title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vuoden 2000 hallitustenvälinen konferenssi"

eurovoc_concepts:
European Union
intergovernmental conference (EU)
promotion of the European idea
public awareness campaign

text: C 156/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 6. 2000 Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Vuoden 2000 hallitustenvälinen konferenssi” (2000/C 156/02) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon 10. puheenjohtajan päätelmät, ja 11. joulukuuta 1999 Helsingissä järjestetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen ottaa huomioon 18. lokakuuta 1999 julkaistun Jean-Luc Dehaenen johtaman, Euroopan komission asettaman asiantuntijaryhmän laatiman raportin, ottaa huomioon 10. marraskuuta 1999 päivätyn asiakirjan ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Toimielinjärjestelmän mukauttaminen laajentumisen onnistumiseksi – Euroopan komission osuus toimielimiä koskevia kysymyksiä käsittelevän hallitusten välisen konferenssin valmisteluihin”, ottaa huomioon komission 26. tammikuuta 2000 antaman Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaisen lausunnon jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi, ottaa huomioon Euroopan parlamentin 18. marraskuuta 1999 antaman päätöslauselman perustamissopi- musten uudistuksen ja seuraavan hallitustenvälisen konferenssin valmistelusta, ottaa huomioon Euroopan parlamentin 3. helmikuuta 2000 antaman päätöslauselman hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta, ottaa huomioon antamansa lausunnot subsidiariteettiperiaatteesta (CdR 302/98 fin ja CdR 136/95)(1), ottaa huomioon 20. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman hallitustenvälisen konferenssin tuloksista (CdR 305/97 fin)(2), ottaa huomioon 15. syyskuuta 1999 antamansa lausunnon laajentumisen institutionaalisista näkökohdis- ta: ”Paikallis- ja aluehallinto Euroopan sydämessä” (CdR 52/99 fin)(3), ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1999 (CdR 54/99)(4) ja 18. marraskuuta 1999 (CdR 473/99 fin)(5) antamansa päätöslauselmat aiheesta ”Seuraava hallitustenvälinen konferenssi (hvk)”, ottaa huomioon 17. marraskuuta 1999 antamansa päätöslauselman aiheesta ”EU:n nykyinen laajentumis- kehitys” (CdR 424/99 fin), ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 C artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa aiheesta komitean lausunto ja uskoa sen valmistelu institutionaalisten asiain valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan aiheesta ”Vuoden 2000 hallitustenvälinen konfe- renssi” 17. tammikuuta 2000 hyväksymän lausuntoluonnoksen, jonka esittelijät olivat Risto Koivisto (FIN, PSE) ja Luc Van den Brande (B, PPE), katsoo, että ”subsidiariteettiperiaatteen” oikea juridinen määritelmä edellyttää alueiden huomioimista perustamissopimuksen 5 artiklan käsite- ja tekstikokonaisuudessa, (1) EYVL C 198, 14. 7. 1999, s. 73 ja EYVL C 100, 2. 4. 1996, s. 1. (2) EYVL C 64, 27. 2. 1998, s. 98. (3) EYVL C 374, 23. 12. 1999, s. 15. (4) EYVL C 293, 13. 10. 1999, s. 74. (5) EYVL C 57, 29. 2. 2000, s. 103. 6. 6. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 156/7 katsoo, että vuoden 2000 hallitustenvälisen konferenssin tulee tarjota uusi mahdollisuus edistää Euroopan yhdentymisprosessia uudistamalla unionin instituutioita edustavuuden, tehokkuuden ja kansalaisläheisyy- den lähtökohdista, katsoo, että koska sen jäsenet ovat alue- ja paikallisviranomaisten poliittisia edustajia, alueiden komitealla on mahdollisuus antaa oikeutettu panos käynnistettävään uudistusprosessiin, jonka tavoitteena on valmistaa Euroopan unioni uuteen laajentumiseen, katsoo, että laajentumisella on alueiden komiteaan kohdistuvia vaikutuksia ja että se edellyttää Amsterdamin sopimuksen muuttamista AK:n tehokkuuden ja edustavuuden parantamiseksi, katsoo, että tietyiltä alueilta, joiden edustajia on AK:n jäseninä ja joilla on konstitutionaalista toimivaltaa ja näin ollen vuoden 2000 hallitustenvälisen konferenssin ratifiointiin liittyviä erityisvelvollisuuksia (Belgian alueet ja yhteisöt sekä Saksan ja Itävallan osavaltiot), odotetaan aktiivista toimintaa alueasioiden edistämisessä, katsoo, että EU:n tulee antaa tukensa myös niille pyrkimyksille, joita Euroopan neuvostolla ja muilla yhteisöillä on demokratian edistämiseksi Euroopan eri valtioissa, hyväksyi 16. ja 17. helmikuuta 2000 pitämässään 32. täysistunnossa (helmikuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Alueiden ja kuntien merkitys on viime vuosina koros- tunut Euroopassa. Yleisen maailmanlaajuistumisen vastapai- noksi ja täydennykseksi tarvitaan kansalaisia lähellä olevaa päätöksentekoa. Myöskään Euroopan unioni ei voi olla vain valtioiden välistä yhteistyötä. On välttämätöntä, että alue- ja paikallishallinnon näkemykset tulevat esille. Tätä vaatii erityisesti se, ettei Euroopan integraatiota enää voi pitää pelkästään taloudellisena yhteistyönä, vaan siihen tulee yhä enemmän kuulua poliittista päätöksentekoa, jonka vaikutukset ulottuvat kaikille hallinnon tasoille. Kunnat ja alueet vastaavat unionin lainsäädännön täytäntöönpanosta monilla keskeisillä aloilla. Tämän vuoksi ne haluavat olla asioista hyvin perillä, ja olla mukana jotta ne voivat osallistua täysipainoisesti päätöksenteossa. Unionin politiikoilta itse asiassa odotetaan, että ne vahvistavat kunta- ja aluetason mahdollisuuksia vastata kansalaisten tarpeisiin erilaisissa olosuhteissa. 