, especialmente en el caso de las compaæ(cid:237)as chÆrter. Una investigaci(cid:243)n reciente del Instituto AlemÆn para la Navegaci(cid:243)n AØrea y Espacial (DLR) de Colonia ha demostrado que los horarios de servicio excesivamente largos ponen en peligro la seguridad. En caso de servicios ininterrumpidos de mÆs de 10 horas nocturnas y de 12 horas diurnas, el personal tØcnico de vuelo presenta s(cid:237)ntomas de cansancio excesivo y de pØrdida de concentraci(cid:243)n. Una investigaci(cid:243)n similar de la NASA en los Estados Unidos ha dado el mismo resultado. Sobre la base de dicho estudio, se ha establecido en el conjunto de los Estados Unidos un horario mÆximo de 10 horas nocturnas y de 12 horas diurnas. La normativa en los Estados miembros de la UE es divergente. As(cid:237), en los Pa(cid:237)ses Bajos se aplican unas normas laxas con un mÆximo de 16 horas y un margen de hora y media para circunstancias imprevistas. (cid:129) ¿Tiene la Comisi(cid:243)n conocimiento de las investigaciones de la NASA y del DLR? (cid:129) ¿Comparte la Comisi(cid:243)n el punto de vista de que, vistos los resultados de estas investigaciones, es injustificable que se haga trabajar al personal tØcnico de vuelo durante un tiempo ininterrumpido superior al que recomiendan la NASA y el DLR? (cid:129) ¿Comparte la Comisi(cid:243)n el punto de vista de que conviene que todos los Estados miembros apliquen los mismos horarios de trabajo basados en la seguridad en aras del buen funcionamiento del mercado interior? En la exposici(cid:243)n de motivos del Informe Smet (A5-0041/1999) sobre la modificaci(cid:243)n de la Directiva 93/104/CE (1), relativa a determinados aspectos de la ordenaci(cid:243)n del tiempo de trabajo, figura en el punto 5 que la Comisi(cid:243)n ha prometido elaborar una propuesta para el personal de cabina. (cid:129) ¿Va a proponer la Comisi(cid:243)n al respecto tambiØn la adopci(cid:243)n y la inclusi(cid:243)n en la Directiva de las recomendaciones cient(cid:237)ficas mencionadas? En caso afirmativo, ¿cuÆndo lo va a hacer? (1) DO L 307 de 13. 12. 1993, p. 18


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over de "Balans van de eerste maanden van het bestaan van de euro"

text: 26. 4. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 117/23 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over de „Balans van de eerste maanden van het bestaan van de euro” (2000/C 117/05) Het Economisch en Sociaal Comité heeft op 29 april 1999 besloten, overeenkomstig art. 23 (derde alinea) van zijn reglement van orde een advies op te stellen over de „Balans van de eerste maanden van het bestaan van de euro”. De afdeling „Economische en Monetaire Unie, economische en sociale samenhang”, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 1 februari 2000 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Sepi. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn op 1 en 2 maart gehouden 370e zitting (vergadering van 2 maart) het volgende advies uitgebracht, dat met 69 stemmen vo´ o´ r en 2 stemmen tegen (geen onthoudingen) is goedgekeurd. 1. Inleiding 2. Economische situatie in de eurozone en het monetair beleid van de ECB 1. 1. Het kan voorbarig lijken om reeds enkele maanden na de invoering van de euro een advies over dit onderwerp uit te brengen; ongetwijfeld is de tijd die verstreken is, te kort om een volledig beeld van de structurele gevolgen van het monetair beleid van de Europese Centrale Bank te krijgen. Dit advies beantwoordt echter aan een brede behoefte, aangezien de publieke opinie het wel en wee van de euro nauwlettend volgt. Het advies heeft tevens tot doel, een methodologie uit te werken die in de toekomst van nut kan zijn. De twee ontmoetingen met de president van de ECB (1) 1. 2. zijn van belang geweest om van gedachten te wisselen en om meer duidelijkheid te scheppen over de richtsnoeren van het monetair beleid. Het Comité is van mening dat dergelijke ontmoetingen zeer nuttig zijn om problemen te analyseren en om een permanente dialoog tussen de Centrale Bank en het maatschappelijk middenveld tot stand te brengen. Het hoopt dan ook dat deze dialoog wordt voortgezet op de wijze die het meest vruchtbaar zal zijn. 1. 