title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring för tjugoandra gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar), i fråga om ftalater, och om ändring av rådets direktiv 88/378/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet"

eurovoc_concepts:
chemical product
child
labelling
product safety
public health
toy industry

text: 26. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 117/59 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring för tjugoandra gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar), i fråga om ftalater, och om ändring av rådets direktiv 88/378/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet” (2000/C 117/12) Den 29 februari 2000 beslutade rådet i enlighet med artikel 95 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 15 februari 2000. Föredragande var Alma Williams. Vid sin 370:e plenarsession den 1–2 mars 2000, (sammanträdet den 1 mars 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 27 röster för, 21 röster emot och 8 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Detta förslag anknyter till den höga skyddsnivå för konsumenters hälsa och säkerhet som omnämndes i EU-för- draget och som även inkluderades i Amsterdamfördragets artikel 153. Kommissionen föreslår att man skall förbjuda användningen av sex giftiga ftalater i vissa produkter för spädbarn och småbarn — de svagaste och mest sårbara konsumenterna. Förslaget omfattar en ändring för tjugoandra gången av det befintliga direktivet om farliga ämnen (1) och innebär en separat ändring av direktivet om leksakers sä- kerhet (2). Icke desto mindre har förslaget vittgående konsekven- 1. 2. ser. Det berör följande viktiga frågor eller ämnesområden: Särskilt försiktighetsprincipens 1. 2. 5. 1. relevans måste framhållas. Det rör sig om ett relativt nytt förfarande som beskrivs i ett nyligen publicerat meddelande från kommis- sionen (4), och detta är bara tredje gången som det har åberopats. Förfarandet gör det möjligt för kommissionen att vidta förebyggande åtgärder där bevisföringen är ”otillräcklig, ofullständig eller osäker”, men där underlåtenhet att agera skulle medföra en avsevärd risk för folkhälsan eller miljön (som i fallet med dioxin i belgisk mat). Den grundläggande principen är att man, när det uppstår ett potentiellt hot, skall genomföra studier för att bedöma risken; resultaten behöver dock inte vara entydiga för att man skall vidta åtgärder. I kommissionens meddelande påpekas att frånvaron av veten- skapliga bevis inte bör användas för att rättfärdiga att man inte agerar. Harmoniseringen av metoder och införandet av 1. 2. 1. enhetliga regler både på den inre marknaden och i kandidat- länderna. 2. Bakgrund 2. 1. Vad är ftalater? Samverkan med andra direktiv, exempelvis använd- 1. 2. 2. ningen av de förfaranden i nödsituationer som föreskrivs i artikel 9 i direktivet om allmän produktsäkerhet (3). 1. 2. 3. fastställa vilka mängder av ftalater som frigörs. Giltigheten av de testmetoder som används för att Det aktuella förslaget gäller sex ftalater som räknas upp i dokumentets bilaga. De är sedan länge vedertagna kemikalier som tillsätts i hårdplast (som polyvinylklorid — PVC) för att göra den mjuk. Den mjuka plasten kan sedan användas för att tillverka produkter för spädbarn och småbarn under tre år, som bitringar, nappar, skallror och vissa leksaker, till exempel badankor. Den vanligaste ftalaten som används i produkter som bitringar har varit diisononylftalat (DINP). Vissa ftalater kan även förekomma naturligt i födoämnen, exempelvis i bananer. Påtryckningar från miljögrupper i en fråga som 1. 2. 4. säkerligen kommer att väcka både känslomässiga reaktioner och praktiska frågor. 2. 2. Vilka är problemen med ftalater? 1. 2. 