title: Komission päätös, tehty 17 päivänä helmikuuta 2000, Botswanasta, Keniasta, Madagaskarista, Swazimaasta, Zimbabwesta ja Namibiasta peräisin olevien naudanliha-alan tuotteiden tuontitodistuksista (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 434)

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
import licence
meat product

text: L 54/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 26. 2. 2000 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 17 päivänä helmikuuta 2000, Botswanasta, Keniasta, Madagaskarista, Swazimaasta, Zimbabwesta ja Namibiasta peräisin olevien naudanliha-alan tuotteiden tuontitodistuksista (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 434) (2000/168/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista (AKT-valtioista) peräisin oleviin maataloustuotteisiin ja niiden jalostamisessa saatuihin tavaroihin sovellettavasta järjestelystä ja asetuksen (ETY) N:o 715/90 kumoamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1706/ 98 (1), ja erityisesti sen 30 artiklan, ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista tai merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin oleviin maataloustuotteisiin ja tiettyihin maataloustuotteiden jalostamisessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavista järjeste- lyistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1706/98 sovelta- mista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta naudanliha-alalla ja asetuksen (EY) N:o 589/96 kumoamisesta 9 päivänä syyskuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1918/98 (2), ja erityisesti sen 4 artiklan, 1 artikla Seuraavat jäsenvaltiot antavat 21 päivänä helmikuuta 2000 luuttomana lihana ilmaistuja, tietyistä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista peräisin olevia naudanliha-alan tuot- teita koskevat tuontitodistukset jäljempänä esitettyjen määrien ja alkuperämaiden mukaisesti: Saksa: — 250 tonnia Botswanasta peräisin olevia tuotteita. Yhdistynyt kuningaskunta: — 200 tonnia Botswanasta peräisin olevia tuotteita, — 120 tonnia Namibiasta peräisin olevia tuotteita, — 30 tonnia Swazimaasta peräisin olevia tuotteita, — 600 tonnia Zimbabwesta peräisin olevia tuotteita. sekä katsoo seuraavaa: 2 artikla Asetuksen (EY) N:o 1918/98 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti todistushakemuksia 2000 kymmenen ensimmäisen päivän aikana seuraavista luuttoman naudanlihan määristä: jättää maaliskuun voidaan — Botswana: — Kenia: — Madagaskar: — Swazimaa: — Zimbabwe: — Namibia: 17 816 tonnia, 142 tonnia, 7 579 tonnia, 3 278 tonnia, 7 720 tonnia, 12 399 tonnia. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) (2) (3) (4) Asetuksen (EY) N:o 1918/98 1 artiklassa säädetään mahdollisuudesta antaa tuontitodistuksia naudanliha- alan tuotteille. Tuonti on kuitenkin toteutettava kullekin kolmannelle viejämaalle säädettyjen määrien rajoissa. Määrät, joista lupahakemuksia on jätetty 1 ja 10 päivän helmikuuta 2000 välisenä aikana, eivät ole asetuksen (EY) N:o 1918/98 mukaisesti leikattuna lihana ilmaistuina suuremmat kuin Botswanan, Kenian, Madagaskarin, Swazimaan, Zimbabwen ja Namibian alkuperätuotteiden osalta käytettävissä olevat määrät. Tämän vuoksi tuontitodistuksia on mahdollista antaa haetuille määrille. luuttomaksi vahvistettava määrät, Olisi tuontitodistuksia voidaan hakea 1 päivästä maaliskuuta 2000 alkaen 52 100 tonnin kokonaismäärän rajoissa. joille sikojen, rajoita On aiheellista mainita, että tämä päätös ei terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten, lampaiden ja vuohien sekä tuoreen lihan tai lihavalmisteiden tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/462/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY (4), soveltamista, (1) EYVL L 215, 1. 8. 1998, s. 12. (2) EYVL L 250, 10. 9. 1998, s. 16. (3) EYVL L 302, 31. 12. 1972, s. 28. (4) EYVL L 24, 30. 1. 1998, s. 31


title: Europaparlamentets lagstiftningsresolution om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) i syfte att införa regler för förvaltningsbolag och förenklade prospekt (KOM(1998) 451 - C4-0465/1998 - 1998/0242(COD))

eurovoc_concepts:
approximation of laws
financial legislation
free movement of capital
investment company
securities

formats: pdf print

text: C 339/228 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 11. 2000 Torsdag 17 februari 2000 II. Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och ändra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i över- låtbara värdepapper (fondföretag) i syfte att införa regler för förvaltningsbolag och förenklade pro- spekt (KOM(1998) 451 + C4-0465/1998-1998/0242(COD)) Förslaget ändrades på följande sätt: KOMMISSIONENS FÖRSLAG (1) PARLAMENTETS ÄNDRINGAR (Ändringsförslag 22) Skäl 15a (nytt) 15a. Kodifieringen av den gemenskapslagstiftning som rör fondföretag kommer att behöva förberedas omedelbart efter antagandet av de ändringar av direktiv 85/611/EEG som föreliggande direktiv innehåller. (Ändringsförslag 23) Artikel 1. 1 Artikel 1a. 2 (direktiv (85/611/EEG) 2. förvaltningsbolag: företag vars vanliga verksamhet består i att förvalta värdepappersfonder och investeringsbolag (kol- lektiv portföljförvaltning). 2. förvaltningsbolag: företag vars vanliga verksamhet består i att förvalta tillgångar i värdepappersfonder och investe- ringsbolag (kollektiv portföljförvaltning) inbegripet verk- samhet som nämns i bilaga II. (Ändringsförslag 24) ARTIKEL 1. 3 Artikel 5. 4a (ny) (direktiv 85/611/EEG) 4a. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inte ge fondföretag auktorisation eller skall återkalla auktorisation om det finns faktorer, såsom innehållet i verksamhetsplaner, den geografiska fördelningen eller den verksamhet som verkligen utförs, som tydligt tyder på att ett företag har valt det rättsliga systemet i en medlemsstat för att inte omfattas av strängare normer som gäller i en annan medlemsstat inom vars territorium företaget har för avsikt att utöva, eller redan utövar, större delen av sin verksamhet. (Ändringsförslag 41/ändr. ) ARTIKEL 1. 3 Artikel 5a. 1 första och andra strecksatsen (direktiv 85/611/EEG) 3 det har ett tillräckligt startkapital enligt följande: a) bolag som endast auktoriserats för förvaltning av värde- pappersfonder och investeringsbolag: 50 000 ecu. (1) EGT C 272, 1. 9. 1998, s. 7. 3 det har ett startkapital som uppgår till minst 150 000 euro. Dessutom skall företaget uppfylla vissa kapital- krav som åtminstone motsvarar det högsta av följande belopp: a) Ett belopp som fastställs i enlighet med bestäm- melserna i direktiv 93/6/EEG, med hänsyn till den tillhandahållna tjänstens art. 29. 11. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 339/229 Torsdag 17 februari 2000 PARLAMENTETS ÄNDRINGAR b) Ett belopp som beräknas med hjälp av följande skala, i förhållande till de förvaltade tillgångarnas totala värde: + 0,1 % upp till 1 000 miljoner euro som för- valtas. + 1 miljon euro plus 0,02 % av de tillgångar som förvaltas utöver 1 000 miljoner euro, dock högst 10 miljoner euro. KOMMISSIONENS FÖRSLAG b) bolag som dessutom auktoriserats för individuell portföljför- valtning enligt artikel 5. 3 första strecksatsen: utöver det kapital som nämns i punkt a ett belopp beräknat enligt artikel 3. 1 och 3. 2 i direktiv 93/6/EEG (1) med hänsyn till den ifrågavarande tjänstens art, 2 de personer som i praktiken leder verksamheten i förvaltnings- bolaget har gott anseende och tillräcklig erfarenhet, även i fråga om den typ av fondföretag som bolaget förvaltar. Bolagets verk- samhetsinriktning skall beslutas av minst två personer som upp- fyller ovanstående villkor, (1) EGT L 141/1, 11. 6. 1993. (Ändringsförslag 35) ARTIKEL 1. 3 Artikel 5a. 3 (direktiv 85/611/EEG) En sökande skall inom sex månader efter det att en full- 3. ständig ansökan har inlämnats underrättas om auktorisation har beviljats eller inte. Om auktorisation vägras skall skälen härför anges. En sökande skall inom sex månader efter det att en full- 3. ständig ansökan har inlämnats underrättas om auktorisation har beviljats eller inte. Om auktorisation vägras skall skälen härför anges. När auktorisation har vägrats i en medlems- stat är det inte längre möjligt att ansöka om auktorisation i en annan medlemsstat. Det är inte tillåtet att samtidigt lämna in ansökningar i flera medlemsstater. (Ändringsförslag 25) ARTIKEL 1. 3 Artikel 5f. 1 andra stycket (direktiv 85/611/EEG) Med hänsyn till den typ av fondföretag som förvaltningsbolaget förvaltar skall hemlandets behöriga myndigheter framför allt kräva att bolaget har sunda förvaltnings- och redovisningsför- faranden, kontroll- och säkerhetsarrangemang för elektronisk databehandling och lämpliga interna kontrollmekanismer för att bland annat se till att tillgångarna i de värdepappersfonder respektive investeringsbolag som förvaltningsbolaget förvaltar investeras respektive bolagsordningen samt gällande lagstiftning. enlighet med fondbestämmelserna i Med hänsyn till den typ av fondföretag som förvaltningsbolaget förvaltar skall hemlandets behöriga myndigheter framför allt kräva att bolaget har sunda förvaltnings- och redovisningsför- faranden, kontroll- och säkerhetsarrangemang för elektronisk databehandling och lämpliga interna kontrollmekanismer för att bland annat se till att varje transaktion med fonden kan rekonstrueras med avseende på dess ursprung, inblandade parter, dess slag, platsen och tiden för transaktionen och att tillgångarna i de värdepappersfonder respektive investe- ringsbolag som förvaltningsbolaget förvaltar investeras i enlig- het med fondbestämmelserna respektive bolagsordningen samt gällande lagstiftning. (Ändringsförslag 26) Artikel 1. 3 Artikel 5f. 2 första stycket a (nytt) (direktiv 85/611/EEG) De behöriga myndigheterna i hemlandet kan godkänna ett förvaltningsbolags verksamhet enligt de tre ovannämnda strecksatserna, utan att i förväg inhämta godkännande från förvaltningsbolagets kund, förutsatt att det är fören- ligt med artikel 10. 2. C 339/230 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 11. 2000 Torsdag 17 februari 2000 KOMMISSIONENS FÖRSLAG PARLAMENTETS ÄNDRINGAR (Ändringsförslag 27) ARTIKEL 1. 3 Artikel 5g. 1-5g. 2, inledningen och första och andra strecksatsen (direktiv 85/611/EEG) 1. När en medlemsstat tillåter att ett förvaltningsbolag, på grund- val av särskilda fullmakter och i syfte att förbättra verksamhetens effektivitet, till tredje part delegerar en eller flera av de verksamheter som ingår i kollektiv portföljförvaltning enligt bilaga II, måste varje fullmakt lämnas in till de behöriga myndigheterna för förhandsgod- kännande. 1. De behöriga myndigheterna i hemlandet kan tillåta att förvaltningsbolag delegerar specifika investeringsbe- slut, inom ramen för de fördelningskriterier som förvalt- till mellanled som ningsbolaget regelbundet står under tillsyn. fastställer, De behöriga myndigheterna får endast godkänna fullmak- 2. ten om den uppfyller följande villkor: De behöriga myndigheterna får endast godkänna fullmak- 2. ten om den uppfyller samtliga villkor enligt nedan: 3 Fullmakten får inte hindra en effektiv tillsyn över förvalt- 3 Fullmakten får inte hindra en effektiv tillsyn över förvalt- ningsbolaget. ningsbolaget. 3 För att förebygga intressekonflikter får fullmakten inte ges till förvaringsinstitutet eller till personer med kvalificerat innehav i förvaltningsbolagets eller till någon annan person vars intressen kan kollidera med förvalt- ningsbolagets eller andelsägarnas intressen. förvaringsinstitutets kapital eller 3 Om en fullmakt ges till ett mellanled från tredje land skall det garanteras att det finns ett samarbete mellan behöriga tillsynsmyndigheter beträffande såväl den part som delegerar som den part som det delegeras till. + Fullmakten får inte ges till förvaringsinstitutet. (Ändringsförslag 28) ARTIKEL 1. 3 Artikel 6a. 4 (direktiv 85/611/EEG) Innan förvaltningsbolagets filial 4. inleder sin verksamhet, skall värdlandets behöriga myndigheter inom två månader från det att uppgifterna enligt punkt 2 kommit in ha förberett till- synen över förvaltningsbolaget och vid behov upplysa om de villkor till skydd för det allmänna bästa som verksamheten måste uppfylla i värdlandet, bland annat i fråga om de bestäm- melser som nämns i artiklarna 44 och 45 och som gäller i värdlandet samt fråga om de uppföranderegler som skall beaktas i samband med tjänster avseende portföljförvaltning enligt artikel 5. 3. i Innan förvaltningsbolagets filial 4. inleder sin verksamhet, skall värdlandets behöriga myndigheter inom två månader från det att uppgifterna enligt punkt 2 kommit in ha förberett till- synen över förvaltningsbolaget och vid behov upplysa om de villkor till skydd för det allmänna bästa som verksamheten måste uppfylla i värdlandet, bland annat i fråga om de bestäm- melser som nämns i artiklarna 44 och 45 och som gäller i värdlandet samt fråga om de uppföranderegler som skall beaktas i samband med tjänster avseende portföljförvaltning enligt artikel 5. 3 och investeringsrådgivning samt förvaring. i (Ändringsförslag 29) ARTIKEL 1. 6 Artikel 28. 1 (direktiv 85/611/EEG) 1. Både det förenklade och det fullständiga prospektet skal innehålla den information som krävs för att investerare skall kunna göra en välgrundad bedömning av den erbjudna in- vesteringen. 1. Både det förenklade och det fullständiga prospektet skal innehålla den information som krävs för att investerare skall kunna göra en välgrundad bedömning av den erbjudna in- vesteringen, särskilt av dess risker. 29. 11. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 339/231 KOMMISSIONENS FÖRSLAG Torsdag 17 februari 2000 PARLAMENTETS ÄNDRINGAR (Ändringsförslag 30) Artikel 1. 6 Artikel 28. 1 första stycket a (nytt) (direktiv 85/611/EEG) Prospekten måste i synnerhet innehålla tydliga och lätt- förståeliga förklaringar av fondens riskprofil (oberoende av huruvida derivatinstrument används och av vilken typ av värdepapper som fonden investerar i). (Ändringsförslag 31) ARTIKEL 1. 7 Artikel 29. 2a (ny) (direktiv 85/611/EEG) Bestämmelserna om uppföranderegler vid försälj- 2a. ning av andelar och om information om ersättningssystem som finns i artikel 11 och 12 i direktiv 93/22/EEG om investeringstjänster inom värdepappersområdet skall till- lämpas på vederbörligt sätt. (Ändringsförslag 32) Bilaga 1 ”Investeringsinformation” Femte strecksatsen a (ny) (direktiv 85/611/EEG) + Kort redogörelse av fondens riskprofil Europaparlamentets lagstiftningsresolution om förslaget till Europaparlamentets och rådets direk- tiv om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) i syfte att införa regler för förvaltningsbolag och förenklade prospekt (KOM(1998) 451 + C4-0465/1998 + 1998/ 0242(COD)) (Medbeslutandeförfarandet: första behandlingen) Europaparlamentet utfärdar denna resolution 3 med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet, (KOM(1998) 451) (1), 3 med beaktande av artikel 251. 2 och artikel 47. 2 EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag (C4-0465/1998) till parlamentet, 3 med beaktande av artikel 67 i arbetsordningen, 3 med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och yttrandet från ut- skottet för rättsliga frågor och den inre marknaden (A5-0025/2000). 1. Parlamentet godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet, uppmanar kommissionen att på nytt höra parlamentet om kommissionen har för avsikt att väsentligt 2. ändra detta förslag eller ersätta det med ett nytt, 3. uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt. (1) EGT C 272, 1. 9. 1998, s. 7


