title: Gemensam ståndpunkt (EG) nr 22/2000 av den 28 februari 2000, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (Direktiv om elektronisk handel)

eurovoc_concepts:
consumer protection
cross-frontier data flow
distance selling
information network
personal data
telecommunications

text: C 128/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 22/2000 antagen av rådet den 28 februari 2000 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/. /EG av den. om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (Direktiv om elektronisk handel) (2000/C 128/02) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR UTFA¨ RDAT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47. 2 samt artiklarna 55 och 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), (3) Gemenskapsrätten och det som kännetecknar gemenska- pens rättssystem är en viktig tillgång för att de europeiska medborgarna och operatörerna till fullo, utan att behöva ta hänsyn till några gränser, skall kunna utnyttja de möjligheter som den elektroniska handeln erbjuder. Detta direktiv syftar därför till att se till att en hög nivå av gemenskapsintegration äger rum inom det rättsliga området för att få till stånd ett verkligt område utan inre gränser för informationssamhällets tjänster. med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1) Europeiska unionen syftar till att skapa en allt fastare sammanslutning mellan de europeiska staterna och fol- ken för att säkerställa ekonomiska och sociala framsteg. Enligt artikel 14. 2 i fördraget omfattar den inre markna- den ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor och tjänster samt etableringsfrihet säkerställs. Utvecklingen av informationssamhällets tjänster inom området utan inre gränser är av avgörande betydelse för att undanröja de hinder som skiljer de europeiska folken åt. (2) Den elektroniska handelns utveckling inom informations- samhället erbjuder betydande sysselsättningsmöjligheter i gemenskapen, i synnerhet i små och medelstora företag, och kommer att bidra till ekonomisk tillväxt och euro- peiska företags investeringar i innovation samt kan öka den europeiska industrins konkurrenskraft under förutsättning att Internet blir tillgängligt för alla. (1) EGT C 30, 5. 2. 1999, s. 4. (2) EGT C 169, 16. 6. 1999, s. 36. (3) Europaparlamentets yttrande av den 6 maj 1999 (EGT C 279, 1. 10. 1999, s. 389), rådets gemensamma ståndpunkt av den 28 februari 2000 och Europaparlamentets beslut av den. (ännu ej offentliggjort i EGT). (4) Det är viktigt att se till att den elektroniska handeln fullt ut kan utnyttja den inre marknadens möjligheter och därmed, såsom i fallet med rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestäm- melser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (4), att en hög grad av integration uppnås i gemenskapen. (5) Utvecklingen av informationssamhällets tjänster inom gemenskapen hämmas av ett antal rättsliga hinder för att den inre marknaden skall fungera väl, vilket gör det mindre lockande att utöva etableringsfriheten och frihe- ten att tillhandahålla tjänster. Dessa hinder beror på skillnader i lagstiftningen samt på den rättsliga osäkerhe- ten om vilka nationella bestämmelser som är tillämpliga på dessa tjänster. I avsaknad av samordning och anpass- ning av lagstiftningen på de berörda områdena kan hindren motiveras mot bakgrund av rättspraxis från Europeiska gemenskapernas domstol. Det råder rättslig ovisshet om i hur stor utsträckning medlemsstaterna får kontrollera tjänster med ursprung i en annan medlems- stat. (4) EGT L 298, 17. 10. 1989, s. 23. Direktivet ändrat genom Europa- parlamentets och rådets direktiv 97/36/EG (EGT L 202, 30. 7. 1997, s. 60). 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/33 (6) Med hänsyn till gemenskapens mål, till artiklarna 43 och 49 i fördraget och till den sekundära gemenskapsrätten bör dessa hinder avlägsnas genom samordning av viss nationell lagstiftning och genom ett förtydligande av vissa rättsliga begrepp på gemenskapsnivå, i den omfattning som krävs för att den inre marknaden skall fungera väl. Detta direktiv inriktas endast på några särskilda frågor som medför problem för den inre marknaden och är därför helt i överensstämmelse med subsidiaritetsprinci- pen så som den kommer till uttryck i artikel 5 i fördraget. (7) (8) För att garantera rättssäkerhet och konsumenternas för- troende måste detta direktiv fastställa en tydlig allmän ram som omfattar vissa rättsliga aspekter på den elektroniska handeln på den inre marknaden. Syftet med detta direktiv är att skapa en rättslig ram för att säkerställa fri rörlighet för informationssamhällets tjänster mellan medlemsstaterna och inte att harmonisera det straffrättsliga området som sådant. (9) Den fria rörligheten för informationssamhällets tjänster kan i många fall vara ett särskilt uttryck i gemenskapsrät- ten för en mer allmän princip, nämligen yttrandefriheten, såsom den fastställs i artikel 10. 1 i konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggan- de friheterna, som har ratificerats av samtliga medlemssta- ter. Direktiv som omfattar tillhandahållande av informa- tionssamhällets tjänster måste därför se till att denna verksamhet kan utövas fritt mot bakgrund av nämnda artikel och att den endast begränsas av vad som anges i punkt 2 i samma artikel och artikel 46. 1 i fördraget. Detta direktiv är inte avsett att påverka nationella grund- läggande regler och principer som rör yttrandefrihet. reklam (3), tal (1) och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid konsumentavtal (2) utgör en viktig beståndsdel för att skydda konsumenter i avtalsfrågor. Dessa direktiv tilläm- pas även i sin helhet på informationssamhällets tjänster. Gemenskapens regelverk som även tillämpas fullt ut på informationssamhällets tjänster omfattar också i synner- het rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 om vilseledande rådets direktiv 87/102/EEG av den 22 december 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (4), rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappers- området (5), rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketar- rangemang (6), Europaparlamentets och rådets direktiv 98/6/EG av den 16 februari 1998 om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter (7), rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet (8), Europapar- lamentets och rådets direktiv 94/47/EG av den 26 oktober 1994 om skydd för köparna vad avser vissa aspekter i avtal om nyttjanderätten till fast egendom på tidsdelnings- basis (9), direktiv 98/27/EG av den 19 maj 1998 om förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen (10), rådets direk- tiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om för produkter med säkerhetsbris- skadeståndsansvar ter (11), direktiv 1999/44/EG av den 25 maj 1999 om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (12), direktiv 2000/. /EG av den. om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsu- menter (13) och rådets direktiv 92/28/EEG av den 31 mars 1992 om marknadsföring av humanläkemedel(14). Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av Europaparla- mentets och rådets direktiv 98/43/EG av den 6 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra Europaparlamentets Europaparlamentets rådets rådets och och (10) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv begränsas i enlighet med proportionalitetsprincipen till vad som är strikt nödvändigt för att den inre marknaden skall fungera väl. Där det är nödvändigt att agera på gemenskapsnivå och för att garantera ett område där det verkligen inte finns några inre gränser för den elektroniska handeln, måste direktivet säkerställa en hög nivå av skydd för mål av allmänt intresse, i synnerhet skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten, konsumentskydd och skydd av folkhälsan. I enlighet med artikel 152 i fördraget är skydd av folkhälsan en viktig del av gemenskapens övriga politik. (11) Detta direktiv påverkar inte skyddsnivån för i synnerhet folkhälsa och konsumentintressen såsom dessa fastställts i gemenskapsakter, bland annat rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentav- ( 1 ) EGT L 95, 21. 4. 1993, s. 29. ( 2 ) EGT L 144, 4. 6. 1997, s. 19. ( 3 ) EGT L 250, 19. 9. 1984, s. 17. Direktivet ändrat genom Europa- parlamentets och rådets direktiv 97/55/EG (EGT L 290, 23. 10. 1997, s. 18). ( 4 ) EGT L 42, 12. 2. 1987, s. 48. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG (EGT L 101, 1. 4. 1998, s. 17). ( 5 ) EGT L 141, 11. 6. 1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EG (EGT L 84, 26. 3. 1997, s. 22). ( 6 ) EGT L 158, 23. 6. 1990, s. 59. ( 7 ) EGT L 80, 18. 3. 1998, s. 27. ( 8 ) EGT L 228, 11. 8. 1992, s. 24. ( 9 ) EGT L 280, 29. 10. 1994, s. 83. (10) EGT L 166, 11. 6. 1998, s. 51. Direktivet ändrat genom direktiv 1999/44/EG (EGT L 171, 7. 7. 1999, s. 12). (11) EGT L 210, 7. 8. 1985, s. 29. Direktivet ändrat genom direktiv 1999/34/EG (EGT L 141, 4. 6. 1999, s. 20). (12) EGT L 171, 7. 7. 1999, s. 12. (13) EGT L. (14) EGT L 113, 30. 4. 1992, s. 13. C 128/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror (1) som antogs inom ramen för den inre marknaden eller direktiv om skydd av folkhälsan. Detta direktiv kompletterar de krav på information som fast- ställts i ovan nämnda direktiv, i synnerhet direktiv 97/7/EG. (12) Vissa verksamheter måste undantas från tillämpningsom- rådet för detta direktiv, eftersom friheten att tillhandahålla tjänster på dessa områden för närvarande inte kan tryggas med stöd av fördraget eller befintlig sekundärrätt. Dessa undantag utesluter inte instrument som kan visa sig nödvändiga för att den inre marknaden skall fungera väl. Beskattning, särskilt mervärdesskatt på ett stort antal av de tjänster som omfattas av detta direktiv, måste undantas från detta direktivs tillämpningsområde. (13) Detta direktiv syftar inte till att införa bestämmelser om skattskyldigheter. Det föregriper inte heller utarbetandet av gemenskapsinstrument för skatteaspekter på elektro- nisk handel. (14) Skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter regleras endast av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behand- ling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2) och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekom- munikationsområdet (3) som i sin helhet är tillämpliga på informationssamhällets tjänster. I dessa direktiv upprättas redan en gemenskapsrättslig ram för personuppgifter, och denna fråga behöver därför inte behandlas i detta direktiv för att säkerställa att den inre marknaden fungerar väl, i synnerhet den fria rörligheten för personuppgifter mellan medlemsstaterna. Genomförandet och tillämp- ningen av detta direktiv bör stå i full överensstämmelse med principerna om skydd för personuppgifter, särskilt avseende icke begärda kommersiella meddelanden och mellanhänders ansvar. Detta direktiv kan inte förhindra anonym användning av öppna nätverk som Internet. (15) Konfidentialiteten vid kommunikation garanteras genom artikel 5 i direktiv 97/66/EG. Enligt det