title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin kansalaisuus"

eurovoc_concepts:
European citizenship
European integration
promotion of the European idea

text: C 156/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 6. 2000 Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Euroopan unionin kansalaisuus” (2000/C 156/03) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon työvaliokuntansa 2. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 ar- tiklan viidennen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen laatia lausunto aiheesta ”Euroopan unionin kansalaisuus” ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 7:n ”Koulutus – Ammattikoulutus – Kulttuuri – Nuoriso – Urheilu – Kansalaisten oikeudet” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 7:n joulukuun 3. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 226/99 rev. , jonka esittelijä oli Franz Möller (D, PPE), hyväksyi 16. ja 17. helmikuuta 2000 pitämässään 32. täysistunnossa (helmikuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Työvaliokunnan päätös oma-aloitteisen lausunnon laatimi- sesta 1. 1. 1. Alueiden komitean tärkeimpiä poliittisia tavoitteita koskevassa asiakirjassaan komitean työvaliokunta on määritel- lyt unionin kansalaisuus -käsitettä tukevat lausunnot erityisen tärkeiksi. Kyseisen asiakirjan (R/CdR 316/98 rev. 1 pt 11) kohdassa IV. 4 ”Euroopan kansalaisuus” todetaan seuraavaa: – Unioniin kuuluvuuden tunnetta ilmentävän unionin kansa- laisuuden kehittäminen on yksi tärkeimmistä EU:n haas- teista etenkin laajentumista ajatellen. Jean Monnet’n ajatus- ten mukaan Euroopan yhdentymisen tavoitteena on ihmis- ten yhdistäminen, ei hallitusten yhteenliittymän muodosta- minen. Tämä tavoite on edelleen voimassa ja sillä on alueiden komitealle erityinen merkitys. – Koska paikallis- ja alueviranomaiset ovat aitiopaikalla luotaessa suoria yhteyksiä Euroopan unionin kansalaisiin, alueiden komitea aikoo hyödyntää laajalti niiden asiantun- temusta toteutettaessa unionin politiikkaa kentällä. – Alueiden komitean jäsenten roolia alueiden ja kuntien ”lähettiläinä” on kehitettävä sekä kuntien ja alueiden asuk- kaiden tarpeiden välittäjinä unionin viranomaisille että unionin politiikan selittäjinä kuntien ja alueiden asukkaille. 1. 1. 2. Lausunnon tavoitteena ei ole tarkastella yleisesti unionin kansalaisuutta ja sen kehitystä, vaan pikemminkin pyritään käsittelemään unionin kansalaisuuden merkitystä sekä AK:n työlle että alueille ja kunnille. Herää kysymys, miten unionin kansalaisuudesta tulee osa kaikille poliittisille tasoille ulottuvaa nykyaikaista kansalaisyhteiskuntaa ja erityisesti miten Euroopan unionin kansalaisuus sekä alueiden ja kuntien (Bürgerschaftlichkeit) saadaan nivoutumaan asukasidentiteetti vertikaalisesti toisiinsa ja lujittumaan. Lähtökohtanamme on, että unionin kansalaisuus omaksutaan ja että se toteutuu vähitellen Euroopan integraation edetessä, koska kansalaisten mielenkiinto sitä kohtaan kasvaa, kun he saavat arkipäivän kokemuksissa tuntumaa Euroopan integraation lukuisiin näkökohtiin ja mahdollisuuksiin. Siten syntyy uusi hyödyntä- mis- (Wahrnehmungs- und Interessenraum, Max Weber). Samalla asianomaiset tahot voivat ja niiden tulee edistää unionin kansalaisuutta toiminnallaan EU:n, keskushal- linnon sekä alueiden ja kuntien tasolla. Alueilla ja kunnissa toteutettavat tiedotusaloitteet ovat siinä suureksi hyödyksi. ja etupiiri 1. 1. 3. Asiakirjassa käytettyä alueellisen ja kunnallisen asu- kasidentiteetin käsitettä (citizenship, citoyenneté, Bürgerschaftlich- keit) ei tule myöskään ymmärtää oikeudellisesti, koska jäsenval- tioissa on siitä huomattavia käsityseroja ja siihen liittyviä erilaisia perinteitä. Käsitteen merkitys vaihtelee itsehallinnolli- seen yhteiskunnallis-maantieteelliseen yksikköön kuulumisesta aina alueelliseen ja kunnalliseen identiteettiin. – Näin ollen unionin kansalaisuuden käsitteeseen liittyen odotetaan huomattavaa panosta. Käsite on eräs tärkeim- mistä aiheista, joita AK käsittelee nyt ja tulevaisuudessa. – Ohjelman toteuttamiskautena AK aikoo kiinnittää erityistä huomiota unionin kansalaisuuden kehittämiseen sekä oi- keudellisesti että kulttuurisesti. 1. 1. 4. Aihe on erityisen ajankohtainen Kölnin Eurooppa- neuvoston päätettyä perusoikeuskirjan laatimisesta eli Amster- damin sopimuksen 6 artiklan määräysten konkreettisesta toteuttamisesta. Kyseisen huippukokouksen puheenjohtajan päätelmien kohdassa 44 sanotaan: ”Eurooppa-neuvosto kat- soo, että Euroopan unionin nykyisessä kehitysvaiheessa unio- nin tasolla voimassaolevat perusoikeudet olisi koottava perus- kirjaksi ja siten tuotava näkyvämmin esille. ” Tehtävää varten 6. 6. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 156/13 kutsutaan koolle jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten edus- tajien konferenssi, jonka tulee laatia ehdotus vuoden 2000 loppuun mennessä. 2. 1. 3. Suoran vaalitavan käyttöönotto Euroopan parlamen- tin jäseniä valittaessa oli tärkeä askel (äänioikeutta ja vaalikel- poisuutta koskevat kansalaisoikeudet). Lopuksi voitaneen viitata EU:n läheisyysperiaatetta 1. 1. 5. ja kansalaisläheisyyttä koskeviin AK:n lausuntoihin, joista viimeisin on ”Kohti todellista subsidiariteetin kulttuuria – Alueiden komitean vetoomus”(1). 2. Unionin kansalaisuus- ja kansalaisten Eurooppa -käsit- teiden kehittyminen 2. 1. 4. Vuonna 1984 perustettiin Adonninon komitea, jonka ohjelma oli seuraava: rajamuodollisuuksien poistaminen, tutkintojen ja tutkintotodistusten vastavuoroinen tunnustami- nen, yleinen työsuhteesta riippumaton oleskeluoikeus, muiden jäsenvaltioiden kansalaisten kunnallinen äänioikeus ja vaalikel- poisuus, yhtäläinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa, oikeusasiamiehen viran perustaminen Euroopan parlamenttiin, oikeus esittää vetoomus Euroopan parlamentille ja tehdä kantelu oikeusasiamiehelle sekä kulttuu- ri-, nuoriso- ja urheiluvaihdon lisääminen. 2. 1. Unionin kansalaisuus -käsitteen asteittainen muodostuminen 2. 2. Konkretisointi Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksissa 2. 1. 1. Ei ole kyse kritiikistä, vaan tilannekuvauksesta, kun todetaan, että Rooman sopimusten laatijat ajattelivat integraa- tioprosessin kytkemistä syntymässä olleeseen Euroopan kansa- laisläheisyyteen ainoastaan muotoillessaan johdanto-osan ta- voitteita. ETY-sopimukseen kirjattu henkilöiden vapaan liikku- vuuden perusoikeus (vastaavasti myös sijoittautumisvapaus) on silti tärkeimpiä sittemmin kehittyneen unionin kansalaisuu- den määritteitä. Liikkumisvapauden rajoittaminen ansiotyön tekijöihin osoittaa kuitenkin, että ihmisiä tarkasteltiin tuolloin ennen muuta tuotannontekijä ”työn” liikkuvuuden näkökul- masta eli siis osana yhteiskunnallis-taloudellisia prosesseja. Alkuvaiheessa merkittävää oli jäsenvaltioiden julkisten palve- luiden avaaminen yhteisön muiden jäsenvaltioiden kansalaisille EY-sopimuksen 45 artiklassa määrätyin rajoituksin. Se johtuu pääosin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytän- nöstä. 2. 1. 2. Keskustelua ”kansalaisten Euroopasta” käytiin yhä tiiviimmin 70-luvulta lähtien. Tuolloin tavoitteena oli, että kansalaiset voivat kokea yhteisön jokapäiväisessä elämässään. Vuoden 1974 huippukokouksessa laadittiin ensimmäinen luet- telo ns. erityisoikeuksista. Niitä olivat yleinen oleskeluoikeus, äänioikeus ja vaalikelpoisuus (ainakin kunnallisvaaleissa), oi- keus päästä julkisiin virkoihin ja passiunioni. Tindemansin mietinnössä vuodelta 1975 luetteloon lisättiin kansalaisten oikeuksien laajentaminen (perusoikeuksien ja -vapauksien tun- nustaminen, yksilön oikeus nostaa kanteita Euroopan yhteisö- jen tuomioistuimessa perusoikeuksien loukkaamistapauksissa) ja vapaan liikkuvuuden kehittäminen (henkilöiden rajatarkas- tutkintotodistusten samanarvoisuus). tusten poistaminen, Myös Euroopan parlamentti vaati perusoikeuksien sisällyttä- mistä yhteisön oikeuteen (äänioikeus ja vaalikelpoisuus, pääsy vaalein valittaviin julkisiin virkoihin, kokoontumis- ja yhdisty- misvapaus ja yleinen oleskeluoikeus). Euroopan parlamentin luonnoksessa Euroopan unionin perustamiseksi vuonna 1984 käytettiin ensimmäistä kertaa käsitettä ”unionin kansalaisuus”. (1) CdR 302/98 fin – EYVL C 198, 14. 7. 1999, s. 73. 2. 2. 1. Maastrichtin sopimuksessa suuri osa näistä käsitteistä sisällytettiin yhteisön primaarioikeuteen. Unionin kansalaisuus sisällytettiin omana osanaan EU-sopimukseen ja se kohosi siten yhdeksi eurooppalaisen integraatiopolitiikan painopisteeksi. 2. 2. 