3. Wat de methode betreft wijst het Comité erop dat de ontwikkeling van de monetaire grootheden — zoals de omvang van de kredietverlening, rentetarieven enz. — uiter- aard dient te worden geanalyseerd. Maar het Comité is in de eerste plaats geïnteresseerd in de rol van het monetair beleid voor de evolutie van onderdelen van de reële economie, zoals de werkgelegenheid, het BBP, de industriële productie, de uitvoer, enz. 1. 4. Bijzondere aandacht dient uit te gaan naar de koersver- houding van de euro tot met name de dollar, en naar de mogelijke gevolgen van het feit dat de euro steeds meer als reservevaluta gaat fungeren. 1. 5. Een derde aspect dat moet worden onderzocht zijn de institutionele betrekkingen tussen de Commissie, de Raad van ministers, het Europees Parlement, het Economisch en Sociaal Comité en de ECB, en tussen de ECB en de nationale autoriteiten die toezicht houden op de financiële en banksector. (1) Op 11 november 1997 en 30 juni 1999. 2. 1. De informatie in de maandberichten van de ECB is zeer nuttig om inzicht te krijgen in de economische situatie en met name de monetaire ontwikkelingen. Na het besluit in april 1999 om de rentevoet voor 2. 2. herfinancieringstransacties te verlagen, werd deze gehandhaafd op 2,5 %. De rentetarieven voor de marginale beleningsfaciliteit en de depositofaciliteit bleven respectievelijk 3,5 % en 1,5 %. Op 4 november 1999 heeft de ECB evenwel besloten 2. 3. de rente met 50 basispunten te verhogen tot 3 %. 2. 4. De recessie die de eerste maanden van 1999 kenmerkte lijkt stilaan te worden overwonnen, hoewel de waargenomen tekenen van herstel nog moeten worden bevestigd. In ieder geval zijn de groeivooruitzichten voor het BBP in de Gemeen- schap naar boven bijgesteld. De ECB denkt niet dat de renteverhoging het herstel zal belemmeren; het zal juist een basis vormen voor niet-inflatoire groei. 2. 5. De ECB geeft hiervoor twee redenen: de liquiditeitsgroei (aggregaat M3) in het eurogeldstelsel bedraagt 6,1 %, hetgeen hoger is dan het door de bank vastgestelde referentieniveau van 4,5 %; bovendien vertonen sommige binnenlandse-prijsin- dicatoren een stijgende tendens. 2. 6. De ECB is van mening dat de maatregel — een renteverhoging van 50 basispunten — noodzakelijk was om een krachtig signaal te geven aan de financiële markten dat zij de prijsstabiliteit wil bewaren en in de tweede plaats wil voorko´ men dat in de toekomst nog drastischer maatregelen moeten worden genomen. C 117/24 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 26. 4. 2000 2. 7. De versnelling van de economische groei, die in de eerste plaats verband houdt met een verbetering van de internationale situatie — met name in gebieden waar van economische crisis sprake was — en met een opleving van de vraag in de eurozone, zou het veranderingsproces in de industrie-, handel- en dienstensector in de eurozone in een stroomversnelling moeten kunnen brengen. 2. 8. De prijsindicatoren die in de ECB-publicaties worden vermeld wijzen de laatste maanden in tegengestelde richtingen. Enerzijds kan redelijkerwijs worden gesteld dat het nationale loonbeleid en het op communautair niveau in gang gezette dereguleringsbeleid de prijsstijging in de hand kunnen houden; anderzijds zijn de stijging van de olieprijzen en van een groot aantal andere grondstoffen alsmede de appreciatie van de dollar zorgwekkend, vooral in combinatie met de sterke groei van „vluchtige” liquiditeiten (bankbiljetten en kortlopende leningen). De ECB is van mening dat haar monetair beleid — dat 2. 9. o. m. geresulteerd heeft in een verlaging van de lange rente — de best mogelijke bijdrage is aan de oplossing van de sociaal-economische problemen waarmee de EU te kampen heeft. Volgens de bank is het evenwel een taak van sociaal-e- conomisch beleid om de structurele hervormingen door te voeren die nodig zijn om de investeringen te stimuleren en de werkloosheid terug te dringen. 3. De euro en de economie 3. 