direktivet måste medlemsstaterna förbjuda alla andra än avsändarna och mottagarna att på något sätt fånga upp eller övervaka kommunikationen, utom när sådana åtgärder är lagligen tillåtna. (16) Uteslutandet av spelverksamhet från detta direktivs till- lämpningsområde gäller endast hasardspel, lotterier och vadslagningar som innebär att penningvärden satsas. Detta omfattar inte säljfrämjande tävlingar eller spel vilkas syfte är att uppmuntra försäljningen av varor eller tjänster och där utbetalningar, förekommande fall, endast kan användas för att förvärva de lanserade varorna eller tjänsterna. i (17) Definitionen av informationssamhällets tjänster finns redan i gemenskapslagstiftningen i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (4) och i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/84/EG av den 20 november 1998 om det rättsliga skyddet för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång (5). Definitionen omfattar alla tjänster som normalt utförs mot ersättning, på distans, med hjälp av utrustning för elektronisk behandling (inbegripet digital signalkomprimering) och lagring av information, och på individuell begäran av en tjänstemottagare. De tjänster i den vägledande förteckningen i bilaga V till direktiv 98/34/EG som inte omfattar elektronisk behand- ling eller lagring av information omfattas inte av denna definition. (18) Informationssamhällets tjänster omfattar en mängd nä- ringsverksamheter som bedrivs online. Dessa verksamhe- försäljning av varor online. ter kan särskilt bestå i Sådana verksamheter som själva leveransen av varor eller tillhandahållandet av offlinetjänster omfattas inte. Informationssamhällets tjänster begränsas inte enbart till tjänster som föranleder avtal online utan gäller även tjänster, i den mån de utgör näringsverksamhet, som inte betalas av de som mottar dem, exempelvis tillhandahål- lande av information eller kommersiella meddelanden online eller tillhandahållande av sökmöjligheter samt åtkomst till och hämtning av data. Informationssamhäl- lets tjänster omfattar också tjänster som avser vidarebe- fordran av information via kommunikationsnät, genom att tillhandahålla tillgång till kommunikationsnät eller genom att fungera som värdtjänst för information från tjänstemottagaren. Sändningsverksamhet för television enligt direktiv 89/552/EEG och radiosändningar hör inte till informationssamhällets tjänster eftersom de inte tillhandahålls på individuell begäran. Andra tjänster som sänds från en punkt till en annan, som video på beställ- ning eller tillhandahållande av kommersiella meddelan- den via e-post, hör däremot till informationssamhällets tjänster. Användning av e-post eller motsvarande person- liga meddelanden till exempel av fysiska personer som inte agerar inom ramen för sin handels-, närings- eller yrkesverksamhet, inbegripet användningen av dessa för att ingå avtal mellan sådana personer, hör inte till informationssamhällets tjänster. Avtalsförhållandet mel- lan en anställd och hans arbetsgivare hör inte till informa- tionssamhällets tjänster. Verksamhet som genom sin (1) EGT L 213, 30. 7. 1998, s. 9. (2) EGT L 281, 23. 11. 1995, s. 31. (3) EGT L 24, 30. 1. 1998, s. 1. (4) EGT L 204, 21. 7. 1998, s. 37. Direktivet ändrat genom direktiv 98/48/EG (EGT L 217, 5. 8. 1998, s. 18). (5) EGT L 320, 28. 11. 1998, s. 54. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/35 själva beskaffenhet inte går att bedriva på distans och med elektroniska medel, t. ex. lagstadgad revision av ett företags redovisning eller läkarutlåtande som kräver fysisk undersökning av en patient, hör inte till informationssam- hällets tjänster. väsentligt att detta ansvar hos den medlemsstat där tjänsterna har sitt ursprung klart fastslås. För att friheten att tillhandahålla tjänster och rättssäkerheten för leveran- törer och mottagare av tjänster verkligen skall tryggas bör informationssamhällets tjänster i princip vara under- kastade rätten i den medlemsstat där tjänsteleverantören är etablerad. (19) Tjänsteleverantörens etableringsort bör fastställas i enlig- het med EG-domstolens rättspraxis, enligt vilken etable- ringsbegreppet omfattar det faktiska bedrivandet av nä- ringsverksamhet med hjälp av ett fast driftställe under obestämd tid. Detta krav uppfylls även om ett företag är bildat för en viss tid. För ett företag som tillhandahåller tjänster via en webbplats på Internet är etableringsorten inte den ort där utrustningen för webbplatsen finns eller den ort från vilken det går att nå webbplatsen, utan den ort där det utövar sin näringsverksamhet. När en tjänsteleverantör har flera etableringsorter är det viktigt att fastställa från vilken etableringsort tjänsten i fråga tillhandahålls. När det är svårt att avgöra från vilken av flera etableringsorter en viss tjänst tillhandahålls, skall detta vara den ort där centrumet för leverantörens verksamhet ligger när det gäller denna särskilda tjänst. (20) Definitionen av begreppet tjänstemottagare omfattar all användning av informationssamhällets tjänster, både av personer som tillhandahåller information på öppna nät, såsom Internet, och av personer som söker information på Internet i privat eller yrkesmässigt syfte. (21) Det samordnade områdets omfattning påverkar inte gemenskapens framtida harmonisering när det gäller informationssamhällets tjänster eller den framtida lagstift- ning som antas på nationell nivå i enlighet med gemen- skapslagstiftningen. Det samordnade området omfattar endast krav beträffande sådan online-verksamhet som online-information, online-reklam, online-handel och on- line-avtal, inte medlemsstaternas rättsliga krav beträffande varor, såsom säkerhetsnormer, märkningskrav eller pro- duktansvar, eller medlemsstaternas krav beträffande leve- rans eller transport av varor, inbegripet distribution av medicinska produkter. Det samordnade området omfattar inte offentliga myndigheters utnyttjande av sin förköps- rätt vad avser varor, t. ex. konstverk. (22) Tillsyn över informationssamhällets tjänster bör ske vid verksamhetens källa för att se till att allmänintressets syften verkligen skyddas. Det är därför nödvändigt att se till att behörig myndighet svarar för detta skydd inte bara för medborgarna i det egna landet utan för alla medborgare i gemenskapen. För att det ömsesidiga för- troendet mellan medlemsstaterna skall stärkas är det (23) Detta direktiv syftar inte till att införa några nya regler inom internationell privaträtt avseende lagval och berör inte heller domstolars behörighet. Bestämmelser om tillämplig lag som utpekas enligt regler i internationell privaträtt får inte begränsa friheten att tillhandahålla informationssamhällets tjänster enligt vad som föreskrivs i detta direktiv. (24) Trots regeln att tillsyn av informationssamhällets tjänster bör ske vid källan är det, inom ramen för detta direktiv, berättigat att medlemsstaterna på vissa i direktivet fast- ställda villkor skall kunna vidta åtgärder för att inskränka dessas tjänsters fria rörlighet. (25) Nationella domstolar, även tvistemålsdomstolar, som behandlar privaträttsliga tvister får på i detta direktiv fastställda villkor vidta åtgärder som innebär undantag från friheten att tillhandahålla informationssamhällets tjänster. (26) Medlemsstater får på i detta direktiv fastställda villkor tillämpa sina nationella regler i straffrätt och straffpro- cessrätt för att vidta alla erforderliga utredningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att avslöja och åtala brottsliga gärningar, utan att sådana åtgärder behöver anmälas till kommissionen. (27) Detta direktiv i förening med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/. /EG av den. om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter bidrar till att skapa en rättslig ram för att tillhandahålla finansiella tjänster online. Detta direktiv föregriper inte framtida initiativ på området för finansiella tjänster, särskilt när det gäller att harmonisera de etiska reglerna på detta område. Den möjlighet som detta direktiv ger medlemsstaterna att under vissa omständigheter begränsa friheten att tillhan- dahålla informationssamhällets tjänster för att skydda konsumenterna omfattar också åtgärder på området för finansiella tjänster, särskilt åtgärder som syftar till att skydda investerare. C 128/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 (28) Medlemsstaternas skyldighet att inte göra tillträde till verksamhet som leverantör av informationssamhällets förhandstillstånd gäller inte tjänster beroende av ett posttjänster som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (1) och som innebär fysisk leverans av ett utskrivet e-postmeddelande och påverkar inte system för frivillig ackreditering, särskilt för leverantörer av tjänster som avser certifiering av elektroniska signa- turer. (32) För att undanröja hinder för utvecklingen av gränsöver- skridande tjänster inom gemenskapen som utövare av reglerad yrkesverksamhet skulle kunna erbjuda via Inter- net är det nödvändigt att se till att de yrkesetiska regler som särskilt syftar till att skydda konsumenterna och folkhälsan följs på gemenskapsnivå. Uppförandekoder på gemenskapsnivå skulle vara det bästa sättet att fastställa yrkesetiska regler för kommersiella meddelanden. Utarbe- tande och vid behov anpassande av sådana regler bör uppmuntras utan att yrkeskårens och yrkessammanslut- ningars oberoende kränks. (29) Kommersiella meddelanden är en förutsättning för finan- sieringen av informationssamhällets tjänster och utveck- lingen av ett brett urval nya gratistjänster. Det ligger i konsumentskyddets och den lojala konkurrensens intres- inbegripet rabatter, se att kommersiella meddelanden, specialerbjudanden, säljfrämjande tävlingar eller spel, följer vissa krav på öppenhet. Dessa krav påverkar inte tillämpningen av direktiv 97/7/EG. Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av befintliga direktiv om kommersiella meddelanden, särskilt direktiv 98/43/EG. (30) Icke begärda kommersiella meddelanden per e-post kan vara oönskade för konsumenter och leverantörer av informationssamhällets tjänster och kan störa de interak- tiva nätens smidiga funktion. Frågan om mottagarnas samtycke av vissa former av sådana icke begärda kommer- siella meddelanden tas inte upp i detta direktiv utan har redan behandlats särskilt i direktiv 97/7/EG och 97/66/EG. I medlemsstater som tillåter icke begärda kommersiella meddelanden per e-post bör införandet av lämpliga filtersystem från branschens sida uppmuntras och underlättas. Icke begärda kommersiella meddelanden måste dessutom i vilket fall som helst klart kunna identifieras som sådana så att öppenheten ökar och sådana initiativ från branschens sida fungerar bättre. Icke begärda kommersiella meddelanden per e-post bör inte medföra merkostnader för mottagaren. (31) De medlemsstater som tillåter att icke begärda kommer- siella meddelanden sänds av tjänsteleverantörer som är etablerade på deras territorium per e-post, utan föregåen- de samtycke från mottagaren, måste säkerställa att tjänste- leverantörerna regelbundet konsulterar och respekterar de ”opt out”-register där fysiska personer som inte önskar erhålla sådana kommersiella meddelanden kan registrera sig. (33) Detta direktiv kompletterar gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning om reglerad yrkesverksamhet för att upprätta en sammanhängande uppsättning tillämpliga regler på detta område. (34) Varje medlemsstat bör ändra sin lagstiftning som innehål- ler krav, särskilt formkrav, vilka kan hämma användning- en av elektroniskt förmedlade avtal. Granskningen av den lagstiftning som behöver ändras i detta avseende bör göras systematiskt och omfatta alla etapper och handling- ar som krävs för avtalsprocessen, inbegripet arkivering av avtalet. Resultatet av dessa ändringar bör göra det faktiskt möjligt att använda avtal ingångna på elektronisk väg. Elektroniska signaturers rättsverkan behandlas i Europa- parlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elek- troniska signaturer (2). Mottagningsbevis kan även anta formen av att tjänsteleverantören online tillhandahåller den tjänst som har betalts. (35) Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas möjlighet att behålla eller ställa upp generella eller särskilda rättsliga krav för avtal som kan fullgöras på elektronisk väg, särskilt krav när det gäller säkra elektroniska signaturer. (36) Medlemsstaterna får behålla restriktioner för användning- en av avtal ingångna på elektronisk väg när det gäller sådana avtal där lagen kräver att domstolar, myndigheter eller myndighetsutövande yrken involveras. Denna möj- lighet omfattar även avtal där involvering av domstolar, myndigheter eller yrken som inbegriper myndighetsutöv- ning krävs för att de skall ha verkan gentemot tredje man, såväl som avtal som kräver intyg eller attestering av en person med notariatfunktion. (37) Medlemsstaternas skyldighet att undanröja hinder för användningen av avtal ingångna på elektronisk väg gäller endast hinder som följer av rättsliga krav och inte praktiska hinder som följer av att det är omöjligt att använda elektroniska hjälpmedel i vissa fall. (1) EGT L 15, 21. 1. 1998, s. 14. (2) EGT L 13, 19. 1. 2000, s. 12. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/37 (38) Medlemsstaternas skyldighet att undanröja hinder för användningen av avtal ingångna på elektronisk väg bör genomföras i enlighet med de rättsliga krav avseende avtal som ställs i gemenskapslagstiftningen. (39) Undantag från bestämmelserna för avtal som har ingåtts enbart genom e-post eller motsvarande personliga med- fråga om delanden i enlighet med detta direktiv, information som skall tillhandahållas och en beställning som görs, får inte leda till att leverantörer av informations- samhällets tjänster kan kringgå dessa bestämmelser. i (40) Både befintliga och framväxande skillnader i medlemssta- ternas lagstiftning och rättspraxis avseende ansvar för tjänsteleverantörer som agerar mellanhänder hindrar en inre marknad från att fungera smidigt, särskilt genom att utvecklingen av gränsöverskridande tjänster hämmas och genom att konkurrensen snedvrids. Tjänsteleverantörerna har i vissa fall skyldighet att förebygga eller stoppa olaglig verksamhet. Detta direktiv bör utgöra en tillämplig grund vid utarbetande av snabba och tillförlitliga förfaranden som syftar till att avlägsna olaglig information och göra den oåtkomlig. Sådana mekanismer skulle kunna bygga på frivilliga överenskommelser mellan alla berörda parter och bör uppmuntras av medlemsstaterna. Alla som deltar i att tillhandahålla informationssamhällets tjänster har intresse av att anta och genomföra sådana förfaranden. Detta direktivs bestämmelser om ansvar bör inte hindra de berörda parterna från att utveckla och använda tekniska system för skydd och identifiering samt övervak- ningsinstrument som möjliggörs med digital teknik, inom de gränser som uppställs i direktiv 95/46/EG och 97/66/EG. (41) Detta direktiv skapar en balans mellan olika berörda intressen och fastställer de principer på vilka överenskom- melser och normer inom branschen kan baseras. (42) De undantag från ansvar som fastställs enligt detta direktiv omfattar endast fall när tjänsteleverantörens verksamhet är begränsad till den tekniska processen att driva och erbjuda tillgång till ett kommunikationsnät där information som görs tillgänglig av tredje part vidarebefordras eller tillfälligt lagras, i uteslutande syfte att göra överföringen effektivare. Verksamheten är av rent innebär teknisk, automatisk och passiv natur, vilket att tjänsteleverantören varken har kännedom om eller kontroll över vidarebefordrad eller lagrad information. (43) En tjänsteleverantör kan utnyttja undantagen för enbart vidarebefordran och för cachning när han på intet sätt befattar sig med den vidarebefordrade informationen. Detta kräver bland annat att han inte ändrar den informa- tion han vidarebefordrar. Detta krav omfattar inte mani- pulationer av teknisk natur under vidarebefordran, efter- som dessa inte ändrar den vidarebefordrade informatio- nens integritet. (44) En tjänsteleverantör som avsiktligt samarbetar med någon för att begå olagliga av mottagarna av hans tjänst handlingar går utöver den verksamhet som består i enbart vidarebefordran eller cachning och får därför inte utnyttja de undantag från ansvar som har fastställts för denna verksamhet. (45) De begränsningar av tjänstelevererande mellanhänders ansvar som fastställs i detta direktiv påverkar inte möjlig- heten av olika förelägganden. Sådana förelägganden kan särskilt bestå av avgöranden från domstolar eller admini- strativa myndigheter som kräver att alla överträdelser skall upphöra eller förhindras, inbegripet att olaglig information avlägsnas eller görs oåtkomlig. (46) För att kunna utnyttja ansvarsbegränsning måste leveran- tören av en informationssamhällstjänst som består av lagring av information, så snart han har fått kännedom eller blivit medveten om olaglig verksamhet, skyndsamt vidta åtgärder för att avlägsna den berörda informationen eller göra den oåtkomlig. Informationen måste avlägsnas eller göras oåtkomlig med beaktande av principen om yttrandefrihet och av förfaranden etablerade på nationell nivå för detta ändamål. Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas möjligheter att fastställa särskilda krav som måste uppfyllas skyndsamt innan information av- lägsnas eller görs oåtkomlig. (47) Medlemsstaterna är förhindrade från att ålägga tjänstele- verantörerna övervakningsskyldighet endast när det gäller skyldigheter av allmän natur. Detta gäller inte övervak- ningsskyldigheter i ett speciellt fall och påverkar i synner- het inte beslut från nationella myndigheter i enlighet med nationell lagstiftning. (48) Detta direktiv berör inte medlemsstaternas möjlighet att kräva av tjänsteleverantörer som lagrar information från sina tjänstemottagare att visa den omsorg som skäligen kan förväntas av dem och vilken preciseras i nationell rätt, för att upptäcka och förhindra vissa slags olaglig verksamhet. (49) Medlemsstaterna och kommissionen bör uppmuntra ut- arbetandet av uppförandekoder. Detta får inte påverka sådana koders frivilliga natur och möjligheten för berörda parter att fritt besluta om de skall ansluta sig till dem. C 128/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 (50) Det är viktigt att Europaparlamentets och rådets föreslag- na direktiv om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informations- samhället träder i kraft ungefär samtidigt med det här direktivet så att det fastställs ett tydligt regelverk för mellanhänders ansvar för intrång i upphovsrätten och närstående rättigheter på gemenskapsnivå. (56) När det gäller undantaget i detta direktiv beträffande avtalsförpliktelser vid avtal ingångna av konsumenter bör dessa förpliktelser tolkas så att de innefattar information om de väsentliga delarna i avtalets innehåll, däribland rättigheter för konsumenten, som har ett avgörande inflytande på beslutet att ingå avtal. (51) Det bör åligga varje medlemsstat att där krävs anpassa den lagstiftning som kan hindra användningen av meka- nismer för utomrättslig lösning av tvister via elektroniska förbindelser. Resultatet av denna anpassning måste vara att göra det möjligt för sådana mekanismer att rättsligt och i praktiken verkligen fungera effektivt, även i gräns- överskridande fall. (57) Enligt fast rättspraxis från Europeiska gemenskapernas domstol behåller en medlemsstat rätten att vidta åtgärder mot en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat men helt eller till största delen riktar sin verksamhet mot den första medlemsstatens territorium, om etableringsorten har valts i syfte att kringgå den lagstiftning som skulle ha varit tillämplig på leverantören om denne hade varit etablerad på den första medlemssta- tens territorium. (52) Det faktiska utövandet av den inre marknadens friheter gör det nödvändigt att åt drabbade garantera verklig tillgång till hjälpmedel för tvistlösning. De skador som kan uppkomma i samband med informationssamhällets tjänster kännetecknas av både snabbhet och den geogra- fiska omfattningen. På grund av dessa särdrag och behovet av att se till att nationella myndigheter inte äventyrar det förtroende de bör ha för varandra uppmanar detta direktiv medlemsstaterna att säkerställa att det finns lämpliga möjligheter att väcka talan vid domstol. Medlemsstaterna bör undersöka behovet av att tillhanda- hålla tillgång till rättsliga förfaranden på lämplig elektro- nisk väg. (53) I direktiv 98/27/EG, som är tillämpligt på informations- föreskrivs en mekanism när det samhällets tjänster, gäller åtgärder för förbudsföreläggande till skydd för konsumenternas gemensamma intressen. Denna meka- nism kommer att bidra till den fria rörligheten för informationssamhällets tjänster genom att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå. (54) De påföljder som föreskrivs i detta direktiv påverkar inte andra påföljder eller rättsliga åtgärder som föreskrivs i nationell rätt. Medlemsstaterna är inte skyldiga att före- skriva straffrättsliga påföljder för överträdelser av natio- nella bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv. (58) Detta direktiv bör inte vara tillämpligt på tjänster som tillhandahålls av tjänsteleverantörer etablerade i tredje land. Med tanke på den elektroniska handelns världsom- spännande karaktär är det dock lämpligt att gemenska- pens regler överensstämmer med internationella regler. Detta direktiv påverkar inte resultatet av diskussioner inom internationella organisationer (bland annat WTO, OECD, Uncitral) om rättsliga frågor. (59) Trots den globala karaktären hos elektronisk kommuni- kation krävs en samordning av nationella lagstiftningsåt- gärder på EU-nivå för att undvika en uppsplittring av den inre marknaden och för att skapa en lämplig europeisk rättslig ram. En sådan samordning bör också bidra till en gemensam och stark förhandlingsposition i internationel- la fora. (60) För att medge en obehindrad utveckling av den elektroni- ska handeln måste den rättsliga ramen vara klar och enkel, förutsebar och förenlig med de bestämmelser som gäller på internationell nivå, så att den europeiska industrins konkurrenskraft inte påverkas negativt och så att innovativ verksamhet inom detta område inte hämmas. (61) Om marknaden skall kunna fungera på elektronisk väg i ett globalt sammanhang måste Europeiska unionen och större utomeuropeiska områden samråda för att uppnå överensstämmande lagar och förfaranden. (55) Detta direktiv påverkar inte den lag som är tillämplig på avtalsförpliktelser som följer av konsumentavtal. Följaktli- gen kan detta direktiv inte leda till att konsumenten förlorar det skydd som han får genom tvingande regler om avtalsförpliktelser enligt lagstiftningen i den medlems- stat där han har sin hemvist. (62) Samarbetet med tredje länder bör stärkas på området för elektronisk handel, i synnerhet samarbetet med kandidat- länderna, utvecklingsländerna och Europeiska unionens andra handelsparter. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/39 (63) Antagandet av detta direktiv kommer inte att hindra medlemsstaterna från att beakta de olika sociala, samhäl- leliga och kulturella konsekvenser som informationssam- hällets framväxt medför. Det bör särskilt inte hindra åtgärder som medlemsstaterna i överensstämmelse med gemenskapsrätten får vidta för att uppnå sociala, kulturel- la och demokratiska mål, med beaktande av sin språkliga mångfald, sina nationella och regionala särdrag och sitt kulturarv, samt säkerställa och upprätthålla allmänhetens tillgång till största möjliga urval av informationssamhäl- lets tjänster. Under informationssamhällets utveckling måste det under alla omständigheter säkerställas att gemenskapens medborgare kan ha tillgång till det euro- peiska kulturarv som tillhandahålls i en digital miljö. (64) Elektronisk kommunikation är ett utmärkt sätt för med- lemsstaterna att tillhandahålla offentliga tjänster på det kulturella, utbildningsrelaterade och språkliga området. (65) I sin resolution av den 19 januari 1999 om konsumenten i informationssamhället (1) betonade rådet att konsument- skyddet förtjänar särskild uppmärksamhet i detta sam- manhang. Kommissionen kommer att undersöka i vilken omfattning de befintliga konsumentskyddsbestämmelser- na ger ett otillräckligt skydd inom informationssamhället, och kommer vid behov att identifiera brister i denna lagstiftning samt de frågor där ytterligare åtgärder kan visa sig nödvändiga. Kommissionen bör vid behov lägga fram särskilda ytterligare förslag för att avhjälpa de på detta sätt identifierade bristerna. HA¨ RIGENOM FO¨ RESKRIVS FO¨ LJANDE. KAPITEL I ALLMA¨ NNA BESTA¨ MMELSER Artikel 1 Mål och tillämpningsområde 1. Syftet med detta direktiv är att bidra till att den inre marknaden fungerar väl genom att säkerställa den fria rörlighe- ten för informationssamhällets tjänster mellan medlemssta- terna. 2. Genom detta direktiv tillnärmas, i den mån det krävs för att nå det mål som avses i punkt 1, vissa nationella bestämmel- se om informationssamhällets tjänster som rör den inre marknaden, etablering, kommersiella meddelanden, avtal slutna på elektronisk väg, mellanhänders tjänsteleverantörers (1) EGT C 23, 28. 1. 1999, s. 1. ansvar, uppförandekoder, utomrättslig lösning av tvister, möj- lighet att föra talan inför domstol samt samarbete mellan medlemsstaterna. 3. Detta direktiv kompletterar den gemenskapsrätt som är tillämplig på informationssamhällets tjänster, utan att det påverkar nivån på skyddet av i synnerhet folkhälsan och konsumentintressena såsom de fastställs i gemenskapsrättsak- ter och nationell lagstiftning för genomförande av dessa, i den mån detta inte begränsar friheten att tillhandahålla informa- tionssamhällets tjänster. 4. Genom detta direktiv införs inte några nya regler om internationell privaträtt, och inte heller berörs domstolars behörighet. 5. Detta direktiv skall inte tillämpas på a) beskattning, b) c) frågor beträffande informationssamhällets tjänster som omfattas av direktiv 95/46/EG och direktiv 97/66/EG, frågor som rör avtal eller förfaranden som regleras av lagstiftning som rör karteller, d) följande verksamhet inom informationssamhällets tjänster: — Verksamhet som omfattar notariatfunktion eller likvär- diga yrken i den mån den har ett direkt och särskilt samband med offentlig myndighetsutövning. — Företrädande och försvar av en klient inför domstol. — Spelverksamhet som innebär att penningsvärden satsas på hasardspel, inbegripet lotterier och vadslagningar. 6. Detta direktiv påverkar inte åtgärder som vidtas på gemenskapsnivå eller nationell nivå, med beaktande av gemen- skapsrätten, för att främja kulturell och språklig mångfald och säkerställa försvaret av pluralism. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv avses med a) informationssamhällets tjänster: tjänster i den mening som avses i artikel 1. 2 i direktiv 98/34/EG, ändrat genom direktiv 98/48/EG, C 128/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 b) c) d) e) f) tjänsteleverantör: varje fysisk eller juridisk person som tillhandahåller någon av informationssamhällets tjänster, etablerad tjänsteleverantör: en tjänsteleverantör som utövar näringsverksamhet med hjälp av ett fast driftställe under obestämd tid. Förekomsten och användningen av teknisk utrustning och teknik för att tillhandahålla tjänsten innebär inte i sig att tjänsteleverantören är etablerad, tjänstemottagare: varje fysisk eller juridisk person som av yrkesmässiga eller andra skäl använder någon av informationssamhällets tjänster, i synnerhet för att efter- forska information eller göra den tillgänglig, konsument: varje fysisk person som agerar utanför ramen för sin handels-, närings- eller yrkesverksamhet, kommersiellt meddelande: varje form av meddelande som syftar till att direkt eller indirekt främja varor eller tjänster från ett företag, en organisation eller en person som bedriver handels-, industri- eller hantverksverksamhet, eller utövar reglerad yrkesverksamhet, eller till att direkt eller indirekt främja ovan nämnda företags, organisationers eller personers anseende. Följande utgör i sig inte kommersiella meddelanden: — Information som krävs för att direkt nå företaget, organisationen eller personen, exempelvis domän- namn eller en e-postadress. — Meddelanden rörande företagets, organisationens eller personens varor, tjänster eller anseende som utarbetats oberoende av detta eller denna, i synnerhet när det har skett utan ekonomisk ersättning. g) reglerad yrkesverksamhet: varje yrkesverksamhet i den me- ning som avses i antingen artikel 1 d i rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighets- givande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (1), eller enligt artikel 1 f i rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG (2) h) det samordnade området: de krav som har fastställts i medlemsstaternas rättssystem och som är tillämpliga på tjänsteleverantörer av informationssamhällets tjänster eller på informationssamhällets tjänster, oberoende av om de är av allmän natur eller särskilt utformade för dem. i) Det samordnade området gäller de krav som tjänstele- verantören måste uppfylla när det gäller (1) EGT L 19, 24. 1. 1989, s. 16. (2) EGT L 209, 24. 7. 1992, s. 25. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/38/EG (EGT L 184, 12. 7. 1997, s. 31). — startande av verksamhet som gäller någon av informationssamhällets tjänster, såsom krav i fråga om behörighet, tillstånd eller anmälningar, — utövande av verksamhet som gäller någon av informationssamhällets tjänster, såsom krav i fråga om tjänsteleverantörens beteende, kvaliteten på eller innehållet i tjänster, inbegripet sådana krav som är tillämpliga på reklam och avtal, eller krav som gäller tjänsteleverantörens ansvar. ii) Det samordnade området omfattar inte krav såsom — krav som är tillämpliga på varor som sådana, — krav som är tillämpliga på leverans av varor, — krav som är tillämpliga på tjänster som inte tillhandahållits på elektronisk väg. Artikel 3 Den inre marknaden 1. Varje medlemsstat skall se till att de av informationssam- hällets tjänster som en på dess territorium etablerad tjänsteleve- rantör tillhandahåller överensstämmer med de nationella be- stämmelser som är tillämpliga i denna medlemsstat och som omfattas av det samordnade området. 2. Medlemsstaterna får inte av skäl som omfattas av det samordnade området begränsa den fria rörligheten för de av informationssamhällets tjänster som har ursprung i en annan medlemsstat. Punkterna 1 och 2 är inte tillämpliga på de områden 3. som anges i bilagan. 4. Medlemsstaterna får vidta åtgärder för undantag från punkt 2 när det gäller någon av informationssamhällets tjäns- ter om följande villkor uppfylls: a) Åtgärderna skall i) vara nödvändiga av någon av följande anledningar: — den allmänna ordningen, i synnerhet förebyggande, utredning, upptäckt och åtal av brott, inbegripet skydd av minderåriga och bekämpning av hets mot personer på grund av ras, kön, religion eller nationalitet samt kränkningar av enskilda perso- ners mänskliga värdighet, — skydd av folkhälsan, 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/41 — allmän säkerhet, inbegripet skydd av nationell säkerhet och försvar, — skydd av konsumenter, inbegripet investerare, ii) vidtas med avseende på någon av informationssamhäl- lets tjänster som är till förfång för de mål som avses i punkt i eller utgör en allvarlig risk för att dessa mål inte uppnås, iii) vara proportionerliga i förhållande till dessa mål. b) Innan ifrågavarande åtgärder vidtas och utan det påverkar domstolsförfaranden, förberedande förhand- inbegripet lingar och åtgärder som vidtas inom ramen för en brottsut- redning, skall medlemsstaten — ha uppmanat den medlemsstat som avses i punkt 1 att vidta åtgärder, varpå denna senare medlemsstat inte vidtagit några åtgärder eller endast vidtagit otillräckliga åtgärder, — ha anmält till kommissionen och till den medlemsstat som avses i punkt 1 sin avsikt att vidta sådana åtgärder. 5. Medlemsstaterna kan i brådskande fall göra undantag från de villkor som anges i punkt 4 b. I sådana fall skall åtgärderna snarast möjligt anmälas till kommissionen och till den medlemsstat som avses i punkt 1 med uppgift om varför medlemsstaten bedömer fallet vara brådskande. 