2. Alueiden komitean perustaminen merkitsi, että EU:hun syntyi elin, joka on suoraan sidoksissa unionin kansa- laisuus -käsitteeseen liittyviin tavoitteisiin. 2. 2. 3. Amsterdamin sopimuksessa saavutettiin lisää tulok- sia. Sopimuksella parannettiin Euroopan unionin kansalaisten perusoikeusturvaa (EU-sopimuksen uusi 6 artikla), vahvistet- tiin sosiaalipolitiikan asemaa, ja siihen lisättiin vastuu työlli- syyspolitiikasta. 3. Alueiden ja kuntien mietteitä ja suosituksia unionin kansalaisuudesta Seuraavissa pohdinnoissa käsitellään ensin yhtäältä unionin kansalaisuuden ja toisaalta alueiden ja kuntien asukasidentitee- tin välistä yhteyttä. Sen jälkeen käsitellään AK:n roolin ja tehtävien määrittämistä sekä unionikumppanuuden edistämi- sessä tarvittavia toimia. Asukasidentiteetin käsite on erittäin monitasoinen, koska se voi käsittää kaikki inhimillisten yhteisöjen sosiaaliset, taloudel- liset, poliittiset ja kulttuuriset näkökohdat. Sen ytimenä on kuitenkin kaksi perusajatusta: poliittisen yksikön olemassaolo ja itsenäisyys sen tasosta riippumatta sekä yksikön kyky integroida asukkaansa poliittisesti. Valiokunnassa käydyssä keskustelussa tuli esiin, että asukasidentiteetti ilmenee jäsenval- tioissa erityisesti niiden historiallisesta taustasta johtuen eri tavoin. Aktiivisen kansalaisuuden käsitteen avulla pyritään ehkäisemään kansalaisten sitoutumattomuutta. C 156/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 6. 2000 3. 1. Unionin kansalaisuuden sekä alueiden ja kuntien asukasidenti- – teetin välinen yhteys 3. 1. 1. Unionin kansalaisuus täydentää huomattavilta osin alueiden ja kuntien asukasidentiteettiä. Selvä esimerkki tästä on muista EU:n jäsenvaltioista peräisin olevien asukkaiden yleinen oleskeluoikeus sekä kunnallinen äänioikeus ja vaalikel- poisuus. Muissa tapauksissa unionin kansalaisuudella ei sen sijaan ole alueellista tai kunnallista ulottuvuutta. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus esittää vetoomus Euroopan parlamentille ja tehdä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle. 3. 2. Alueiden ja kuntien asukasidentiteetti 3. 2. 1. Asukasidentiteetti on alueiden ja kuntien oikeudelli- sen aseman ja itsetunnon perusta. Sillä on kolme pääulottu- vuutta: – – joihin kansalaiset Sosiaalis-alueellinen ulottuvuus: Alueet ja kunnat ovat niitä alueyksiköitä, lähiym- päristönsä kautta arkipäivän moninaisissa tilanteissa. Ne kehittävät perinteiden, alue- ja paikalliskulttuurin sekä yhteisten modernisointihankkeiden avulla identiteetin, joka vaikuttaa niihin itseensä ja niiden ulkopuolelle. integroituvat Poliittinen ulottuvuus: Asukasidentiteetti sisällyttää pii- riinsä alue- ja paikallisdemokratian sekä niitä edustavat laitokset. Ne perustuvat kansalaisten itsehallinto-oikeuteen, jonka saavuttaminen on usein edellyttänyt pitkiä yhteenot- toja valtamonopoliin tähtäävän valtiovallan kanssa. – Kehitysulottuvuus: Sillä tarkoitetaan elämän perusedelly- tysten turvaamista, erityisesti julkisia palveluja ja niiden ajanmukaista kehittämistä. – Jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaiset tarvitsevat lisää tietoa unionin kansalaisten oikeuksien toteuttamisesta muissa jäsenvaltioissa sekä tästä aiheutuvasta toteuttamis- käytännöstä alueilla ja kunnissa. 3. 3. Unionin kansalaisuus -käsite eurooppalaisen integraatiopoli- tiikan poikkileikkauksena Lisäksi unionin kansalaisuus voidaan nähdä eurooppalai- sen integraatiopolitiikan osa-alueena. Se käsittää kaikki EU:n politiikat, jotka koskevat suoraan yksittäisiä kansalai- sia ja joissa heille myönnetään oikeuksia ja määrätään velvollisuuksia eurooppalaisen integraatiopolitiikan perus- teella. – Käsitteellä voidaan myös erityisesti tarkoittaa niitä kulttuu- rin kaltaisia politiikan aloja, jotka ovat omiaan edistämään kansalaisten sitoutumista EU:hun. Kaikki kolme unionin kansalaisuuden määritelmää 3. 3. 2. ovat yhtä oikeutettuja. Ne eivät ole ristiriidassa keskenään, vaan ne voivat yhdistyä Euroopan integraation kannalta isku- voimaiseksi välineeksi. 3. 3. 3. Unionin kansalaisuus on näin ollen poliittinen poik- kileikkaus, jolla on lähtökohtansa, tavoitteensa ja keinonsa. Yhteistä sen tekijöille on suora side kansalaisiin. 3. 3. 4. seuraavat politiikan alat kauttaaltaan tai osittain: Unionin kansalaisuuden muodostavat ennen muuta 3. 3. 5. V a p a a l i i k k u v u u s j a s i j o i t t a u t u m i s v a - p a u s – – – – työntekijöiden vapaa liikkuvuus sijoittautumisvapaus rajatarkastukset julkiset virat ja työ julkisissa palveluissa mahdollisia EU:n kansalaisille kaikkialla EU:n alueella. 3. 3. 6. U n i o n i n k a n s a l a i s u u s E Y - s o p i m u k s e n t o i s e n o s a n m u k a a n – – – – yleinen oleskeluoikeus äänioikeus ja vaalikelpoisuus kunnallis- ja Euroopan parla- mentin vaaleissa diplomaattinen suojelu oikeus esittää vetoomus Euroopan parlamentille ja tehdä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle 3. 3. 1. Unionin kansalaisuus -käsitteen syntyhistoriasta (ks. kohta 2. 1) johtuu monitasoinen käsitys unionin kansalaisuu- desta: – perusoikeussuoja – syrjintäkielto. – EY-sopimuksen toisen osan mukaan käsitettä määrittävät lukuisat kansalaisoikeudet (yleinen oleskeluoikeus, äänioi- keus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamenttivaaleissa, muiden EU:n jäsenvaltioiden kansalaisten äänioikeus ja vaalikelpoisuus kunnallisvaaleissa, oikeus esittää vetoomus Euroopan parlamentille, tehdä kantelu Euroopan oikeus- asiamiehelle jne. ). Kyseessä on unionin kansalaisuuden sopimusoikeudellinen määritelmä. 3. 3. 7. H e n k i l ö r e s u r s s e i h i n v a i k u t t a v a t p o l i - t i i k a t : – – koulutuspolitiikka kulttuuripolitiikka – nuorisopolitiikka 6. 6. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 156/15 – – – sosiaalipolitiikka terveyspolitiikka työllisyyspolitiikka. 3. 3. 8. T i e d o t t a m i n e n , l ä h e i s y y s p e r i a a t e j a k a n s a l a i s t e n o s a l l i s t u m i n e n – – – avoimuus ja hyväksyttävyys alueiden komitea läheisyysperiaate ja asukasidentiteetti sekä siihen kuuluva alueellinen ja kunnallinen itsehallinto-oikeus toisiaan täy- dentävinä tai määrittävinä käsitteinä. 3. 4. Unionin kansalaisuuden sekä alueiden ja kuntien asukasidenti- teetin yhteys 3. 4. 1. Alueiden ja kuntien näkökulmasta katsottuna unio- nin kansalaisuus täydentää tarvittaessa alueellista ja kunnallista asukasidentiteettiä eurooppalaisella ulottuvuudella. Sen merki- tys kasvaa integraation vahvistuessa: joko siihen sitoutuu yhä useampia kansalaisia tai turvaudutaan poliittisiin lisätoimenpi- teisiin. Täydentämisellä tarkoitetaan, että alueellinen ja kunnal- linen asukasidentiteetti on etualalla, koska kunta ja alue ovat kuntasosiologian mukaan sosiaalisen yhteiselämän perusyk- siköitä. 3. 4. 2. On myös syytä panna merkille, että Euroopan unio- nin rakennerahastojen harjoittama solidaarisuuspolitiikka on tarjonnut mahdollisuuden laajentaa osan alueellista ja paikallis- ta asukasidentiteettiä muodostavaa solidaarisuusperiaatetta ja ulottaa se yhteisön laajuiseksi. 3. 4. 3. Sisällöllisesti tarkasteltuna asukkaisiin välittömästi kohdistuvat toimet muodostavat unionin kansalaisuuden sekä alueiden ja kuntien asukasidentiteetin välisen yhteyden. Aluei- den ja kuntien asukasidentiteetti kattaa kaikki asukkaat, mutta unionin kansalaisuus puolestaan puhuttelee usein vain tiettyjä, nimenomaisia oikeuksia tarvitsevia väestönosia. Sellaisia ovat EU:n muista jäsenvaltioista peräisin olevat asukkaat (esim. oleskelu, kunnallinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus, työ julki- sissa palveluissa) ja liikkuvuuteen valmis oman maan väestö (vapaa liikkuvuus, vaihto-ohjelmat). On myös tapauksia, jol- loin unionin kansalaisuus voi koskea koko väestöä (Euroopan parlamentin vaalit). 3. 4. 4. Hallinnollinen yhteys syntyy silloin, kun alue- tai kunnallishallinnosta tulee EU:n muiden jäsenvaltioiden kansa- laisten neuvottelukumppaneita esimerkiksi kun on kyse ylei- sestä oleskeluoikeudesta. 3. 4. 5. Kunnallisen äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden koh- dalla side on erityisen läheinen. Jokaisella unionin kansalaisella on kansalaisuudesta riippumaton äänioikeus ja vaalikelpoisuus siinä jäsenvaltiossa, jossa hänen vakituinen asuinpaikkansa on. Niiden suhteen hän on kyseisen jäsenvaltion asukkaiden kanssa samassa asemassa. 3. 4. 6. Unionin kansalaisuuden sekä alueellisen ja kunnalli- sen asukasidentiteetin välille voi kehittyä erittäin läheinen yhteys maantieteellis-alueellisista syistä, esimerkiksi rajaseu- duilla, alueidenvälisissä yhteistyöhankkeissa tai ystävyyskunta- toiminnassa. Suotuisan naapuruuden ansiosta Euregio-alueilla on jo nyt syntynyt esimerkkejä asukasidentiteettien voimak- kaasta sulautumisesta. 