1. 2. Paikallis- ja aluehallinto onkin 1990-luvulta lähtien otettu huomioon Euroopan unionin päätöksenteossa entistä paremmin. Tästä on esimerkkinä alueiden komitean perusta- minen Maastrichtin sopimuksella. Unionin on myös selvi- tettävä etukäteen päätöstensä taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia paikallishallintoon. Unioni on tässä suhteessa kehittynyt oikeaan suuntaan. Edelleen tarvitaan kuitenkin määrätietoista toimintaa, jotta alue- ja paikallishallinto saisi Euroopan unionissa todellista merkitystään vastaavan roolin. Tämän vuoksi alueiden komitea Euroopan kuntien ja 1. 3. alueiden edustajana osallistui omalla panoksellaan edellisen, vuonna 1996 alkaneen hallitustenvälisen konferenssin (hvk) valmisteluihin kiinnittämällä jäsenvaltioiden huomiota alue- ja paikallistasoa koskeviin asioihin. Alueiden komitea on antanut päätöslauselman sekä Kölnissä että Helsingissä pidettyjä huip- pukokouksia varten. Tässä lausunnossa alueiden komitea esittää näkemyksensä kysymyksistä, jotka Helsingin huippuko- kouksessa päätettiin ottaa käsiteltäväksi hallitustenvälisessä konferenssissa. 2. Euroopan unionin laajentuminen hallitustenvälisen konferenssin lähtökohtana 2. 1. Euroopan unionin laajentuminen on välttämätöntä Euroopan tulevaisuudelle. Yhteinen eurooppalainen perinne, kulttuurien monimuotoisuus ja toisesta maailmansodasta alka- nut rauhankehitys edellyttävät yhdentynyttä Eurooppaa. Histo- rian näkökulmasta katsottuna nyt ollaan palaamassa normaa- liin eurooppalaiseen olotilaan, jossa osa keinotekoisista rajoista on poistettu Euroopan eri osien väliltä. Euroopan unionin laajentuminen on vaativa prosessi 2. 2. sekä hakijamaille että EU:n nykyisille jäsenmaille. Hakijamaat joutuvat sopeutumaan suuriin lainsäädännöllisiin, taloudelli- siin ja hallinnollisiin muutoksiin. Nykyisten jäsenmaiden on oltava avoimia sille, että jotkut Euroopan unionin rakenteista ja toimintatavoista tulevat muuttumaan. Laajentuneessa Eu- roopan unionissa ei voida toimia samoin kuin aikaisemmin, jolloin sekä unionin jäsenmäärä että sen tehtävät olivat sup- peammat kuin useimmat Euroopan maat käsittävässä tulevassa unionissa. 2. 3. Unionin toimielinjärjestelmän uudistaminen on tar- peen valmistauduttaessa unionin laajentumiseen. Nykyinen alun perin muutamaa jäsenvaltiota varten luotu päätöksente- korakenne ei ole mahdollinen laajentuneessa Euroopan unio- nissa. Myös eräitä muita uudistustoimenpiteitä tarvitaan. C 156/8 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 6. 2000 Alueiden komitean näkemyksen mukaan hallitustenvälisen konferenssin ei kuitenkaan pitäisi osaltaan pitkittää laajentu- misneuvotteluja. usein demokratiavajeesta. Demokratia ei toteudu riittävästi Euroopan unionissa, ja unioni on monimutkaisen toimintara- kenteensa vuoksi etäällä kansalaisistaan. Demokratian entistä laajempi toteutuminen unionin sisällä on välttämätöntä, jotta unionin toiminnan oikeutus säilyy. 2. 4. Hakijamaiden alueiden ja kuntien osallistuminen laa- jentumisprosessiin on välttämätöntä, jotta Euroopan unionin jäsenyys saisi kansalaisten demokraattisesti ilmaiseman tuen näissä maissa. Pelkästään Euroopan unionin jäsenmaiden ja hakijamaiden hallitusten välinen yhteistyö, ja paikallishallinto ja kansalaiset jäsenyysvalmisteluista jäävät sivuun, ei voi tuottaa kestäviä tuloksia. jossa alue- 2. 5. Alueiden komitea on toiminut aktiivisesti Euroopan unionin laajentumiskehityksessä esittämällä kannanottojaan laajentumiseen liittyvistä kysymyksistä. Alueiden komitea on myös järjestänyt jo vuodesta 1997 lähtien vuoropuhelua jäsentensä ja hakijamaiden alue- ja paikallistason poliittisten edustajien välillä. 2. 6. Hakijamaissa pidettyjen, alueiden komitean järjestä- mien konferenssien yhteydessä on käynyt ilmi, että hakija- maissa alue- ja paikallistaso on välttämätön modernin demok- ratian luomiseksi. Alue- ja paikallistaso on merkittävässä asemassa myös EU-lainsäädännön toimeenpanon kannalta. Alueiden ja kuntien merkitys lisääntyy entisestään, koska monissa maissa siirretään valtaa keskushallinnolta alue- ja paikallistasolle. Hakijamaiden alue- ja paikallisviranomaiset eivät kuitenkaan saa tarpeeksi tietoa omien hallitustensa ja Euroopan unionin välisistä neuvotteluista eivätkä pääse osallistumaan riittävästi jäsenyysvalmisteluihin. AK:n näke- myksen mukaan hallitustenvälisen konferenssin tulisi helpot- taa tiedottamista laajentumisneuvotteluista. Alueiden komitea katsoo lisäksi, että tarvitaan erityisiä euroop- palaisia yhteistyöohjelmia, joiden puitteissa EU:n nykyisten jäsenvaltioiden paikallis- ja alueviranomaiset ja valtakunnalliset järjestöt voivat harjoittaa kumppanuutta jäsenehdokasmaiden vastaavien tahojen kanssa, avustaa niitä kehittämään osaamis- taan ja varmistaa, että jäsenehdokasmaiden paikallis- ja aluevi- ranomaiset valmistautuvat asianmukaisesti tuleviin tehtäviinsä ja velvollisuuksiinsa unionin jäseninä. 3. Hallitustenvälisen konferenssin tavoitteet 3. 1. 2. Euroopan unionin laajentuminen korostaa enti- sestään demokratiaa EU:n jäsenmaiden keskeisenä toimintape- riaatteena. Unionin jäseniksi on tulossa maita, joissa demokra- tiaa ja kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia poliittisessa pro- sessissa ei ole aikaisemmin ymmärretty samoin kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. Tärkeätä on, että demokratia jäsenmaissa ei toteudu vain valtiollisella tasolla, vaan pohjautuu demokraatti- seen alue- ja paikallishallintoon. 