5. den och användningen av försiktighetsprincipen. Den allt större betoningen på utvärderingsförfaran- (1) Direktiv 76/769/EEG, EGT L 262, 27. 9. 1976, s. 201. (2) Direktiv 88/378/EEG, EGT L 187, 16. 7. 1988, s. 1. (3) Direktiv 92/59/EEG, EGT L 228, 11. 8. 1992, s. 24. Ftalater binds inte i hårdplasten och kan med tiden frigöras eller läcka. Tester på råttor visar att ftalater kan orsaka såväl hormonrubbningar som cancer med följdskador på lever, njurar och testiklar. I farozonen finns särskilt spädbarn och småbarn som tuggar och suger under långa perioder. När de (4) KOM(2000) 1 slutlig av den 2 februari 2000 (den svenska versionen finns ännu inte tillgänglig). C 117/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 4. 2000 tuggar på plasten kan den brytas ner, vilket medför att ftalater frigörs i högre takt och följaktligen överförs till saliven. Dessutom är det accepterade dagliga intaget (ADI, ”acceptable daily intake”) för en vuxen inte samma mängd som ett spädbarn tål, på grund av dess lägre kroppsvikt. Ftalater kan vara kumulativa och spädbarn kan också få i sig dem från andra källor, exempelvis bröstmjölk. 2. 2. 1. Därför har vissa medlemsstater ihärdigt krävt att ftalater skall förbjudas i produkter för spädbarn och småbarn, vilket ledde till en rekommendation i juli 1998 (1) (snarare än det akuta förbud som kommissionär Emma Bonino hade önskat sig). Det har även förekommit påtryckningar från miljögrupper för ett förbud, som ett led i en mer övergripande kampanj för att få bort alla PVC-produkter. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö avgav ett yttrande hösten 1999. 2. 2. 2. Kommissionen har, via förfarandena för nödsituatio- ner i direktivet om allmän produktsäkerhet, fått medlemsstater- nas tillstånd att införa ett tillfälligt förbud som gäller tills vidare för ovannämnda sex ftalater, med anledning av att de innebär en allvarlig risk för barns hälsa. Detta förbud trädde i kraft den 19 december 1999. 2. 2. 3. av lagstiftningen. Föreliggande förslag gäller en mer långsiktig ändring 3. Allmänna kommentarer: Ekonomiska och sociala kommitténs synvinkel 3. 1. Först och främst stöder kommittén kommissionens omedelbara förbud mot ftalater i vissa barnavårdsprodukter och därmed artikel 1 i det föreslagna direktivet. 3. 1. 1. Eftersom förbudet är en tillfällig åtgärd som gäller tills vidare och som skall ses över den 8 mars, vill kommittén veta vilka övergångsförfaranden som skall tillämpas i fram- tiden. Kommittén inser att kommissionen hade två valmöj- 3. 1. 2. ligheter: antingen införa ett förbud eller förlita sig på stränga tester för maximala gränsvärden för migration av ftalater, utifrån vilka kontroller kunde införas. Eftersom sådana testme- toder för ftalater ännu är osäkra, otillförlitliga och inte kan upprepas på grund av svårigheten att simulera hur spädbarn/småbarn suger och tuggar, accepterar kommittén kommissionens beslut med hänvisning till försiktighetsprin- cipen. Dessutom framhåller kommittén att alternativa ämnen som kan komma att utvecklas ger upphov till nya farhågor och ny osäkerhet, och följaktligen kräver dessa en hel del ytterligare forskning. (1) Rekommendation 98/485/EG, EGT L 217, 5. 8. 1998, s. 35. 3. 2. För det andra, när det gäller framtida åtgärder ifrågasät- ter kommittén kommissionens förfarande (beskrivs i förslagets artikel 2) för att hantera produkter som kan stoppas i munnen utan att vara avsedda för detta ändamål. Kommissionen tänker hantera riskerna som dessa föremål innebär — främst leksaker som barn inte suger eller tuggar på någon längre period — genom märkning med varningstexter som skall varna föräldrar och andra som har omvårdnad om småbarn. 3. 2. 