title: Yttrande från Regionkommittén om "Unionsmedborgarskap"

eurovoc_concepts:
European citizenship
European integration
promotion of the European idea

formats: html pdf print

text: C 156/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 6. 2000 Yttrande från Regionkommittén om ”Unionsmedborgarskap” (2000/C 156/03) BAKGRUND ReK:s presidiums beslut av den 2 juni 1999 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande i frågan och ge utskott 7 (utbildning, yrkesutbildning, kultur, ungdomsfrågor, idrott, medborgerliga rättigheter) i uppdrag att bereda ärendet. Utkastet till yttrande (CdR 226/99 rév. 2) som antogs av utskott 7 den 3 december 1999. Föredragande: Franz Möller (D–PPE). Regionkommittén antog vid sin 32:a plenarsession den 16–17 februari 2000 (sammanträdet den 17 februari) följande yttrande. 1. Inledning 1. 1. Presidiets uppdrag att utarbeta ett initiativyttrande Regionkommitténs presidium lade fast i sin priori- 1. 1. 1. tetskatalog att det är särskilt betydelsefullt att etablera begrep- pet ”unionsmedborgarskap”. I dokumentet sägs följande under punkt IV. 4, (R/CdR 316/98 rév. 1 pt 11). ”Europeiska medborgarskap” — Den fortsatta utvecklingen av unionsmedborgarskapet, som ger uttryck för känslan att höra till unionen, är en av i synnerhet med tanke på EU:s centrala utmaningar, utvidgningen. Jean Monnet uttryckte sin ambition att ’syf- tet med den europeiska integrationen är att förena männi- skor, inte att skapa en koalition av regeringar’. Denna synpunkt är fortfarande giltig och av särskild betydelse för ReK. — Vi kommer att till fullo utnyttja de lokala och regionala myndigheternas sakkunskap i ReK för att genomföra den europeiska politiken, eftersom dessa myndigheter har en idealisk ställning för att skapa direkt kontakt med Europeiska unionens medborgare. — ReK-ledamöternas roll som ’ambassadörer’ för regionerna och kommunerna måste utvecklas både i syfte att informe- ra europeiska myndigheter om behoven och prioriteringar- na bland befolkningen i kommuner och regioner och i syfte att förklara den europeiska politiken för invånarna i kommuner och regioner. — På detta sätt önskar ReK kunna ge ett viktigt bidrag till skapandet av ett europeiskt medborgarskap — ett begrepp som kommer att vara en av de viktigaste aktuella frågor ReK kommer att behandla. — Under programperioden kommer ReK att fästa särskild uppmärksamhet vid utvecklingen av det europeiska med- borgarskapet, ur såväl rättslig som kulturell synvinkel. 1. 1. 2. Yttrandet syftar inte till några allmänna reflektioner om unionsmedborgarskapet och dess utveckling; avsikten är att behandla EU-medborgarskapets betydelse för ReK:s arbete och för regionerna och kommunerna. Frågan är hur EU- medborgarskapet kan ses som en del av ett modernt medbor- garskap som omfattar alla politiska områden och särskilt hur den vertikala anknytningen mellan EU-medborgarskapet och medborgarskapet i regioner och kommuner kan formas och stärkas. Vi utgår ifrån att uppfattningen om, och förverkligan- det av, ett EU-medborgarskap i takt med den europeiska integrationen steg för steg kan förbättras, eftersom medborgar- nas intresse tilltar genom ett ökat antal vardagsupplevelser av olika aspekter och möjligheter inom ramen för den europeiska integrationen. Följaktligen uppstår ett nytt uppfattnings- och intresseområde (Max Weber). Samtidigt kan och måste EU- medborgarskapet främjas genom handeln mellan berörda parter inom EU, regeringarna och regionerna och kommuner- na. I detta hänseende är initiativ inom informationsområdet i regioner och kommuner särskilt viktigt. 1. 1. 3. Begreppet medborgarskap i kommuner och regioner (citizenship, citoyenneté) bör inte heller tolkas ur en juridisk synvinkel eftersom avsevärt olika uppfattningar och avvikande traditioner består mellan medlemsstaterna i detta hänseende. Begreppsramens betydelse bör omfatta och sträcka sig från tillhörigheten till en social enhet med självstyrande befogenhe- ter till begreppet regional och lokal identitet. A¨ mnet blir särskilt aktuellt i och med uppdraget från 1. 1. 4. EU-toppmötet i Köln att utarbeta en stadga med grundläggande rättigheter, det vill säga konkretisera det som sägs i EU- fördragets artikel 6 (Amsterdamfördragets version). Under punkt 44 i toppmötets protokoll noteras det att ”Europeiska rådet har uppfattningen att Europeiska unionens nuvarande 6. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156/13 utvecklingsläge gör det påkallat att sammanfatta de grundläg- gande rättigheterna på unionsnivå i en stadga och därigenom göra dem mer synliga”. En konferens för medlemsstaternas och EU-institutionernas företrädare kommer att sammankallas, och den skall utarbeta ett utkast före utgången av år 2000. Slutligen kan vi hänvisa till ReK:s yttranden om 1. 1. 5. subsidiaritetsprincipen och EU-medborgarskapet och till ytt- randet ”För en verklig subsidiaritetskultur! En appell från Regionkommittén” (1). 2. Utvecklingen av begreppen ”unionsmedborgarskap” och ”Medborgarnas Europa” 2. 1. Successiv formulering av begreppet ”unionsmedborgarskap” 2. 1. 1. Det är ingen kritik utan bara en lägesbeskrivning att konstatera att Romfördragens författare bara tänkte på kopplingen av integrationsprocessen till ett framväxande euro- peiskt medborgarskap när de formulerade målen i ingressen. A¨ ndå innehåller EEG-fördraget, framför allt i och med införan- det av den grundläggande fria rörligheten (och motsvarande etableringsfrihet), en av de viktigaste förutsättningarna för det senare EU-medborgarskapet. Inskränkningen till näringsidkar- na visar emellertid att man vid den tiden framför allt betraktade dessa med utgångspunkt i att produktionsfaktorn arbetskraft skulle vara rörlig, således i samband med socioekonomiska processer. I det tidiga skedet var det centralt att öppna den nationella offentliga tjänsten för personer från andra stater inom gemenskapen, även om det skedde med förbehåll enligt artikel 45 i EG-fördraget, som i huvudsak går tillbaka på Europadomstolens jurisdiktion. 2. 1. 2. Diskussionen intensifierades från 70-talet under be- greppet ”Medborgarnas Europa”. Det handlade då om målet att göra gemenskapen påtaglig i vardagen för medborgarna. Vid toppmötet 1974 utarbetades den första katalogen över ”särskilda rättigheter”. Hit hörde den generella uppehållsrätten, rösträtt och valbarhet (åtminstone på kommunnivå), rätten till tillgång till offentliga ämbeten och passunionen. I Tindemans- rapporten från 1975 tillkom ytterligare element: utvidgning av medborgarnas individuella rättigheter (erkännande av de grundläggande rättigheterna och friheterna, individuell rätt att vända sig till Europadomstolen när grundläggande rättigheter kränkts) och utbyggnad av den fria rörligheten (avskaffande av gränskontrollen av personer, likställighet för examensbevis). A¨ ven Europaparlamentet krävde att de grundläggande rättighe- terna skulle föras in i gemenskapslagstiftningen (rösträtt och valbarhet, tillgång till offentliga förtroendevalda ämbeten, församlings- och föreningsfrihet och generellt uppehållstill- stånd). I Europaparlamentets utkast till Europeiska unionens grundläggningsdokument 1984 användes begreppet unions- medborgarskap för första gången. (1) CdR 302/98 fin — EGT C 198, 14. 7. 1999, s. 73. 2. 1. 3. Ett viktigt steg var införandet av direkta val till Europaparlamentet (de medborgerliga rättigheterna rösträtt och valbarhet). 2. 1. 4. 1984 inrättades Adonninokommittén, som formule- rade följande program: avskaffande av gränsformaliteterna, ömsesidigt erkännande av diplom och examensbevis, generellt uppehållstillstånd (oberoende av förvärvsverksamhet), kom- munal rösträtt för medborgare i andra medlemsstater, enhetlig rösträtt till Europaparlamentet, inrättande av en ombudsman vid Europaparlamentet, rätten att göra en framställning till Europaparlamentet, rätten att framföra klagomål till ombuds- mannen samt ett förstärkt kultur-, ungdoms- och idrottsutbyte. 2. 2. Konkretisering i Maastricht- och Amsterdamfördraget 2. 2. 1. Genom Amsterdamfördraget integrerades en stor del av dessa begrepp i den europeiska primärrätten. Unionsmed- borgarskapet togs upp som en självständig del av EG-fördraget och framhävdes därigenom som en av tyngdpunkterna i den europeiska integrationspolitiken. 2. 2. 2. I och med Regionkommitténs tillkomst skapades en EU-institution som har till direkt uppgift att verka för de mål som förknippas med begreppet unionsmedborgarskap. I Amsterdamfördraget uppnåddes 2. 2. 3. resultat: Genom detta förbättrades skyddet för de europeiska unions- medborgarnas grundläggande rättigheter (nya art. 6 i EU- fördraget), socialpolitikens ställning förstärktes och man förde in ett ansvar för sysselsättningspolitiken i fördraget. fler 3. Diskussion och rekommendationer om unionsmed- borgarskapet ur regionernas och kommunernas syn- vinkel Följande resonemang behandlar först sambandet mellan å ena sidan unionsmedborgarskapet och å andra sidan medborgar- skapet i regioner och kommuner. Därefter väcks frågan hur ReK:s roll och uppgifter skall fastställas och vilka åtgärder som krävs för att främja unionsmedborgarskapet. Begreppet ”medborgarskap” är mycket mångsidigt eftersom det kan omfatta alla sociala, ekonomiska, politiska och kulturella aspekter i samhället. I grund och botten grundar sig medbor- garskapet dock på två principer, dels på förekomsten av och suveräniteten hos en politisk enhet, oberoende av geografisk nivå, dels på det faktum att denna enhet klarar av den politiska integreringen av invånarna. Under diskussionen inom sektionen hänvisade man till att medborgarskapet tar sig olika uttryck i medlemsstaterna på grund av deras olika förutsättningar och framför allt historiska bakgrund. Tanken med konceptet ett ”aktivt medborgarskap” är att motarbeta tendensen mot ett minskat medborgarengagemang bland invånarna. C 156/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 6. 