3. 1. 3. Toimivaan demokratiaan kuuluu läheisesti myös avoimuuden periaate. Sitä voidaan pitää yhtenä kansalaisten demokraattisena oikeutena. Avoimuuden käsite EU:ssa koskee lähinnä kansalaisten oikeutta saada tutustua unionia koskeviin tietoihin ja asiakirjoihin. Avoimuus liittyy myös nykyistä selkeämpien säädöstekstien tuottamiseen. EU:n toimielimet ovatkin pyrkineet lisäämään toimintansa ja päätöksentekopro- sessinsa avoimuutta, jotta Euroopan yhdentymisprosessi ymmärrettäisiin nykyistä paremmin ja laajemmin. Alueiden komitea pitää tärkeänä avoimuusperiaatteen tehokasta sovelta- mista kaikessa unionin toiminnassa. 3. 1. 4. EU:n demokratia ei voi toimia kunnolla, elleivät perussopimukset ja päätöksentekomenettelyt ole kansalaisille selkeitä ja ymmärrettäviä. Ne tulee järkiperäistää ja yksinker- taistaa perinpohjaisesti. Siksi AK kannattaa Euroopan parlamentin ehdottamia muu- toksia perussopimusten rakenteeseen. Sopimukset tulee yh- distää yhdeksi tekstikokonaisuudeksi, joka sisältää kaksi osaa: a) ”perustuslaillinen” tai perusosa, joka sisältää johdanto- osan, unionin tavoitteet, perusoikeudet sekä toimielimiä, päätöksentekomenettelyjä ja toimivaltuuksia koskevat määräykset. Tätä osaa voidaan muuttaa vain hallitustenvä- lisen konferenssin päätöksellä. b) EU:n politiikkoja käsittelevä osa, jota voidaan muuttaa määräenemmistöllä ja yhteispäätöksellä, eli menetelmä on edellistä kevyempi. 3. 1. Demokraattinen ja avoin kansalaisten Eurooppa 3. 1. 1. Demokratian toteutuminen paikallis- ja aluetasolla on yksi yhteiskunnan tärkeimmistä kulmakivistä. Demokratia on Euroopan unionin jäsenmaiden keskeinen toimintaperiaate. Tästä huolimatta Euroopan unionin yhteydessä puhutaan 3. 1. 5. Yksi Euroopan unionin tärkeimpiä tehtäviä lähitule- vaisuudessa on unionin ja sen kansalaisten lähentäminen eli kansalaisten unionin luominen. On myönnettävä, ettei unionin ja kansalaisten välillä ole tähän asti ollut riittävän tiivistä yhteyttä. Euroopan integraation syventyessä ja laajentuessa yhteyden luominen on entistä vaikeampaa. EU:n ja kansalaisten 6. 6. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 156/9 lähentyminen toisiinsa on mahdollista vain, jos unioni pystyy toteuttamaan avoimuuden periaatetta päätöksenteossaan ja toimimaan kansalaisille tärkeissä yleisluonteisissa asioissa, kuten työllisyyden edistämisessä sekä rajatylittävän ym- päristönsuojelun ja kansainvälisen rikollisuuden torjunnan alalla. Euroopan unionin perusoikeuskirja tulee olemaan 3. 1. 6. tärkeä vaihe unionin ja kansalaisten välisten suhteiden kehityk- sessä. Perusoikeuskirjan sisältö ja juridinen painoarvo on selvitettävä tarkasti. 3. 2. Subsidiariteettiperiaate Subsidiariteettiperiaatteen tarkoituksena on varmis- 3. 2. 1. taa, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia. Unionin tulee ryhtyä toimiin aloilla, jotka eivät kuulu sen yksinomaiseen toimivaltaan, vain siinä tapauksessa, että EU:n toiminta on tehokkaampaa kuin maakohtainen toiminta. Valit- tavan hallintotason tulisi olla mahdollisimman usein paikallis- tai aluehallinto. Tähän ratkaisuun tulisi päätyä varsinkin silloin, kun kyseessä ovat kansalaisia koskettavat asiat. Kunnat ja alueet toimivat perinteisesti kansalaisia suoraan koskettavilla toimialoilla, jolloin subsidiariteettiperiaatteen noudattaminen on erityisen tärkeää. 3. 2. 2. Euroopan unionin on politiikkojensa ja Euroopan entistä laajemman poliittisen, yhteiskunnallisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden toteuttamiseksi annettava kansalaisia lähellä oleville päätöksentekotasoille mahdollisimman paljon toimintamahdollisuuksia. Samalla Euroopan unionille on an- nettava mahdollisuudet toimia tehokkaasti niillä aloilla, joilla tehtävät ovat kaikkien osapuolten kannalta sille kuuluvat hyvin tärkeitä. Jäsenvaltioiden on toimittava lojaalisti unionia kohtaan ja sovellettava yhteisön oikeutta oikealla tavalla, avoimesti ja läheisyysperiaatetta noudattaen(1). 3. 2. 3. Kaikki yhteisön politiikat, joilla on merkittäviä vaiku- tuksia alue- ja paikallisviranomaisiin, edellyttävät näiden viran- omaisten kuulemista ennen poliittisista strategioista päättä- mistä ja niiden toteuttamista. Käsitellessään ehdotuksia unionin lainsäädännöksi alueiden komitea haluaa ottaa kantaa paitsi säädösehdotusten yleiseen merkitykseen alue- ja paikallishal- linnon kannalta myös subsidiariteettiperiaatteen noudattami- seen. Myös jäsenvaltioiden tulee neuvotella kunta- ja alueviran- omaisten kanssa valmistellessaan kannanottoja kuntia ja alueita koskevissa EU-asioissa. 4. Hallitustenvälisen konferenssin valmistelut ja sisältö 4. 1. Alueiden komitea pitää arvossa Belgian entisen päämi- nisterin Jean-Luc Dehaenen johdolla toimineen työryhmän raporttia Euroopan unionin laajentumisen vaikutuksesta unio- nin toimielimiin. Alueiden komitea on erityisen tyytyväinen siihen, että yhteys kansalaisiin on nostettu raportissa keskei- seen asemaan. 4. 