3. 4. 7. Sisällöllisen yhteyden lisäksi on myös muistettava institutionaalinen yhteys. Ristiriitaisuuksia unionin kansalai- suuden sekä alueiden ja kuntien asukasidentiteetin institutio- naalisten perusteiden välillä ei saa syntyä. Kansalaisoikeuksiin lukeutuvaa itsehallinto-oikeutta ei etenkään tule supistaa. 3. 5. Unionin kansalaisuuden merkitys AK:n työlle 3. 5. 1. Alueiden komitea keskittyy työssään kansalaisten sosiaalisiin, taloudellisiin ja kulttuurisiin tarpeisiin sellaisina kuin ne näkyvät konkreettisesti alueiden ja kuntien arjessa. Sen tehtävänä on kehittää unionin kansalaisuus -käsitettä omilla keinoillaan. AK voi erityisesti tiedottaa unionin kansalaisuuden sekä alueiden ja kuntien asukasidentiteetin välisestä oikeudellis- poliittisesta ja sisällöllisestä nivoutumisesta. Se voi siis edistää unionin kansalaisuutta (sekä termin suppeassa että laajassa merkityksessä) toimimalla unionin viranomaisten sekä paikal- lis- ja aluehallinnon yhdyssiteenä. Tätä toimintaa voidaan ja tuleekin vielä laajentaa. 3. 5. 2. ovat mm. seuraavat kysymykset: Tämän tehtävän kannalta institutionaalisesti tärkeitä – – – unionin kansalaisuuden sekä alueiden ja kuntien asukas- identiteetin välisen oikeudellis-poliittisen ja hallinnollisen yhteyden analysoiminen itsehallinto- ja läheisyysperiaatteen noudattaminen kysei- sessä yhteydessä unionin kansalaisuus tärkeänä strategiana väestön koke- man Euroopan unioniin kuulumisen tunteen kehittymisen kannalta. 3. 5. 3. teet: Poliittisesti tärkeitä saattavat olla seuraavat painopis- – – – unionin kansalaisuus -käsitteen sisällön muokkaaminen kansalaisille tiedottaminen edelliseen liittyen alue- ja paikallishallinnon kansalaislähei- syydestä kertyvän asiantuntemuksen hyödyntäminen EU:n politiikan muotoilussa. C 156/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 6. 2000 3. 5. 4. asioista huolehtimista: Näiden tehtävien hoitaminen edellyttää useista perus- 3. 6. 4. Tiedotustyössä ei kuitenkaan saa syntyä vaikutelmaa, että unionin kansalaisuus on yhtä kuin vain EY-sopimuksen toisen osan artiklat. On syytä ottaa paljon selvemmin huo- mioon kaikki alat, jotka vaikuttavat unionin väestöön suoraan. – Unionin kansalaisuuden kannalta olennaisten asioiden luetteloiminen edellä mainituilla politiikan aloilla sekä niiden alue- ja kuntatasoon kohdistuvien vaikutusten luet- (eri tavoin määritellyn) teloiminen. Tähän mennessä ei unionin kansalaisuuden vaikutuksista alue- ja kunnallista- soon tiettävästi ole tehty minkäänlaista arviota. Se on kuitenkin tehtävä unionin kansalaisuus -käsitteen kokonai- suuden ja käsitteen erilaisten integraatiopoliittisten yhteyk- sien hahmottamiseksi. – Unionin kansalaisuus -käsitteen ottaminen aiempaa pa- remmin huomioon suhteessa alueelliseen ja paikalliseen asukasidentiteettiin AK:n valmistelemissa lausunnoissa. AK:n tulee osoittaa, että (ja miten) unionin kansalaisuus sekä alueiden ja kuntien asukasidentiteetti määrittävät ja täydentävät toisiaan poliittis-demokraattisten perusteiden ja konkreettisen toteuttamisen tasoilla. 3. 5. 5. AK voi lisäksi vaikuttaa siihen, että aloitetaan yh- teisön laajuinen keskustelu kansalaisten sitoutumisen uudel- leen elvyttämiseksi. Esimerkiksi kuntien nuorisoparlamentit, aikuiskoulutus, tietoyhteiskunnan mahdollisuuksien hyödyn- täminen ovat keinoja, joilla asukasidentiteettiä sekä alue- ja paikallisdemokratiaa pyritään lujittamaan. 3. 6. Tiedotustyön erityisarvo 3. 6. 1. Unionin kansalaisuutta eivät luonnollisestikaan tue jokapäiväiset kokemukset kuten alueiden ja kuntien tapauk- sessa. Eurooppalaiset arvot, oikeudet, velvollisuudet ja inte- graatiopoliittiset tavoitteet on välitettävä tiedotustyöllä. Unionin kansalaisuuden sekä alueiden ja kuntien 3. 6. 5. asukasidentiteetin välisen yhteyden perusteella alueelliset ja kunnalliset laitokset ovat tärkeitä tiedotuspolitiikan yhteys- kumppaneita. Koska ne toteuttavat lukuisia unionin kansalai- suuden osia (oleskeluoikeus, kunnallinen äänioikeus ja vaalikel- poisuus, rajat ylittävät tukitoimet), ne ovat kansalaisten yhteys- kumppaneita useilla aloilla. 3. 6. 6. EU:n jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaiset tarvitsevat myös tietoa unionin kansalaisoikeuksien toteutumi- sesta muissa jäsenvaltioissa ja niiden soveltamiskäytänteistä alueilla ja kunnissa. 3. 6. 7. Komission pääosasto X:n aloitteesta perustettiin 90- luvun alussa Symbiosis-verkko, jota ei alussa saaduista hyvistä tuloksista huolimatta jatkettu. Siinä oli pääosin kyse käsikirjois- ta ja sähköisistä viestimistä, jotka sisälsivät kansalaisten tarvit- semaa tietoa kaikista unionin kansalaisuuden osa-alueista. Se oli erittäin hyödyllinen sekä asianosaisille/kiinnostuneille että alue- ja kunnallishallinnossa työskenteleville. Aloitetta tulisi jatkaa. Samalla olisi syytä selvittää, kuinka paljon Internet tarjoaa uusia tiedonsaantimahdollisuuksia. 3. 6. 8. Tämä väline, jonka elvyttämistä tulisi harkita, voi- daan nykyisin toteuttaa paljon paremmin Internetin tarjoamien teknisten mahdollisuuksien avulla. EU:n ohjelma Suora linja Eurooppaan tarjoaa jo nyt lukuisia tiedonsaantimahdollisuuk- sia. Puhelinpalvelusta saa jopa välitöntä neuvontaa. EU on tehnyt paljon kansalaisläheisyyden ja avoimuuden tavoitteiden edistämiseksi tietoyhteiskunnassa. Nämä tietopalvelut tarvitse- vat kuitenkin vielä kiinteän paikkansa kansalaisten sosiaalisessa lähipiirissä eli ne on juurrutettava myös alue- ja paikallishallin- toon, kouluihin, kirjastoihin ja aikuiskoulutuskeskuksiin. Katsaus jo olemassa oleviin unionin kansalaisuutta 3. 6. 2. edistäviin EU:n integraatiopolitiikan osiin osoittaa, ettei tällä hetkellä niinkään tarvita uusia toimenpiteitä vaan aiempaa tehokkaampaa tiedonvälitystä ja toteutusta. On näköalatonta pohtia unionin kansalaisuus -ajatuksen laajentamista, kun EU:n väestö ei tunne olemassa oleviakaan oikeuksia ja tukimuotoja. 3. 7. Vaihto-ohjelmien merkitys AK voi toimia unionin kansalaisille tietoa välittävänä 3. 6. 3. organisaationa. Sen vaikutusmahdollisuuksia ilmentää mm. myös sen jäsenten taustalta löytyvä alueita ja kuntia (valtakun- nallisena ja yhteisön laajuisena) kokonaisuutena edustavien järjestöjen verkko. Alueiden ja kuntien tiedotusmahdollisuuk- sia ei tule missään tapauksessa laiminlyödä. Niitä olisi edis- tettävä asianmukaisin strategioin. 3. 7. 1. Unionin kansalaisuus on sitä merkityksellisempi käsite, mitä useammat kansalaiset oleskelevat jonkin aikaa toisessa jäsenvaltiossa nuoruudessaan, koululaisina, opiskeli- joina tai työntekijöinä. Kaikki koulutus-, nuoriso- ja kulttuuri- ohjelmat ovat siksi erittäin tärkeitä unionin kansalaisuudelle. AK:n tulisi tehdä ehdotuksia siitä, miten EU:n tukiohjelmat voitaisiin nivoa voimakkaammin yhteen unionin kansalaisuu- den tavoitteiden ja periaatteiden kanssa. 6. 6. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 156/17 3. 7. 2. Tässä yhteydessä olisi aiheellista ottaa selvää, miten alueiden ja kuntien kumppanuustoiminta vaikuttaa unionin kansalaisuuteen. Alueiden ja kuntien ystävyyskumppanuudet muodostavat Euroopassa tiheimmän verkon, johon kansalaiset suoraan kuuluvat. Ystävyystoiminnalla edistetään rajat ylittävää ajattelutapaa laajassa mittakaavassa. Yhteisön jäseniksi liittyvien maiden alueille ja kunnil- 3. 7. 3. le olisi ehdottomasti luotava tukimahdollisuuksia, jotta niissä saadaan alulle vastaavanlainen Eurooppa-liike kuin perustaja- valtioissa. 3. 7. 4. Alueiden komitean tulisi valmistella lausunto, jossa tarkastellaan EU:n kulttuuri- ja koulutuspolitiikan vaikutusta unionin kansalaisuuteen sekä alueiden ja kuntien asukasidenti- teettiin. 3. 7. 5. Koska alue- ja kunnallishallinto ovat unionikumppa- nuuden kannalta tärkeitä, ehdotetaan esimerkiksi kunnalliseen äänioikeuteen ja vaalikelpoisuuteen, oleskeluoikeuteen tai kan- salaisten neuvontaan perehtyneiden virkamiesten stipendiaatti- ohjelmaa. Hallintojen kumppanuuden puitteissa voisi nuorten hallintovirkamiesten vierailujen avulla syntyä suorien yhteyk- sien verkko, joka hyödyttää keskinäistä tuntemusta ja mallikel- poisten toimenpiteiden levittämistä. 4. Päätelmät 4. 1. Unionin kansalaisuus on sekä EU:n integraatiopolitii- kan tavoite että sen keino. Se on tavoite, koska eurooppalaisen integraation kestävyys voidaan taata vain silloin, kun jäsenval- tioiden väestö näkee sen yhteisenä asiana ja niin ollen edistää sitä. Tässä merkityksessä se oikeuttaa eurooppalaisen integraa- tiopolitiikan. Se on keino, koska se luo kansalaisten samaistu- mista EU:hun käytännössä edistäviä oikeuksia, tukitoimenpi- teitä ja verkkoja eri aloille. Bryssel 17. helmikuuta 2000. 