2000 3. 1. Sambandet mellan unionsmedborgarskapet och medborgarska- pet i regioner och kommuner Unionsmedborgarskapet är i avsevärd mån ett ele- 3. 1. 1. ment som kompletterar medborgarskapet i regioner och kommuner. Detta tydliggörs exempelvis genom den generella uppehållsrätten eller den kommunala rösträtten för invånare i andra EU-medlemsstater. I andra fall — till exempel beträffande rätten att göra en framställning till Europaparlamentet och att framföra klagomål till ombudsmannen — har unionsmedbor- garskapet däremot ingen regional eller kommunal dimension. 3. 2. Medborgarskapet i regioner och kommuner 3. 2. 1. För regioner och kommuner är medborgarskapet det sakförhållande som deras rättsliga ställning och självbild utgår ifrån. Det innefattar i huvudsak tre dimensioner: — Den samhälleliga fysiska dimensionen: Regioner och kom- muner är de fysiska enheter som integrerar medborgarna via grannskapet och inom ramen för det mångfacetterade vardagslivet. De utvecklar en identitet som fungerar både inåt och utåt, genom tradition, genom egen regional och lokal kultur och genom gemensamma moderniseringspro- jekt. — Den politiska dimensionen: Medborgarskapet omfattar den regionala och kommunala demokratin och dess institutio- ner. Det är avhängigt av den medborgerliga rätten till självstyre, som ofta uppnåtts först efter långdragen kamp mot centralmaktens anspråk på maktmonopol. — Slutligen utvecklingsdimensionen: Denna omfattar den gemensamma uppbyggnaden av existensgrundvalarna, sär- skilt den offentliga omsorgen, och utvecklingen i takt med tiden. — Lokala och regionala myndigheter i medlemsstaterna behö- ver ytterligare information om de rättigheter som unions- medborgare i andra medlemsstater har och om den tillämpningspraxis som skall gälla i regioner och kom- muner. — Dessutom kan unionsmedborgarskapet betraktas som delområde i den europeiska integrationspolitiken, som omfattar EU:s alla politikområden, som är direkt tillämpliga på den enskilde medborgaren och definierar dennes rättig- heter och skyldigheter som går utanför det först nämnda området. — Slutligen kan man avse speciellt de politikområden som — i likhet med kulturen — har särskilda förutsättningar att fungera positivt på medborgarnas samhörighetskänsla med EU. 3. 3. 2. Det är helt korrekt att använda var och en av de tre definitionerna av unionsmedborgarskap. De är inte ömsesidigt uteslutande utan kan kombineras till ett slagkraftigt instrument för den europeiska integrationen. 3. 3. 3. Unionsmedborgarskapet är således ett politikområde av gränssnittskaraktär med olika angreppspunkter, mål och medel. Det som binder dem samman är att de har omedelbar koppling till medborgarna. 3. 3. 4. delvis räknas till unionsmedborgarskapet: Framför allt följande politikområden kan helt eller 3. 3. 5. F r i r ö r l i g h e t o c h e t a b l e r i n g s f r i h e t — Arbetstagarnas fria rörlighet. — Etableringsfrihet. — Gränskontroller. — Offentliga ämbeten och offentliga anställningar för EU- medborgare med annan nationalitet. 3. 3. 6. U n i o n s m e d b o r g a r s k a p e t f ö r d r a g e t s a n d r a d e l e n l i g t E G - — Generell uppehållsrätt. — Rösträtt och valbarhet, kommunalt och till Europaparla- mentet. — Diplomatisk immunitet. 3. 3. Definitionen av unionsmedborgarskapet som gränssnittsbe- grepp inom den europeiska integrationspolitiken — Rätt att göra framställningar till Europaparlamentet och att framföra klagomål till ombudsmannen. 3. 3. 1. Med utgångspunkt i unionsmedborgarskapsbegrep- pets tillkomsthistoria (se punkt 2. 1) kan man urskilja många betydelseskikt: — I EG-fördragets andra del definieras det via en rad medbor- gerliga rättigheter (generell uppehållsrätt, rösträtt och valbarhet till Europaparlamentet, kommunal rösträtt och valbarhet för EU-medborgare från andra medlemsstater, rätt att göra en framställning till Europaparlamentet och att framföra klagomål till ombudsmannen osv. ). Detta är den fördragsrättsliga definitionen av unionsmedborgar- skapet. — Respekt för grundläggande rättigheter. — Förbud mot diskriminering. 3. 3. 7. P o l i t i k o m r å d e n m e d k o p p l i n g t i l l m ä n s k l i g a r e s u r s e r — Bildningspolitik. — Kulturpolitik. — Ungdomspolitik. 6. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156/15 — Socialpolitik. — Folkhälsopolitik. — Sysselsättningspolitik. 3. 3. 8. I n f o r m a t i o n , o c h d e l a k t i g h e t f ö r m e d b o r g a r n a s u b s i d i a r i t e t s p r i n c i p — O¨ ppenhet, överskådlighet och allmänhetens gensvar. — Regionkommittén. — Subsidiaritetsprincip och medborgarskap och därigenom rätten till regionalt och kommunalt självstyre; begrepp som kompletterar eller betingar varandra. 3. 4. 6. Ett särskilt starkt samband mellan unionsmedborgar- skapet och regionalt och kommunalt medborgarskap kan även föreligga på grund av geografisk-territoriella orsaker, särskilt i gränsregioner, i samband med projekt för mellanregionalt samarbete eller i samband med kommunala partnerskap. I de s. k. euregionerna har samarbetet grannregioner emellan gjort att det redan nu i viss utsträckning vuxit fram modeller för en stark medborgarsammanhållning. 3. 4. 7. Vid sidan av det samband som föreligger i konkreta sakfrågor finns det även ett institutionellt samband. Unions- medborgarskapet får inte vara oförenligt med de institutionella villkor som gäller för medborgarskap i regioner och kommu- ner. Framför allt får rätten till självstyre, som även utgör en medborgerlig rättighet, inte inskränkas. 3. 4. Sambandet mellan unionsmedborgarskapet och medborgarska- pet i regioner och kommuner 3. 5. Unionsmedborgarskapets betydelse för ReK:s arbete 3. 4. 1. Från ett regionalt och kommunalt perspektiv innebär unionsmedborgarskapet — i tillämplig utsträckning — att det regionala och kommunala medborgarskapet utvidgas med en europeisk dimension. I takt med den ökande integrationen är detta något som blir allt viktigare, vare sig det beror på ökningen av det antal invånare som medborgarskapet gäller för eller på en intensifiering av de gemenskapspolitiska åtgärderna. Med en utvidgning av medborgarskapsbegreppet menas att det regionala och kommunala medborgarskapet skall stå i förgrunden, eftersom — i enlighet med vad som fastställts inom gemenskapssociologin — kommunen och regionen utgör en av de grundläggande formerna för socialt samhällsliv. 3. 4. 2. Man bör även notera att den solidaritetspolitik som EU har fört genom strukturfonderna har gjort det möjligt att utvidga solidaritetsprincipen, som är en aspekt av det regionala och lokala medborgarskapet, och ge den en europeisk dimen- sion. 3. 4. 3. Från ett konkret perspektiv visar sig kopplingen mellan unionsmedborgarskapet och medborgarskapet i regio- ner och kommuner i samband med åtgärder som direkt rör invånarna. När det gäller medborgarskapet i regioner och kommuner är det befolkningen som helhet som berörs, medan unionsmedborgarskapet ofta endast berör delar av befolkningen som kan föranleda särskilda åtgärder. Här avses medborgare i andra EU-stater (t. ex. i samband med uppehålls- tillstånd, kommunal rösträtt, rätt att inneha tjänst i offentlig förvaltning) eller rörliga medborgare i den egna staten (fri rörlighet, utbytesprogram). I vissa fall kan dock även här hela befolkningen beröras (val till Europaparlamentet). 3. 4. 4. Ett administrativt samband kan man tala om då regionala eller kommunala förvaltningar fungerar som hand- läggande instans för EU-medborgare från andra EU-medlems- stater (t. ex. i samband med generellt uppehållstillstånd). 3. 4. 5. En särskilt stark koppling föreligger i samband med kommunal rösträtt. Varje EU-medborgare har rösträtt och är valbar oavsett nationalitet i den medlemsstat som han är bosatt i, vilket innebär att samma villkor gäller för honom/henne som för medborgarna i vederbörande medlemsstat. 3. 5. 1. Regionkommittén strävar efter att tillvarata medbor- garnas sociala, ekonomiska och kulturella intressen, så som de konkret kommer till uttryck ute i regionerna och kommunerna. Det ligger därför i linje med kommitténs arbete att vilja bidra till utformningen av unionsmedborgarskapsbegreppet. Vad ReK framför allt kan göra är att lyfta fram det juridisk-politiska sambandet och kopplingen i samband med olika sakfrågor mellan unionsmedborgarskapet och medborgarskapet i regio- ner och kommuner. I frågor som rör unionsmedborgarskapet (i såväl snäv som vidare bemärkelse) kan kommittén därigenom fungera som medlare mellan ”högre” och ”lägre” nivåer, en funktion som både kan och måste vidareutvecklas. 3. 5. 2. omfattar bl. a. följande frågor: Den institutionella aspekten vad gäller denna uppgift — En analys av den juridisk-politiska och administrativa kopplingen mellan unionsmedborgarskapet och medbor- garskapet i regioner och kommuner. — Respekterande av principerna om självstyre och subsidiari- tet i detta sammanhang. — Unionsmedborgarskapet som en viktig strategi för fram- växten av en samhörighetskänsla bland Europeiska unio- nens befolkning. 