2. Euroopan komissio toteaa osuudessaan toimielimiä koskevia kysymyksiä käsittelevän hallitustenvälisen konferens- sin valmisteluihin(2), että useiden uusien jäsenvaltioiden liitty- minen on 2000-luvun alun tärkein poliittinen tavoite. Hallitus- tenvälisen konferenssin jälkeen unioni ei voi yhtä aikaa käsitellä laajentumista ja uudistaa institutionaalista järjes- telmää. Tämän vuoksi yhteisön toimielinjärjestelmä on vakiin- nutettava kestävälle pohjalle. Uudistus on toteutettava nyt, koska laajentumisen jälkeen unionin täytyy pystyä edistämään pyrkimyksiään ja lujittamaan Euroopan integraatiota yhdessä uusien jäsenvaltioiden kanssa. Alueiden komitean käsityksen mukaan komissio on ilmaissut hallitustenvälisen konferenssin tarkoituksen ja oikeutuksen erittäin hyvin. Tämä näkemys on syytä pitää hallitustenvälisen konferenssin lähtökohtana. Komissio ehdottaa 26. tammikuuta 2000 antamassaan Euroo- pan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaisessa lausunnossa jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi, että alueiden komitean jäsenmäärä otetaan esille hallitustenväli- sessä konferenssissa. Alueiden komitea on selvittänyt tätä kysymystä ja laatinut esityksen uudesta jäsenmäärästä. 4. 3. Alueiden komitea on pannut tyytyväisenä merkille sen, että Euroopan parlamentti korostaa hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumista koskevassa päätöslauselmas- saan(3) julkisen keskustelun, avoimuuden ja demokraattisen kontrollin tärkeyttä. Myös alueiden komitea pitää näitä toimin- tatapoja välttämättöminä, samoin kuin parlamentin asiakir- jassa mainittua jatkuvaa vuoropuhelua hakijamaiden kanssa. 5. Alueiden komitean päätelmät 5. 1. Euroopan unionin toiminta on oikeutettua vain silloin, jos kansalaiset voivat hyväksyä sen. Unionin ja kansalaisten lähentämisen on oltava lähtökohtana Euroopan unionia uudis- tettaessa. Institutionaalisen uudistuksen perustavoitteena tulee olla unionin toimielinten lujittaminen ja demokratisoiminen, niin että ne voivat vastata laajentumisen asettamiin haasteisiin. 5. 2. Perussopimuksia on järkeistettävä ja yksinkertaistettava perinpohjaisesti. Siksi AK hyväksyy perussopimusten raken- netta koskevat Euroopan parlamentin ehdotukset. 5. 3. Hallitustenvälisen konferenssin keskeiset aiheet – ko- mission kokoonpano, äänimäärien painotus neuvostossa ja määräenemmistöpäätösten käytön lisääminen – ovat unionin tulevaisuuden kannalta tärkeitä. Suunniteltua perusteellisempi uudistus edellyttää kuitenkin uusien aiheiden ottamista mu- kaan, mihin myös Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmissä (2) 10. marraskuuta 1999 annettu tiedonanto ja 26. tammikuuta 2000 annettu lausunto. KOM(1999) 592 lopull – KOM(2000) 34 lopull. (1) Vrt. CdR 302/98 fin. (3) A5-0018/2000. C 156/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 6. 2000 on varauduttu. Kysymyksiin on löydettävä sellaiset ratkaisut, joita sekä nykyiset että tulevat jäsenvaltiot voivat pitää oikeu- denmukaisina. Erityisesti on varottava suurten ja pienten jäsenvaltioiden välistä vastakkainasettelua. On myös tärkeää, että hvk:ssa tutkitaan mahdollisuutta lisätä Euroopan unionin perusoikeuskirja perustamissopimuksen uuteen tekstiin. Olisi luotava säännöt tiiviimmästä yhteistyöstä ja joustavuuden parantamisesta, kuten Dehaene-ryhmän raportissa ehdotetaan. Komitea muistuttaa alue- ja kuntatason osallistumismalleista ja -menettelyistä valtiollisessa mielipiteenmuodostusproses- sissa Euroopan integraatiota koskevissa kysymyksissä. Se ke- hottaa jäsenvaltioita hyödyntämään alueiden, kaupunkien ja kuntien kokemuksia, tietoja ja kansalaisläheisyyttä, jotta kansa- laiset tukisivat voimakkaammin yhteisön tasolla tehtyjä päätöksiä. 5. 4. Komitea kehottaa muuttamaan perustamissopimuksen 5 artiklaa siten, että siinä sekä yhteisön että jäsenmaiden suvereeniuden eri tasojen lisäksi otetaan huomioon paikallis- ja aluehallinnon erityisasema. Tätä kantaa hahmotellaan lähei- syysperiaatteesta annetussa komitean lausunnossa ”Kohti uutta subsidiariteetin kulttuuria – Alueiden komitean vetoomus”(1). Se on siten tärkein alueiden komitean näkökannoista. Subsidia- riteettiperiaatteen kattava soveltaminen kuvastaa roolia, jossa alue- ja paikallisviranomaiset haluavat yhdentymisprosessissa toimia. Eri tasojen tehtävien ja siten myös vastuualueiden selkeä määrittäminen lisää avoimuutta ja hyväksyntää kansa- laisten keskuudessa. Alueiden komitea korostaa uudelleen Belgian, Saksan ja Itäval- lan allekirjoittaman julistuksen tärkeyttä. Julistuksen mukaan ”Euroopan yhteisön toiminta koskee toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden lisäksi myös niiden alueita siltä osin kuin niillä on omaa, kansallisen valtiosäännön mukaista lainsäädäntövaltaa”. Lisäksi komitea on sitä mieltä, että kyseistä julistusta on yksittäisten jäsenvaltioiden kulloinenkin hallinto- rakenne huomioon ottaen voitava soveltaa myös muiden kuin federaalisesti järjestettyjen valtioiden alue- ja paikallisyhteisöi- hin. Komitea kehottaa kaikkia jäsenvaltioita ja etenkin niitä, joiden alueyhteisöillä on omaa, perustuslaissa taattua lainsää- däntävaltaa, tukemaan julistusta. Alueiden komitea tukee lainsäädäntävaltaa käyttävien aluepar- lamenttien pyrkimyksiä solmia entistä tiiviimmät institutionaa- liset suhteet Euroopan parlamenttiin. 5. 