1. Kommittén framhåller de praktiska svårigheterna med att formulera någon form av varningstext som rimligen kan täcka den enorma mängd olika produkter för barn som det rör sig om, i synnerhet om en sådan text — på flera språk — skall finnas på produkten såväl som på förpackningen. 4. Särskilda kommentarer 4. 1. Artikel 1 Kommittén accepterar motvilligt denna artikel som den enda möjliga under nuvarande omständigheter, med de allmänna förbehåll som redan presenterats. Kommittén vill dock framfö- ra följande synpunkter: Kommittén beklagar att den slutliga ändringen av 4. 1. 1. lagstiftningen om utsläppande på marknaden av farliga pro- dukter kan tillämpas först om flera år ”på grund av de gällande beslutsförfarandena”, men noterar att de överbryggande be- införas även fortsättningsvis måste stämmelser som skall garantera spädbarns och småbarns säkerhet. 4. 1. 2. Kommittén framhåller det särskilda problemet med att kontrollera tillgången till produkter som ärvs inom familjer och som används av barn i olika åldrar. Kommittén noterar också problemet med begagnade barnavårdsprodukter som säljs i exempelvis butiker som drivs av olika frivilligorganisa- tioner. 4. 1. 3. Kommittén betonar betydelsen av att förslaget ge- nomförs (med samordning inom hela EU) av behöriga myndig- heter, med tanke på problemen i de länder som inte alltid har en enda myndighet. 4. 1. 4. Kommittén understryker behovet av en kontinuerlig och effektiv kontroll av förbudet, med särskild marknadsöver- vakning för produkter som importeras från tredje land, bland annat från länder i tredje världen. 4. 1. 5. Kommittén betonar behovet av en effektiv kommuni- kation med föräldrar och alla andra som har hand om barn om produktsäkerhet i allmänhet och ftalater i synnerhet, där man särskilt överväger att komplettera de ”Helpline”-telefon- nummer som vissa tillverkare anger på sina förpackningar. Kommittén efterlyser också en lyhörd, icke-auktoritär utbild- ning som inleds i tidig ålder beträffande hur man tar hand om spädbarn och småbarn och beträffande deras beteenden. 26. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 117/61 4. 2. Artikel 2 Kommittén påpekar att varningstexterna är så strängt formule- rade att de i själva verket utgör ett förbud. Den föreslagna formuleringen är dessutom svårbegriplig och budskapet går inte fram på det sätt som krävs. Om sådana varningstexter till sist trots allt accepteras som en lämplig åtgärd vill kommittén framföra följande kommentarer: 4. 2. 1. outplånlig; den måste även vara förståelig. Det räcker inte med att en varningstext är lättläst och 4. 2. 2. Kommittén ifrågasätter det praktiska i att fästa var- ningsetiketter vid små föremål som är avsedda för barn. Det gäller både design och tillverkning, och särskilt om det rör sig om flera olika språk. 4. 3. Eftersom riskerna i samband med att emellanåt suga eller tugga på en leksak är små rekommenderar kommittén tills vidare att den föreslagna varningsmärkningen på produkterna i fråga slopas med tanke på de problem en sådan märkning skulle medföra. Varningstexter bör finnas på förpackningen, om storleken tillåter. Enligt försiktighetsprincipen måste åtgär- der som vidtas med hänvisning till försiktighetsprincipen stå i proportion till den risk som man önskar begränsa eller eliminera. 5. Slutsatser 5. 1. Kommittén upprepar att säkerhetens betydelse över- skuggar allt annat, särskilt när det gäller barn, och stöder kommissionens ansträngning att införa det nuvarande förbu- det. Kommittén är dock fortfarande oroad över att validiteten i de befintliga testmetoder som används för att fastställa hur stor mängd ftalater som frigörs fortfarande är osäker, och att alternativa material väcker nya farhågor. Kommittén ser därför gärna ytterligare forskning i ämnet. Kommittén accepterar att kommissionen i artikel 2 5. 2. visar sin tro på föräldrars rätt till information genom att föreskriva stränga varningstexter på både förpackningar och själva barnavårdsartiklarna. Om kommissionen framhärdar i att genomdriva dessa varningstexter måste både deras språkliga utformning och kommunikativa funktion beaktas. Bryssel den 1 mars 2000. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 470/2000 της Επιτροπής, της 1ης Μαρτίου 2000, για τον καθορισμό των επιστροφών κατά την εξαγωγή στον τομέα των οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