3. 5. 3. Vad gäller politiken kan följande aspekter nämnas: — Unionsmedborgarskapets innehåll. — Information till medborgarna. — För en bättre utformad europeisk politik skall därvid även den sakkunskap som tack vare närheten till medborgarna finns inom regionala och kommunala förvaltningar ut- nyttjas. C 156/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 6. 2000 3. 5. 4. ett antal grundläggande frågor som först måste behandlas: För att dessa uppgifter skall kunna utföras finns det — Fastställande av vad unionsmedborgarskapet skall bestå av inom ovannämnda politikområden samt fastställande av vilka effekterna blir på regional och kommunal nivå. Det verkar inte ha gjorts någon utvärdering av de regionala och kommunala effekterna av unionsmedborgarskapet (i begreppets olika betydelser). Detta är dock något som krävs för att man skall kunna få en överblick över unionsmedborgarskapsbegreppets hela vidd och koppling till olika integrationspolitiska frågor. — Unionsmedborgarskapsbegreppets samband med det re- gionala och kommunala medborgarskapet bör uppmärk- sammas mer i de yttranden som ReK utarbetar. ReK måste visa att och hur unionsmedborgarskapet och medborgar- skapet i regioner och kommuner hänger samman och kompletterar varandra, såväl på politisk-demokratisk moti- veringsnivå som vad gäller det konkreta genomförandet. 3. 5. 5. ReK kan vidare bidra till att en diskussion för att återuppliva det medborgerliga engagemanget inleds på det europeiska planet. Olika exempel (kommunala ungdomsparla- ment, vuxenutbildning, nyttjande av informationssamhället) belyser åtgärder som vidtas för att stärka medborgarskapet och den lokala och regionala demokratin. 3. 6. Informationsarbetets särskilda betydelse 3. 6. 1. Till skillnad från det regionala och kommunala inte samma medborgarskapet har unionsmedborgarskapet omedelbara förankring. De europeiska värdena, rättigheterna, plikterna och de integrationspolitiska målen måste spridas med hjälp av informationsarbete. 3. 6. 2. Efter en överblick av de nuvarande åtgärderna inom ramen för EU:s integrationspolitik avseende unionsmedborgar- skapet står det klart att man för tillfället snarare bör rikta in sig på att bättre informera om och genomföra befintliga åtgärder, än att vidta nya. Det tjänar ingenting till att överväga hur man skall gå vidare mot ett utvidgat unionsmedborgarskap när befolkningen inom EU inte känner till de nuvarande rättighe- terna och åtgärdsområdena. 3. 6. 4. Det är dock viktigt att man i samband med informa- tionsarbetet inte endast ger intryck av att unionsmedborgarska- pet endast utgår ifrån artiklarna i EG-fördragets andra del. Samtliga områden som har ett direkt samband med medbor- garskapsfrågor — dvs. frågor som direkt berör människorna — måste tas i beaktande. 3. 6. 5. På grund av kopplingen mellan unionsmedborgar- skap och regionalt och lokalt medborgarskap spelar de regiona- la och lokala myndigheterna en viktig roll som informations- förmedlare inom ramen för informationspolitiken. I och med att de behandlar viktiga aspekter av unionsmedborgarskapet (uppehållstillstånd, kommunal rösträtt, gränsöverskridande stödåtgärder) är det till dem som medborgarna vänder sig rörande ett flertal frågor. 3. 6. 6. Vidare måste de lokala och regionala myndigheterna bättre informeras om på vilket sätt EU-medborgarnas rättighe- ter tillvaratas i de andra medlemsstaterna och hur de omsätts i praktiken i regionerna och kommunerna. På initiativ av generaldirektorat X upprättades i bör- 3. 6. 7. jan av 1990-talet nätverket Symbiosis som trots inledande goda resultat inte följdes upp. Initiativet innebar framför allt att handböcker och elektroniska media som behandlade samtliga aspekter av unionsmedborgarskapet, i både snävare och vidare mening, ställdes till medborgarnas förfogande som informationskälla. Detta var fruktbart både för de berörda/in- tresserade och för de anställda inom de regionala och lokala förvaltningarna. Detta initiativ bör återupptas och man bör undersöka i vilken mån Internet ger möjlighet för fler att ta del av informationen. 3. 6. 8. Detta initiativ, som man bör överväga att återuppta, kan i dag tack vare de tekniska möjligheterna i och med Internet genomföras på ett mycket bättre sätt. EU-programmet Europa direkt erbjuder redan idag flera informationsmöjlighe- ter och t. o. m. möjligheten till direkt rådgivning (genom svartjänst). EU har arbetat mycket aktivt för att inom ramen för informationssamhället uppnå målen om medborgarnärhet och öppenhet. Det är också nödvändigt att informationstjäns- ter förankras i medborgarnas sociala omgivning, dvs. även inom den lokala och regionala förvaltningen, i skolor, bibliotek och inom ramen för vuxenutbildningen. 3. 7. Utbytesprogrammens betydelse 3. 6. 3. ReK skulle kunna verka som en medlande organisa- tion för de europeiska medborgarna. ReK:s effektivitet grundar sig bland annat på det nätverk av förbund som står bakom ReK:s medlemmar och som tillsammans representerar regio- nerna och kommunerna (på såväl det nationella som det europeiska planet). Regionernas och kommunernas informa- tionspotential får inte försummas utan man bör i stället agera strategiskt för att öka den. 3. 7. 1. Unionsmedborgarskapet blir desto viktigare ju fler medborgare (ungdomar, skolelever, studenter, yrkesarbetande) som uppehåller sig för en tid i en annan medlemsstat. Samtliga utbildnings-, ungdoms- och kulturprogram är därför av avgö- rande betydelse för unionsmedborgarskapet. ReK bör lägga fram förslag om på vilket sätt vistelserna inom ramen för EU:s stödprogram närmare kan sammankopplas med målen och principerna för ett unionsmedborgarskap. 6. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156/17 3. 7. 2. I detta sammanhang bör de regionala och kommu- nala partnerskapens betydelse för unionsmedborgarskapet tas i beaktande. Dessa partnerskap bildar det tätaste nätverket i Europa som direkt berör medborgarna, vilket främjar en gränsöverskridande mentalitet bland befolkningen. 3. 7. 3. Stödåtgärder för regioner och kommuner i anslut- ningsländerna måste även vidtas så att den Europafrämjande utveckling som pågår i de nuvarande EU-länderna kan påbörjas även där. ReK bör utarbeta ett yttrande som behandlar den 3. 7. 4. europeiska kultur- och utbildningspolitikens roll och åtgärder för unionsmedborgarskapet och medborgarskapet i regioner och kommuner samt kopplingen mellan dessa. Eftersom regionala och kommunala förvaltningar 3. 7. 5. spelar en betydande roll för unionspartnerskapet bör ett stipendiatprogram införas för anställda som behandlar frågor inom ramen för kommunal rösträtt, uppehållstillstånd, rådgiv- ning osv. Genom att informationsbesök anordnas för unga tjänsteman inom partnerskapsförvaltningar kan ett nätverk upprättas som skapar en ”direktlinje” för utbyte av kunskap och spridning av bästa åtgärder. 4. Slutsatser Unionsmedborgarskapets gränsöverskridande aspekter 4. 2. kompletterar det regionala och lokala medborgarskapet. Unionsmedborgarskapet främjar både medborgarna i en viss medlemsstat och EU-medborgare från andra medlemsstater och tredje länder som under vissa perioder i livet, tillfälligt eller under en längre tid, utnyttjar unionsmedborgarskapets rättigheter. Ett exempel på en tillämpning som förutsätter dessa rättigheter är den kommunala rösträtten för EU-medbor- gare från andra medlemsstater. Men även inom ramen för uppehållstillståndsfrågor och genomförandet av andra politis- ka åtgärder som berör unionsmedborgarskapsfrågor finns behov av och utrymme för lokala insatser. 4. 3. Unionsmedborgarskapet skall därför inte värderas och vidareutvecklas skilt från de andra medborgarskapsformerna. Unionsmedborgarskapets framgång beror till stor del på vilket sätt det införlivas i de nuvarande medborgerliga, politiska och demokratiska strukturerna och utefter vilka mål och med vilka åtgärder som det främjas av de regionala och kommunala förvaltningarna. 4. 4. Inom ramen för kommande lagstiftningsprojekt inom politikområden som berör unionsmedborgarskapet måste detta decentraliseringsbehov tas i beaktande. För att understry- ka denna princip bör en artikel, motsvarande den inom miljöområdet, läggas till i EG-fördragets andra del. 4. 1. Unionsmedborgarskapet är både ett mål och ett medel för EU:s integrationspolitik. Det är ett mål på grund av att den europeiska integrationen endast kan fortgå om den stöds och drivs av befolkningen i medlemsstaterna som en gemensam angelägenhet. I denna bemärkelse är unionsmedborgarskapet en grundläggande fråga som legitimerar den europeiska inte- grationspolitiken. Unionsmedborgarskapet är ett medel efter- som det skapar grund för rättigheter, stödåtgärder och nätverk inom olika områden som konkret främjar medborgarnas olika former av identifiering med EU. 4. 5. ReK bör framhålla att subsidiaritet, medborgarskap och regionalt och kommunalt självstyre är effektiva medel även för politiken inom området unionsmedborgarskap och att rätten till regionalt och kommunalt självstyre förs in i den stadga för grundläggande värden och friheter som skall utarbetas. Regionkommittén vill i detta sammanhang erinra om att man skulle vilja se att det arrangeras ett ”europeiskt år” för lokalt och regionalt självstyre, då det lokala och regionala självstyrets speciella roll för unionsmedborgarskapet kunde lyftas fram. Bryssel den 17 februari 2000. Regionkommitténs ordförande Jos CHABERT