1. Het Comité is het met de ECB eens dat prijsstabiliteit een belangrijke voorwaarde is voor het herstel van de investe- ringen. Overigens moet gezegd worden dat de ECB een moedig rentebeleid voert. 3. 2. Wel stelt het Comité vast dat de investeringen in sommige landen enigszins achterblijven, ondanks het feit dat een duurzaam lijkende stabiliteit is bereikt, en ondanks het feit dat het renteniveau nog bijzonder laag is. De afgelopen maanden (vanaf mei) zijn de langlopende rentetarieven weer gestegen. Dankzij de lage inflatie is de reële rente meegegroeid. De stijging van de lange rente is een reactie op de internationale ontwikkelingen, met name de rentestijging in de VS (hoewel de economische situatie aldaar aanzienlijk verschilt van die in Europa). De ECB meent dat de achterblijvende investeringsactivi- 3. 3. teit te wijten is aan het weinig flexibele karakter van de Europese economie. Het Comité gaat ervan uit dat het gedrag van ondernemers afhangt van zeer ingewikkelde evaluaties die gedeeltelijk door de ECB worden bepaald (de structuur van vraag en aanbod op de arbeidsmarkt, de onvolledige eenwor- ding van de financiële en goederenmarkt, de sterke internatio- nale concurrentie als gevolg van de mondialisering). Hoewel het nog te vroeg is voor een definitief oordeel, meent het Comité dan ook dat de huidige situatie mede te wijten is aan het feit dat de interne vraag en de overheidsinvesteringen niet dynamisch genoeg zijn. 3. 4. Het „Stabiliteits- en groeipact” heeft de lidstaten ertoe gedwongen een restrictief loonbeleid te voeren en te bezui- nigen op de overheidsuitgaven. Dit heeft de tegenstrijdige situatie tot gevolg dat het prijsstabiliteitsbeleid — althans op korte termijn — enerzijds een voorwaarde is voor de ontwikkeling, maar anderzijds de groei van de binnenlandse vraag in de meeste landen aanzienlijk afremt (de buitenlandse component van de vraag is, op Europees niveau, van minder groot belang; de lidstaten zouden zich daar meer van bewust moeten zijn). 3. 5. We kunnen ons afvragen of het met het Stabiliteits- en groeipact bereikte evenwicht tussen stabiliteit en groei tegenwoordig voldoende is om het herstel van de Europese economie op gang te brengen. Deze moet vooral van binnenuit de kracht vinden om weer op gang te komen. 3. 6. De ECB rechtvaardigt de rentestijging door te wijzen op de ontwikkeling van de indicatoren binnen het eurogeldstelsel, maar uiteraard is het geen toeval dat de laatste twee renteverho- gingen van de Amerikaanse Federal Reserve werden gevolgd door een vergelijkbaar besluit van de ECB. 3. 7. Bij de beoordeling van de recente besluiten van de ECB wil het Comité niet op de technische aspecten ingaan; bovendien kunnen de gevolgen van de renteverhoging voor het herstel nog niet worden beoordeeld. Wel wijst het Comité erop dat het prijsniveau duidelijk onder de 2% (zoals vastge- steld door de Raad Ecofin) lag, en dat de maatregel van de ECB weliswaar positieve gevolgen voor de inflatie heeft, maar tevens de conjuncturele verbetering die in sommige landen nog maar net op gang is gekomen, zou kunnen vertragen. De ECB heeft in de eerste plaats rekening gehouden 3. 8. met de ontwikkeling van de liquiditeitenmassa, en vervolgens met een reeks indicatoren die zij definieert als indicatoren van latente inflatie. Het zou nuttig zijn, deze indicatoren en hun gewicht duidelijker te definiëren, om de economische actoren en vooral ook de andere instellingen die zich inspannen voor het herstel van de economie in de eurozone, meer zekerheid te geven. 3. 9. Het Comité stemt in met de beslissing van de ECB om met adviserende stem deel te nemen aan het Werkgelegenheid- spact. Wel is het van mening dat een dialoog op gang moet worden gebracht tussen alle Europese instellingen die een zinvolle bijdrage aan de oplossing van dit probleem kunnen leveren. De macro-economische dialoog waaraan ook de ECB wenst deel te nemen zal in dit verband van doorslaggevend belang zijn. 3. 