6. Utan att åsidosätta medlemsstaternas möjlighet att vidta och fullfölja ifrågavarande åtgärder skall kommissionen snarast möjligt undersöka huruvida de anmälda åtgärderna är förenliga med gemenskapsrätten. Om den kommer fram till att åtgärden är oförenlig med gemenskapsrätten skall kommissionen upp- mana medlemsstaten i fråga att avhålla sig från att vidta de planerade åtgärderna eller skyndsamt avbryta vidtagna åtgärder. KAPITEL II PRINCIPER Avsnitt 1: Krav angående etablering och information Artikel 4 Princip om att utesluta förhandstillstånd 2. Punkt 1 påverkar inte tillämpningen av system för tillstånd som inte särskilt och uteslutande avser informations- samhällets tjänster, eller som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/13/EG av den 10 april 1997 om gemensamma ramar för allmän auktorisation och individuella tillstånd på teletjänsteområdet (1) Artikel 5 Allmän information som skall lämnas 1. Förutom de övriga informationskrav som fastställs i gemenskapsrätten, skall medlemsstaterna säkerställa att tjäns- televerantören tillser att det för tjänstemottagaren och de behöriga myndigheterna skall vara möjligt att enkelt, direkt och stadigvarande ha tillgång till åtminstone följande information: a) Tjänsteleverantörens namn. b) Den geografiska adress där tjänsteleverantören är etablerad. c) Uppgifter om tjänsteleverantören, inbegripet hans e-post- adress, vilket gör det möjligt för honom att snabbt bli kontaktad och nådd på ett direkt och effektivt sätt. d) Om tjänsteleverantören är registrerad i ett handelsregister eller liknande offentligt register, det register i vilket han är registrerad och hans registreringsnummer eller motsvaran- de identifieringsuppgifter i detta register. e) Om verksamheten kräver tillstånd, uppgifter om den berörda tillsynsmyndigheten. f) Beträffande reglerad yrkesverksamhet: — Den yrkesorganisation eller liknande institution hos vilken tjänsteleverantören är registrerad. — Yrkestitel och den medlemsstat där titeln har utfärdats. — En hänvisning till de bestämmelser som är tillämpliga på yrkesverksamheten i etableringsmedlemsstaten och sättet att få tillgång till dem. g) I de fall där tjänsteleverantören bedriver mervärdesskatte- pliktig verksamhet, det identifieringsnummer som avses i artikel 22. 1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (2). 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att start och bedrivande av verksamhet som leverantör av informationssamhällets tjänster inte underkastas bestämmelser om förhandstillstånd eller andra krav som har motsvarande effekt. (1) EGT L 117, 7. 5. 1997, s. 15. (2) EGT L 145, 13. 6. 1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/85/EG (EGT L 277, 28. 10. 1999, s. 34). C 128/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 2. Förutom de övriga informationskrav som föreskrivs i gemenskapsrätten skall medlemsstaterna i de fall då informa- tionssamhällets tjänster anger priser åtminstone säkerställa att dessa klart och otvetydigt anges och att det särskilt anges om de inbegriper skatt och leveranskostnader. Artikel 8 Reglerad yrkesverksamhet Avsnitt 1: Kommersiella meddelanden Artikel 6 Information som skall lämnas Förutom de övriga informationskrav som fastställs i gemen- skapsrätten skall medlemsstaterna se till att kommersiella meddelanden som ingår i eller utgör någon av informations- samhällets tjänster åtminstone uppfyller följande villkor: a) Det kommersiella meddelandet skall vara klart identifier- bart som sådant. b) Den fysiska eller juridiska person för vars räkning det kommersiella meddelandet sänds skall vara klart identi- fierbar. c) Säljfrämjande erbjudanden, såsom rabatter, premier och gåvor, när sådana är tillåtna i den medlemsstat där tjänsteleverantören är etablerad, skall vara klart identifier- bara som sådana, och villkoren för att utnyttja dem skall vara lätt tillgängliga och framställas klart och otvetydigt. d) Säljfrämjande tävlingar eller spel, skall, när sådana är tillåtna i den medlemsstat där tjänsteleverantören är etable- rad, vara klart identifierbara som sådana, och villkoren för deltagande i dem skall vara lätt tillgängliga och framställas klart och otvetydigt. 1. Medlem skall se till att användningen av kommersiella meddelanden som ingår i eller utgör en av informationssam- hällets tjänster som tillhandahålls av en utövare av en reglerad yrkesverksamhet är tillåten, förutsatt att de yrkesetiska reglerna följs, särskilt beträffande yrkesverksamhetens oberoende, vär- dighet och heder samt tystnadsplikt och ärlighet gentemot kunder och andra utövare av yrket. 2. Utan att det påverkar yrkeskårers och yrkessammanslut- ningars självständighet skall medlemsstaterna och kommissio- nen uppmuntra yrkeskårer och yrkessammanslutningar att utarbeta uppförandekoder på gemenskapsnivå för att bestäm- ma vilken information som får lämnas för kommersiella meddelanden i enlighet med de regler som avses i punkt 1. 3. Vid utarbetandet av förslag till gemenskapsinitiativ som kan bli nödvändiga för att säkerställa att den inre marknaden fungerar väl när det gäller den information som avses i punkt 2, skall kommissionen ta vederbörlig hänsyn till de uppförandekoder som gäller på gemenskapsnivå och fatta beslut i nära samarbete med relevanta yrkessammanslutningar och yrkeskårer. 4. Detta direktiv skall tillämpas utöver gemenskapens direk- tiv om tillträde till och utövande av verksamhet inom reglerad yrkesverksamhet. Avsnitt 3: Avtal som ingås på elektronik väg Artikel 7 Icke begärda kommersiella meddelanden Artikel 9 Behandling av avtal 1. Förutom de övriga krav som fastställs i gemenskapsrätten skall de medlemsstater som tillåter icke begärda kommersiella meddelanden per e-post säkerställa att sådana kommersiella meddelanden från en tjänsteleverantör som är etablerad på deras territorium är klart och otvetydigt identifierbara som sådana, så snart som mottagaren tar emot dem. 1. Medlemsstaterna skall se till att deras rättssystem tillåter att avtal ingås på elektronik väg. Medlemsstaterna skall särskilt se till att de rättsliga krav som är tillämpliga på avtalsprocessen varken skapar hinder för användningen av avtal på elektronisk väg eller medför att sådana avtal frånkänns rättslig verkan och giltighet på grund av att de kommit till stånd på elektronisk väg. 2. Medlemsstaterna skall, utan att det påverkar tillämningen av direktiv 97/7/EG och direktiv 97/66/EG, vidta åtgärder för att se till att tjänsteleverantörer som sänder icke begärda kommersiella meddelanden per e-post regelbundet konsulterar och respekterar de ”opt-out”-register där fysiska personer som inte önskar erhålla sådana kommersiella meddelanden kan registrera sig. 2. Medlemsstaterna får tillämplig på alla eller vissa avtal kategorier: föreskriva att punkt 1 inte är inom någon av följande a) Avtal som skapar eller överför rättigheter när det gäller fast egendom med undantag för hyresavtal. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/43 b) Avtal som enligt lag kräver att domstolar, myndigheter eller yrken som inbegriper myndighetsutövning involveras. c) Borgensavtal och andra säkerheter som tillhandahållits av personer som agerar utanför ramen för närings- eller yrkesverksamhet. d) Avtal som omfattas av familjerättsliga eller successions- rättsliga bestämmelser. 3. Medlemsstaterna skall för kommissionen uppge de kate- gorier som avses i punkt 2 på vika de inte tillämpar punkt 1. Medlemsstaterna skall vart femte år till kommissionen översän- da en rapport om tillämpningen av punkt 2 och förklara skälen till varför de anser det nödvändigt att behålla den kategori som avses i punkt 2 b på vilka de inte tillämpar punkt 1. Artikel 10 Information som skall lämnas 1. Förutom de informationskrav som fastställs i gemen- skapsrätten skall medlemsstaterna, utom när parter som inte är konsumenter har kommit överens om något annat, se till att åtminstone följande information lämnas av tjänsteleveran- tören på ett klart, begripligt och otvetydigt sätt och innan beställningen har gjorts av tjänstemottagaren: Artikel 11 Beställning 1. Medlemsstaterna skall se till, utom när parter som inte är konsumenter har kommit överens om något annat, att när en tjänstemottagare gör sin beställning med hjälp av tekniska hjälpmedel följande principer gäller: — Tjänsteleverantören måste bekräfta mottagandet av motta- garens order utan onödigt dröjsmål och på elektronisk väg. — Beställningen och mottagningsbekräftelsen anses vara mot- tagna när de parter till vilka de är ställda har tillgång till dem. 2. Medlemsstaterna skall se till, utom när parter som inte är konsumenter har kommit överens om något annat, att tjänsteleverantören ställer lämpliga, effektiva och tillgängliga tekniska hjälpmedel till förfogande för tjänstemottagaren så att denne kan upptäcka och rätta till sina inmatningsfel innan beställningen görs. 3. Punkt 1 första strecksatsen och punkt 2 skall inte tilläm- pas på avtal som har ingåtts enbart genom utväxling av e-post eller motsvarande personliga meddelanden. Avsnitt 4: Tjänstelevererande mellanhänders ansvar a) De olika tekniska steg som skall genomföras för att ingå avtalet. Artikel 12 b) Huruvida avtalet kommer att arkiveras av tjänsteleverantö- ren eller inte och om det kommer att hållas tillgängligt. c) De tekniska möjligheterna att upptäcka och rätta till inmatningsfel innan beställningen görs. d) De språk som står till buds för att ingå avtalet. 2. Medlemsstaterna skall se till, utom när parter som inte är konsumenter har kommit överens om något annat, att tjänsteleverantören anger vilka uppförandekoder han är anslu- ten till samt information om hur dessa uppförandekoder går att få fram elektroniskt. 3. Avtalsvillkoren och de allmänna villkor som ges till tjänstemottagaren måste görs tillgängliga på ett sätt som gör det möjligt för mottagaren att spara och återge dem. Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas på avtal som har 4. ingåtts enbart genom utväxling av e-post eller motsvarande personliga meddelanden. Enbart vidarefordran (”mere conduit”) 1. Medlemsstaterna skall se till att en tjänsteleverantör som levererar en informationssamhällets tjänst bestående av överföring i ett kommunikationsnät av information som lämnats av tjänstemottagaren, eller tillhandahållande av till- gång till ett kommunikationsnät, inte skall vara ansvarig för den överförda informationen under förutsättning att tjänsteleverantören a) inte initierat överföringen, b) inte valt ut mottagaren av den överförda informationen, och c) inte valt ut eller ändrat den information som överförts. O¨ verföringen och tillhandahållande av sådan tillgång 2. som avses i punkt 1 omfattar automatisk, mellanliggande och tillfällig lagring av den vidarebefordrade informationen, i den mån lagringen enbart görs för att utföra överföringen i kommunikationsnätet och under förutsättning att informatio- nen inte lagras längre än vad som rimligtvis krävs för överföringen. C 128/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 Denna artikel skall 3. inte påverka möjligheten för en domstol eller administrativ myndighet att i enlighet med tjänsteleverantören medlemsstaternas rättssystem kräva att upphör med eller förhindrar en överträdelse. b) tjänsteleverantören så snart han fått sådan kännedom eller blivit medveten om detta handlat utan dröjsmål för att avlägsna informationen eller göra den oåtkomlig. Artikel 13 Cachning 1. Medlemsstaterna skall se till att en tjänsteleverantör som levererar en informationssamhällets tjänst bestående av överföring av information som tillhandahållits av tjänstemotta- garen på ett kommunikationsnät inte skall vara ansvarig för den automatiska, mellanliggande och tillfälliga lagring av informationen som ägt rum enbart för att effektivisera vidare överföring av informationen till andra tjänstemottagare på deras begäran, under förutsättning att a) tjänsteleverantören inte ändrar informationen, b) c) d) e) tjänsteleverantören uppfyller villkoren för tillgång till