5. Alueiden komitea tulee kutsua alusta alkaen mukaan uuden hallitustenvälisen konferenssin valmisteluun täysivertai- sena kumppanina Euroopan parlamentin kanssa, ja sen tulee voida osallistua aktiivisesti hallitustenvälisessä konferenssissa käytäviin neuvotteluihin ja päätöksentekoon. Koska hvk:n tuloksena esitettävät toimielimiä koskevat uudis- tukset vaikuttavat syvällisesti Euroopan kansalaisten elämään, alue- ja paikallisviranomaiset haluavat saada tietoa ja vaikuttaa suoraan uudistusten taustalla olevien oikeusvälineiden valmis- teluun. Euroopan alue- 5. 6. ja paikallisviranomaiset kuvastavat maanosan suurta kulttuurista moni-ilmeisyyttä. Laajentuminen vahvistaa tätä yhteiskuntamme peruspiirrettä useiden Keski- ja Itä-Euroopan alueiden liittyessä uudelleen muuhun Euroop- paan. Paikallis- ja alueviranomaiset toivovat, että subsidiariteet- ti saa asianmukaisen poliittisen ilmentymän, jota tämä niiden työsarkaan kuuluva kulttuurinen rikkaus edellyttää. 5. 7. Ottaen huomioon Eurooppa-neuvoston Helsingissä ennakoiman aikataulun alueiden komitea tulee seuraamaan hvk-prosessia tarkasti. Komitea kiinnittää erityistä huomiota siihen, millaiset mahdollisuudet Portugalilla on puheenjohtaja- valtiona esittää uusia aiheita lisättäväksi hvk:n asialistalle. On hyvinkin mahdollista, että alueiden komitea valmistelee siihen mennessä uuden aloitteen. Alueiden komitea ottaa huomioon Helsingissä julkaistujen puheenjohtajan päätelmien 20 ja 23 kohdan ja erityisesti asiakirjan liitteen III ”Uudistuksen suuntaviivat ja toimintaa koskevat suositukset”. Komitea esittää toivomuksen, että sitä kuultaisiin kyseisistä asioista, jotka ovat erityisen merkittäviä lainsäädäntävaltaa käyttäville alueille. 5. 8. Perussopimuksissa mainittuihin jäsenvaltioille yhteisiin periaatteisiin, joihin unioni perustuu, on vapauden, kansanval- lan, ihmisoikeuksien, perusvapauksien kunnioittamisen ja oi- keusvaltion rinnalle lisättävä paikallisen ja alueellisen itsehallin- non periaate. 5. 9. Alueiden komitea esittää, että sen asema toimielimenä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 artiklan 1 koh- dassa tarkoitetussa merkityksessä tunnustetaan. Hvk:n tulisi edistää päämäärää luoda kolmas eurooppalainen hallinnon taso eli paikallis- ja aluehallinnon taso. hallitustenvälisen 5. 10. Alueiden komitea katsoo aiheelliseksi tässä yhtey- dessä korostaa 20. marraskuuta 1997 antamansa, saman vuo- den koskevan päätöslauselman merkitystä ja erityisesti edeltävän hallitusten- välisen konferenssin puutteista päätöslauselman kohdissa 10, 11 ja 12 ilmaistuja näkemyksiä. Vuoden 2000 hvk:n aattona niistä monet(2) ovat edelleen ajankohtaisia. konferenssin tuloksia (1) CdR 302/98 fin. (2) Erityisesti entisen 3 b artiklan, Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen nykyisen 5 artiklan, muuttaminen, liitteenä oleva toissijai- suusperiaatetta koskeva julistus, kunnallinen itsehallinto, AK:n toimielinasema, kanneoikeus Euroopan yhteisöjen tuomioistui- meen sekä yhteispäätösmenettely. 6. 6. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 156/11 5. 11. Euroopan unionin laajentuminen edellyttää alueiden komitean jäsenmäärän lisäämistä. Jäsenten kokonaismäärää kasvattamalla voidaan varmistaa uusien jäsenvaltioiden alue- että paikallishallinnon riittävä edustus komiteassa. Alueiden komitea pitää noin 350 jäsentä sopivana enimmäismääränä. Näin maakohtaisten valtuuskuntien koko, alue- ja paikallishal- linnon edustus ja kunkin jäsenvaltion edustajien maantieteelli- nen jakauma olisi kohtuullinen. On erityisesti huolehdittava siitä, että mainitut edellytykset täyttyvät myös pieniä maakoh- taisia valtuuskuntia valittaessa(1). Tämän vuoksi alueiden komi- tea ei kannata Euroopan komission ehdotusta, jonka mukaan alueiden komitean jäsenmäärä pitäisi rajoittaa kolmasosaan Euroopan parlamentin jäsenmäärästä, mikä komission ehdo- tuksen mukaan tarkoittaa enintään 233 jäsentä. 5. 12. Perustamissopimuksessa nykyisin määrätyt alueiden komitean jäsenten nimeämisperiaatteet on arvioitava uudel- leen. Komitean jäseniä nimettäessä on edellytettävä, että jäsenet ovat paikallis- tai alueyhteisöjen vaaleilla valittuja luottamus- henkilöitä tai poliittisessa vastuussa jollekin yleisillä ja välittö- millä vaaleilla valitulle edustuselimelle(2). Mandaattinsa me- (1) Vrt. CdR 52/99 fin. (2) Vrt. CdR 305/97 fin. Bryssel 17. helmikuuta 2000. nettäneen jäsenen tulisi kuuden kuukauden kuluttua menettää automaattisesti myös komitean jäsenyys. Jäsenvaltiot ovat vastuussa seuraajan nimeämisestä ajallaan. 5. 13. Alueiden komitealle on annettava kanneoikeus vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen omien oikeuksiensa ajamiseksi. Kanneoikeus on annettava myös niille alueille, joilla on lainsäädäntävaltaa(2). 5. 14. Tehokas toimielinjärjestelmä edellyttää yhteydenpitoa ja neuvotteluja toimielinten välillä. Alueiden komitea toivoo, että epävirallisissa neuvoston kokouksissa käsiteltävistä asioista neuvotellaan sen kanssa. Komissiolta ja neuvostolta olisi vaadittava perustelui- 5. 15. ta, jos ja kun ne päättävät olla noudattamatta pakollisen lausuntopyynnön perusteella annettuun lausuntoon sisältyviä AK:n suosituksia. Euroopan parlamentin odotetaan toimivan samoin, mutta vapaaehtoisesti. 5. 16. Alueiden komitea korostaa keskeistä asemaansa pai- kallis- ja aluehallinnon sekä unionin kansalaisten edustajana. Komitea on osaltaan varmistamassa, että eurooppalaisuuden aate auttaa heitä ymmärtämään Euroopan unionin pyrkimyksiä ja tavoitteita. juurtuu kansalaisten arkipäivään ja Alueiden komitean puheenjohtaja Jos CHABERT