title: II.Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med henblik på en regulering af administrationsselskaber og forenklede prospekter (KOM(1998) 451 — C4-0465/1998 — 1998/0242(COD))

text: C 339/228 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 11. 2000 Torsdag, den 17. februar 2000 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 85/611/EØF om sam- ordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med henblik på en regulering af administrationsselskaber og forenklede prospekter (KOM(1998) 451 * C4-0465/1998 * 1998/0242(COD)) II. Forslaget ændret som følger: KOMMISSIONENS FORSLAG (1) ÆNDRINGER (Ændring 22) Betragtning 15a (ny) 15a en kodifikation af fællesskabslovgivningen for inve- steringsinstitutter må foretages umiddelbart efter vedtagel- sen af de ændringer til direktiv 85/611/EØF, der er inde- holdt i dette direktiv; (Ændring 23) ARTIKEL 1, NR. 1 Artikel 1a, nr. 2) (direktiv 85/611/EØF) 2) »administrationsselskab«: et selskab, hvis almindelige virk- somhed er administration af investeringsfonde og investe- ringsselskaber (kollektiv porteføljeadministration) 2) »administrationsselskab«: et selskab, hvis almindelige virk- somhed er administration af investeringsfondes og investe- ringsselskabers formuer (kollektiv porteføljeadministra- tion), herunder de i bilag II nævnte opgaver (Ændring 24) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 5, stk. 4a (nyt) (direktiv 85/611/EØF) 4a. De kompetente myndigheder afslår eller inddrager en godkendelse, hvis faktorer, som f. eks. forretningspro- grammets indhold, den geografiske fordeling eller de akti- viteter, der faktisk udøves, klart viser, at et administrati- onsselskab bestemt medlemsstat for at undgå de strammere regler, der gælder i en anden medlemsstat, hvor det agter at udøve eller alle- rede udøver størstedelen af sin virksomhed. retssystemet valgt har en i (Ændring 41/ændr. ) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 5a, stk. 1, led 1 og 2 (direktiv 85/611/EØF) 1 det har tilstrækkelig startkapital af følgende omfang: 1 det har en startkapital på mindst 150 000 euro. Des- uden skal det opfylde et kapitalkrav, som mindst skal svare til det højeste af følgende beløb: a) 50 000 ECU, hvis det udelukkende er godkendt administrere investeringsfonde og investeringsselskaber til at a) et beløb fastlagt i overensstemmelse med bestem- melserne i direktiv 93/6/EØF under hensyn til arten af de tjenester, der præsteres (1) EFT C 272 af 1. 9. 1998, s. 7. 29. 11. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 339/229 Torsdag, den 17. februar 2000 KOMMISSIONENS FORSLAG ÆNDRINGER b) ud over den under litra a) anførte kapital et beløb fastlagt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1 og 2, i direktiv 93/ 6/EØF (1) under hensyn til arten af den tjenesteydelse, der påtænkes præsteret, hvis godkendelsen også omfatter den diskretionære porteføljeforvaltningstjeneste, der er anført i artikel 5, stk. 3, første led b) et beløb fastlagt ved at anvende følgende skala på det samlede formuebeløb, der forvaltes: * 0,1 % af den forvaltede formue på op til 1 mia. euro * 1 mio. euro plus 0,02 % af den del af den for- valtede formue, der overstiger 1 mia. euro, dog højst 10 mio. euro 5 de personer, der faktisk leder administrationsselskabets forretnin- ger, har et tilstrækkeligt godt omdømme og fyldestgørende erfa- ring også i forbindelse med den type investeringsinstitutter, der administreres af administrationsselskabet. Administrationsselska- bets forretningspolitik skal fastlægges af mindst to personer, der opfylder disse betingelser (1) EFT L 141 af 11. 6. 1993, s. 1. (Ændring 35) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 5a, stk. 3 (direktiv 85/611/EØF) Ansøgeren skal inden seks måneder efter indgivelsen af 3. en fyldestgørende ansøgning have meddelelse om, hvorvidt der kan meddeles godkendelse eller ej. Hvis godkendelse næg- tes, skal dette begrundes. Ansøgeren skal inden seks måneder efter indgivelsen af 3. en fyldestgørende ansøgning have meddelelse om, hvorvidt der kan meddeles godkendelse eller ej. Hvis godkendelse næg- tes, skal dette begrundes. Hvis der er nægtet godkendelse i en medlemsstat, kan der ikke søges godkendelse i en anden medlemsstat. Samtidig indgivelse af ansøgninger i mere end en medlemsstat er ikke tilladt. (Ændring 25) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 5f, stk. 1, afsnit 2 (direktiv 85/611/EØF) Hjemlandets kompetente myndigheder skal således også under hensyntagen til karakteren af de investeringsinstitutter, der administreres af et administrationsselskab, blandt andet kræve, at selskabet har en sund administration og regnskabsmæssig praksis, kontrol- og sikringsforanstaltninger på edb-området fyldestgørende interne kontrolprocedurer, der blandt samt andet sikrer, at aktiver i investeringsfonde eller investeringssel- skaber, der administreres af administrationsselskaber, investeres i overensstemmelse med fondsbestemmelserne eller vedtæg- terne og de gældende retsbestemmelser. Hjemlandets kompetente myndigheder skal således også under hensyntagen til karakteren af de investeringsinstitutter, der administreres af et administrationsselskab, blandt andet kræve, at selskabet har en sund administration og regnskabsmæssig praksis, kontrol- og sikringsforanstaltninger på edb-området fyldestgørende interne kontrolprocedurer, der blandt samt andet sikrer, at enhver transaktion med en investeringsfond kan rekonstrueres med hensyn til oprindelse, forretnings- forbindelse, art, sted og tidspunkt, og at aktiver i investe- ringsfonde eller investeringsselskaber, der administreres af investeres i overensstemmelse med administrationsselskaber, fondsbestemmelserne eller vedtægterne og de gældende retsbe- stemmelser. (Ændring 26) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 5f, stk. 2, afsnit 1a (nyt) (direktiv 85/611/EØF) Hjemlandets kompetente myndigheder kan, uanset om der foreligger en forudgående godkendelse fra et administra- tionsselskabs kunde, godkende de administrationsselskabs- aktiviteter, der er nævnt i ovenstående tre led, forudsat at artikel 10, stk. 2, opfyldes. C 339/230 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 11. 2000 Torsdag, den 17. februar 2000 KOMMISSIONENS FORSLAG ÆNDRINGER (Ændring 27) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 5g, stk. 1 og 2, led 1 og 2 (direktiv 85/611/EØF) 1. Når en medlemsstat tillader, at et administrationsselskab på grundlag af specifikke mandater og med henblik på at udøve selska- bets virksomhed mere effektivt, overlader det til tredjemand på sine vegne at udøve en eller flere af de opgaver, der indgår i den kollektive porteføljeadministration som anført i bilag II, skal hvert enkelt man- dat forelægges de kompetente myndigheder med henblik på forudgå- ende godkendelse. 1. Hjemlandets kompetente myndigheder kan give administrationsselskaber tilladelse til at overlade det til mellemmænd, der er underkastet tilsyn, at træffe konkrete investeringsbeslutninger efter investeringsfordelingskrite- rier, der med jævne mellemrum fastlægges af administra- tionssselskabet. De kompetente myndigheder godkender først mandatet, 2. når de har fastslået, at følgende betingelser er opfyldt: De kompetente myndigheder godkender først mandatet, 2. når de har fastslået, at alle de nedenstående betingelser er opfyldt: 1 mandatet må ikke hindre et effektivt tilsyn med admini- 1 mandatet må ikke hindre et effektivt tilsyn med admini- strationsselskabet strationsselskabet 1 for at forhindre interessekonflikter må mandatet ikke gives til depositaren eller til personer, der har en kvalificeret deltagelse i administrationsselskabets eller depositarens kapital, eller til andre personer, hvis interesser kan være i strid med administrationssel- skabets eller deltagernes interesser 1 overdrages mandatet til en mellemmand fra et tredje- land, skal der sikres samarbejde mellem de tilsyns- myndigheder, der er kompetente for så vidt angår mandatgiveren henholdsvis mandatmodtageren * mandatet må ikke gives til depositaren (Ændring 28) ARTIKEL 1, NR. 3 Artikel 6a, stk. 4 (direktiv 85/611/EØF) 4. Før en filial af et administrationsselskab påbegynder sin virksomhed, skal de kompetente myndigheder i værtslandet senest to måneder efter modtagelsen af de i stk. 2 nævnte oplysninger forberede tilsynet med administrationsselskabet og i givet fald meddele de vilkår 1 herunder de i artikel 44 og 45 anførte regler i værtslandet og reglerne for god forretningsskik, der skal overholdes ved præstation af den i artikel 5, stk. 3, anførte porteføljeforvaltningstjeneste 1 som under hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for udøvelse af denne virk- somhed i værtslandet. 4. Før en filial af et administrationsselskab påbegynder sin virksomhed, skal de kompetente myndigheder i værtslandet senest to måneder efter modtagelsen af de i stk. 2 nævnte oplysninger forberede tilsynet med administrationsselskabet og i givet fald meddele de vilkår 1 herunder de i artikel 44 og 45 anførte regler i værtslandet og reglerne for god forretningsskik, der skal overholdes ved præstation af den i artikel 5, stk. 3, anførte porteføljeforvaltningstjeneste og i forbindelse med investeringsrådgivning og deponering 1 som under hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for udøvelse af denne virksomhed i værtslandet. (Ændring 29) ARTIKEL 1, NR. 6 Artikel 28, stk. 1 (direktiv 85/611/EØF) 1. Både det forenklede og det fuldstændige prospekt skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for, at investo- rerne kan danne sig et pålideligt skøn over den investering, der foreslås dem. 1. Både det forenklede og det fuldstændige prospekt skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for, at investo- rerne kan danne sig et pålideligt skøn over den investering, der foreslås dem, og især de dermed forbundne risici. 29. 11. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 339/231 Torsdag, den 17. februar 2000 KOMMISSIONENS FORSLAG ÆNDRINGER (Ændring 30) ARTIKEL 1, NR. 6 Artikel 28, stk. 1a (nyt) (direktiv 85/611/EØF) 1a. De skal navnlig indeholde en klar og forståelig rede- gørelse for fondens risikoprofil (uafhængigt af, om der anvendes derivater, og uanset hvilken type værdipapirer der investeres i). (Ændring 31) ARTIKEL 1, NR. 7 Artikel 29, stk. 2a (nyt) (direktiv 85/611/EØF) Bestemmelserne vedrørende regler for god forret- »2a. ningsskik ved salg af investeringsandele og vedrørende informationer om beskyttelsesordningerne i artikel 11 og 12 i investeringsservicedirektivet finder tilsvarende anven- delse. « (Ændring 32) Bilag I, »Investeringsoplysninger«, led 5a (nyt) (direktiv 85/611/EØF) * kort vurdering af fondens risikoprofil. Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmel- ser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med hen- blik på en regulering af administrationsselskaber og forenklede prospekter (KOM(1998) 451 * C4-0465/1998 * 1998/0242(COD)) (Fælles beslutningsprocedure: førstebehandling) Europa-Parlamentet, 1 der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (KOM(1998) 451 (1)), 1 der har fået forslaget forelagt af Kommissionen, jf. EF-traktatens artikel 251, stk. 2, og artikel 47, stk. 2 (C4-0465/1998), 1 der henviser til forretningsordenens artikel 67, 1 der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked (A5-0025/2000), 1. godkender det således ændrede forslag; anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre dette forslag i væsentlig grad 2. eller erstatte det med en anden tekst; 3. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen. (1) EFT C 272 af 1. 9. 1998, s. 7


title: Απόφαση αριθ. 1/2000 του Συμβουλίου σύνδεσης ΕΕ-Λιθουανίας, της 17ης Φεβρουαρίου 2000, για τον καθορισμό των όρων και των προϋποθέσεων για τη συμμετοχή της Λιθουανίας στο κοινοτικό πρόγραμμα στον τομέα των μικρών και μεσαίων επιχειρήσεων

eurovoc_concepts:
EU programme
Lithuania
association agreement (EU)
small and medium-sized enterprises