informationen, tjänsteleverantören följer regler för uppdatering av infor- mationen, vilka fastställts på ett sätt som är allmänt vedertaget och använt inom branschen, tjänsteleverantören inte ingriper i den lagliga användningen av den teknik som är allmänt vedertagen och som används inom branschen för att få fram data om hur informationen används, och tjänsteleverantören handlar utan dröjsmål för att avlägsna den information han har lagrat eller göra den oåtkomlig så snart han fått kännedom om att den information som ursprungligen överfördes har avlägsnats från nätet eller gjorts oåtkomlig, eller att en domstol eller administrativ myndighet hart bestämt att den skall avlägsnas eller göras oåtkomlig. Denna artikel skall 2. inte påverka möjligheten för en domstol eller administrativ myndighet att i enlighet med tjänsteleverantören medlemsstaternas rättssystem kräva att upphör med eller förhindrar en överträdelse. Artikel 14 Värdtjänster Punkt 1 är inte tillämplig om tjänstemottagaren handlar 2. under tjänsteleverantörens ledning eller överinseende. Denna artikel skall 3. inte påverka möjligheten för en domstol eller administrativ myndighet att i enlighet med tjänsteleverantören medlemsstaternas rättssystem kräva att inte heller upphör med eller förhindrar en överträdelse, skall den påverka medlemsstaternas möjlighet att inrätta förfaranden för att avlägsna information eller göra den oåt- komlig. Artikel 15 Avsaknad av allmän övervakningsskyldighet 1. Medlemsstaterna får inte ålägga tjänsteleverantörerna en allmän skyldighet att, i samband med tillhandahållande av sådana tjänster som avses i artiklarna 12, 13 och 14, övervaka den information de överför eller lagrar, och inte heller någon allmän skyldighet att aktivt efterforska fakta eller omständigheter som kan tyda på olaglig verksamhet. 2. Medlemsstaterna kan fastställa skyldigheter för leverantö- rer av informationssamhällets tjänster att omedelbart informe- ra de behöriga myndigheterna om påstådda olagliga verksam- heter som utförts eller olaglig information som tillhandahållits av mottagarna av deras tjänster eller att till behöriga myndighe- ter på deras begäran lämna information som gör det möjligt att identifiera de mottagare av deras tjänster med vilka de ingått lagringsavtal. KAPITEL III GENOMFO¨ RANDE Artikel 16 Uppförandekoder 1. Medlemsstaterna skall se till att en tjänsteleverantör som levererar någon av informationssamhällets tjänster bestående av lagring av information som tillhandahållits av tjänstemotta- garen inte skall vara ansvarig för information som lagrats på begäran av en tjänstemottagare av tjänsten, under förutsättning att a) tjänsteleverantören inte hade kännedom om förekomsten av olaglig verksamhet eller olaglig information och, beträff- ande skadeståndsanspråk, inte var medveten om fakta eller omständigheter som gjort förekomsten av den olagliga verksamheten eller den olagliga informationen uppenbar, eller 1. Medlemsstaterna och kommissionen skall uppmuntra a) att handels-, yrkes- och konsumentorganisationer eller motsvarande sammanslutningar utarbetar uppförandeko- der på gemenskapsnivå avsedda att bidra till att artiklar- na 5–15 genomförs ordentligt, b) att utkast till uppförandekoder på nationell nivå eller gemenskapsnivå frivilligt översänds till kommissionen, c) att uppförandekoderna finns tillgängliga på elektronisk väg på gemenskapens språk, 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/45 d) att handels-, yrkes- och konsumentorganisationer eller sammanslutningar underrättar medlemsstaterna och kom- missionen om utvärderingar av tillämpningen av deras uppförandekoder och deras inverkan på rutiner, seder och bruk inom den elektroniska handeln, e) att uppförandekoder utarbetas för skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten. 2. Medlemsstaterna och kommissionen skall uppmuntra sammanslutningar och organisationer som företräder konsu- menterna att delta i utarbetandet och genomförandet av de uppförandekoder som påverkar deras intressen och som utarbetats i enlighet med punkt 1 a. I förekommande fall skall samråd ske med sammanslutningar som företräder synskadade och personer med funktionshinder för att beakta deras särskil- da intressen. Artikel 17 Utomrättslig lösning av tvister 1. Medlemsstaterna skall se till att deras lagstiftning vid tvister mellan en leverantör av en informationssamhällets tjänst och en tjänstemottagare inte hindrar invändningen av metoder som är tillgängliga enligt nationell lag för en utomrättslig lösning av tvister, bland annat med hjälp av lämpliga elektroniska medel. 2. Medlemsstaterna skall uppmuntra organ för utomrättslig lösning av framför allt konsumenttvister att agera på ett sätt som ger de berörda parterna adekvata garantier när det gäller förfarandet. 3. Medlemsstaterna skall uppmuntra organ för utomrättslig tvistlösning att underrätta kommissionen om de viktiga beslut de fattar rörande informationssamhällets tjänster och lämna andra uppgifter om rutiner, seder och bruk som rör den elektroniska handeln. Artikel 18 Talan inför domstol 1. Medlemsstaterna skall se till att de möjligheter att föra talan inför domstol som är tillgängliga enligt nationell lagstiftning om informationssamhällets tjänster gör det möjligt att snabbt vidta åtgärder, även interimistiska sådana, i syfte att avbryta den påstådda överträdelsen och hindra ytterligare skada av berörda intressen. 2. I bilagan till direktiv 98/27/EG skall följande läggas till: ”11. Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/. /EG om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt den elektroniska handeln, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L. ). ” Artikel 19 Samarbete 1. Medlemsstaterna skall ha adekvata medel för tillsyn och utredning som är nödvändiga för att effektivt kunna genomföra detta direktiv och skall se till att tjänsteleverantörerna förser dem med de uppgifter som krävs. 2. Medlemsstaterna skall samarbeta med andra medlemssta- ter. De skall i detta syfte utse en eller flera kontaktpunkter vilkas adress och telefonnummer skall meddelas till de andra medlemsstaterna och till kommissionen. 3. Medlemsstaterna skall så fort som möjligt och i överens- stämmelse med nationell rätt lämna den hjälp och de uppgifter som en annan medlemsstat eller kommissionen begär, inbegri- pet på lämplig elektronisk väg. 4. Medlemsstaterna skall inrätta kontaktpunkter som kan nås åtminstone på elektronisk väg och dit mottagarna och tjänsteleverantörerna kan vända sig för att a) få allmän information om avtalsrättsliga rättigheter och skyldigheter samt om de mekanismer för klagomål och inbegripet prövning som finns tillgängliga vid tvister, praktiska aspekter på användningen av sådana meka- nismer, b) få adress och telefonnummer till de myndigheter, samman- slutningar eller organisationer där de kan få ytterligare upplysningar eller praktisk hjälp. 5. Medlemsstaterna skall uppmuntra att kommissionen underrättas om viktiga domstolsavgöranden och myndighets- beslut som fattas inom deras territorium i fråga om tvister som rör informationssamhällets tjänster samt om rutiner, seder och bruk som rör den elektroniska handeln. Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om dessa beslut och avgöranden. Artikel 20 Påföljder Medlemsstaterna skall bestämma de påföljder som skall tilläm- pas vid överträdelser av de nationella bestämmelser som antas med tillämpning av detta direktiv, och skall vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att dessa bestämmelser efterlevs. Påföljderna skall vara verkningsfulla, proportionerliga och avskräckande. C 128/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 KAPITEL IV SLUTBESTA¨ MMELSER Artikel 21 O¨ versyn 1. Före (. ) (*) och därefter vartannat år, skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv, i förekommande fall åtföljd av förslag som syftar till att anpassa det till den rättsliga, tekniska och ekonomiska utvecklingen inom området för informationssamhällets tjäns- ter, särskilt med avseende på brottsförebyggande verksamhet, skyddet av minderåriga, konsumentskyddet och en väl fung- erande inre marknad. 2. I denna rapport skall det undersökas om det krävs en anpassning av detta direktiv och i synnerhet om det är nödvändigt med förslag om ansvaret för leverantörer av hyperlänkar och sökverktyg, förfaranden för meddelanden och anteckningar och ansvarsfördelning efter det att innehållet utnyttjats. I rapporten skall också behovet av ytterligare villkor för att bevilja det undantag från ansvar som föreskrivs i artiklarna 12 och 13 analyseras mot bakgrund av den tekniska utvecklingen, samt möjligheten att tillämpa den inre mark- nadens principer på icke begärda kommersiella meddelanden via e-post. Artikel 22 Genomförande 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den (. ) (**). De skall genast underrätta kommissionen om detta. 2. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Artikel 23 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 24 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar. Ordförande. Ordförande (*) Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft. (**) 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/47 BILAGA UNDANTAG FRÅN ARTIKEL 3 Som anges i artikel 3. 3 är artikel 3. 1 och 3. 2 inte tillämplig på följande: — Upphovsrätt, närstående rättigheter samt rättigheter som avses i direktiv 87/54/EEG (1) och i direktiv 96/9/EG (2) samt industriellt rättsskydd. — Utgivning av elektroniska pengar av institut på vilka medlemsstaterna tillämpar ett av de undantag som anges i artikel 8. 1 i direktiv 2000/. /EG (3). — Artikel 44. 2 i direktiv 85/611/EEG (4). — Artikel 30 och avdelning IV i direktiv 92/49/EEG (5), avsnitt IV i direktiv 92/96/EEG (6), artiklarna 7 och 8 i direktiv 88/357/EEG (7) samt artikel 4 i direktiv 90/619/EEG (8); — Parternas frihet att välja vilken lagstiftning som skall tillämpas på deras avtal. — Avtalsförpliktelser vid konsumentavtal. — Formell giltighet för avtal som skapar eller överför rättigheter i fast egendom där sådana avtal är föremål för tvingande formella krav i lagstiftningen i den medlemsstat där den fasta egendomen befinner sig. — Frågan om icke begärda kommersiella meddelanden per e-post är tillåtliga. (1) EGT L 24, 27. 1. 1987, s. 36. (2) EGT L 77, 27. 3. 1996, s. 20. (3) EGT L. (4) EGT L 375, 31. 12. 1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18. 7. 1995, s. 7). (5) EGT L 228, 11. 8. 1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/26/EG. (6) EGT L 360, 9. 12. 1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/26/EG. (7) EGT L 172, 4. 7. 1988, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/49/EG. (8) EGT L 330, 29. 11. 1990, s. 50. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/96/EG. C 128/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 RÅDETS MOTIVERING I. INLEDNING 1. Den 7 januari 1999 överlämnade kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om vissa rättsliga aspekter på elektronisk handel på den inre marknaden. 2. Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 6 maj 1999 och Ekonomiska och sociala kommittén lämnade sitt yttrande den 29 april 1999. 3. Den 28 februari 2000 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget. II. SYFTE Syftet med utkastet till direktivet om vissa rättsliga aspekter på elektronisk handel är att undanröja hinder för utvecklingen av elektronisk handel inom Europeiska unionen och att upprätta en rättslig ram så att denna sektor kan utnyttja fördelarna med den inre marknaden. I detta syfte tydliggör texten hur de viktigaste principerna för den inre marknaden skall tillämpas (principen om ursprungsland och fri rörlighet för tjänster) på informationssamhällets tjänster och kompletterar den befintliga gemenskapslagstiftningen med ytterligare harmonisering av vissa särskilda rättsliga aspekter på sådana tjänster, bl. a. marknadskommunikation, ingående av avtal online, mellanhänders ansvar och verkställighet och genomförande av den rättsliga ramen. Dessa åtgärder syftar till att undanröja de rättsliga hinder som uppkommer vid avvikande eller överlappande lagstiftning och därigenom i förening med det befintliga regelverket säkerställa den fria rörligheten för onlinetjänster inom gemenskapen. III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN A. ALLMA¨ NNA KOMMENTARER Rådet har antagit det synsätt och de mål som kommissionen föreslagit och som parlamentet gett sitt stöd till, men ansåg det nödvändigt när den gemensamma ståndpunkten utarbetades att göra ett antal ändringar i sak och på det redaktionella planet i förslaget till direktivet. Vid utformningen av ändringarna var rådets viktigaste syfte att — göra direktivets lydelse tydligare för att därigenom förbättra den rättsliga klarheten, — klargöra vissa bestämmelsers räckvidd, särskilt de som rör tillämpningen av principen om ursprungsland och om frihet att tillhandahålla tjänster, — ta större hänsyn till olikartade förhållanden i medlemsstaterna, särskilt när det gäller den tidpunkt då avtalet ingås, — utveckla en högre grad av förtroende bland konsumenterna, 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/49 — säkerställa att direktivet inte negativt påverkar kampen mot brottslighet på Internet-området. B. SA¨ RSKILDA KOMMENTARER 1. De viktigaste ändringarna av kommissionens förslag a) Förhållandet mellan utkastet till direktiv och internationell privaträtt i utkastet till direktiv och bestämmelser i Rådet har ansett det nödvändigt att klargöra förhållandet mellan bestämmelserna om hemlandskontroll internationell privaträtt, särskilt i Bryssel- och Romkonventionerna. Med tanke på detta anges i en ny punkt 4 i artikel 1 klart att det genom direktivet inte fastställs ytterligare regler om internationell privaträtt och att inte heller domstolarnas behörighet berörs. Genom tillägg till bilagan (tidigare bilaga II) till direktivet garanteras dessutom att parternas rätt att fritt välja vilken lag som skall tillämpas för deras avtal skall bevaras, och att vissa avtal om fast egendom inte berörs av bestämmelserna om hemlandskontroll. b) Säkerställande av effektiviteten i brottsutredningar och vissa andra mål av allmänt intresse Rådet var angeläget om att utkastet till direktiv inte skulle få till resultat att det blev svårare att utreda brott som begås i samband med elektronisk handel, och har därför ändrat kommissionens förslag på en rad punkter. Genom ändringar av artikel 3. 4 (artikel 22. 3 i kommissionens förslag) får medlemsstaterna möjlighet att i särskilda fall avvika från direktivets krav som rör principen om ursprungsland och fri rörlighet för informations- samhällets tjänster där det är nödvändigt för den allmänna ordningen, särskilt i fråga om förebyggande, utredning, upptäckt eller åtal av brott. I artikel 15. 2 görs nu klart att medlemsstaterna får kräva av tjänsteleverantörerna att de informerar de behöriga myndigheterna om påstådda olagliga verksamheter eller i vissa fall lämnar information om sina kunder. Slutligen anges nu i kravet i artikel 21 (artikel 24 i kommissionens förslag) att åter granska direktivet, särskilt ”brottsförebyggande verksamhet”, som ett möjligt skäl att anpassa direktivet i framtiden. När det gäller närbesläktade frågor bör det också noteras att ytterligare ett tillägg till artikel 3. 4 kommer att möjliggöra undantag från fall till fall vid kränkning av mänsklig värdighet, och att det i artikel 21 nu också hänvisas till skydd av minderåriga. c) A¨ ndringar som rör avtal på elektronisk väg Rådet ansåg det olämpligt att harmonisera nationell lag om den tidpunkt vid vilken ett avtal ingås. Av detta skäl har artikel 11 ändrat namn och begränsas nu till vissa krav som gäller placering och mottagande av order på elektronisk väg. Rådet stöder till fullo principen i artikel 9 som säkerställer den rättsliga giltigheten i elektroniska avtal, men ansåg det nödvändigt att lägga till undantag från denna bestämmelse för avtal som överför rättigheter till fast egendom och för vissa avtal om garanterad säkerhet och motsvarande säkerheter. C 128/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 d) Strykning av kommittébestämmelser Kommissionen hade föreslagit att den skulle ges behörighet för genomförande av direktivets räckvidd (artikel 22. 1 c i kommissionens förslag) och dess bestämmelser om reglerade yrken (artikel 8. 3), elektroniska avtal (artikel 9. 3), samarbete mellan myndigheter (artikel 19. 6–7) och elektroniska förbindelser (artikel 20). Rådet ansåg att den behörighet som beviljas kommissionen i artiklarna 9 och 22 överskred genomföranderamen och därför var oförenlig med artikel 202 i fördraget. Den behörighet som beviljas i artiklarna 8, 19 och 20 i förslaget ansågs onödig. Därför har dessa delar av kommissionens förslag ändrats eller strukits, tillsammans med artikel 23 som innehöll bestämmelser om en rådgivande kommitté för att bistå kommissionen. 2. Rådets ståndpunkt om Europaparlaments ändringsförslag a) A¨ ndringsförslag som helt eller delvis införlivats i den gemensamma ståndpunkten Rådet införlivade hela ordalydelsen i ändringsförslagen 1, 2, 4, 6, 7, 18, 20, 24, 40, 43, 55, 56, 57 och 62 och principen i ändringsförslagen 3, 5, 9, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 22, 23, 25, 29, 32, 33, 34, 37, 64 och 67. Rådet införlivade delvis ändringsförslagen 14, 38 och 73, i allmänhet genom att anpassa sin ståndpunkt till kommissionens. b) A¨ ndringsförslag som inte införlivats i den gemensamma ståndpunkten Genom att inte införliva ändringsförslagen 8, 10, 21, 26, 27, 28, 30, 39, 45, 46, 47, 48, 49, 53, 54, 58, 59, 60, 61, 63 och 68 anslöt sig rådet till kommissionens negativa ståndpunkt. När rådet inte införlivade ändringsförslagen 13, 42 och 65 grundade det sitt beslut på följande överväganden: — När det gäller ändringsförslag 13 noterade rådet att direktiv 97/66/EG (direktivet om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikations- området) inte innehåller särskilda bestämmelser med krav på medlemsstaterna att avhålla sig från att förbjuda eller inskränka bruket av krypteringsverktyg och att detta ändringsförslag därför inte var tekniskt korrekt. — Rådet ansåg att ändringsförslag 42 inte var i konsekvens med dess övergripande syn på artikel 11 (se punkt B. 1. c ovan). — När det gäller ändringsförslag 65 menade rådet att ett krav på att rapporten skulle omfatta statistiska uppgifter var alltför föreskrivande och att termen ”digital teknik” bättre täcktes av det vidare uttryck som valts


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0549/00 υποβολή: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) προς την Επιτροπή. Σημερινή κατάσταση στον ευρωπαϊκό γαλακτοκομικό τομέα.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural quota
common agricultural policy

formats: html pdf print

text: C 374 E/102 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των EL 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/117) GRAPTH ERVTHSH E-0547/00 υποβολη΄: Daniel Hannan (PPE-DE) προς την Επιτροπη΄ (28 Febroyari·oy 2000) Ue·ma: Corpus Juris και προσωπικο΄ Σε συνε΄χεια στην απα΄ντηση που εδο΄θη στην Γραπτη΄ µου Ερω΄τηση Ε-2596/99 (1), θα η΄θελε η Επιτροπη΄ να αναφε΄ρει τις θε΄σεις που κατε΄χουν τω΄ρα οι συντα΄κτες των εκθε΄σεων για το Corpus Juris; (1) ΕΕ C 280 E της 3. 10. 2000, σελ. 79. Απα΄ντηση της κας Schreyer εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (13 Aprili·oy 2000) Η οµα΄δα των ερευνητω΄ν που συνεργα΄ζονται για την προετοιµασι΄α του Corpus juris, επελε΄γησαν λο΄γω του ο΄τι η΄ταν δια΄σηµοι ποινικολο΄γοι στο κρα΄τος µε΄λος προε΄λευσης τους. Όπως γνωρι΄ζει η Επιτροπη΄, οι ερευνητε΄ς αυτοι΄ συνεχι΄ζουν να ασκου΄ν δραστηριο΄τητα στο κρα΄τος µε΄λος προε΄λευση΄ς τους. Ασκου΄ν µε πλη΄ρη ανεξαρτησι΄α πανεπιστηµιακα΄ καθη΄κοντα, καθω΄ς και καθη΄κοντα κατα΄ρτισης ανωτα΄του επιπε΄δου και θεωρου΄νται αυθεντι΄ες στο επιστηµονικο΄ τους αντικει΄µενο. Ορισµε΄νοι απο΄ αυτου΄ς ασκου΄ν και α΄λλες δραστηριο΄τητες σε εθνικο΄ επι΄πεδο (π. χ. µε΄λη του δικαστικου΄ σω΄µατος). Εξα΄λλου, η κ. Mireille Delmas-Marty, που ει΄χε αναλα΄βει την ε΄κθεση επισκο΄πησης και µελε΄της του Corpus juris, ει΄ναι πλε΄ον µετα΄ το διορισµο΄ της, κατο΄πιν κοινη΄ς συµφωνι΄ας µεταξυ΄ του Κοινοβουλι΄ου, του Συµβουλι΄ου και της Επιτροπη΄ς (1), µε΄λος της Επιτροπη΄ς επιτη΄ρησης της ευρωπαι¤κη΄ς υπηρεσι΄ας ερευνω΄ν για την καταπολε΄µηση της απα΄της (OLAF). (1) ΕΕ C 220 της 31. 7. 1999. (2000/C 374 E/118) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0549/00 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) προς την Επιτροπη΄ (28 Febroyari·oy 2000) Ue·ma: Σηµερινη΄ κατα΄σταση στον ευρωπαι¤κο΄ γαλακτοκοµικο΄ τοµε΄α Με βα΄ση τις πληροφορι΄ες που εστα΄λησαν απο΄ τα κρα΄τη µε΄λη στην Ευρωπαι¤κη΄ Επιτροπη΄ κατα΄ τους τε΄σσερις πρω΄τους µη΄νες της τρε΄χουσας γαλακτοκοµικη΄ς περιο΄δου (Απρι΄λιος-Ιου΄λιος) και βα΄σει των ελε΄γχων της Επιτροπη΄ς για την ακρι΄βεια των πληροφοριω΄ν αυτω΄ν που δηµοσι΄ευσε τον περασµε΄νο Νοε΄µβριο, προκυ΄πτει ο΄τι πολλα΄ κρα΄τη µε΄λη υπερβαι΄νουν τις ποσοστω΄σεις που τους αναλογου΄ν στον τοµε΄α αυτο΄ν. Καθο΄τι πλησια΄ζουµε στο τε΄λος της τρε΄χουσας γαλακτοκοµικη΄ς περιο΄δου και για να γνωρι΄ζουµε την σηµερινη΄ κατα΄σταση του ευρωπαι¤κου΄ γαλακτοκοµικου΄ τοµε΄α, µπορει΄ η Επιτροπη΄ να µας πληροφορη΄σει για τα πιο προ΄σφατα στοιχει΄α που διαθε΄τει ο΄σον αφορα΄ τις ποσο΄τητες γα΄λακτος που παρη΄χθησαν απο΄ τα δια΄φορα κρα΄τη µε΄λη κατα΄ την τρε΄χουσα γαλακτοκοµικη΄ περι΄οδο (1999/2000) και για το επι΄πεδο των ποσοστω΄σεων που καλυ΄φθηκε µε΄χρι την ηµεροµηνι΄α αναφορα΄ς; Συγκεκριµε΄να, θα µπορου΄σε η Επιτροπη΄ να αναφε΄ρει βα΄σει των ελε΄γχων που διεξη΄γαγε στα τε΄λη της περιο΄δου, ποια΄ κρα΄τη µε΄λη προβλε΄πεται ο΄τι θα υπερβου΄ν την ποσο΄στωση΄ τους και σε ποιο΄ βαθµο΄; Απα΄ντηση του κ. Fischler εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (27 Marti·oy 2000) Κατ(cid:146) αρχη΄ν, τα επι΄σηµα δεδοµε΄να σχετικα΄ µε τις ποσοστω΄σεις πρε΄πει να κοινοποιου΄νται στην Επιτροπη΄ απο΄ τα κρα΄τη µε΄λη, πριν την 1η Σεπτεµβρι΄ου κα΄θε χρο΄νου που ακολουθει΄ το τε΄λος της περιο΄δου αναφορα΄ς (Απρι΄λιος- Μα΄ρτιος), µε΄σω του ερωτηµατολογι΄ου που αναφε΄ρεται σε παρα΄ρτηµα του κανονισµου΄ της Επιτροπη΄ς (ΕΟΚ) αριθ. 536/93 της Επιτροπη΄ς της 9ης Μαρτι΄ου 1993 για τον καθορισµο΄ των λεπτοµερειω΄ν εφαρµογη΄ς της συµ- πληρωµατικη΄ς εισφορα΄ς στον τοµε΄α του γα΄λακτος και των γαλακτοκοµικω΄ν προι¤ο΄ντων (1) συ΄µφωνα µε τις προβλε΄ψεις της 4ης περι΄πτωσης του α΄ρθρου 8. Για τον λο΄γο αυτο΄, τα δεδοµε΄να που αναφε΄ρονται στην περι΄οδο αναφορα΄ς 1999-2000 θα ει΄ναι γνωστα΄ µο΄νο µετα΄ την ηµεροµηνι΄α αυτη΄. Το ερωτηµατολο΄γιο αυτο΄ αποτελει΄ τη βα΄ση για την πληρωµη΄ του συµπληρωµατικου΄ δασµου΄. 