citrus fruit
export refund
fruit vegetable
nut
pip fruit

formats: pdf print

text: L 57/12 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 2. 3. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 470/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 1ης Μαρτίου 2000 για τον καθορισµό των επιστροφών κατά την εξαγωγή στον τοµέα των οπωροκηπευτικών Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2200/96 του Συµβουλίου, της 28ης Οκτωβρίου 1996, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα των οπωροκηπευτικών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1257/1999 (2), και ιδίως το άρθρο 35 παρά- γραφος 3, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) (4) (5) Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 2190/96 της Επιτροπής (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 298/2000 (4), θέσπισε τις λεπτοµέρειες εφαρµογής των επι- στροφών κατά την εξαγωγή στον τοµέα των οπωροκηπευ- τικών. ∆υνάµει του άρθρου 35 παράγραφος 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2200/96, του Συµβουλίου, προκειµένου να επι- τραπούν στο µέτρο του δυνατού εξαγωγές σηµαντικές από οικονοµική άποψη, η διαφορά µεταξύ των τιµών στο διεθνές εµπόριο των προϊόντων που αναφέρονται στο εν λόγω άρθρο και των τιµών των προϊόντων αυτών στην Κοινότητα µπορεί να καλυφθεί από επιστροφή κατά την εξαγωγή. ∆υνάµει του άρθρου 35 παράγραφος 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2200/96, οι επιστροφές δύνανται να καθορι- στούν λαµβάνοντας υπόψη την κατάσταση ή τις προοπτικές εξέλιξης, αφενός, των τιµών των οπωροκηπευτικών στην αγορά της Κοινότητας και των διαθέσιµων ποσοτήτων και, αφετέρου, των τιµών που εφαρµόζονται στο διεθνές εµπό- ριο. Πρέπει επίσης να ληφθούν υπόψη τα έξοδα που αναφέρονται στο στοιχείο β) της εν λόγω παραγράφου, καθώς και η οικονοµική πλευρά των προβλεποµένων εξαγωγών. ∆υνάµει του άρθρου 35 παράγραφος 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2200/96, οι επιστροφές πρέπει να καθοριστούν λαµβάνοντας υπόψη τα όρια που προκύπτουν από τις συµφωνίες που συνήφθησαν, σύµφωνα µε το άρθρο 300 της συνθήκης. Σύµφωνα µε το άρθρο 35 παράγραφος 5 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2200/96, οι τιµές στην αγορά της Κοινότητας καθορίζονται µε βάση τις τιµές που προβλέπονται περισσό- τερο ευνοϊκές για την εξαγωγή. Οι τιµές στο διεθνές εµπό- ριο πρέπει να καθορίζονται µε βάση τις τιµές που αναφέρο- νται στο δεύτερο εδάφιο της εν λόγω παραγράφου. (6) Η κατάσταση στο διεθνές εµπόριο ή οι ειδικές απαιτήσεις ορισµένων αγορών µπορούν να καταστήσουν απαραίτητη τη (7) (8) (9) διαφοροποίηση της επιστροφής, για ένα συγκεκριµένο προϊόν, ανάλογα µε τον προορισµό του εν λόγω προϊόντος. Οι τοµάτες, τα λεµόνια, τα πορτοκάλια και τα µήλα των κατηγοριών Extra, Ι και ΙΙ των κοινών κανόνων ποιότητας, τα αµύγδαλα χωρίς κέλυφος, τα φουντούκια, καθώς και τα κοινά καρύδια µε κέλυφος µπορούν προς το παρόν να αποτελέσουν αντικείµενο εξαγωγών σηµαντικών από οικονο- µική άποψη. Η εφαρµογή των ανωτέρω λεπτοµερειών στη σηµερινή κατά- σταση της αγοράς ή στις προοπτικές εξέλιξής της, και ιδίως στις τιµές των οπωροκηπευτικών στην Κοινότητα και στο διεθνές καθορισµό επιστροφών σύµφωνα µε το παράρτηµα του παρόντος κανονισµού. εµπόριο, οδηγεί