10. Het Comité is het ermee eens dat om het herstel te bevorderen, de economische structuren moeten worden gewijzigd. Het benadrukt echter de waarde van het in art. 2 VEG bedoelde Europese sociaal model, dat tot de doelstellingen van het eurogeldstelsel behoort. 26. 4. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 117/25 3. 11. De ECB hamert op de noodzaak van een structureel beleid om de groei te bevorderen, maar in de discussie hierover te weinig aandacht besteed aan de mogelijke rol wordt van overheidsinvesteringen als factor voor een structurele versterking van de Europese economie. Het Comité ziet echter geen tegenstrijdigheid in het feit dat voor sommige overheidssectoren een liberaliserings- en privatiseringsbeleid wordt gevoerd, terwijl het overheidsbeleid tevens is gericht op versterking van de productiestructuur, daar waar het particuliere initiatief tekort schiet. 3. 12. De euro wordt vanaf 2002 in omloop gebracht. De technische, psychologische en logistieke problemen die de lancering van de munt kunnen vergezellen dienen meer aandacht te krijgen. De nationale centrale banken zullen de banken assistentie moeten verlenen, zodat deze tegen de nieuwe situatie zijn opgewassen. Het is met name zaak dat vooraf monetaire instrumenten beschikbaar worden gesteld, om scheeftrekkingen voor consumenten, handel en het MKB in het algemeen te voorko´ men. Het Comité zou deze kwestie in een apart advies willen uitdiepen. De lidstaten die vooralsnog buiten de eurozone zijn 3. 13. gebleven, nemen verschillende standpunten in: terwijl het pond sterling in wezen aan de dollar is gekoppeld, blijven de andere valuta een zekere mate van convergentie met de euro behouden. 3. 14. Het Comité acht het van belang dat, ook in deze eerste fase, een balans wordt opgemaakt van de voordelen van de euro t. o. v. de wisselkosten die ondernemingen en consumenten tot nu toe moesten betalen, en ervoor te zorgen dat de communautaire regelgeving zo streng mogelijk wordt toegepast. Het Comité dringt erop aan dat de nota die de Commissie hierover heeft opgesteld, openbaar wordt gemaakt. 4. De instellingen en het monetair beleid 4. 1. Het Europese Stelsel van Centrale Banken (ESCB) is uit institutioneel oogpunt zeer bijzonder. Het stelsel is voortgeko- men uit een internationaal verdrag, geniet soevereiniteit op het gebied van het monetair beleid, opereert t. o. v. supranationale en nationale instellingen voor economisch beleid en speelt een rol in het historische proces van economische en politieke integratie dat institutioneel nog niet volledig is uitgek- ristalliseerd. 4. 2. Het betreft een zeer gedurfde overdracht van soeverei- niteit, op een terrein dat voor de lidstaten altijd zeer belangrijk is geweest. De structuren van de uitvoerende en wetgevende macht laten echter nog te wensen over. 4. 3. Hoofddoel van het ESCB is het handhaven van prijs- stabiliteit; daarnaast „ondersteunt het ESCB het algemene economische beleid in de Gemeenschap” en de in art. 2 VEG omschreven doelstellingen. (1) 4. 4. Het Comité stelt vast dat de dialoog met de andere instellingen, na een moeizame start, vorm begint te krijgen, hoewel de omstandigheden — met de crisis binnen de Commissie en de verkiezing van het Europees Parlement — niet bepaald ideaal waren. 4. 5. Het Verdrag stelt de plaatsen en tijdstippen van samen- komst vast. Toch is het vaak moeilijk om de abstracte Verdragsbepalingen te vertalen in de dagelijkse praktijk: de betrekkingen hebben nog niet helemaal vaste vorm gekregen. Dit vergt een gemeenschappelijke langetermijnvisie op de algemene doelstellingen van de Europese Unie. De periodieke ontmoetingen met de Ecofin-commissie van het EP betekenen in dit verband een belangrijke stap voorwaarts. De doelstellingen van het ESCB vereisen een permanent 4. 6. samenspel tussen het monetaire beleid van de ECB, het marktintegratiebeleid van de supranationale instellingen en het financieel beleid van de nationale regeringen. Samenwerking en coördinatie op het gebied van het begrotingsbeleid tussen de regeringen van de landen in de eurozone zijn primaire voorwaarden geworden voor de monetaire eenwording. Het Comité erkent niettemin dat het Stabiliteits- en groeipact de noodzakelijke begrotingsdiscipline en -convergentie tot nu toe reeds heeft bevorderd. 