28. 12. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των C 374 E/103 Ωστο΄σο, τα κρα΄τη µε΄λη, συ΄µφωνα µε την τρε΄χουσα πρακτικη΄ τους, κοινοποιου΄ν στην Επιτροπη΄ την κατ(cid:146)εκτι΄µηση εξε΄λιξη των παραδο΄σεων που πραγµατοποιη΄θηκαν στη βιοµηχανι΄α. Προς το παρο΄ν, η Επιτροπη΄ διαθε΄τει αυτε΄ς τις εκτιµη΄σεις για την περι΄οδο Απριλι΄ου-∆εκεµβρι΄ου, εκτο΄ς ο΄σον αφορα΄ την Ελλα΄δα (Αυ΄γουστος) και την Ισπανι΄α (Νοε΄µβριος). Στην εκτι΄µηση αυτη΄, µπορει΄ κανει΄ς να παρατηρη΄σει ο΄τι ορισµε΄να κρα΄τη µε΄λη υπερβαι΄νουν το κατ(cid:146) εκτι΄µηση προφι΄λ για την εν λο΄γω περι΄οδο. Όπως µπορει΄ να παρατηρη΄σει κανει΄ς στον πι΄νακα ο οποι΄ος αποστε΄λλεται κατε΄υθει΄αν στο Αξιο΄τιµο Με΄λος του Κοινοβουλι΄ου καθω΄ς και στη Γενικη΄ Γραµµατει΄α του Κοινοβουλι΄ου, προ΄κειται για την Ισπανι΄α, την Ιταλι΄α, το Λουξεµβου΄ργο, την Αυστρι΄α, τη Φινλανδι΄α, την Σουηδι΄α και το Ηνωµε΄νο Βασι΄λειο. Κατα΄ την ανα΄γνωση αυτου΄ του πι΄νακα, θα πρε΄πει να ληφθει΄ υπο΄ψη ο΄τι οι προβλεπο΄µενες µεταφορε΄ς στα α΄ρθρα 4 και 6 του κανονισµου΄ του Συµβουλι΄ου (ΕΟΚ) αριθ. 3950/92, της 28ης ∆εκεµβρι΄ου 1992 για τη θε΄σπιση συµπληρωµατικη΄ς εισφορα΄ς στον τοµε΄α του γα΄λακτος και των γαλακτοκοµικω΄ν προι¤ο΄ντων (2) µπορου΄ν να προκαλε΄σουν αυ΄ξηση η΄ µει΄ωση της υπε΄ρβασης αναλο΄γως της περιπτω΄σεως. Λαµβα΄νοντας υπο΄ψη ο΄σα προαναφε΄ρονται, τα διαθε΄σιµα δεδοµε΄να δι΄νουν µο΄νον µια µερικη΄ α΄ποψη των ποσοτη΄των υπε΄ρβασης, δεδοµε΄νου ο΄τι οι εκτιµη΄σεις του 25 % της περιο΄δου αναφορα΄ς λει΄πουν επι΄σης, δηλαδη΄, οι µη΄νες απο΄ τον Ιανουα΄ριο ε΄ως τον Μα΄ρτιο του 2000, πρα΄γµα το οποι΄ο µπορει΄ να αλλα΄ξει σηµαντικα΄ την εξε΄λιξη ο΄πως ε΄χει ε΄ως ση΄µερα σε κα΄θε κρα΄τος µε΄λος. (1) (2) ΕΕ L 57 της 10. 3. 1993. ΕΕ L 405 της 31. 12. 1992. (2000/C 374 E/119) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0551/00 υποβολη΄: Guido Podest(cid:224) (PPE-DE) προς την Επιτροπη΄ (28 Febroyari·oy 2000) Ue·ma: Βοη΄θεια πτη΄σης και ε΄λεγχος εναε΄ριας κυκλοφορι΄ας Το φαινο΄µενο της αεροπλοι΅ας ει΄ναι αφ εαυτου΄ διεθνε΄ς και επιβα΄λλει κοινε΄ς ρυθµι΄σεις και προδιαγραφε΄ς στις δια΄φορες χω΄ρες. Απο΄ τεχνικη΄ς σκοπια΄ς αρµο΄διος σε παγκο΄σµιο επι΄πεδο ει΄ναι ο ICAO (∆ιεθνη΄ς Οργανισµο΄ς Πολιτικη΄ς Αεροπορι΄ας) και σε ευρωπαι¤κο΄ η ECAC (Ευρωπαι¤κη΄ ∆ια΄σκεψη Πολιτικη΄ς Αεροπορι΄ας). Τα κυρι΄αρχα κρα΄τη µε΄λη ε΄χουν την ευχε΄ρεια να δε΄χονται στους εθνικου΄ς κανονισµου΄ς κατα΄ τους τρο΄πους και υπο΄ τους ο΄ρους που το καθε΄να θεωρει΄ προση΄κοντες τις συστα΄σεις που διατυπω΄νουν οι προαναφερθε΄ντες οργανισµοι΄. Συ΄µφωνα µε τους στο΄χους της Ευρωπαι¤κη΄ς Ένωσης, φαι΄νεται χρη΄σιµο να ρυθµισθου΄ν οι βασικοι΄ τοµει΄ς προκειµε΄νου να διασφαλισθει΄ κατα΄ οµοιο΄µορφο τρο΄πο η ασφα΄λεια της εναε΄ριας κυκλοφορι΄ας. Όσον αφορα΄ τα αεροσκα΄φη και τους κυβερνη΄τες, το αποτε΄λεσµα της οµοιογε΄νειας των συστηµα΄των και της επιµο΄ρφωσης και κινητικο΄τητας του προσωπικου΄ ε΄χει η΄δη επιτευχθει΄. Όσον αφορα΄ την εναε΄ρια κυκλοφορι΄α καταγρα΄φονται ελλει΄ψεις στους ευρωπαι¤κου΄ς κανονισµου΄ς. ∆εδοµε΄νης της σηµασι΄ας του θε΄µατος για την ασφα΄λεια, θα ε΄πρεπε να καθορισθου΄ν, µε οµοιο΄µορφες παραµε΄- τρους και εντο΄ς των διαφο΄ρων εθνικω΄ν πραγµατικοτη΄των που δραστηριοποιου΄νται στον τοµε΄α της αεροπλοι΅ας (εταιρει΄ες διαχει΄ρισης αερολιµε΄νων, φορει΄ς ασφα΄λειας στην πτη΄ση κλπ. ) ευρωπαι¤κε΄ς προδιαγραφε΄ς για τη συντη΄ρηση και τη διαχει΄ριση των συστηµα΄των. Θα ε΄πρεπε εξα΄λλου να προσδιορισθου΄ν κοινε΄ς προδιαγραφε΄ς για τις α΄δειες και τις επαγγελµατικε΄ς πιστοποιη΄σεις των ελεγκτω΄ν εναε΄ριας κυκλοφορι΄ας (ο΄πως προβλε΄πει το παρα΄ρτηµα 1 του ICAO), των εµπειρογνωµο΄νων βοη΄θειας πτη΄σης (AIS officer), των µετεωρολο΄γων και του τεχνικου΄ προσωπικου΄ βοη΄θειας πτη΄σης. Θεωρει΄ται ως εκ του΄του αναγκαι΄α η ε΄γκριση µιας κοινη΄ς οδηγι΄ας που θα εγγυα΄ται το΄σο την ε΄γκριση ο΄σο και το σεβασµο΄ ενιαι΄ων παραµε΄τρων και της αρχη΄ς της ελευ΄θερης κυκλοφορι΄ας στην Ευρωπαι¤κη΄ Ένωση για το προσωπικο΄ βοη΄θειας πτη΄σης και τους ελεγκτε΄ς εναε΄ριας κυκλοφορι΄ας. Υπ(cid:146) αυτο΄ το πρι΄σµα, µπορει΄ η Επιτροπη΄ να αναφε΄ρει εα΄ν και πο΄τε προτι΄θεται να παρουσια΄σει σχετικου΄ς κοινοτικου΄ς νοµοθετικου΄ς κανονισµου΄ς; Απα΄ντηση της κας de Palacio εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (10 Aprili·oy 2000) Σε ο΄,τι αφορα΄ την παραγωγη΄, συντη΄ρηση και επιχειρησιακη΄ εκµετα΄λλευση αεροσκαφω΄ν καθω΄ς και το συνδεο΄µενο µε αυτα΄ προσωπικο΄, η ανα΄πτυξη και εφαρµογη΄ κοινω΄ν κανονιστικω΄ν περι΄ ασφαλει΄ας προτυ΄πων και διαδικασιω΄ν ε΄χει επιδιωχθει΄ στο πλαι΄σιο του Συνδε΄σµου Αρχω΄ν Πολιτικη΄ς Αεροπορι΄ας (European Joint Aviation Authorities


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 450/2000 af 28. februar 2000 om ændring af forordning (EF) nr. 2698/1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne inden for oksekødssektoren

eurovoc_concepts:
beef
export refund
health control
third country

formats: pdf print

text: L 55/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 450/2000 af 28. februar 2000 om ændring af forordning (EF) nr. 2698/1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne inden for oksekødssektoren KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (4) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Oksekød — under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 33, stk. 12, og UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) Eksportrestitutionerne for Kommissionens forordning (EF) nr. 2698/1999 (2). fastsættes oksekød De fælles gennemførelsesforanstaltninger for ordningen for eksportrestitutioner til landbrugsprodukter er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 (3). Ydelsen af restitutionen bør forbeholdes produkter, der kan omsættes frit i Fællesskabet. Det bør derfor fast- sættes, at forudsætningen for, at der kan udbetales resti- tution for produkterne er, at de er påsat sundhedsmærk- ning i overensstemmelse med Rådets direktiv 64/ 433/EØF (4), senest ændret ved direktiv 95/23/EF (5), Rådets direktiv 94/65/EF (6) og Rådets direktiv 77/ 99/EØF (7), senest ændret ved direktiv 97/76/EF (8). I artikel 1 i forordning (EF) nr. 2698/1999 indsættes følgende stk. 3: ved Produkterne skal opfylde de krav om sundhedsmærk- »3. ning, der fastsættes i: — bilag I, kapitel XI til direktiv 64/433/EØF — bilag I, kapitel VI til direktiv 94/65/EF — bilag B, kapitel VI til direktiv 77/99/EØF. « Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes for de betalingsangivelser, der omhandles i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999, og for de udførselsangivelser, der omhandles i artikel 5, stk. 2, i forord- ning (EF) nr. 800/1999, og som ledsages af en eksportlicens udstedt efter den 3. marts 2000. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 21. (2) EFT L 326 af 18. 12. 1999, s. 49. (3) EFT L 102 af 17. 4. 1999, s. 11. (4) EFT 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. (5) EFT L 243 af 11. 10. 1995, s. 7. (6) EFT L 368 af 31. 12. 1994, s. 10. (7) EFT L 26 af 31. 1. 1977, s. 85. (8) EFT L 10 af 16. 1. 1998, s. 25


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0545/00 af William Newton Dunn (PPE-DE) til Kommissionen. Britisk stempelafgift som diskrimination mod britiske virksomheder.

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

text: 3. 10. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 280 E/217 (2000/C 280 E/258) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0493/00 af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen (24. februar 2000) Om: Den korrekte afvikling af et udbud om leverance af spisekuponer, som er udskrevet af det italienske ministerium for statens finanser Kan Kommissionen kontrollere, om der er sket en korrekt afvikling af det udbud, der blev udskrevet 1. i december 1998 af det italienske ministerium for statens finanser (statens generelle direktorat) om leverance af spisekuponer til de ansatte i ministeriet? Udbuddet var af en stłrrelsesorden p(cid:229) 180 milliarder pr. (cid:229)r, opdelt i tre lige store partier. Er Kommissionen underrettet om, at det 2. italienske ministerium for statens finanser efter den regionale forvaltningsdomstols afgłrelse om at acceptere de p(cid:229)stande, der var fremsat af de virksomheder, som ikke fik tildelt kontrakten, og at standse udbuddet, og efter revisionsrettens indsigelse mod udbuds- akternes korrekthed, har annulleret indkaldelsen af udbuddet og samtidig udskrevet et nyt udbud p(cid:229) 180 milliarder, som er opdelt i tre partier af en varighed p(cid:229) et (cid:229)r, som kan fornys i en tilsvarende periode? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frits Bolkestein (23. marts 2000) Kommissionen ville v(cid:230)re taknemmelig, hvis det (cid:230)rede parlamentsmedlem kunne sende den de oplysninger, han har, om den formodede overtr(cid:230)delse af EU(cid:146)s udbudslovgivning, som har fundet sted i forbindelse med det italienske finansministeriums udbud. Kommissionen har ikke kendskab til oplysninger, som giver den mulighed for at gribe ind over for de kompetente italienske myndigheder for at kontrollere, om ovenn(cid:230)vnte bestemmelser er blevet overholdt i forbindelse med udbudsproceduren. P(cid:229) grundlag af de oplysninger, som det (cid:230)rede parlamentsmedlem freml(cid:230)gger, vil Kommissionen foretage de nłdvendige undersłgelser for at finde ud af, om der fortsat finder overtr(cid:230)delser af EU(cid:146)s udbudslov- givning sted, s(cid:229)ledes at den kan tr(cid:230)ffe de foranstaltninger i henhold til EF-traktaten, som eventuelt m(cid:229)tte v(cid:230)re nłdvendige for at bringe den p(cid:229)g(cid:230)ldende procedure i overensstemmelse med EU(cid:146)s udbudslovgivning. (2000/C 280 E/259) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0545/00 af William Newton Dunn (PPE-DE) til Kommissionen (28. februar 2000) Om: Britisk stempelafgift som diskrimination mod britiske virksomheder Under henvisning til et af principperne i traktaterne, n(cid:230)rmere bestemt, at der ikke m(cid:229) finde nogen forskelsbehandling sted mellem Den Europ(cid:230)iske Unions borgere, er det da lovligt, at den britiske regering p(cid:229)l(cid:230)gger en stempelafgift p(cid:229) handel med aktier i britiske virksomheder, men tillader, at handel med aktier i ikke-britiske virksomheder er fritaget fra stempelafgift? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (6. april 2000) Kommssionen er i f(cid:230)rd med at indhente de oplysninger, der er nłdvendige for at besvare spłrgsm(cid:229)let, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, s(cid:229) snart det foreligger