title: Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 376/2000 af 17. februar 2000 om fastsættelse af de justeringskoefficienter, der fra 1. juli 1999 finder anvendelse på vederlag til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande

eurovoc_concepts:
European official
exchange rate
pay
ratio
third country
wage determination

formats: html pdf print

text: 19. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 47/1 I (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF, EKSF, EURATOM) Nr. 376/2000 af 17. februar 2000 om fastsættelse af de justeringskoefficienter, der fra 1. juli 1999 finder anvendelse på vederlag til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, (6) under henvisning til vedtægten for tjenestemænd ved De Euro- pæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ved Fællesskaberne, fastsat ved forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1) og senest ændret ved forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2700/1999 (2), særlig artikel 13, stk. 1, i bilag X, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: beslutning om fastsættelse af justeringskoefficienter med virkning fra 1. juli 1999. Med henblik på at skabe parallellitet mellem disse juste- justeringskoefficienter, der ringskoefficienter og de gælder internt i Fællesskabet for vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber, bør en eventuel tilbagesøgning dog højst kunne omfatte de seneste 6 måneder forud for datoen tilbagesøg- for Rådets beslutning, og virkningerne af ningen bør kunne fordeles over en periode på højst 12 måneder at regne fra samme dato — (1) (2) (3) (4) (5) Der bør tages hensyn til udviklingen i leveomkostnin- gerne i lande uden for Fællesskabet, og der bør derfor med virkning fra den 1. juli 1999 fastsættes nye juste- ringskoefficienter for vederlag, som udbetales i tjeneste- stedets valuta til tjenestemænd, der gør tjeneste i tredje- lande. I henhold til bilag X i vedtægten fastsættes justeringsko- efficienterne hver sjette måned af Rådet, som følgelig de fastsætte bør kommende halvår. justeringskoefficienter nye for De justeringskoefficienter, der finder anvendelse fra den 1. juli 1999, kan medføre tilpasninger med tilbagevir- kende kraft (i opadgående eller nedadgående retning) af vederlag, der er udbetalt på grundlag af en tidligere forordning. Der bør, såfremt justeringskoefficienterne forhøjes, fore- tages efterbetaling. Der bør såfremt justeringskoefficienterne nedsættes fore- tages tilbagesøgning af for meget udbetalte beløb for perioden mellem den 1. juli 1999 og datoen for Rådets (1) EFT L 56 af 4. 3. 1968, s. 1. (2) EFT L 327 af 21. 12. 1999, s. 1. UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De justeringskoefficienter, hvormed de vederlag, der udbetales i tjenestelandets valuta, korrigeres, fastsættes med virkning fra den 1. juli 1999 som anført i bilaget. Til beregning af disse vederlag anvendes de vekselkurser, der blev brugt ved gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for den måned, der gik forud for den i stk. 1 omhandlede dato. Artikel 2 I henhold til artikel 13, stk. 1, i bilag X til vedtægten fastsætter Rådet justeringskoefficienterne hver sjette måned. Rådet fast- sætter følgelig nye justeringskoefficienter med virkning fra den 1. januar 2000. Såfremt justeringskoefficienterne medfører en forhøjelse af vederlagene, foretager institutionerne de nødvendige efterbeta- linger. L 47/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 2. 2000 For perioden mellem den 1. juli 1999 og datoen for Rådets beslutning om fastsættelse af de justeringsko- efficienter, der finder anvendelse fra 1. juli 1999, foretager institutionerne, såfremt justeringskoefficienterne medfører en nedsættelse af vederlagene, med tilbagevirkende kraft en tilpasning i nedadgående retning. En sådan tilpasning med tilbagevirkende kraft, som indebærer tilbagesøgning af for meget udbetalte beløb, kan dog højst omfatte de seneste 6 måneder forud for datoen for Rådets beslutning, og virkningerne af tilbagesøgningen kan fordeles over en periode på højst 12 måneder at regne fra samme dato. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 3 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2000. På Rådets vegne L. CAPOULAS SANTOS Formand 19. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 47/3 Tjenestested Albanien Algeriet (*) Angola Antigua og Barbuda Argentina Australien Bangladesh Barbados Belize Benin Bolivia Bosnien-Hercegovina Botswana Brasilien Bulgarien Burkina Faso Burundi (*) Cameroun Canada Chile Colombia Comorerne Congo (*) Costa Rica Côte d'Ivoire Cypern Den Centralafrikanske Republik Den Demokratiske Republik Congo (*) Den Dominikanske Republik De Nederlandske Antiller Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (*) Den Tjekkiske Republik Djibouti Egypten Eritrea Estland Etiopien Fiji Filippinerne Forbundsrepublikken Jugoslavien Gabon Gambia Georgien Ghana Guatemala Guinea Guinea-Bissau Guyana Haiti Hongkong Indien Indonesien Israel Jamaica Japan (Naka) Japan (Tokyo) Jordan Kasakhstan Kenya Kina Kroatien Lesotho Letland Libanon (*) Foreligger ikke. BILAG Justerings- koefficienter juli 1999 115,3 0,0 65,4 124,1 112,0 97,1 72,8 121,8 86,6 76,5 72,7 86,2 59,9 79,6 94,3 78,6 0,0 92,9 78,8 101,1 76,3 106,3 0,0 85,5 99,9 90,3 120,3 0,0 72,8 96,2 0,0 74,2 125,1 80,3 62,6 71,6 66,3 68,7 65,3 48,6 118,2 74,2 82,2 45,0 68,4 97,0 104,2 65,4 90,5 112,4 51,6 57,2 102,5 120,1 156,7 163,9 82,1 102,4 86,4 99,3 86,1 51,0 72,3 116,5 Tjenestested Liberia (*) Litauen Madagaskar Malawi Mali Malta Marokko Mauretanien Mauritius Mexico Mozambique Namibia Nicaragua Niger Nigeria Norge Ny Kaledonien Pakistan Papua Ny Guinea Peru Polen Republikken Kap Verde Rumænien Rusland Rwanda (*) Salomonøerne Samoa São Tomé og Príncipe Schweiz Senegal Sierra Leone (*) Slovakiet Slovenien Somalia (*) Sri Lanka (*) Sudan Surinam Swaziland Sydafrika (Cape Town) Sydafrika (Pretoria) Sydkorea Syrien Tanzania Tchad Thailand Togo Tonga Trinidad og Tobago Tunesien Tyrkiet Uganda Ukraine Ungarn Uruguay USA (New York) USA (Washington) Vanuatu Venezuela Vestbredden og Gazastriben (*) Vietnam Zambia Zimbabwe Ækvatorialguinea Justerings- koefficienter juli 1999 0,0 67,9 49,0 30,3 91,6 87,2 87,6 71,5 73,6 68,8 93,6 62,9 84,3 78,5 74,8 129,7 114,4 69,5 69,0 91,0 66,2 86,2 55,4 121,5 0,0 95,8 76,8 84,2 119,4 81,5 0,0 56,6 90,5 0,0 0,0 31,5 51,0 48,5 64,3 61,3 107,1 87,7 85,1 97,0 65,6 90,6 87,3 68,3 80,5 83,9 90,7 138,8 61,5 103,6 110,4 96,7 115,1 108,1 0,0 64,5 59,0 29,7 92,5