4. 7. Op institutioneel vlak dienen tevens de rol van de Raad van ministers van het eurogeldstelsel evenals zijn verhouding tot de andere instellingen te worden vastgelegd. 4. 8. De maandberichten van de ECB en de toespraken van de president en de andere directieleden zijn belangrijke kanalen om het contact met deskundigen in de samenleving en met de overige instellingen te onderhouden. Het Comité dringt er echter op aan dat in de ECB-publicaties ook plaats wordt ingeruimd voor gegevens over de afzonderlijke landen. Verder dient voor meer doorzichtigheid en openbaarheid van informa- tie te worden gezorgd, zodat ook het grote publiek wordt bereikt. Ervan overtuigd dat steun van de publieke opinie van groot belang is voor de werking van de ECB, denkt het Comité een belangrijke rol te kunnen spelen bij het onderhouden van betrekkingen met de maatschappelijke organisaties. (1) Art. 2 van het statuut van de ECB: Overeenkomstig artikel 105, lid 1, van het Verdrag is het hoofddoel van het ESCB het handhaven van prijsstabiliteit. Onverminderd het doel van prijs- stabiliteit ondersteunt het ESCB het algemene economische beleid in de Gemeenschap teneinde bij te dragen tot de verwezenlijking van de in artikel 2 omschreven doelstellingen van de Gemeen- schap. Het ESCB handelt in overeenstemming met het beginsel van een open markteconomie met vrije mededinging, waarbij een doelmatige allocatie van middelen wordt bevorderd, en met inachtneming van de beginselen die zijn neergelegd in artikel 3A. C 117/26 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 26. 4. 2000 5. Het financieel beleid 5. 1. De ontwikkeling van de koersverhouding tussen de dollar en de euro zal de komende maanden in de eerste plaats bepaald worden door de renteontwikkeling in de VS en Europa. 5. 2. Het aantrekken van de financiële markt in de VS wordt niet alleen bevorderd door de dynamische economie, het renteverschil en de geldstroom richting VS die daarvan het gevolg is, maar ook door het feit dat de Europese financiële markt nog te zeer gecompartimenteerd en heterogeen is en dat de regelgevingen van de lidstaten te veel uiteenlopen, en door het feit dat de handel tussen lidstaten nog bijna altijd in nationale valuta plaatsvindt. Wel moet gezegd worden dat de voortschrijdende integratie van de monetaire en financiële markten de laatste tijd bemoedigend is geweest. In dit verband kan het wenselijk zijn het toezicht op 5. 3. banken, financiële instellingen en financiële markten, dat momenteel door de nationale banken (of specifieke toezicht- houders) wordt uitgeoefend en waarbij de ECB slechts een adviserende rol heeft, te herzien. Hoewel het Verdrag hier wel enige aanknopingspunten voor biedt (art. 105), zou de Raad van ministers goed moeten bestuderen hoe de ECB een belangrijkere coördinerende rol, gebruik makend van uniforme criteria, kan worden gegeven ten aanzien van de grote Europese banken, ten einde hun wijze van opereren doeltreffend te harmoniseren. 6. De internationale rol van de euro 6. 1. De ECB stelt vast dat de centrale banken van derde landen langzaam aan zijn begonnen hun monetaire reserves te diversifiëren, ten voordele van de euro. Deze eerste maanden hebben uiteraard geen spectaculaire verschuivingen teweeg gebracht, ook al omdat de handelsbalans permanent een overschot liet zien. Het toenemende belang van de euro als internationale 6. 2. reservevaluta zou echter gevolgen kunnen hebben die voor de wereldeconomie heel moeilijk beheersbaar zijn. Het Comité hoopt dat op internationaal niveau overeenstemming wordt bereikt over de manier waarop de verdere diversifiëring van de monetaire reserves van de centrale banken van derde landen in goede banen kan worden geleid. 6. 4. In dit verband zou de hegemonie die de VS nog altijd heeft binnen het IMF de Europese lidstaten (om te beginnen de deelnemers aan het eurogeldstelsel) — die gezamenlijk over een groter quotum beschikken — ertoe moeten aansporen om met één stem te spreken, zeker nu in elf van hen één munt wordt gehanteerd. 