στον Σύµφωνα µε τις διατάξεις του άρθρου 35 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2200/96, πρέπει να καθίσταται δυνατή η αποτελεσµατικότερη χρησιµοποίηση των διαθέ- σιµων πόρων, χωρίς να γίνονται διακρίσεις µεταξύ των ενδιαφεροµένων επιχειρηµατιών. Στην προοπτική αυτή, πρέ- πει να υπάρχει µέριµνα ώστε να µη διαταράσσονται τα ρεύµατα των συναλλαγών που είχαν διαµορφωθεί προηγου- µένως από το καθεστώς των επιστροφών. Για τους λόγους αυτούς, καθώς και λόγω του εποχιακού χαρακτήρα των εξαγωγών καθορίζονται ποσοστώσεις ανά προϊόν. οπωροκηπευτικών, πρέπει να (10) Ο κανονισµός (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87 της Επιτροπής (5), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2765/1999 (6), καθόρισε την ονοµατολογία των γεωργικών προϊόντων για τις επιστροφές κατά την εξαγωγή. (11) Ο κανονισµός (ΕΟΚ) αριθ. 3719/88 της Επιτροπής (7), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1127/1999 (8), θεσπίζει τους κοινούς τρόπους εφαρµογής του καθεστώτος πιστοποιητικών εισαγωγής, εξαγωγής και προκαθορισµού για τα γεωργικά προϊόντα. (12) Λόγω της κατάστασης της αγοράς και προκειµένου να κατα- στεί δυνατή η αποτελεσµατικότερη χρήση των διαθέσιµων πόρων, καθώς επίσης λαµβάνοντας υπόψη τη διάρθρωση των εξαγωγών της Κοινότητας, πρέπει να γίνει επιλογή της πιο κατάλληλης µεθόδου επιστροφών κατά την εξαγωγή για ορισµένα προϊόντα και ορισµένους προορισµούς και, κατά συνέπεια, να µην καθοριστούν ταυτόχρονα, για την εν λόγω περίοδο εξαγωγών, οι επιστροφές µε βάση τα συστήµατα Α1 και Α2 που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2190/96, περί λεπτοµερειών εφαρµογής των επι- στροφών κατά την εξαγωγή στον τοµέα των οπωροκηπευ- τικών. (1) ΕΕ L 297 της 21. 11. 1996, σ. 1. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 80. (3) ΕΕ L 292 της 15. 11. 1996, σ. 12. (4) ΕΕ L 34 της 9. 2. 2000, σ. 16. (5) ΕΕ L 366 της 24. 12. 1987, σ. 1. (6) ΕΕ L 338 της 30. 12. 1999, σ. 1. (7) ΕΕ L 331 της 2. 12. 1988, σ. 1. (8) ΕΕ L 135 της 29. 5. 1999, σ. 48. 2. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 57/13 (13) Πρέπει να κατανεµηθούν οι προβλεπόµενες για τα διάφορα προϊόντα ποσότητες ανάλογα µε τα διαφορετικά συστήµατα χορήγησης της επιστροφής, λαµβάνοντας, ιδίως, υπόψη την αλλοιωσιµότητα του προϊόντος. Τα πιστοποιητικά που εκδίδονται στο πλαίσιο της επισιτι- 2. στικής βοήθειας, τα οποία αναφέρονται στο άρθρο 14α του κανονι- σµού (ΕΟΚ) αριθ. 3719/88 δεν καταλογίζονται στις επιλέξιµες ποσότητες που αναφέρονται στο παράρτηµα. (14) Τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης οπωροκη- πευτικών, 3. Με την επιφύλαξη της εφαρµογής των διατάξεων του άρθρου 4 παράγραφος 5 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2190/96, η διάρκεια ισχύος των πιστοποιητικών τύπου Α1 και Α2 είναι δύο µήνες. ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Άρθρο 2 1. Οι επιστροφές κατά την εξαγωγή στον τοµέα των οπωροκη- πευτικών, καθορίζονται στο παράρτηµα του παρόντος κανονισµού. Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 10 Μαρτίου 2000. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 1 Μαρτίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής L 57/14 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 2. 3. 2000 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΕΠΙΣΤΡΟΦΕΣ ΚΑΤΑ ΤΗΝ ΕΞΑΓΩΓΗ ΣΤΟΝ ΤΟΜΕΑ ΤΩΝ ΟΠΩΡΟΚΗΠΕΥΤΙΚΩΝ Προϊόν [Οι πλήρεις ορισµοί των επιλέξιµων προϊόντων αναφέρονται στον τοµέα «Οπωροκηπευτικά» του τροποποιηµένου κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87 της Επιτροπής] Σύστηµα Περίοδος αίτησης για έκδοση πιστοποιητικών Κωδικός προϊόντος Προορισµός ή οµάδα χωρών προορισµού (1) Α1 από 10. 3 έως 9. 5. 2000 Α2 από 13 έως 15. 3. 2000 Β από 17. 3 έως 16. 5. 