text: L 80/34 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 31. 3. 2000 II (Πράξεις για την ισχύ των οποίων δεν απαιτείται δηµοσίευση) ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΑΠΟΦΑΣΗ αριθ. 1/2000 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΣΥΝ∆ΕΣΗΣ ΕΕ-ΛΙΘΟΥΑΝΙΑΣ της 17ης Φεβρουαρίου 2000 για τον καθορισµό των όρων και των προϋποθέσεων για τη συµµετοχή της Λιθουανίας στο κοινοτικό πρόγραµµα στον τοµέα των µικρών και µεσαίων επιχειρήσεων (2000/259/ΕΚ) ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΣΥΝ∆ΕΣΗΣ, ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ: Έχοντας υπόψη την ευρωπαϊκή συµφωνία σύνδεσης µεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών µελών τους, αφενός, και της ∆ηµοκρατίας της Λιθουανίας, αφετέρου, και ιδίως το άρθρο 110 (1), Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Σύµφωνα µε το άρθρο 110 της ευρωπαϊκής συµφωνίας, η Λιθουανία συµµετέχει σε προγράµµατα πλαίσια, σε σχέδια ή άλλες κοινοτικές δράσεις στους τοµείς που παρατίθενται στο παράρτηµα XX, στους οποίους περιλαµβάνεται ο τοµέας των µικρών και µεσαίων επιχειρήσεων. Με την απόφαση 97/15/ΕΚ του Συµβουλίου, της 9ης ∆εκεµβρίου 1996, που αφορά την θέσπιση τρίτου πολυε- τούς προγράµµατος για τις µικροµεσαίες επιχειρήσεις (ΜΜΕ) στην Ευρωπαϊκή Ένωση (1997-2000) (2), εγκαινιάζει πρόγραµµα κοινοτικής πολιτικής υπέρ των ΜΜΕ, συµπερι- λαµβανοµένης της βιοτεχνίας και των µικρών επιχειρήσεων, για περίοδο τεσσάρων ετών από την 1η Ιανουαρίου 1997, και ότι το άρθρο 7 παράγραφος 1 προβλέπει τη δυνατότητα συµµετοχής στο πρόγραµµα αυτό των συνδεδεµένων χωρών της κεντρικής Ευρώπης. Σύµφωνα µε το άρθρο 110 της ευρωπαϊκής συµφωνίας, οι όροι και οι προϋποθέσεις για τη συµµετοχή της Λιθουανίας στις δραστηριότητες που αναφέρονται στο παράρτηµα XX θα αποφασισθούν από το Συµβούλιο Σύνδεσης, Άρθρο 1 Η Λιθουανία συµµετέχει στο τρίτο πολυετές πρόγραµµα για τις µικρές και µεσαίες επιχειρήσεις (ΜΜΕ) στην Ευρωπαϊκή Ένωση (1997-2000) σύµφωνα µε τους όρους και τις προϋποθέσεις που καθορίζονται στα παραρτήµατα Ι και ΙΙ τα οποία αποτελούν αναπό- σπαστο µέρος της παρούσας απόφασης. Άρθρο 2 Η παρούσα απόφαση ισχύει καθόλη τη διάρκεια του προγράµµα- τος. Άρθρο 3 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει την πρώτη ηµέρα του µήνα που ακολουθεί την έγκρισή της. Βρυξέλλες, 17 Φεβρουαρίου 2000. Για το Συµβούλιο Σύνδεσης Ο Πρόεδρος J. GAMA (1) ΕΕ L 51 της 20. 2. 1998, σ. 3. (2) ΕΕ L 6 της 10. 1. 1997, σ. 25. 31. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 80/35 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Ι Όροι και προϋποθέσεις για τη συµµετοχή της Λιθουανίας στο τρίτο πολυετές πρόγραµµα για τις µικρές και µεσαίες επιχειρήσεις (ΜΜΕ) στην Ευρωπαϊκή Ένωση (1997-2000) 1. Η Λιθουανία θα συµµετέχει στις δράσεις του τρίτου πολυετούς προγράµµατος για τις µικρές και µεσαίες επιχειρήσεις (ΜΜΕ) στην Ευρωπαϊκή Ένωση (1997-2000) (εφεξής καλούµενου «το πρόγραµµα») σύµφωνα µε τους στόχους, τα κριτήρια, τις διαδικασίες και τις προθεσµίες που καθορίζονται στην απόφαση 97/15/ΕΚ του Συµβουλίου, της 9ης ∆εκεµβρίου 1996, που αφορά τη θέσπιση τρίτου πολυετούς προγράµµατος για τις µικροµεσαίες επιχειρήσεις (ΜΜΕ) στην Ευρωπαϊκή Ένωση (1997-2000), και ιδίως το άρθρο 7 παράγραφος 1, εκτός εάν προβλεφθεί διαφορετικά στην παρούσα απόφαση. 2. Οι όροι και οι προϋποθέσεις για την υποβολή, την αξιολόγηση και την επιλογή των αιτήσεων σε σχέση µε τους επιλέξιµους οργανισµούς, τις οργανώσεις και τα άτοµα στη Λιθουανία θα είναι οι ίδιοι µε εκείνους που εφαρµόζονται για τους επιλέξιµους οργανισµούς, τις οργανώσεις και τα άτοµα της Κοινότητας. 3. Όταν κρίνεται κατάλληλο, για να εξασφαλισθεί η κοινοτική διάσταση του προγράµµατος, τα διακρατικά σχέδια και οι δραστηριότητες που προτείνει η Λιθουανία θα πρέπει να περιλαµβάνουν έναν ελάχιστο αριθµό εταίρων από τα κράτη µέλη της Κοινότητας. Ο ελάχιστος αυτός αριθµός θα αποφασίζεται στο πλαίσιο εφαρµογής του προγράµµατος, λαµβάνοντας υπόψη το χαρακτήρα των διαφόρων δραστηριοτήτων, τον αριθµό των εταίρων σε ένα δεδοµένο σχέδιο και τον αριθµό των χωρών που συµµετέχουν στο πρόγραµµα. 4. Η Λιθουανία θα καταβάλλει κάθε έτος συνεισφορά στο γενικό προϋπολογισµό της Ευρωπαϊκής Ένωσης για να καλύπτει το κόστος που απορρέει από τη συµµετοχή της στο πρόγραµµα (βλέπε παράρτηµα ΙΙ). Η επιτροπή σύνδεσης προσαρµόζει αυτή τη συνεισφορά όταν είναι αναγκαίο. 5. Τα κράτη µέλη της Κοινότητας και η Λιθουανία καταβάλλουν κάθε δυνατή προσπάθεια, στο πλαίσιο των προβλεπόµενων διατάξεων, για να διευκολύνουν την ελεύθερη κυκλοφορία και διαµονή όλων των ατόµων που έχουν επιλεχθεί να συµµετά- σχουν στο πρόγραµµα και που µετακινούνται µεταξύ της Λιθουανίας και των κρατών µελών της Κοινότητας για το σκοπό της συµµετοχής τους στις δραστηριότητες που καλύπτει η παρούσα απόφαση. 6. Με την επιφύλαξη των αρµοδιοτήτων της Ευρωπαϊκής Επιτροπής και του Ελεγκτικού Συνεδρίου σε σχέση µε την αξιολόγηση του προγράµµατος, σύµφωνα µε το άρθρο 6 της απόφασης 97/15/ΕΚ, η συµµετοχή της Λιθουανίας στο πρόγραµµα θα αξιολογείται συνεχώς σε εταιρική βάση από τη Λιθουανία και την Ευρωπαϊκή Επιτροπή. Η Λιθουανία θα υποβάλει τις σχετικές εκθέσεις στην Ευρωπαϊκή Επιτροπή και θα λαµβάνει µέρος σε άλλες ειδικές δραστηριότητες που καθορίζει η Κοινότητα στο πλαίσιο αυτό. 7. Στο πλαίσιο των διαδικασιών που αναφέρονται στο άρθρο 4 της απόφασης 97/15/ΕΚ, η Λιθουανία καλείται να λαµβάνει µέρος σε συνεδριάσεις συντονισµού σχετικά µε οποιοδήποτε ζήτηµα αφορά την εφαρµογή της παρούσας απόφασης, πριν από τις τακτικές συνεδριάσεις της επιτροπής προγράµµατος. Η Ευρωπαϊκή Επιτροπή ενηµερώνει τη Λιθουανία σχετικά µε τα αποτελέσµατα αυτών των τακτικών συνεδριάσεων. 8. Η γλώσσα που θα χρησιµοποιείται για την υποβολή αιτήσεων, τις συµβάσεις, τις εκθέσεις και άλλες διοικητικές ρυθµίσεις του προγράµµατος, θα είναι µία από τις επίσηµες γλώσσες των θεσµικών οργάνων της Ευρωπαϊκής Ένωσης. L 80/36 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 31. 3. 2000 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ II Χρηµατοδοτική συνεισφορά της Λιθουανίας στο τρίτο πολυετές πρόγραµµα για τις µικρές και µεσαίες επιχειρήσεις (ΜΜΕ) στην Ευρωπαϊκή Ένωση (1997-2000) 1. Η χρηµατοδοτική συνεισφορά της Λιθουανίας θα καλύπτει: — τη χρηµατοδοτική στήριξη από το πρόγραµµα για τη συµµετοχή φορέων της Λιθουανίας σε δραστηριότητες, όπως καθορίζεται στο παράρτηµα Ι σηµείο 1, — το συµπληρωµατικό κόστος διοικητικού χαρακτήρα που συνδέεται µε τη διαχείριση του προγράµµατος από την Επιτροπή και απορρέει από τη συµµετοχή της Λιθουανίας. 2. Για κάθε δηµοσιονοµικό έτος, το συνολικό ποσό των επιδοτήσεων ή κάθε άλλη χρηµατοδοτική στήριξη που λαµβάνεται από το πρόγραµµα από δικαιούχους της Λιθουανίας δεν θα υπερβαίνει τη συνεισφορά που καταβάλει η Λιθουανία, µετά την αφαίρεση του συµπληρωµατικού διοικητικού κόστους. Αν η συνεισφορά που καταβάλλει η Λιθουανία στο γενικό προϋπολογισµό της Ευρωπαϊκής Ένωσης, µετά την αφαίρεση του συµπληρωµατικού διοικητικού κόστους, είναι υψηλότερη από το συνολικό ποσό των επιδοτήσεων ή άλλης χρηµατοδοτικής στήριξης που λαµβάνουν οι δικαιούχοι της Λιθουανίας από το πρόγραµµα, η Ευρωπαϊκή Επιτροπή θα µεταφέρει το υπόλοιπο στο επόµενο δηµοσιονοµικό έτος, και το ποσό αυτό θα αφαιρείται από τη συνεισφορά του επόµενου έτους. Αν υπάρχει ακόµη αυτό το υπόλοιπο όταν λήξει το πρόγραµµα, θα επιστραφεί στη Λιθουανία. 3. Η ετήσια συνεισφορά της Λιθουανίας θα είναι 384 130 ευρώ, από το 1999. Από το ποσό αυτό, ποσό 25 130 ευρώ θα καλύψει το συµπληρωµατικό διοικητικό κόστος που συνδέεται µε τη διαχείριση του προγράµµατος από την Ευρωπαϊκή Επιτροπή και το οποίο απορρέει από τη συµµετοχή της Λιθουανίας. 4. Εφαρµόζονται οι δηµοσιονοµικοί κανονισµοί που εφαρµόζονται στο γενικό προϋπολογισµό της Ευρωπαϊκής Ένωσης, ιδίως για τη διαχείριση της συνεισφοράς της Λιθουανίας. Κατά την έναρξη της ισχύος της παρούσας απόφασης και στην αρχή κάθε έτους, η Ευρωπαϊκή Επιτροπή θα αποστέλλει στη Λιθουανία πρόσκληση για την καταβολή κεφαλαίων που αντιστοιχούν στη συνεισφορά της στο κόστος που απορρέει βάσει της παρούσας απόφασης. Η συνεισφορά αυτή θα εκφράζεται σε ευρώ και θα καταβάλλεται σε ευρώ σε τραπεζικό λογαριασµό της Ευρωπαϊκής Επιτροπής. Η Λιθουανία θα καταβάλλει τη συνεισφορά της στο ετήσιο κόστος στο πλαίσιο της παρούσας απόφασης σύµφωνα µε την πρόσκληση για την καταβολή κεφαλαίων και το αργότερο τρεις µήνες µετά την αποστολή της πρόσκλησης. Οποιαδήποτε καθυστέρηση στην πληρωµή της συνεισφοράς θα οδηγεί σε πληρωµή τόκων από τη Λιθουανία για το οφειλόµενο ποσό. Το επιτόκιο αντιστοιχεί στο εφαρµοζόµενο από την ΕΚΤ, για τον µήνα της ηµεροµηνίας οφειλής, για πράξεις σε ευρώ, προσαυξηµένο κατά 1,5 ποσοστιαίες µονάδες. 5. Η Λιθουανία θα καταβάλλει το συµπληρωµατικό διοικητικό κόστος που αναφέρεται στο σηµείο 3 από τον εθνικό της προϋπολογισµό. 6. Η Λιθουανία θα καταβάλει 107 700 ευρώ (30 %) από το υπόλοιπο κόστος της συµµετοχής της στο πρόγραµµα, από τον εθνικό της προϋπολογισµό το 1999 και 179 500 ευρώ (50 %), το έτος 2000. 7. Στο πλαίσιο των τακτικών διαδικασιών προγραµµατισµού του Phare, το 1999, τα υπόλοιπα 251 300 ευρώ θα καταβληθούν από την ετήσια χορήγηση του Phare για τη Λιθουανία, πράγµα το οποίο θα συµβεί και το έτος 2000 µε τα υπόλοιπα 179 500 ευρώ