4. 2. Rajat ylittävä unionin kansalaisuus täydentää alueellista ja kunnallista asukasidentiteettiä. Se on täydentävä tekijä oman maan väestölle, joka käyttää tietyissä elämänvaiheissaan jonkin aikaa hyväkseen unionin kansalaisuuden sille suomia oikeuk- sia. Se on myös täydentävä tekijä maahan toisista EU:n jäsenvaltioista tai yhteisön ulkopuolelta muuttaneille EU:n kansalaisille. Unionin kansalaisuuden sekä alueellis-paikallisen asukasidentiteetin yhteydet käyvät selväksi, kun unionin kansa- laisuutta toteutetaan käytännössä (mikä edellyttää kansalaisten oleva perillä asiaan kuuluvista oikeuksista). Hyvä esimerkki on muista jäsenvaltioista kotoisin oleville EU:n kansalaisille annettu kunnallinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus. Mutta myös oleskeluoikeuden ja muiden unionin kansalaisuuteen vaikutta- vien poliittisten aloitteiden toteuttamisessa on paikkakunta- kohtaisia toimintatarpeita ja -mahdollisuuksia. Näistä syistä johtuen unionin kansalaisuutta ei voi eikä 4. 3. tule arvioida eikä kehittää edelleen irrallaan muiden tasojen asukasidentiteetistä. Unionin kansalaisuuden menestys riippuu suuressa määrin siitä, miten se yhdistetään muihin olemassa oleviin poliittis-demokraattisiin rakenteisiin ja mitä tavoitteita ja toimenpiteitä alue- ja kuntahallinnolla on sen edistämiseksi. Unionissa vallitseva desentralisointitarve on syytä ottaa 4. 4. huomioon tulevissa lainsäädäntöhankkeissa, jotka liittyvät unionin kansalaisuuden kannalta tärkeisiin politiikan aloihin. Jotta tällä periaatteella olisi painoarvoa, olisi EY-sopimuksen toiseen osaan lisättävä samantyyppinen artikla kuin ympäris- töalaakin varten. AK:n tulisi tehdä selväksi, että läheisyysperiaate, asu- 4. 5. kasidentiteetti sekä alueellinen ja kunnallinen itsehallinto ovat tehokkaita instituutioita myös unionin kansalaisuus -politiikan kannalta. Parhaillaan valmisteltavaan perusarvojen ja perusva- pauksien peruskirjaan tulee sisällyttää oikeus alueelliseen ja kunnalliseen itsehallintoon. Alueiden komitea muistuttaa tässä yhteydessä toivoneensa ”alueellisen ja paikallisen itsehallinnon eurooppalaisen teemavuoden” järjestämistä, jotta voidaan ko- rostaa alueellisen ja kunnallisen itsehallinnon erityisroolia unionin kansalaisuuden edistämisessä. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos CHABERT


title: Parecer do Comité das Regiões sobre a «Cidadania Europeia»

formats: html pdf print

text: C 156/12 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 6. 6. 2000 Parecer do Comité das Regio˜ es sobre a «Cidadania Europeia» (2000/C 156/03) O COMITE´ DAS REGIO˜ ES, Tendo em conta a decisa˜o da Mesa de 2 de Junho de 1999 de, em conformidade com o quinto para´grafo do artigo 265. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, emitir parecer sobre a «Cidadania da Unia˜o» e de incumbir a Comissa˜o 7 «Educaça˜o, Formaça˜o Profissional, Cultura, Juventude, Desporto e Direitos dos Cidada˜os» da sua elaboraça˜o; Tendo em conta o projecto de parecer (CdR 226/99 rev. 2) adoptado pela Comissa˜o 7 em 3 de Dezembro de 1999 (relator: Franz Möller (D-PPE)), adoptou na 32. a reunia˜o plena´ria de 16 e 17 de Fevereiro de 2000 (sessa˜o de 17 de Fevereiro), o seguinte parecer. 1. Introduça˜o 1. 1. Mandato da Mesa para elaborar um parecer de iniciativa 1. 1. 1. No documento sobre as suas prioridades polı´ticas, a Mesa do Comité das Regio˜ es atribuiu grande importância aos trabalhos sobre o desenvolvimento do conceito de cidadania europeia. No ponto IV. 4 Cidadania europeia do documento em questa˜o (R/CdR 316/98 rev. 1, ponto 11) pode ler-se: — A evoluça˜o da cidadania europeia, que traduz um senti- mento de «fazer parte» da Unia˜o, constitui um dos principais desafios para a UE, principalmente agora que se prevê um alargamento. Jean Monnet formulou esta aspiraça˜o: «o objectivo da integraça˜o europeia é unir os homens, e na˜o criar uma coligaça˜o entre governos». Este ponto de vista continua a ser va´lido e reveste-se de significado especial para o CR. — Tendo em vista a aplicaça˜o local das polı´ticas europeias, o CR deve tirar partido do conhecimento especı´fico das autoridades locais e regionais nele representadas, que se encontram numa posiça˜o ideal para estabelecerem con- tacto directo com os cidada˜os da Unia˜o Europeia. — O papel dos membros do CR enquanto «embaixadores» das regio˜ es e localidades deve ser ampliado, tanto no sentido de fazer chegar às autoridades europeias infor- maça˜o sobre as necessidades e prioridades das populaço˜ es dos municı´pios e das regio˜ es como no sentido de explicar aos habitantes locais e regionais as polı´ticas europeias. — Espera-se, pois, uma colaboraça˜o significativa para o conceito de cidadania europeia, um dos principais temas pendentes que o CR abordara´. — Durante o perı´odo abrangido pelo programa, o CR acom- panhara´ com especial atença˜o a evoluça˜o da cidadania europeia, tanto em termos jurı´dicos como culturais. 1. 1. 2. O objectivo do presente parecer na˜o é proceder a uma reflexa˜o geral sobre a cidadania europeia e sua evoluça˜o. Trata-se antes de analisar a importância da cidadania europeia para o trabalho do CR e para as regio˜ es e municı´pios. Po˜ e-se, pois, a questa˜o de saber de que forma a cidadania europeia pode ser entendida como componente de uma sociedade civil moderna que englobe todos os nı´veis polı´ticos e, especial- mente, de que maneira a interligaça˜o vertical entre a cidadania europeia e a cidadania das regio˜ es e dos municı´pios pode ser estabelecida e reforçada. Partimos do princı´pio de que o exercı´cio e a aplicaça˜o da cidadania europeia no âmbito da evoluça˜o da integraça˜o europeia melhoram de forma progressiva, dado que o interesse dos cidada˜os aumenta com a sua experiência quotidiana em relaça˜o aos diversos aspectos e oportunidades da integraça˜o europeia. Emerge, assim, um novo espaço de consciencializaça˜o e de interesse (Max Weber). Simultaneamente, a cidadania europeia pode e deve evoluir através da acça˜o dos o´ rga˜os competentes da UE, dos governos centrais e das regio˜ es e municı´pios. Para tanto, sa˜o necessa´rias novas acço˜ es de informaça˜o nas regio˜ es e nos municı´pios. 1. 1. 3. O conceito de cidadania dos municı´pios e das regio˜ es que a seguir se utilizara´ (citizenship, citoyenneté) na˜o deve ser entendido em sentido jurı´dico, ja´ que, também neste contexto, existem considera´veis diferenças de concepça˜o entre os Esta- dos-Membros e tradiço˜ es divergentes. A forma como é inter- pretado vai da pertença a uma unidade socio-espacial com direitos de autonomia administrativa até ao conceito de identidade regional e local. O facto de a Cimeira Europeia de Colo´ nia ter decidido 1. 1. 4. elaborar uma Carta dos Direitos Fundamentais, isto é, dar expressa˜o concreta às declaraço˜ es contidas no artigo 6. o do Tratado da Unia˜o Europeia (versa˜o do Tratado de Amesterda˜o) veio conferir particular actualidade a esta tema´tica. No ponto 44 das Concluso˜ es da Cimeira pode ler-se: «O Conselho 6. 6. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 156/13 Europeu considera que, no actual esta´dio de desenvolvimento da Unia˜o Europeia, os direitos fundamentais vigentes a nı´vel da Unia˜o devera˜o ser reunidos numa Carta, adquirindo assim maior visibilidade». Para tanto, sera´ convocada uma conferên- cia de representantes dos Estados-Membros e das instituiço˜ es europeias que devera´ elaborar um projecto até finais do ano 2000. 1. 1. 5. Por u´ ltimo, chama-se a atença˜o para os pareceres do CR sobre o princı´pio de subsidiariedade e sobre a cidadania europeia, o mais recente dos quais se intitula «Para uma verdadeira cultura da subsidiariedade — Apelo do Comité das Regio˜ es» (1). 2. Evoluça˜ o do conceito de cidadania europeia, incluı´do o conceito de «Europa dos Cidada˜os» 2. 1. Formulaça˜o progressiva do conceito de cidadania europeia 2. 1. 1. Quando se afirma que os autores dos Tratados de Roma apenas tiveram em mente a relaça˜o entre o processo de integraça˜o e a emergência de uma cidadania europeia ao formularem os objectivos enunciados no preâmbulo, na˜o se esta´ a fazer uma crı´tica, mas ta˜o-so´ a constatar um facto. Porém, o Tratado que institui a Comunidade Econo´ mica Europeia contém, com a introduça˜o da liberdade de circulaça˜o (e, portanto, também de estabelecimento), uma das definiço˜ es mais importantes para a ulterior cidadania europeia. O facto de apenas ser visada a populaça˜o activa revela contudo que, ao tempo, o conceito de cidadania europeia era encarado, essencialmente, do ponto de vista da mobilidade do factor de produça˜o trabalho e, portanto, no contexto socioecono´ mico. importante a abertura do serviço Nesta primeira fase, foi pu´ blico nacional aos cidada˜os de outros paı´ses da Comunidade, ainda que sob reserva das disposiço˜ es do artigo 45. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, que procede essencialmente da jurisprudência do Tribunal de Justiça Europeu. 2. 1. 2. A partir dos anos 70, o debate intensificou-se em torno do conceito de «Europa dos Cidada˜os». O objectivo era enta˜o fazer com que a Comunidade fosse perceptı´vel no dia-a- -dia dos cidada˜os. Na Cimeira de 1974 foi elaborada uma primeira lista dos chamados «direitos especiais»: direito geral de residência; direito de eleger e de ser eleito (pelo menos ao nı´vel municipal); direito de acesso a cargos pu´ blicos; unia˜o dos passaportes. No Relato´ rio Tindemans de 1975 foram acrescentados novos elementos: ampliaça˜o dos direitos indivi- duais dos cidada˜os (reconhecimento dos direitos e liberdades fundamentais; direito individual de recurso para o Tribunal de Justiça Europeu (em caso de infracça˜o dos direitos fundamen- tais); ampliaça˜o da liberdade de circulaça˜o (eliminaça˜o dos controlos de pessoas nas fronteiras e equivalência dos diplo- mas). Também o Parlamento Europeu reclamou a integraça˜o dos direitos fundamentais no direito comunita´rio (direito de eleger e de ser eleito; acesso a cargos pu´ blicos electivos; liberdade de reunia˜o e de associaça˜o; direito geral de residên- cia). O conceito de cidadania europeia foi utilizado, pela primeira vez, no projecto de estabelecimento da Unia˜o Euro- peia apresentado pelo Parlamento Europeu em 1984. (1) CdR 302/98 fin — JO C 198 de 14. 7. 1999, p. 73. 2. 1. 3. Passo importante foi a introduça˜o das eleiço˜ es direc- tas para o Parlamento Europeu (direito de eleger e de ser eleito). 2. 1. 4. Em 1984 foi criado o Comité Adonnino, que fixou o seguinte programa: eliminaça˜o das formalidades nas fronteiras; reconhecimento mu´ tuo dos diplomas e certificados; direito geral de residência independentemente do exercı´cio de uma actividade profissional; direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais para os nacionais de outros Estados- -Membros; legislaça˜o eleitoral unita´ria para o Parlamento Europeu; instituiça˜o de um provedor no Parlamento Europeu e direito de petiça˜o ao PE e de apresentaça˜o de queixa ao provedor; reforço dos intercâmbios no âmbito da cultura, da juventude e do desporto. 2. 2. Concretizaça˜o nos Tratados de Maastricht e de Amesterda˜o Grande parte destes conceitos foi integrada no direito 2. 2. 1. prima´rio europeu através do Tratado de Maastricht. Foram incluı´das como parte separada do Tratado da Comunidade Europeia disposiço˜ es relativas à cidadania europeia, que passou assim a constituir um dos elementos fundamentais da polı´tica de integraça˜o europeia. 2. 2. 2. Com o estabelecimento do Comité das Regio˜ es criou- -se uma instituiça˜o da UE que esta´ directamente empenhada na consecuça˜o dos objectivos associados ao conceito de cidadania europeia. 2. 2. 3. Com o Tratado de Amesterda˜o foram alcançados outros resultados: melhoria da protecça˜o dos direitos funda- mentais dos cidada˜os da Unia˜o Europeia (novo artigo 6. o do Tratado da UE); reforço do estatuto da polı´tica social; inclusa˜o no Tratado de uma competência em matéria de polı´tica de emprego. 3. Reflexo˜ es e recomendaço˜ es sobre a cidadania europeia do ponto de vista das regio˜ es e dos municı´pios As reflexo˜ es que se seguem dizem respeito, em primeiro lugar, à relaça˜o entre cidadania europeia e cidadania das regio˜ es e dos municı´pios, e, em segundo lugar, à questa˜o de saber como devera˜o ser definidos o papel e as tarefas do CR e quais as medidas a tomar para promover a parceria na Unia˜o. O conceito de «cidadania» é extraordinariamente complexo, uma vez que pode englobar todos os aspectos sociais, econo´ mi- cos, polı´ticos e culturais da sociedade humana. Essencialmente encerra, todavia, dois princı´pios: a existência e a soberania de uma unidade polı´tica, independentemente do nı´vel territorial, e o facto de essa unidade ter capacidade para integrar a respectiva populaça˜o no plano polı´tico. No debate a que se procedeu na comissa˜o, foi salientado que as caracterı´sticas da cidadania variam de Estado-Membro para Estado-Membro consoante as circunstâncias, sobretudo histo´ ricas. Com o conceito de «cidadania activa» pretende-se contrariar a tendên- cia dos cidada˜os para renunciarem ao empenhamento cı´vico. C 156/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 6. 6. 2000 3. 1. Relaça˜o entre cidadania europeia e cidadania das regio˜es e dos municı´pios 3. 1. 1. A cidadania europeia é, em grande medida, comple- mentar da cidadania das regio˜ es e dos municı´pios. O exemplo do direito geral de residência ou do direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais para os nacionais de outros Estados-Membros deixa-o desde logo claro. Noutros casos — como, por exemplo, no caso do direito de petiça˜o ao PE e de apresentaça˜o de queixa ao provedor — a cidadania da Unia˜o na˜o tem qualquer dimensa˜o regional ou municipal. 3. 2. A cidadania das regio˜es e dos municı´pios 3. 2. 1. Para as regio˜ es e municı´pios, a cidadania é o elemento fundamental do seu estatuto jurı´dico e da sua identidade. Abarca, essencialmente, três dimenso˜ es: — A dimensa˜o socio-espacial: as regio˜ es e os municı´pios sa˜o as unidades espaciais que, por via da vizinhança e no quadro da diversidade da vida quotidiana, integram os cidada˜os. Através da tradiça˜o, da cultura regional e local e de projectos comuns de modernizaça˜o, desenvolvem uma identidade que se projecta para o interior e para o exterior. — A dimensa˜o polı´tica: a cidadania engloba a democracia regional e municipal e as suas instituiço˜ es. Estas fundam- se no direito civil de autonomia, conseguido, na˜o raro, apo´ s longos conflitos com o Estado central, que pretendia deter o monopo´ lio do poder. — Por u´ ltimo, a dimensa˜o do desenvolvimento: abarca a organizaça˜o comum das condiço˜ es de vida, especialmente dos serviços pu´ blicos ba´sicos, e o seu oportuno desenvolvi- mento. — Faz-se sentir, também, nas autarquias locais e regionais dos Estados-Membros, a necessidade de mais informaça˜o no que diz respeito ao cumprimento dos direitos dos cidada˜os da UE noutros Estados-Membros e à respectiva transpo- siça˜o nas regio˜ es e nos municı´pios. — A cidadania europeia pode ainda ser entendida como o ramo da polı´tica de integraça˜o europeia que engloba todas as polı´ticas da UE que dizem directamente respeito ao cidada˜o e lhe outorgam direitos e impo˜ em obrigaço˜ es para além da esfera acima referida. — Por u´ ltimo, pode ter-se em mente as a´reas de polı´tica particularmente aptas a promover a ligaça˜o entre o cidada˜o e a UE como, por exemplo, a cultura. 3. 3. 2. Qualquer destas três definiço˜ es de cidadania europeia é perfeitamente legı´tima. Na˜o se excluem mutuamente, podendo constituir, em conjunto, um poderoso instrumento de integraça˜o europeia. A cidadania europeia é, pois, um domı´nio de polı´tica 3. 3. 3. transversal que engloba pontos de partida, objectivos e meios. O elemento comum é a relaça˜o directa com o cidada˜o. 3. 3. 4. As a´reas de polı´tica que se inserem, total ou parcial- mente, no âmbito da cidadania europeia sa˜o fundamental- mente as seguintes: 3. 3. 5. L i b e r d a d e d e c i r c u l a ç a˜ o e d e e s t a b e l e - c i m e n t o — livre circulaça˜o dos trabalhadores — liberdade de estabelecimento — controlo fronteiriço — acesso a cargos pu´ blicos e ao emprego na administraça˜o pu´ blica para cidada˜os da UE de outra nacionalidade 3. 3. 6. C i d a d a n i a e u r o p e i a n a a c e p ç a˜ o d a P a r - t e I I d o T r a t a d o C E — direito geral de residência — direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais e nas eleiço˜ es para o PE — protecça˜o diploma´tica 3. 3. Definiça˜o de cidadania europeia como conceito transversal da polı´tica de integraça˜o europeia — direito de petiça˜o ao PE e de apresentaça˜o de queixa ao provedor Da génese do conceito de cidadania europeia (ver 3. 3. 1. ponto 2. 