title: Règlement (CE) nº 378/2000 de la Commission, du 17 février 2000, modifiant le règlement (CE) nº 1494/1999 déterminant les montants des éléments agricoles réduits ainsi que les droits additionnels applicables du 1er juillet au 31 décembre 1999 inclus à l'importation dans la Communauté des marchandises relevant du règlement (CE) nº 3448/93 du Conseil dans le cadre des accords européens

eurovoc_concepts:
CCT duties
Central and Eastern European Countries
agricultural product
import
tariff preference
tariff reduction

text: L 47/14 FR Journal officiel des Communautés européennes 19. 2. 2000 RÈGLEMENT (CE) No 378/2000 DE LA COMMISSION du 17 février 2000 modifiant le règlement (CE) no 1494/1999 déterminant les montants des éléments agricoles réduits ainsi que les droits additionnels applicables du 1er juillet au 31 décembre 1999 inclus à l'importation dans la Communauté des marchandises relevant du règlement (CE) no 3448/93 du Conseil dans le cadre des accords européens LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (6) vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 3448/93 du Conseil du 6 décembre 1993 déterminant le régime d'échange applicable à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agri- coles (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 2491/ 98 de la Commission (2), et notamment son article 7, considérant ce qui suit: (1) (2) (3) (4) Le règlement (CE) no 1494/1999 de la Commission (3), a déterminé les montants des éléments agricoles réduits ainsi que les droits additionnels applicables du 1er juillet au 31 décembre 1999 inclus à l'importation dans la Communauté des marchandises relevant du règlement (CE) no 3448/93 dans le cadre des accords européens. Le règlement (CE) no 377/2000 du Conseil du 14 février 2000 adoptant des mesures autonomes et transitoires concernant l'importation de certains produits agricoles transformés originaires de Pologne et de Bulgarie (4), fixe au tableau 3 des annexes I et II, pour la période du 1er janvier au 30 juin 2000, les montants de base à prendre en compte pour le calcul des éléments agricoles réduits applicables aux importations de ces pays, identiques à (CE) no 27/1999 du ceux fixés par Conseil (5) pour au 31 juillet décembre 1999. le règlement la période du 1er Le règlement l'application (CE) no 377/2000 prévoit d'éléments agricoles réduits à l'importation de certains produits agricoles transformés, tel que prévu au projet de protocole no 3 de l'accord européen avec la Bulgarie, en attente d'adoption formelle. En conséquence, il y a lieu de modifier le règlement (CE) no 1494/1999 afin de reconduire jusqu'au 30 juin 2000, pour la Pologne et la Bulgarie, les montants des éléments agricoles réduits ainsi que les droits additionnels, et d'adapter, pour la Bulgarie, les éléments agricoles réduits et droits additionnels pour certains produits agricoles transformés. (5) Les droits résultant de ces mesures ne peuvent pas être plus élevés que ceux découlant de l'application du tarif douanier commun. (1) JO L 318 du 20. 12. 1993, p. 18. (2) JO L 309 du 19. 11. 1998, p. 28. (3) JO L 173 du 9. 7. 1999, p. 1. (4) Voir page 4 du présent Journal officiel. (5) JO L 5 du 9. 1. 1999, p. 7. Le règlement (CE) no 1460/96 de la Commission (6), modifié par le règlement (CE) no 2495/97 (7), établit les modalités d'application des régimes d'échanges préféren- tiels, applicables à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agricoles, visés à l'article 7 du règlement (CE) no 3448/93, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Le règlement (CE) no 1494/1999 est modifié comme suit: 1) Aux articles 1er et 3 ainsi qu'aux annexes I à IV, la date du «31 décembre 1999» est remplacée par la date du «30 juin 2000». 2) À l'annexe III, partie 1, le texte suivant est inséré: «Code NC EUR/100 kg 1704 90 30 1704 90 51 1704 90 55 1704 90 61 1704 90 65 1704 90 71 1704 90 75 1704 90 81 1704 90 99 2106 90 10 33,73 (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) 35,00» 3) À l'annexe III, partie 1, le texte suivant est supprimé: «Code NC EUR/100 kg 3302 10 29 (*)» (6) JO L 187 du 26. 7. 1996, p. 18. (7) JO L 343 du 13. 12. 1997, p. 18. 19. 2. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 47/15 4) À l'annexe IV, partie 1, le texte suivant est inséré: «Code NC AD S/Z AD F/M EUR/100 kg EUR/100 kg 1704 90 30 13,76 1704 90 51 1704 90 55 1704 90 61 1704 90 65 1704 90 71 1704 90 75 1704 90 81 1704 90 99 (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*)» Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Il est applicable du 1er janvier au 30 juin 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 17 février 2000. Par la Commission Erkki LIIKANEN Membre de la Commission


title: 2000/137/EG: Besluit van de Commissie van 17 februari 2000 tot aanvaarding van verbintenisssen die zijn aangeboden in het kader van de antidumpingprocedure met betrekking tot de invoer van bepaalde naadloze buizen en pijpen van ijzer of niet-gelegeerd staal uit Kroatië en Oekraïne (kennisgeving geschied onder nummer C(2000) 2712)