eurovoc_concepts:
EU aid
Netherlands
animal plague
swine
veterinary inspection

formats: html pdf

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 17. 02. 2000 KOM(2000) 90 slutlig Förslag till RÅDETS BESLUT om totalbeloppet för det ekonomiska stödet från gemenskapen för att utrota klassisk svinpest i Nederländerna 1997 (framlagt av kommissionen) MOTIVERING Enligt artikel 3 i skall gemenskapen ge ekonomiskt stöd för att utrota vissa djursjukdomar, bland annat klassisk svinpest. rådets beslut 90/424/EEG om utgifter på veterinärområdet Som svar på utbrotten av klassisk svinpest i Nederländerna 1997 fattade kommissionen två beslut om ekonomiskt stöd för att utrota sjukdomen (beslut 98/25/EG och 1999/18/EG). Dessa två beslut inbegriper en provisorisk finansiell korrigering på 25 % i avvaktan på ett slutgiltigt beslut om det totala stödberättigande beloppet. Eftersom epidemin var väldigt utbredd och kostnaderna därmed höga gjorde kommissionen i detta för att kontrollera utgifterna på veterinärområdet fem kontrollbesök, särskilt sammanhang. Vid upprepade tillfällen fann man att administrationen och det tekniska genomförandet av de förebyggande åtgärderna inte uppfyllde de villkor som krävs för att få stöd från gemenskapen enligt artikel 3 i beslut 90/424/EEG. På grund av dessa oriktigheter beslutade kommissionen att den finansiella korrigering på 25 %, som redan tillämpades enligt de två ursprungliga besluten, skulle gälla för alla stödberättigande utgifter som uppkommit för att kompensera uppfödarna. Nederländerna begärde dessutom stöd från gemenskapen för vissa typer av utgifter som inte omfattas av beslut 90/424/EEG och som uppstått i samband med slakt av friska svin och i samband med administration (löner, hyra, säkerhet, datorer etc. ). Kommissionen beslutade emellertid, i enlighet med den politik som förts när det gäller andra medlemsstater under tidigare epidemier, att inte återbetala utgifter som inte uttryckligen omfattas av lagstiftningen eftersom det inte finns någon rättslig grund för detta. Det totala stödberättigande beloppet uppgår därför till 109,9 miljoner euro (begärt belopp: 199 miljoner euro) av vilket 74,4 miljoner euro redan har betalats ut i enlighet med de två ovan nämnda besluten. Ett utkast till kommissionsbeslut om det belopp som återstår att betala till Nederländerna från budgeten för år 2000 (35,5 miljoner euro) lades fram för Ständiga veterinärkommittén den 6-8 december 1999. Tre medlemsstater röstade för utkastet, Nederländerna röstade emot, Luxemburg deltog inte och resterande medlemsstater avstod från att rösta. Därför har kommissionen lämnat förslaget till rådet. (Förenade kungariket, Danmark och Sverige) 1997 års epidemi av klassisk svinpest har också tagits upp av revisionsrätten som har gjort flera revisioner i Nederländerna. I november 1998 skickade revisionsrätten en sektorskrivelse till Nederländerna i vilken de lämnade flera synpunkter och starkt kritiserade de nederländska myndigheternas tekniska och administrativa förvaltning av epidemin och därmed förbundna utgifter. Dessutom har revisionsrätten nyligen tagit fram en särskild rapport om epidemin av klassisk svinpest under 1997, vilken kommer att offentliggöras i februari 2000, som styrker denna kritik. Revisionsrättens synpunkter och slutsatser överensstämmer med resultatet av kommissionens undersökningar och ståndpunkt. 2 Förslag till RÅDETS BESLUT om totalbeloppet för det ekonomiska stödet från gemenskapen för att utrota klassisk svinpest i Nederländerna 1997 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, inom med beaktande av rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter veterinärområdet1, senast ändrat genom kommissionens beslut 94/370/EG2, särskilt artikel 3. 3 och 3. 5 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 1 2 3 4 Fall av klassisk svinpest konstaterades i Nederländerna 1997. Förekomsten av denna sjukdom utgör ett allvarligt hot mot gemenskapens svinbesättningar, och för att utrota sjukdomen så snabbt som möjligt kan gemenskapen ge ekonomisk kompensation för de förluster som drabbar medlemsstaten. Den 22 juni 1998 lämnade Nederländerna in en ansökan om ersättning för samtliga kostnader som uppkommit i landet 1997. Denna ansökan ersattes av en ny ansökan som lämnades in den 2 juni 1999. Kommissionen fattade besluten 98/25/EG3 och 99/18/EG4 om ekonomiskt stöd från gemenskapen för att utrota klassisk svinpest i Nederländerna. Genom dessa beslut möjliggjordes de två första förskottsutbetalningarna på ett belopp på 74 429 868 euro. Det är gemenskapen. lämpligt att fastställa totalbeloppet för det ekonomiska stödet från Kommissionen har undersökt om gemenskapsbestämmelserna för veterinärfrågor har tillämpats och om alla villkor för ekonomisk hjälp från gemenskapen uppfyllts. Resultaten av dessa kontroller gör att inte alla kostnader som uppgivits kan betraktas som stödberättigande. Detta bekräftas av en rapport från revisionsrätten. Kommissionens första anmärkningar meddelades officiellt Nederländerna den 13 januari 1998. till myndigheterna i EGT L 224, 18. 8. 1990, s. 19. EGT L 36, 8. 2. 1994, s. 15. EGT L 8, 14. 1. 1998, s. 28. EGT L 6, 12. 1. 1999, s. 18. 3 (8) Ytterligare anmärkningar liksom beräkningsmetoderna för de stödberättigande kostnaderna meddelades officiellt till de nederländska myndigheterna den 5 maj och den 29 oktober 1999. (9) Ständiga veterinärkommittén har inte avgivit ett positivt yttrande. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Totalbeloppet för det ekonomiska stödet från gemenskapen för att utrota klassisk svinpest i Nederländerna 1997 uppgår till 109 937 795 euro. Artikel 1 Återstoden av det ekonomiska stödet från gemenskapen, 35 507 928 euro, kommer att utbetalas allt eftersom anslagen blir tillgängliga. Artikel 2 Artikel 3 Detta beslut riktar sig till Nederländerna. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 4 1. 2. 3. 4. 5. 5. 0 5. 1 6. 0 6. 1 FINANSIERINGSÖVERSIKT BERÖRD BUDGETPOST: BI-332 DATUM: ANSLAG: 41 miljoner euro ÅTGÄRDENS RUBRIK: Förslag till rådets beslut om totalbeloppet för det ekonomiska stödet från gemenskapen för att utrota klassisk svinpest i Nederländerna 1997 RÄTTSLIG GRUND: Artikel 3 i beslut 90/424/EEG ÅTGÄRDENS SYFTE: Att återstoden av de stödberättigande utgifterna betalas ut. BUDGETKONSEKVENSER 12- MÅNADERS- PERIOD (milj. euro) PÅGÅENDE BUDGETÅR [n] (milj. euro) FÖLJANDE BUDGETÅR [n+1] (milj. euro) UTGIFTERNA BELASTAR - GEMENSKAPENS BUDGET (BIDRAG/STÖD) - MEDLEMSSTATERNAS BUDGETAR - ANDRA SEKTORER INTÄKTER - (AVGIFTER/TULL) - GEMENSKAPENS EGNA MEDEL NATIONELLA INKOMSTKÄLLOR 0 0 0 0 0 [n+2] 0 0 35,5 0 0 0 0 [n+3] 0 0 [n+4] 0 0 5. 0. 1 BERÄKNADE UTGIFTER 5. 1. 1 BERÄKNADE INTÄKTER 5. 2 BERÄKNING: Ansökan om ersättning minus ej stödberättigande utgifter KAN ÅTGÄRDEN FINANSIERAS MED DE ANSLAG SOM FÖRTS UPP I BERÖRT KAPITEL I GÄLLANDE BUDGET ? KAN ÅTGÄRDEN FINANSIERAS GENOM ÖVERFÖRING MELLAN KAPITEL I DEN GÄLLANDE BUDGETEN ? ÄR DET NÖDVÄNDIGT MED EN TILLÄGGSBUDGET ? SKALL DET UPPFÖRAS ANSLAG I KOMMANDE BUDGETAR ? 6. 2 6. 3 ANMÄRKNINGAR: 0 0 0 0 0 [n+5] 0 0 JA NEJ NEJ NEJ 5


title: Reglamento (CE) n° 370/2000 de la Comisión, de 17 de febrero de 2000, por el que se fija la restitución máxima a la exportación de trigo blando en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
export tax
third country

text: L 46/28 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 2. 2000 REGLAMENTO (CE) No 370/2000 DE LA COMISIÓN de 17 de febrero de 2000 por el que se fija la restitución máxima a la exportación de trigo blando en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 1707/1999 LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), Visto el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisión, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen determinadas disposi- ciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesión de las restituciones a la exportación y a las medidas que deben adoptarse en caso de perturbación en el sector de los cereales (3), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 2513/98 (4), y, en particular, su artículo 4, Considerando lo siguiente: (1) (2) El Reglamento (CE) no 1707/1999 de la Comisión (5), modificado por el Reglamento (CE) no 2011/1999 (6), ha abierto una licitación de la restitución y/o del gravamen a la exportación de trigo blando a todos los terceros países. En virtud del artículo 7 del Reglamento (CE) no 1501/95, la Comisión, basándose en las ofertas comunicadas y con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/92, puede decidir fijar una restitución máxima a la exportación siguiendo los criterios a que se refiere el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95. En este caso, el contrato se adjudicará al licitador o licitadores cuya oferta sea igual o inferior a la restitución máxima, y al licitador o licitadores cuya oferta se refiera a un gravamen a la exportación. (3) (4) La aplicación de los criterios precitados a la situación actual de los mercados del cereal considerado lleva a fijar la restitución máxima a la exportación en el importe indicado en el artículo 1. Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Para las ofertas comunicadas del 11 al 17 de febrero de 2000 en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 1707/1999, la restitución máxima a la exportación de trigo blando se fijará en 29,48 EUR/t. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 18 de febrero de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 17 de febrero de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) DO L 201 de 31. 7. 1999, p. 55. (6) DO L 248 de 21. 9. 1999, p. 23


title: Risoluzione del Parlamento europeo sull'accordo fra Parlamento europeo e Commissione relativo alle modalità di applicazione della decisione 1999/468/CE del Consiglio del 28 giugno 1999 recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione

eurovoc_concepts:
European Commission
capacity to exercise rights
executive competence
powers of the institutions (EU)