1) resulta um entendimento multifacetado deste con- ceito: — Na Parte II do Tratado CE, este conceito é definido através de um conjunto de direitos cı´vicos (direito geral de residência; direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es para o Parlamento Europeu; direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais para nacionais de outros Estados- -Membros; direito de petiça˜o ao PE e de apresentaça˜o de queixa ao provedor, etc. ). E´ esta a definiça˜o de cidadania europeia na acepça˜o do Tratado. — respeito dos direitos fundamentais — interdiça˜o de qualquer discriminaça˜o 3. 3. 7. P o l ı´ t i c a s e s p e c ı´ f i c a s n o d o m ı´ n i o d o s r e c u r s o s h u m a n o s — polı´tica de educaça˜o — polı´tica cultural — polı´tica de juventude 6. 6. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 156/15 — polı´tica social — polı´tica de sau´ de — polı´tica de emprego 3. 3. 8. I n f o r m a ç a˜ o , c i p a ç a˜ o d o s c i d a d a˜ o s s u b s i d i a r i e d a d e e p a r t i - — transparência e aceitaça˜o — Comité das Regio˜ es — subsidiariedade e cidadania e, por consequência, o direito à autonomia regional e municipal como conceitos que se complementam e condicionam mutuamente 3. 4. Relaça˜o entre cidadania europeia e cidadania das regio˜es e dos municı´pios Na perspectiva das regio˜ es e dos municı´pios, a 3. 4. 1. cidadania europeia complementa — nos âmbitos que abrange — a cidadania das regio˜ es e dos municı´pios, acrescentando-lhe uma dimensa˜o europeia. A sua importância é tanto maior quanto maior é o grau de integraça˜o, seja porque é cada vez maior o nu´ mero de cidada˜os que a ela se referem, seja em resultado de medidas polı´ticas adicionais. Quando se diz «complementa» quer-se significar que a cidadania das regio˜ es e dos municı´pios ocupa o primeiro plano, porque — como formulado pela sociologia das comunidades — os municı´pios e as regio˜ es representam uma das formas ba´sicas da vida social. E´ de notar, também, que a polı´tica de solidariedade 3. 4. 2. da Unia˜o Europeia através dos fundos estruturais permitiu ampliar o princı´pio da solidariedade, um dos elementos da cidadania regional e local, e dar-lhe uma dimensa˜o europeia. 3. 4. 3. De um ponto de vista objectivo, a relaça˜o entre cidadania europeia e cidadania das regio˜ es e dos municı´pios decorre das medidas que dizem directamente respeito à populaça˜o. Enquanto que, no caso da cidadania dos municı´pios e das regio˜ es, esta´ em causa toda a populaça˜o, no caso da cidadania europeia trata-se apenas, na˜o raro, de determinados sectores da populaça˜o que podem carecer de assistência especial. E´ o caso dos nacionais de outros Estados da UE (por exemplo: direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es munici- pais; emprego na administraça˜o pu´ blica) e de nacionais de um dado paı´s que pretendem beneficiar da mobilidade (liberdade de circulaça˜o; programas de intercâmbio). Mas, em alguns casos concretos, pode tratar-se também do conjunto da populaça˜o (eleiço˜ es para o Parlamento Europeu). 3. 4. 4. Estabelece-se uma relaça˜o administrativa quando as administraço˜ es regionais ou municipais sa˜o interlocutores de cidada˜os de outros Estados-Membros da UE, como sucede, por exemplo, no caso do direito geral de residência. 3. 4. 5. A relaça˜o é particularmente estreita no caso do direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais. Nestas eleiço˜ es, todos os cidada˜os da Unia˜o gozam do direito de eleger e de ser eleitos no Estado-Membro de residência, independentemente da sua nacionalidade, em condiço˜ es idênti- cas às dos cidada˜os do Estado-Membro em questa˜o. 3. 4. 6. Pode também estabelecer-se uma relaça˜o particular- mente estreita entre cidadania europeia e cidadania das regio˜ es e dos municı´pios por razo˜ es geogra´ficas e territoriais, especial- mente no caso de projectos de cooperaça˜o inter-regional ou de parcerias municipais, sobretudo nas regio˜ es transfrontei- riças. Nas Euro-regio˜ es desenvolveram-se ja´, nalguns casos, modelos de forte cruzamento de cidadanias estimulados pelo factor vizinhança. 3. 4. 7. Para além da relaça˜o objectiva, importa considerar também a relaça˜o institucional. Ha´ que evitar incompatibilida- des entre a cidadania europeia e as bases institucionais da cidadania das regio˜ es e dos municı´pios. Importa, sobretudo, que o direito à autonomia, que é também um direito civil, na˜o seja coarctado. 3. 5. Importância da cidadania europeia para o trabalho do CR O Comité das Regio˜ es, que, na sua acça˜o, 3. 5. 1. tem presentes os interesses sociais, econo´ micos e culturais dos cidada˜os tal como se manifestam na realidade concreta das regio˜ es e dos municı´pios, esta´ predestinado para contribuir, com os meios de que dispo˜ e, para o desenvolvimento do conceito de cidadania europeia. O CR pode concorrer, em particular, para a consciencializaça˜o da relaça˜o jurı´dico-polı´tica e objectiva entre cidadania europeia e cidadania das regio˜ es e dos municı´pios. Deste modo, pode desempenhar, no domı´nio da cidadania europeia (em sentido estrito e em sentido lato) uma funça˜o de intermedia´rio para «cima» e para «baixo» que importa desenvolver no futuro. 3. 5. 2. nomeadamente, as seguintes questo˜ es: A dimensa˜o institucional desta funça˜o engloba, — ana´lise da relaça˜o jurı´dico-polı´tica e administrativa entre cidadania europeia e cidadania das regio˜ es e dos municı´- pios; — neste contexto, a questa˜o do respeito dos princı´pios de autonomia e de subsidiariedade; — a cidadania europeia como estratégia importante para o desenvolvimento do sentimento de pertença à Unia˜o Europeia entre a populaça˜o. 3. 5. 3. A dimensa˜o polı´tica abarca os seguintes aspectos: — definiça˜o do conteu´ do da cidadania europeia; — informaça˜o dos cidada˜os; — aproveitamento do conhecimento especı´fico das adminis- traço˜ es regionais e municipais, que resulta do facto de estarem pro´ ximas dos cidada˜os, para uma melhor formu- laça˜o das polı´ticas sectoriais europeias. C 156/16 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 6. 6. 2000 3. 5. 4. O que implica outras acço˜ es fundamentais: — Identificar, nas polı´ticas supracitadas, os componentes relevantes para a cidadania europeia e determinar as suas repercusso˜ es aos nı´veis regional e municipal. Até este momento, na˜o se conhece qualquer avaliaça˜o das repercus- so˜ es regionais e municipais da cidadania europeia (nas suas diversas acepço˜ es). E´ , todavia, necessa´rio dispor deste dado para se poder ter uma ideia do conceito de cidadania europeia em toda a sua extensa˜o e nas diferentes vertentes do processo de integraça˜o. — Ter mais em conta a relaça˜o entre cidadania europeia e cidadania das regio˜ es e dos municı´pios nos pareceres elaborados pelo CR. Cabe ao CR demonstrar que a cidadania europeia e a cidadania das regio˜ es e dos municı´- pios se condicionam e se complementam mutuamente, tanto ao nı´vel do fundamento democra´tico como ao nı´vel da aplicaça˜o concreta. 3. 5. 5. O CR pode ainda contribuir para o lançamento de um debate à escala europeia sobre a forma de fazer renascer o empenhamento cı´vico dos cidada˜os. Os parlamentos munici- pais da juventude, a educaça˜o de adultos e a utilizaça˜o da sociedade da informaça˜o sa˜o exemplos de instrumentos que esta˜o a ser testados com vista ao reforço da cidadania e da democracia regional e local. 3. 6. A especial importância da informaça˜o 3. 6. 1. A cidadania europeia na˜o pode, dada a sua natureza, estear-se na mesma proximidade em relaça˜o à vida quotidiana dos cidada˜os de que gozam as regio˜ es e os municı´pios. Os valores, os direitos, as obrigaço˜ es e os objectivos da polı´tica de integraça˜o têm de ser transmitidos através de um trabalho de informaça˜o. 3. 6. 2. Uma visa˜o geral dos elementos ja´ existentes da polı´tica de integraça˜o no que respeita à cidadania europeia deixa claro que, neste momento, mais do que adoptar novas medidas é necessa´rio melhorar a divulgaça˜o e a aplicaça˜o. De nada serve reflectir sobre as novas etapas do desenvolvimento da cidadania europeia quando a populaça˜o da UE na˜o esta´ informada acerca dos direitos existentes e dos sectores que ja´ beneficiam de apoio. O CR pode desempenhar o papel de intermedia´rio 3. 6. 3. dos cidada˜os europeus. A sua efica´cia decorre nomeadamente do facto de, por detra´s dos meus membros, se encontrar a rede das associaço˜ es que representam as regio˜ es e os municı´pios no seu conjunto (nacionais e europeus). O potencial de comunicaça˜o das regio˜ es na˜o deve ser descurado, pelo que seria u´ til conceber estratégias adequadas para o aumentar. 3. 6. 