6. 5. De hoge notering van de dollar kan worden verklaard door het feit dat het tekort op de handelsbalans de laatste jaren werd gecompenseerd door een toestroom van buitenlands kapitaal, vanwege de gunstige rendementssituatie in de VS. De dreiging van een toename van de inflatie of, meer in het algemeen, een verandering van deze gunstige omstandigheden, kan een kapitaalvlucht tot gevolg hebben en daardoor tot een correctie van de waarde van de dollar t. o. v. de euro leiden. 7. Conclusies 7. 1. Hoewel de euro nog maar enkele maanden oud is, is het Comité van mening dat deze de economie van de eurozone geen windeieren heeft gelegd: met name door het voorko´ men van speculatieve aanvallen op nationale valuta’s zijn de voorwaarden gecreëerd voor een versterking van de Europese financiële markten — zowel de obligatie- als de aandelenmarkt — met als gevolg een daling van de rentetarieven. 7. 2. De lancering van de euro heeft een element van stabiliteit met zich meegebracht. Het gevaar dat afzonderlijke lidstaten naar restrictieve maatregelen grijpen om speculatie tegen te gaan, is daarmee verminderd. 7. 3. In de toekomst zou de gemeenschappelijke munt derde landen een alternatief voor de dollar als reservevaluta kunnen bieden, de samenhang binnen de EU kunnen bevorderen, en zelfs een impuls kunnen geven aan de totstandkoming van een gemeenschappelijk financieel beleid. 7. 4. De vooruitzichten voor de toekomst en de duurzame groei van het eurogeldstelsel zijn in ieder geval centraal voor de geloofwaardigheid van de munt. De institutionele onzekerheid i. v. m. het economisch beheer kan in dit verband een van de diepliggende oorzaken achter de koersontwikkeling van de euro t. o. v. andere internationale munten. Ook op dit vlak is het Comité van mening dat sterkere instellingen, een snelle integratie en hervorming van de markten en maatregelen t. b. v. de ontwikkelingsperspectieven, uitgangspunten zijn om de rol van de euro in internationaal verband kracht bij te zetten. De internationale financiële markt wordt gekenmerkt 6. 3. door aanzienlijke systeemrisico’s, die ook het eurogeldstelsel nadelig kunnen beïnvloeden. Daarom moeten de inspanningen van de G7 om te komen tot een wereldwijde coördinatie, controle en toezicht, worden ondersteund. De monetaire stabiliteit in Europa draagt er in ieder geval toe bij dat de kapitaalmarkten minder „vluchtig” en onvoorspelbaar worden. De kracht en stabiliteit van de euro hangen niet alleen 7. 5. af van louter monetaire maatregelen, maar vooral ook van het inkomensbeleid en het economisch beleid dat zal worden gevoerd t. b. v. structurele hervormingen, werkgelegenheid en sociale cohesie. Op die manier zal Europa zich nog beter met de andere economische grootmachten in de wereld kunnen meten. 26. 4. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 117/27 7. 6. Het Comité is van mening dat de dialoog tussen de ECB en de andere EU-instellingen een belangrijke rol kan spelen, omdat zo de voorwaarden worden geschapen voor een grotere coördinatie tussen het monetair beleid en de doelstellingen, vereisten en vooruitzichten van de Europese economie in het algemeen. 8. Nieuwe stijging van de rentevoet voor herfinancie- ringstransacties 8. 1. De afgelopen twintig jaar heeft de koers van de ecu t. o. v. de dollar enorme fluctuaties vertoond, met een factor van 1,7 tot 0,6 punten, waaruit kan worden afgeleid dat de recente ontwikkeling verre van uitzonderlijk is. Net zoals de Amerikanen zich zelden druk maken over de hoogte van de dollarkoers, zal Europa moeten wennen aan veranderingen in de wisselkoers van de euro. Om de positieve economische kerngegevens van Europa te vertalen in een gunstigere ontwik- is het zaak dat haast wordt keling van de wisselkoers, Brussel, 2 maart 2000. gemaakt met de structurele hervormingen van de markten voor producten, diensten en kapitaal (proces van Cardiff). Het is met name van belang dat op de Europese 8. 