2000 Ποσό επιστροφής (σε EUR/t καθαρού βάρους) Προβλεπόµενες ποσότητες (t) Ενδεικτικά ποσά επιστροφής (σε EUR/t καθαρού βάρους) Προβλεπόµενες ποσότητες (t) Ενδεικτικά ποσά επιστροφής (σε EUR/t καθαρού βάρους) Προβλεπόµενες ποσότητες (t) Τοµάτες 0702 00 00 9100 Αµύγδαλα χωρίς κέλυφος 0802 12 90 9000 Φουντούκια µε κέλυφος 0802 21 00 9000 A00 A00 A00 A00 Φουντούκια χωρίς κέλυφος Κοινά καρύδια µε κέλυφος Πορτοκάλια Λεµόνια Μήλα 0802 22 00 9000 0802 31 00 9000 A00 0805 10 10 9100 0805 10 30 9100 0805 10 50 9100 0805 30 10 9100 0808 10 20 9100 0808 10 50 9100 0808 10 90 9100 A00 A00 F07 405 12 721 7 20 50 59 114 73 50 45 40 20 6 559 20 50 11 134 405 114 721 50 45 40 27 870 16 722 6 159 50 45 40 52 427 14 450 3 636 (1) Οι κωδικοί προορισµού καθορίζονται ως εξής: A00: Όλοι οι προορισµοί. F07: Νορβηγία, Ισλανδία, Γροιλανδία, Νήσοι Φερόε, Πολωνία, Ουγγαρία, Ρουµανία, Βουλγαρία, Αλβανία, Εσθονία, Λετονία, Λιθουανία, Βοσνία-Ερζεγοβίνη, Κροατία, Σλοβενία, πρώην Γιουγκοσλαβική ∆ηµοκρατία της Μακεδονίας, Οµοσπονδιακή ∆ηµοκρατία Γιουγκοσλαβίας (Σερβία και Μαυροβούνιο), Μάλτα, Αρµενία, Αζερµπαϊτζάν, Λευκορωσία, Λευκορωσία, Γεωργία, Καζακστάν, Κιργιζία, Μολδαβία, Ρωσία, Τατζικιστάν, Τουρκµενιστάν, Ουζµπεκιστάν, Ουκρανία, προορισµοί που προβλέπονται στο άρθρο 36 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 800/1999 της Επιτροπής, χώρες και εδάφη της Αφρικής, εκτός από τη Νότια Αφρική, χώρες Αραβικής Χερσονήσου [Σαουδική Αραβία, Μπαχρέιν, Κατάρ, Οµάν, Ηνωµένα Αραβικά Εµιράτα (Abu Dabi, Dubay, Chardja, Adjman, Umm al-Qi’iwayn, Ras al-Khayma και Fudjayra), Κουβέιτ και Υεµένη], Συρία, Ιράν, Ιορδανία, Βολιβία, Βραζιλία, Βενεζουέλα, Περού, Παναµάς, Ισηµερινός και Κολοµβία


title: Verordening (EG) nr. 471/2000 van de Commissie van 1 maart 2000 tot vaststelling van de specifieke wisselkoers voor de vergoeding van de opslagkosten in de suikersector voor de maand februari 2000

eurovoc_concepts:
exchange rate
redemption
storage cost
sugar

text: 2. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 57/15 VERORDENING (EG) Nr. 471/2000 VAN DE COMMISSIE van 1 maart 2000 tot vaststelling van de specifieke wisselkoers voor de vergoeding van de opslagkosten in de suikersector voor de maand februari 2000 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 2038/1999 van de Raad van 13 september 1999 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector suiker (1), Gelet op Verordening (EG) nr. 2799/98 van de Raad van 15 december 1998 tot vaststelling van het agromonetaire stelsel voor de euro (2), (2) Gelet op Verordening (EEG) nr. 1713/93 van de Commissie van 30 juni 1993 tot vaststelling van bĳzondere voorschriften voor de toepassing van de landbouwomrekeningskoers in de suikersector (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1642/1999 (4), en met name op artikel 1, lid 3, Overwegende hetgeen volgt: (1) Artikel 1, lid 2, van Verordening (EEG) nr. 1713/93 bepaalt dat de in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 2038/1999 bedoelde vergoeding van de opslagkosten in nationale valuta wordt omgerekend aan de hand van een specifieke landbouwomrekeningskoers die gelĳk is aan het pro rata temporis berekende gemiddelde van de landbouwomrekeningskoersen in de maand van opslag; deze specifieke landbouwomrekeningskoers moet elke maand voor de voorafgaande maand worden vastgesteld. Evenwel dient, in verband met de invoering van het agromonetaire stelsel voor de euro per 1 februari 1999, voor de met ingang van die datum geldende vergoe- dingen de specifieke wisselkoers alleen te worden vastge- steld voor de omrekening tussen de euro en de nationale valuta's van de lidstaten die de eenheidsmunt niet hebben aangenomen. De specifieke wisselkoers voor de omrekening van de vergoeding van de opslagkosten in nationale valuta wordt op grond van bovengenoemde bepalingen voor de maand februari 2000 vastgesteld zoals aangegeven in de bĳlage, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De specifieke wisselkoers voor de omrekening van de in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 2038/1999 bedoelde vergoeding van de opslagkosten in nationale valuta wordt voor de maand februari 2000 vastgesteld zoals aangegeven in de bĳlage. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 2 maart 2000. Zĳ is van toepassing met ingang van 1 februari 2000. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 1 maart 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 252 van 25. 9. 1999, blz. 1. (2) PB L 349 van 24. 12. 1998, blz. 1. (3) PB L 159 van 1. 7. 1993, blz. 94. (4) PB L 195 van 28. 7. 1999, blz. 3. L 57/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 2. 3. 2000 bĳ de verordening van de Commissie van 1 maart 2000 tot vaststelling van de specifieke wisselkoers voor de vergoeding van de opslagkosten in de suikersector voor de maand februari 2000 BĲLAGE Specifieke wisselkoers 1 EUR = 7,44520 333,142 8,51245 0,614659 Deense kroon Griekse drachme Zweedse kroon Pond sterling


title: Verordnung (EG) Nr. 473/2000 der Kommission vom 1. März 2000 zur Festsetzung der im Sektor Reis geltenden Einfuhrzölle

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

text: 2. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 57/23 VERORDNUNG (EG) Nr. 473/2000 DER KOMMISSION vom 1. März 2000 zur Festsetzung der im Sektor Reis geltenden Einfuhrzölle DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 über die gemeinsame Marktorganisation für Reis (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2072/98 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1503/96 der Kommission vom 29. Juli 1996 mit Durchführungsbestimmungen zu der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates betreffend die Erhe- bung von Einfuhrzöllen im Reissektor (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2831/98 (4), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) Gemäß Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 werden bei der Einfuhr der in Artikel 1 derselben Verordnung genannten Erzeugnisse die Zölle des Gemeinsamen Zolltarifs erhoben. Bei den Erzeugnissen von Absatz 2 desselben Artikels entsprechen die Zölle jedoch dem bei ihrer Einfuhr geltenden Interventions- preis, erhöht bei der Einfuhr von geschältem oder voll- geschliffenem Reis um einen bestimmten ständig Prozentsatz und vermindert um den Einfuhrpreis. Dieser Zoll darf jedoch den Satz des Gemeinsamen Zolltarifs nicht überschreiten. (2) Gemäß Artikel 12 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 wird der cif-Einfuhrpreis unter Zugrundelegung der repräsentativen Preise des betreffenden Erzeugnisses (3) (4) (5) (6) auf dem Weltmarkt oder auf dem gemeinschaftlichen Einfuhrmarkt berechnet. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1503/96 wurden die Durchführungsbestimmungen erlassen, die sich auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 beziehen und die im Sektor Reis geltenden Zölle betreffen. Die Einfuhrzölle gelten, bis eine Neufestsetzung in Kraft tritt, außer wenn in den zwei Wochen vor der folgenden Festsetzung keine Notierung in der Referenzquelle gemäß Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1503/96 vorliegt. sich die Einfuhrzölle Damit reibungslos anwenden lassen, sollten zu ihrer Berechnung die in einem Bezugs- zeitraum festgestellten Marktkurse zugrunde gelegt werden. Die Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 1503/96 hat die Festsetzung der Zölle gemäß den Anhängen der vorliegenden Verordnung zur Folge — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die im Sektor Reis gemäß Artikel 11 Absätze 1 und 2 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 anwendbaren Einfuhrzölle werden in Anhang I unter Zugrundelegung der im Anhang II angegebenen Bestandteile festgesetzt. Diese Verordnung tritt am 2. März 2000 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 1. März 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 329 vom 30. 