4. O trabalho de informaça˜o a desenvolver na˜o deve, porém, dar a impressa˜o de que a cidadania europeia se confina aos artigos da Parte II do Tratado CE. Pelo contra´rio, ha´ que ter em conta todos os domı´nios com repercusso˜ es directas no cidada˜o. Dadas as relaço˜ es entre cidadania europeia e cidada- 3. 6. 5. nia das regio˜ es e dos municı´pios, as entidades regionais e municipais sa˜o importantes interlocutores da polı´tica de informaça˜o. Uma vez que aplicam diversas disposiço˜ es relati- vas à cidadania da Unia˜o (direito de residência; direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais; medidas de apoio transfronteiriças), sa˜o interlocutores dos cidada˜os em diversas a´reas. 3. 6. 6. As autarquias regionais e locais carecem de mais informaça˜o sobre o exercı´cio dos direitos dos cidada˜os da Unia˜o noutros Estados-Membros e respectiva pra´tica de apli- caça˜o nas regio˜ es e municı´pios. 3. 6. 7. Em princı´pios dos anos 90 foi criada, por iniciativa da Direcça˜o-Geral X, a rede Symbiosis. Apesar dos resultados iniciais positivos, na˜o teve seguimento. Tratava-se essencial- mente de colocar à disposiça˜o dos cidada˜os manuais e meios electro´ nicos sobre todos os aspectos da cidadania europeia em sentido estrito e em sentido lato. Foi de grande utilidade tanto para o pu´ blico interessado como para os funciona´rios das administraço˜ es regionais e municipais. Esta iniciativa deveria ser retomada, devendo-se analisar as novas possibilidades oferecidas pela Internet. 3. 6. 8. Este instrumento, sobre cuja reposiça˜o se deveria reflectir, pode ser hoje utilizado em muito melhores condiço˜ es graças às possibilidades técnicas da Internet. O programa da UE Europa em directo ja´ oferece diversas possibilidades de informaça˜o que va˜o até ao aconselhamento imediato (através dos «call centres»). A UE tem desenvolvido grandes esforços no sentido de fazer avançar a concretizaça˜o dos objectivos de proximidade do cidada˜o e transparência no âmbito da socie- dade da informaça˜o. Contudo, falta ainda consolidar estes serviços de informaça˜o no universo socio-espacial dos cida- da˜os, isto é, nas administraço˜ es regionais e municipais, nas escolas, nas bibliotecas e nos estabelecimentos de ensino para adultos. 3. 7. Importância dos programas de intercâmbio 3. 7. 1. A cidadania europeia é tanto mais significativa quanto maior é o nu´ mero de cidada˜os (jovens, estudantes e trabalhadores) que permanecem noutro Estado-Membro por um determinado perı´odo de tempo. Sa˜o, pois, da maior importância para a cidadania europeia todos os programas na a´rea da educaça˜o, da juventude e da cultura. O CR deveria formular propostas sobre a forma de uma ligaça˜o mais estreita entre os perı´odos de estada noutros Estados-Membros no âmbito de programas de apoio da UE e os objectivos e princı´pios da cidadania europeia. 6. 6. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 156/17 3. 7. 2. Neste contexto, dever-se-ia analisar a importância das parcerias regionais e municipais para a cidadania europeia. As parcerias regionais e municipais formam a mais densa rede na Europa que envolve directamente os cidada˜os. Contribuem para promover uma mentalidade transfronteiriça de grande alcance entre a populaça˜o. E´ absolutamente necessa´rio criar possibilidades de 3. 7. 3. apoio às regio˜ es e municı´pios dos paı´ses candidatos à adesa˜o para que neles surja um movimento europeu semelhante ao existente nos Estados fundadores. 3. 7. 4. O Comité das Regio˜ es deveria elaborar um parecer especificamente sobre o papel e as medidas da polı´tica europeia da cultura e da educaça˜o do ponto de vista da cidadania europeia e da cidadania das regio˜ es e dos municı´pios na sua interdependência. 3. 7. 5. Dada a grande importância das administraço˜ es regio- nais e locais para a parceria na Unia˜o, propo˜ e-se a criaça˜o de um programa de bolsas para funciona´rios que se ocupam de questo˜ es como o direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais, o direito de residência, o aconselhamento, etc. Através de esta´gios de jovens funciona´rios da administraça˜o local em administraço˜ es parceiras poderia ser criada uma rede que favorecesse o «contacto directo», o conhecimento mu´ tuo e a divulgaça˜o de melhores pra´ticas. 4. Concluso˜ es 4. 2. A cidadania europeia complementa a cidadania das regio˜ es e dos municı´pios ao acrescentar-lhe uma dimensa˜o transfronteiriça. E´ assim em relaça˜o à populaça˜o auto´ ctone que, em determinadas circunstâncias da vida, exerce, tempora´- ria ou duradouramente, os direitos associados à cidadania da Unia˜o, e também em relaça˜o a cidada˜os provenientes de outros Estados-Membros e de paı´ses terceiros. No domı´nio da aplicaça˜o — o que pressupo˜ e o exercı´cio destes direitos — estabelecem-se ligaço˜ es directas que saltam à vista, como por exemplo no caso do direito de eleger e de ser eleito nas eleiço˜ es municipais para nacionais de outros Estados-Membros da UE. Mas também no domı´nio do direito de residência e da aplicaça˜o de elementos de outras polı´ticas sectoriais com relevância para a cidadania europeia ha´ necessidade e possibili- dade de acça˜o in loco. Assim, a cidadania europeia na˜o pode nem deve ser 4. 3. avaliada e desenvolvida sem ter em conta a cidadania dos restantes nı´veis. O êxito da cidadania europeia depende, em grande medida, da forma como for integrada nas estruturas de cidadania e nas estruturas democra´ticas existentes e dos objectivos e medidas estabelecidos pelas administraço˜ es regio- nais e municipais para a promover. Esta necessidade de descentralizaça˜o, imanente à orgâ- 4. 4. ser tida em conta nos projectos nica da Unia˜o, devera´ legislativos futuros que se insiram no âmbito de polı´ticas sectoriais de importância para a cidadania europeia. Para sublinhar este princı´pio, deveria ser incluı´do na Parte II do Tratado CE um artigo especı´fico, a exemplo do que foi feito em relaça˜o ao ambiente. 4. 1. A cidadania europeia é simultaneamente um objectivo e um instrumento da polı´tica de integraça˜o europeia. Objec- tivo, porque so´ é possı´vel assegurar uma integraça˜o europeia duradoura se esta for entendida pela populaça˜o dos Estados- -Membros como desiderato comum e por ela apoiada. Neste sentido, é um factor que legitima a polı´tica de integraça˜o europeia. Instrumento, porque estabelece direitos, medidas de apoio e redes em diferentes domı´nios que promovem, na pra´tica, as mais diversas formas de identificaça˜o do cidada˜o com a UE. 4. 5. O CR deveria tornar claro que a subsidiariedade, a cidadania e a autonomia das regio˜ es e dos municı´pios sa˜o também instituiço˜ es eficazes para promover a polı´tica de cidadania europeia. Na Carta dos Direitos e Liberdades Funda- mentais a elaborar deveria ser incluı´do o direito à autonomia regional e municipal. O Comité das Regio˜ es recorda, neste contexto, o seu interesse em lançar um «Ano Europeu da Autonomia Local e Regional», uma medida que se prestaria a evidenciar o especial papel da administraça˜o local e regional no que diz respeito à cidadania europeia. Bruxelas, 17 de Fevereiro de 2000. O Presidente do Comité das Regio˜es Jos CHABERT


title: Regolamento (CE) n. 374/2000 della Commissione, del 17 febbraio 2000, relativo alle offerte comunicate nell'ambito della gara per l'importazione di granturco di cui al regolamento (CE) n. 2776/1999

eurovoc_concepts:
CCT duties
Portugal
award of contract
import
maize
third country

formats: pdf print

text: L 46/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 2. 2000 REGOLAMENTO (CE) N. 374/2000 DELLA COMMISSIONE del 17 febbraio 2000 relativo alle offerte comunicate nell'ambito della gara per l'importazione di granturco di cui al regolamento (CE) n. 2776/1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1253/1999 (2), in particolare l'articolo 12, paragrafo 1, (3) (4) Tenuto conto in particolare dei criteri precisati agli arti- coli 6 e 7 del regolamento (CE) n. 1839/95, non è opportuno fissare una riduzione massima del dazio. Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, considerando quanto segue: HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: (1) (2) Una gara per la riduzione massima del dazio all'importa- zione di granturco in Portogallo è stata indetta con il regolamento (CE) n. 2776/1999 della Commissione (3). Conformemente all'articolo 5 del regolamento (CE) n. 1839/95 della Commissione (4), modificato dal regola- mento (CE) n. 1963/95 (5), la Commissione può, in base alle offerte comunicate e secondo la procedura prevista all'articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92, deci- dere di non dar seguito alla gara. Articolo 1 Non è dato seguito alle offerte comunicate dal dell'11 al 17 febbraio 2000 nell'ambito della gara per la riduzione del dazio all'importazione di granturco di cui al regolamento (CE) n. 2776/1999. Il presente regolamento entra in vigore il 18 febbraio 2000. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 febbraio 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell'1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 18. (3) GU L 334 del 28. 12. 1999, pag. 8. (4) GU L 177 del 28. 7. 1995, pag. 4. (5) GU L 189 del 10. 8. 1995, pag. 22