text: 29. 11. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 339/269 Giovedì 17 febbraio 2000 21. è del parere che l’esecuzione dell’accordo di stabilizzazione e associazione debba essere accompa- gnata da un Libro bianco, che serva al paese quale precisa linea direttrice nei suoi sforzi di avvicinamento all’«acquis comunitario», e ritiene che i progressi fatti registrare nel corso dell’esecuzione non devono essere esaminati, nel quadro di una relazione della Commissione, per la prima volta solo dopo cinque anni, ma in modo continuativo e su base biennale; 22. ritiene che l’esecuzione dei programmi debba essere decentrata e trasferita da Bruxelles a Skopje dando particolare attenzione ad un coordinamento rafforzato tra la programmazione, la gestione, l’esecu- zione e il seguito, e che a breve termine debbano essere prioritari il miglioramento dell’amministrazione, delle dogane e della gestione delle frontiere e la promozione delle piccole e medie imprese; 23. è del parere che, al fine di promuovere e rafforzare la coesistenza, si dovrebbe prevedere un pro- gramma specifico per lo sviluppo delle iniziative interetniche e dei progetti sia nella società civile sia nel settore economico; ribadisce la propria richiesta, secondo cui lo status della rappresentanza della Commissione a Skopje 24. deve essere trasformato in quello di una delegazione; 25. auspica che il dialogo che si svolge nel quadro delle Nazioni Unite tra la Grecia e l’ex Repubblica iugoslava di Macedonia si concluda al più presto con la scelta di un nome accettato da entrambe le parti; 26. incarica la sua Presidente di trasmettere la presente risoluzione alla Commissione e al Consiglio. 11. Comitatologia A5-0021/2000 Risoluzione del Parlamento europeo sull’accordo fra Parlamento europeo e Commissione relativo alle modalità di applicazione della decisione 1999/468/CE del Consiglio del 28 giugno 1999 recante modalità per l’esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione Il Parlamento europeo, 3 vista la decisione 1999/468/CE del Consiglio del 28 giugno 1999 (1), 3 visto il suo parere del 6 maggio 1999 sulla proposta di decisione del Consiglio recante modalità per l’esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (2), 3 visto l’accordo concluso con la Commissione, 3 visto l’articolo 54 del suo regolamento, 3 vista la relazione della commissione per gli affari costituzionali (A5-0021/2000), A. B. considerando che l’articolo 8 della decisione del Consiglio del 28 giugno 1999 riconosce al Parla- mento europeo un potere di intervento qualora ritenga che si eccedano le competenze di esecuzione e che in tal caso la Commissione è obbligata a riesaminare il progetto di misura esecutiva tenendo conto della risoluzione del Parlamento e a fornire informazioni, motivando la sua decisione, sul seguito che intende dare a tale risoluzione, considerando che l’articolo 7, paragrafo 3, della decisione prevede un’informazione completa del Par- lamento europeo per quanto riguarda gli ordini del giorno, i progetti di misure esecutive di atti adot- tati in codecisione e sottoposti ai comitati, i risultati delle votazioni, i resoconti sommari delle riu- nioni, gli elenchi dei partecipanti ai comitati e i progetti di misure esecutive trasmessi al Consiglio, (1) GU L 184 del 17. 7. 1999, pag. 23. (2) GU C 279 dell’1. 10. 1999, pag. 404. C 339/270 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 11. 2000 Giovedì 17 febbraio 2000 C. D. considerando che la nuova decisione sulla «comitatologia» risponde solo in parte alle attese del Parla- mento europeo, ma che è opportuno sottolineare che essa costituisce un reale passo avanti rispetto alla situazione precedente, considerando che questo Parlamento e la Commissione hanno deciso di accordarsi sulle modalità di applicazione della decisione del Consiglio e che tale accordo con la Commissione riguarda in partico- lare l’applicazione dell’articolo 7, paragrafo 3, relativo all’informazione del Parlamento, e dell’articolo 8, relativo al suo diritto di intervento, 1. approva l’accordo in allegato; ritiene che tutti i «comitati» esistenti precedentemente alla decisione del 28 giugno 1999 debbano 2. essere ricondotti alle nuove procedure e si associa, quindi, alla dichiarazione n. 2 del Consiglio e della Commissione (1) relativa alla suddetta decisione; 3. indica che tale accordo non pregiudica il diritto di questo Parlamento di adottare risoluzioni su qua- lunque materia, soprattutto quando si oppone ai contenuti di un progetto di misura esecutiva; tale accordo non pregiudica altresì il diritto del Parlamento (conformemente all’articolo 88 del suo regolamento) di esprimere il proprio dissenso su una misura esecutiva deferita al Consiglio qualora la procedura nel comi- tato non abbia dato esito positivo; 4. ritiene che il presente accordo tra il Parlamento e la Commissione renda ormai superati e quindi non più in vigore gli accordi precedenti (accordo Plumb/Delors del 1988 3 accordo Samland/Williamson del 1996 3 modus vivendi del 1994 (2)); decide che l’accordo e la presente risoluzione vengano pubblicati nella serie L della Gazzetta Ufficiale 5. delle Comunità europee nonché nell’allegato al regolamento del Parlamento europeo; incarica la sua Presidente di trasmettere la presente risoluzione e il relativo allegato al Consiglio e alla 6. Commissione. (1) GU C 203 del 17. 7. 1999, pag. 1. (2) GU C 102 del 4. 4. 1996, pag. 1. ALLEGATO Accordo fra Parlamento europeo e Commissione relativo alle modalità di applicazione della deci- sione 1999/468/CE del Consiglio del 28 giugno 1999 recante modalità per l’esercizio delle compe- tenze di esecuzione conferite alla Commissione In conformità dell’articolo 7, paragrafo 3, della decisione 1999/468/CE (1), il Parlamento europeo è 1. periodicamente informato dalla Commissione dei lavori dei comitati che operano in base a procedure di «comitatologia». A tale scopo esso riceve, contemporaneamente ai comitati e nelle stesse condizioni, i pro- getti di ordine del giorno delle riunioni, i progetti relativi a misure di esecuzione che vengono sottoposti ai comitati in virtù di atti di base adottati secondo la procedura di cui all’articolo 251 del trattato che istitui- sce la Comunità europea, nonché i risultati delle votazioni, i resoconti sommari delle riunioni e gli elenchi degli organismi cui appartengono le persone designate dagli Stati membri a rappresentarli. 2. Inoltre, la Commissione consente che si trasmettano al Parlamento europeo, per informazione, su richiesta della commissione parlamentare competente, progetti specifici di misure di esecuzione i cui atti di base non sono stati adottati in codecisione, ma rivestono un’importanza particolare per il Parlamento europeo. Conformemente alla sentenza del Tribunale di Primo grado della Comunità europea, del 19 luglio 1999 (causa T-188/97, Rothmans c/Commissione), il Parlamento europeo può chiedere l’accesso ai verbali dei comitati. Il Parlamento europeo e la Commissione, considerano superati e quindi non più in vigore, per 3. quanto li riguarda, gli accordi seguenti: accordo Plumb-Delors del 1988 3 accordo Samland/Williamson del 1996 e Modus vivendi del 1994 (2). (1) GU L 184 del 17. 7. 1999, pag. 23. (2) GU C 102 del 4. 4. 1996, pag. 1. 29. 11. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 339/271 Giovedì 17 febbraio 2000 Non appena sarà tecnicamente possibile, 4. la trasmissione dei documenti di cui all’articolo 7, paragrafo 3, della decisione avverrà con l’ausilio di mezzi elettronici. Ai documenti che presentano carat- tere riservato si applicano procedure amministrative interne stabilite da ciascuna Istituzione, onde offrire tutte le garanzie necessarie. 5. In applicazione dell’articolo 8 della decisione il Parlamento europeo può indicare, con risoluzione motivata, che un progetto di misure d’esecuzione di un atto di base adottato secondo la procedura di cui all’articolo 251 del trattato che istituisce la Comunità europea eccede le competenze di esecuzione previste in detto atto di base. 6. Il Parlamento europeo approva detta risoluzione motivata in seduta plenaria. A tal fine, esso dispone di un mese a partire dalla ricezione del progetto definitivo di misure esecutive nelle versioni linguistiche sottoposte alla Commissione. Per i casi d’urgenza, come pure per misure di gestione corrente e/o aventi una validità limitata nel 7. tempo, si applica un termine inferiore. Tale termine potrà essere molto breve per i casi di estrema urgenza, in particolare per motivi di sanità pubblica. Il Commissario competente fissa il termine appropriato indi- candone il motivo. Il Parlamento europeo può quindi far ricorso ad una procedura che consente che l’ap- plicazione dell’articolo 8 sia delegata alla sua commissione competente entro il termine in questione. 8. A seguito della risoluzione motivata del Parlamento europeo, il Commissario competente informa quest’ultimo o, all’occorrenza, la commissione parlamentare competente del seguito che la Commissione intende darvi. 9. Il Parlamento europeo sostiene l’obiettivo e le modalità previste dalla dichiarazione n. 2 del Consiglio e della Commissione (1). Tale dichiarazione è intesa a semplificare il sistema comunitario di esecuzione attraverso un allineamento delle procedure di comitato attualmente in vigore a quelle risultanti dalla deci- sione 1999/468/CE del Consiglio. (1) GU C 203 del 17. 7. 1999, pag. 1. 12. Incidenti razzisti e xenofobi a El Ejido (Spagna) B5-0149, 0159, 0162, 0169 e 0175/2000 Risoluzione del Parlamento europeo sull’esplosione di razzismo e xenofobia al El Ejido (Spagna) Il Parlamento europeo, 3 visto l’articolo 13 del trattato CE, 3 viste le conclusioni del Consiglio europeo di Tampere, 3 vista la sua risoluzione del 17 settembre 1992 sui disordini a Rostock-Lichtenhagen e in altre città dei nuovi Länder (1), 3 vista la sua risoluzione del 20 febbraio 1997 su razzismo, xenofobia ed estrema destra (2), 3 vista la sua risoluzione d 8 ottobre 1998 sulla cooperazione con i paesi mediterranei in materia di immigrazione (3), A. B. considerando la creazione dell’Osservatorio europeo dei fenomeni di razzismo, xenofobia e antisemiti- smo, considerando l’esplosione di razzismo e xenofobia verificatosi nella località di El Ejido (Andalusia, Spagna) dopo il tragico decesso, il 5 febbraio, della giovane Encarnación López, terzo dei tre omicidi perpetrati nella regione nel breve spazio di quindici giorni, tutti presumibilmente commessi da immi- grati, e considerando l’ondata di violenza indiscriminata, persecuzione della popolazione immigrante, aggressioni fisiche, incendi di abitazioni e beni materiali, C. considerando che la violenza ha preso di mira sedi delle ONG che si occupano di accogliere e instal- lare gli immigrati e riconoscendo il lavoro compiuto da queste entità nella zona, (1) GU C 284 del 2. 11. 1992, pag. 99. (2) GU C 85 del 17. 3. 1997, pag. 150. (3) GU C 328 del 26. 10. 1998, pag. 184


title: 2000/137/CE: Decisión de la Comisión, de 17 de febrero de 2000, por la que se aceptan los compromisos ofrecidos con respecto al procedimiento antidumping relativo a las importaciones de determinados tubos sin soldadura y tubos de hierro o de acero sin alear originarias de Croacia y Ucrania [notificada con el número C(2000) 2712]

eurovoc_concepts:
Croatia
Ukraine
anti-dumping duty
import
piping
tube

text: L 46/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 2. 2000 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 17 de febrero de 2000 por la que se aceptan los compromisos ofrecidos con respecto al procedimiento antidumping relativo a las importaciones de determinados tubos sin soldadura y tubos de hierro o de acero sin alear originarias de Croacia y Ucrania [notificada con el número C(2000) 2712] (2000/137/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 384/96 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, relativo a la defensa contra las importa- ciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1) (en lo sucesivo deno- minado «el Reglamento de base»), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 905/98 (2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 8, Previa consulta al Comité consultivo, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) Mediante el Reglamento (CE) no 1802/1999 (3), la Comi- sión estableció derechos antidumping provisionales sobre las importaciones en la Comunidad de determi- nados tubos sin soldadura y tubos de hierro o de acero sin alear originarias de Croacia y Ucrania. Tras la adopción de las medidas antidumping provisio- la Comisión continuó la investigación sobre el nales, dumping, el perjuicio y el interés comunitario. Las conclusiones definitivas de la investigación se incluyen en el Reglamento (CE) no 348/2000 del Consejo (4) por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de determinados tubos sin soldadura y tubos originarios de Croacia y Ucrania. La investigación confirmó las conclusiones provisionales de dumping relativo a las importaciones originarias de Croacia y Ucrania. Tras la adopción de medidas antidumping provisionales, el productor exportador de Croacia y los productores exportadores de Ucrania, conjuntamente con las autori- (1) DO L 56 de 6. 3. 1996, p. 1. (2) DO L 128 de 30. 4. 1998, p. 18. (3) DO L 218 de 18. 8. 1999, p. 3. (4) DO L 45 de 17. 2. 2000, p. 1. (5) (6) (7) (8) dades de Ucrania, ofrecieron compromisos relativos a los precios de conformidad con el apartado 1 del artículo 8 del Reglamento de base. Con arreglo a los compromisos, los productores expor- tadores en cuestión ofrecieron vender a sus clientes inde- pendientes hasta cierta cantidad del producto afectado para la exportación a la Comunidad a precios revisados y, además, garantizar que sus precios por grupo de productos se ajusten a la estructura de precios habitual en la Comunidad. Para asegurarse de que la cantidad de importaciones a precios revisados no excede de la cantidad ofrecida por cada compromiso, la exención debería estar condicio- nada a la presentación ante las aduanas comunitarias de un certificado de producción original válido expedido de conformidad con las especificaciones establecidas en el Reglamento del Consejo por el que se establecen medidas antidumping definitivas. Por lo que se refiere a Ucrania, el compromiso ofrecido los productores exportadores ucranianos es un por compromiso conjunto, que refleja la situación de Ucrania como país sin economía de mercado, y viene respaldado por las garantías dadas por las autoridades ucranianas de que supervisión adecuada, particularmente por lo que se refiere al límite exento de derechos antidumping. asegurará una se La Comisión, que ha examinado cuidadosamente las propuestas antes mencionadas, tiene la certeza de que se lograrán eliminar los efectos perjudiciales del dumping, en caso de aceptación, por dos medios: en primer lugar, mediante un compromiso relativo a los precios hasta un umbral anual de volumen, y en segundo lugar, aplicando un derecho ad valorem al resto. 18. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 46/35 (9) han ucranianas comprometido Además, y dado que los productores exportadores y las autoridades a se presentar a la Comisión información detallada y regular de las ventas y a no celebrar acuerdos de compensación directos o indirectos con sus clientes de la Comunidad, se ha llegado a la conclusión de que la Comisión podrá supervisar con eficacia el cumplimiento de los compro- misos. (11) En caso de incumplimiento o denuncia del compromiso, o si hubiera razones para creer que se ha violado al compromiso, podrá establecerse un derecho antidum- ping provisional o definitivo de conformidad con los apartados 9 y 10 del artículo 8 del Reglamento de base. DECIDE: (10) Habida cuenta de todo lo anterior, se considera que son aceptables los compromisos ofrecidos por el productor exportador de Croacia y por los productores exporta- dores de Ucrania, por lo que puede darse por concluida la investigación en lo que se refiere a los productores exportadores afectados. Artículo 1 Se aceptan los compromisos ofrecidos por los productores mencionados a continuación, en el marco del procedimiento antidumping relativo a las importaciones de determinados tubos sin soldadura y tubos de hierro o de acero sin alear originarias de Croacia y Ucrania. País Fabricante Código TARIC adicional Croacia Ucrania Zeljezara Sisak d. d. , Sisak Fábrica de tubos de Dnepropetrovsk, Dnepropetrovsk Fábrica de tubos de Nikopol Pivdennotrubny, Nikopol Planta de laminación de tubos de Nizhnedneprovsky, Dnepropetrovsk A064 A065 A066 A067 Se da por concluida la investigación relativa al procedimiento antidumping mencionado en el artículo 1 por lo que se refiere a las partes mencionadas en ese artículo. Artículo 2 Hecho en Bruselas, el 17 de febrero de 2000. Por la Comisión Pascal LAMY Miembro de la Comisión