12. 1995, S. 18. (2) ABl. L 265 vom 30. 9. 1998, S. 4. (3) ABl. L 189 vom 30. 7. 1996, S. 71. (4) ABl. L 351 vom 29. 12. 1998, S. 25. L 57/24 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 2. 3. 2000 ANHANG I Festsetzung der Einfuhrzölle für Reis und Bruchreis Drittländer (außer AKP-Staaten und Bangladesch) (3) AKP-Staaten (1) (2) (3) Zoll (5) Bangladesch (4) Basmati Indien und Pakistan (6) Ägypten (8) (in EUR/t) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 143,98 143,98 143,98 204,29 143,98 143,98 143,98 204,29 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 46,05 46,05 46,05 67,16 46,05 46,05 46,05 67,16 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 45,38 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 67,65 67,65 67,65 97,80 67,65 67,65 67,65 97,80 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 (7) 0,00 0,00 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 107,99 107,99 107,99 153,21 107,99 107,99 107,99 153,21 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 105,00 KN-Code 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 (1) Bei der Einfuhr von Reis mit Ursprung in den AKP-Staaten gilt der im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1706/98 des Rates (ABl. L 215 vom 1. 8. 1998, S. 12) und der geänderten Verordnung (EG) Nr. 2603/97 der Kommission (ABl. L 351 vom 23. 12. 1997, S. 22) festgelegte Zoll. (2) Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1706/98 wird bei der unmittelbaren Einfuhr von Erzeugnissen mit Ursprung in den Staaten in Afrika, im karibischen Raum und im Pazifischen Ozean in das überseeische Departement Réunion kein Zoll erhoben. (3) Der bei der Einfuhr von Reis in das überseeische Departement Réunion zu erhebende Zoll ist in Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 festgesetzt. (4) Bei der Einfuhr von Reis, ausgenommen Bruchreis (KN-Code 1006 40 00), mit Ursprung in Bangladesch gilt der im Rahmen der Verordnung (EWG) Nr. 3491/90 des Rates (ABl. L 337 vom 4. 12. 1990, S. 1) und der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 862/91 der Kommission (ABl. L 88 vom 9. 4. 1991, S. 7) festgelegte Zoll. (5) Gemäß Artikel 101 Absatz 1 des geänderten Beschlusses 91/482/EWG des Rates (ABl. L 263 vom 19. 9. 1991, S. 1) werden Erzeugnisse mit Ursprung in überseeischen Ländern und Gebieten zollfrei eingeführt. (6) Für geschälten Reis der Sorte Basmati, der seinen Ursprung in Indien und Pakistan hat, wird eine Ermäßigung um 250 EUR/t berücksichtigt (Artikel 4a der geänderten Verordnung (EG) Nr. 1503/96). (7) Zollsatz des Gemeinsamen Zolltarifs. (8) Bei der Einfuhr von Reis mit Ursprung in und Herkunft aus Ägypten gilt der im Rahmen der Verordnungen (EG) Nr. 2184/96 des Rates (ABl. L 292 vom 15. 11. 1996, S. 1) und (EG) Nr. 196/97 der Kommission (ABl. L 31 vom 1. 2. 1997, S. 53) festgelegte Zoll. 2. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 57/25 ANHANG II Berechnung des im Sektor Reis zu erhebenden Einfuhrzolls 1. Einfuhrzoll (EUR/t) (1) 204,29 455,00 143,98 455,00 (1) Paddy Reisbruch Geschält Geschliffen Geschält Geschliffen Indica Japonica 2. Berechnungsbestandteile a) cif-Preis Arag (EUR/t) b) fob-Preis (EUR/t) c) Frachtkosten (EUR/t) d) Quelle (1) Zollsatz des Gemeinsamen Zolltarifs. — — — — 332,74 323,59 416,92 325,92 — — — — 386,04 295,04 30,88 30,88 USDA USDA Operator Operator — — — —