eurovoc_concepts:
Croatia
Ukraine
anti-dumping duty
import
piping
tube

text: L 46/34 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 18. 2. 2000 II (Besluiten waarvan de publicatie niet voorwaarde is voor de toepassing) COMMISSIE BESLUIT VAN DE COMMISSIE van 17 februari 2000 tot aanvaarding van verbintenisssen die zĳn aangeboden in het kader van de antidumpingprocedure met betrekking tot de invoer van bepaalde naadloze buizen en pĳpen van ĳzer of niet-gelegeerd staal uit Kroatië en Oekraïne (kennisgeving geschied onder nummer C(2000) 2712) (2000/137/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 384/96 van de Raad van 22 december 1995 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zĳn van de Euro- pese Gemeenschap (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 905/98 (2), inzonderheid op artikel 8, lid l, Na overleg in het kader van het Raadgevend Comité, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) (4) Bĳ Verordening (EG) nr. 1802/1999 (3) stelde de Commissie voorlopige antidumpingrechten in op de invoer in de Gemeenschap van bepaalde naadloze pĳpen en buizen van ĳzer of niet-gelegeerd staal uit Kroatië en Oekraïne. Na de goedkeuring van de voorlopige antidumpingmaat- regelen zette de Commissie het onderzoek voort naar de dumping, de schade en het belang van de Gemeenschap. De definitieve bevindingen en conclusies in het kader van het onderzoek zĳn vastgesteld bĳ Verordening (EG) nr. 348/2000 van de Raad (4) tot instelling van een definitief antidumpingrecht op de invoer van bepaalde naadloze buizen en pĳpen uit Kroatië en Oekraïne. Het onderzoek bevestigde de voorlopige bevindingen met betrekking tot schadelĳke dumping bĳ invoer uit Kroatië en Oekraïne. Na de goedkeuring van de voorlopige antidumpingmaat- regelen boden de exporteur/producent in Kroatië en de exporteurs/producenten in Oekraïne samen met de (1) PB L 56 van 6. 3. 1996, blz. 1. (2) PB L 128 van 30. 4. 1998, blz. 18. (3) PB L 218 van 18. 8. 1999, blz. 3. (4) PB L 45 van 17. 2. 2000, blz. 1. (5) (6) (7) (8) Oekraïense autoriteiten prĳsverbintenissen aan ingevolge artikel 8, lid 1, van de basisverordening. In deze verbintenissen boden de exporteurs/producenten aan hun onafhankelĳke afnemers tot een bepaalde hoeveelheid van het betrokken product voor uitvoer naar de Gemeenschap tegen herziene prĳzen te verkopen. Bovendien, garandeerden zĳ dat hun prĳs- structuur per productgroep zou samenvallen met de prĳsstructuur in de Gemeenschap. Om te waarborgen dat de tegen herziene prĳzen inge- voerde hoeveelheden de in de verbintenissen aange- boden hoeveelheden niet overschrĳden zou deze vrĳstel- ling afhankelĳk moeten worden gemaakt van de overleg- ging aan de douaneautoriteiten van de Gemeenschap van een geldig, origineel productiecertificaat dat is afgegeven overeenkomstig de bepalingen van de verordening van de Raad tot instelling van de definitieve antidumping- maatregelen. verbintenis die wordt aangeboden door De de Oekraïense exporteurs/procucenten is een gezamelĳke verbintenis — hierin komt tot uiting dat Oekraïne een land is zonder markteconomie — en zĳ wordt bekrach- tigd met waarborgen van de Oekraïense autoriteiten waarin deze een doeltreffende controle verzekeren vooral van de hoeveelheden waarop geen antidumping- recht van toepassing is. Na zorgvuldig onderzoek van bovenstaande voorstellen is de Commissie er van overtuigd dat de schadelĳke gevolgen van de dumping, indien de voorstellen worden aanvaard, op tweeërlei wĳze zullen worden opgeheven: ten eerste door een prĳsverbintenis die op jaarlĳkse maximumhoeveelheden wordt toegepast en ten tweede door een ad-valoremrecht dat op de overige invoer wordt toegepast. 18. 2. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 46/35 (9) Bovendien werd geconcludeerd dat de verbintenissen door de Commissie doeltreffend kunnen worden beheerd aangezien de exporteurs/producenten en de Oekraïense autoriteiten zich er toe verbonden hebben regelmatig gedetailleerde verkoopsinformatie aan de Commissie voor te leggen en geen rechtstreekse of onrechtstreekse compenserende overeenkomsten met hun afnemers in de Gemeenschap te sluiten. (11) Indien een verbintenis niet wordt nageleefd of wordt ingetrokken of indien er redenen zĳn om aan te nemen dat de verbintenis niet werd nageleefd kan een voorlopig of definitief antidumpingrecht worden ingesteld inge- volge artikel 8, leden 9 en 10 van de basisverordening, BESLUIT: (10) Aan de hand van bovenstaande gegevens wordt geoor- deeld dat de verbintenissen van de exporteurs/produ- centen in Kroatië en van de exporteurs/producenten in Oekraïne aanvaardbaar zĳn en het onderzoek kan voor de betrokken exporteurs/producenten derhalve worden beëindigd. Artikel 1 De verbintenissen die werden aangeboden door de hieronder vermelde producenten in het kader van de antidumpingproce- dure met betrekking tot de invoer van bepaalde naadloze buizen en pĳpen van ĳzer of niet-gelegeerd staal uit Kroatië en Oekraïne worden hierbĳ aanvaard. Land Fabrikant Aanvullende Taric-code Kroatië Oekraïne Zeljezara Sisak d. d. , Sisak Dnepropetrovsk Tube Works, Dnepropetrovsk Nikopol Pivdennotrubny Works, Nikopol Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, Dnepropetrovsk A064 A065 A066 A067 De antidumpingprocedure waarnaar in artikel 1 wordt verwezen wordt hierbĳ beëindigd voor de in dat artikel genoemde partĳen. Artikel 2 Gedaan te Brussel, 17 februari 2000. Voor de Commissie Pascal LAMY Lid van de Commissie


title: Regulamento (CE) n.° 370/2000 da Comissão, de 17 de Fevereiro de 2000, que fixa a restituição máxima à exportação de trigo mole no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n.° 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
export tax
third country

formats: pdf print

text: L 46/28 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 18. 2. 2000 REGULAMENTO (CE) N. o 370/2000 DA COMISSÃO de 17 de Fevereiro de 2000 que fixa a restituição máxima à exportação de trigo mole no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n. o 1707/1999 A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1501/95 da Comissão, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, no que diz respeito à concessão de restituições à exportação, bem como as medidas a tomar em caso de perturbação, no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regula- mento (CE) n. o 2513/98 (4), e, nomeadamente, o seu artigo 4. o, Considerando o seguinte: (1) (2) Pelo Regulamento (CE) n. o 1707/1999 da Comissão (5), alterado pelo Regulamento (CE) n. o 2011/1999 (6); foi aberto um concurso para a restituição e/ou a imposição à exportação de trigo mole para todos os países terceiros. O artigo 7. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95 prevê que a Comissão pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, decidir sobre a fixação duma restituição máxima à exportação, tendo em conta os critérios previstos no artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95; neste caso, será (serão) declarado(s) adjudi- catário(s) o(s) proponente(s) se situa(m) a um nível igual ou inferior ao da restituição máxima, cuja(s) o(s) proposta(s) incide(m) sobre uma imposição de expor- tação. cuja(s) proposta(s) assim como proponente(s) (3) (4) A aplicação dos critérios acima referidos à situação actual dos mercados do cereal em questão leva a fixar a restituição máxima de exportação no montante referido no artigo 1. o As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o No que diz respeito às propostas apresentadas de 11 a 17 de Fevereiro de 2000 no âmbito do concurso referido no Regula- mento (CE) n. o 1707/1999, a restituição máxima à exportação de trigo mole é fixada em 29,48 EUR/t. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 18 de Fevereiro de 2000. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 17 de Fevereiro de 2000. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 201 de 31. 7. 1999, p. 55. (6) JO L 248 de 21. 9. 1999, p. 23