2. kapitaalmarkt betere voorwaarden worden gecreëerd om de oprichting van nieuwe ondernemingen in technologisch dy- namische sectoren van de economie te ondersteunen. Over de verhoging van de rentevoet voor herfinancier- 8. 3. ingstransacties met 25 basispunten — eerst door de Federal Reserve, en vervolgens ook door de ECB — wil het Comité nog het volgende opmerken: het besluit van de Federal Reserve werd gevolgd door de aankondiging van het Amerikaanse ministerie van financiën, een aanzienlijk deel van de kortlopen- de overheidsschuld terug te kopen, zodat de restrictieve maatregel van de monetaire autoriteit ruimschoots werd gecompenseerd door de liquiditeitsverruiming door de minister van financiën. Dit zou in de eurozone niet mogelijk zijn geweest: wegens het ontbreken van één gemeenschappelijke bestuurder van de economie (en van een gemeenschappelijk ministerie van financiën), wordt het beheer van de liquiditeiten immers geheel aan de ECB overgelaten. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI


title: Règlement (CE) n° 484/2000 de la Commission, du 2 mars 2000, fixant les restitutions applicables à l'exportation pour le malt

eurovoc_concepts:
export refund
malt

text: L 58/14 FR Journal officiel des Communautés européennes 3. 3. 2000 RÈGLEMENT (CE) No 484/2000 DE LA COMMISSION du 2 mars 2000 fixant les restitutions applicables à l'exportation pour le malt LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1766/92 du Conseil du 30 juin 1992 portant organisation commune des marchés dans le secteur des céréales (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1253/1999 (2), et notamment son article 13 paragraphe 2 troi- sième alinéa, considérant ce qui suit: (1) (2) Aux termes de l'article 13 du règlement (CEE) no 1766/ 92, la différence entre les cours ou les prix sur le marché mondial des produits visés à l'article 1er dudit règlement et les prix de ces produits dans la Communauté peut être couverte par une restitution à l'exportation. Les restitutions doivent être fixées en prenant en consi- dération les éléments visés à l'article 1er du règlement (CE) no 1501/95 de la Commission, du 29 juin 1995, établissant certaines modalités d'application du règle- ment (CEE) no 1766/92 du Conseil en ce qui concerne l'octroi des restitutions à l'exportation ainsi que les mesures à prendre, en cas de perturbation, dans le secteur des céréales (3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 2513/98 (4). (3) La restitution applicable aux malts doit être calculée en tenant compte de la quantité de céréales nécessaire à la fabrication des produits considérés; ces quantités ont été fixées dans le règlement (CE) no 1501/95. La situation du marché mondial ou les exigences spécifi- ques de certains marchés peuvent rendre nécessaire la différenciation de la restitution pour certains produits, suivant leur destination. La restitution doit être fixée une fois par mois; elle peut être modifiée dans l'intervalle. L'application de ces modalités à la situation actuelle des marchés dans le secteur des céréales, et notamment aux cours ou aux prix de ces produits dans la Communauté et sur le marché mondial, conduit à fixer la restitution aux montants repris en annexe. Les mesures prévues sont conformes à l'avis du comité de gestion des céréales, au présent règlement (4) (5) (6) (7) A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les restitutions à l'exportation du malt visé à l'article 1er para- graphe 1 point c) du règlement (CEE) no 1766/92 sont fixées aux montants repris en annexe. Le présent règlement entre en vigueur le 3 mars 2000. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 2 mars 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 du 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 du 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 du 21. 11. 1998, p. 16. 3. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 58/15 du règlement de la Commission, du 2 mars 2000, fixant les restitutions applicables à l'exportation pour le malt ANNEXE Code produit Montant des restitutions (en EUR/t) 1107 10 19 9000 1107 10 99 9000 1107 20 00 9000 43,00 34,00 40,00