title: Communication from the Commission to the Council and the European Parliament - Technical adjustment of the financial perspective for 2001 in line with movements in GNP and prices (Paragraph 15 of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999 on budgetary discipline and improvement of the budgetary procedure)

eurovoc_concepts:
agricultural expenditure
budgetary discipline (EU)
gross national product
interinstitutional agreement
own resources

formats: html pdf

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 17. 02. 2000 COM(2000)93 final COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT Technical adjustment of the financial perspective for 2001 in line with movements in GNP and prices (Paragraph 15 of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999 on budgetary discipline and improvement of the budgetary procedure) COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT Technical adjustment of the financial perspective for 2001 in line with movements in GNP and prices (Paragraph 15 of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999 on budgetary discipline and improvement of the budgetary procedure) 1. The financial perspective table for 2000-06 forms an integral part of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999 on budgetary discipline and improvement of the budgetary procedure. the Interinstitutional Agreement the Paragraph 15 of Commission will, ahead of the budgetary procedure for year n+1, make a technical adjustment to the financial perspective in line with movements in the EU's gross national product (GNP) and prices. states that each year The purpose of this communication is to present to the budgetary authority the result of this technical adjustment for 2001. 2. Table 1 shows the adjusted financial perspective at 2001 prices. The overall ceiling on appropriations for commitments for 2001 comes to million, equivalent to 1. 19% of GNP. € 97 189 The corresponding ceiling on the appropriations for payments required comes to € 94 730 million, i. e. around 1. 11% of GNP. € 13 643 million between the ceiling on appropriations for This leaves a margin of payments and the own-resources ceiling, i. e. 0. 16% of GNP, on the basis of current economic forecasts. The margin for 2000 has been updated in relation to the technical adjustment for 20001 by including the latest GNP estimates for 2000 and thus allowing comparisons to be made between a number of years. However, the ceilings on commitments and payments resulting from that adjustment have not been changed. Table 2 sets out the adjusted financial framework for EU-21 at 2001 prices by way of indication. The GNP figure incorporates the latest estimates available for the GNP of the six countries in the first wave of accession (Poland, Czech Republic, Hungary, Estonia, Slovenia, Cyprus). The total GNP of these countries for 2001 is estimated at € 315 billion. 3. Table 3 contains the macroeconomic data and forecasts used by the Commission to make the technical adjustment for 2001. The latest estimates presented by the Commission (budget forecasts, November 1999) have been used for the period 1999- 2000. Both the retrospective data for 1988-1998 (drawn up by Eurostat and used here to calculate the agricultural guideline) and the provisional forecasts for 1999-2001 1 SEC(1999) 847 final, tables 1 and 2. 2 are based on the European System of Accounts set up in 1979 (ESA 79). Under the proposal for a new own resources decision,2 the new ESA 95 will not be used for budgetary purposes until 2002. 4. The adjustment is calculated by applying the following deflators to the financial perspective (at 1999 prices): – A cumulative deflator of 4. 04% for the period 1999-2001 to the ceiling for heading 1 and to the figure for the Structural Funds in heading 2, in accordance with paragraph 15 of the Interinstitutional Agreement. – The GNP deflator in euros for 1999-2001 (3. 84%) to the other ceilings, apart from subheading 6 (Monetary reserve), which is expressed in current prices. As regards payments, the adjustment is based on the appropriations for payments estimated for each heading when the financial perspective was drawn up (1999 prices). The method of calculation is set out in the following table: Approps for payments 2001 at 1999 prices ( million) € Cumulative deflator 2000-2001 (%) Approps for payments 2001 at 2001 prices million) € ( Appropriations (heading 1) for payments 42. 800 Appropriations (heading 2 - Structural Funds) for payments 27. 430 Appropriations (heading 5) for payments 4. 600 Approps for payments (heading 6) Monetary reserve Other reserves appropriations (heading for Other payments - Cohesion Fund - + headings 3 + 4 + 7) 2 500 400 15. 380 4. 04 4. 04 3. 84 0 3. 84 3. 84 44. 529 28. 538 4. 777 500 415 15. 971 Total appropriations for payments 94. 730 In heading 1, the appropriations for payments available for accession have been adjusted by means of a 4. 04% cumulative deflator. For "other expenditure", a distinction is made between payments for structural operations, to which the cumulative 4. 04% deflator is applied, and payments under headings 3 and 5, for which the cumulative 3. 84% deflator has been used. 2 COM(1999) 333 final 3 The indicative table for the financial framework for EU-21 has been adjusted in the same way (see Table 2). In heading 8 (Enlargement), the commitment appropriations for agriculture and structural operations have been adjusted by means of the cumulative 4. 04% deflator and those for internal policies and administration by means of the cumulative 3. 84% deflator. Payments under heading 8 have been adjusted using the same method of calculation as for the payments available for accession in the financial perspective. The agricultural guideline, which is no longer the ceiling for heading 1, is calculated in accordance with the latest Council Decision on budgetary discipline3 (see table 4). The parameters applied - both for real growth and the deflator - relate to the twelve- nation Community for the period 1988-95 and the fifteen-nation Community from 1996 onwards. The figures for sugar and isoglucose levies, food aid refunds and ACP sugar refunds are based at this stage on the most recent estimates. In accordance with the decision on budgetary discipline, the final level of these specific items in the guideline will be fixed when the preliminary draft budget is presented. In 2001 the agricultural guideline comes to € 48 841 million. 4 In the case of heading 5, a footnote to the financial perspective states that the figures for pensions included under the ceiling for this heading are to be calculated net of 1 100 million (1999 staff contributions to the pension scheme, up to a maximum of prices) for the period 2000-06. As stated in the Commission communication on the technical adjustment for 2000,5 this provision should be interpreted as imposing a dual limit on the amounts deducted from expenditure on pensions when applying the ceiling for the heading: € - this amount may not exceed the contributions actually entered as budget revenue in any one year. For 2001 these contributions are provisionally estimated6 at 169. 3 million, i. e. 163 million at 1999 prices with the cumulative deflator of 3. 84% applied for the adjustment to the ceiling for the heading; € - the accumulated total of deductions for the period 2000-06 may not exceed million at 1999 prices, equivalent to an average of at 2001 prices). 157 million a year ( € € 1 100 163 million € € limit - i. e. a As administrative expenditure is, as a rule, recurrent, the lowest 163 million at current prices for 2001 - should be adopted each year to maximum of avoid using a margin at the start of the period which will no longer be fully available afterwards. OJ L 293, 12. 11. 1994. An adjustment to the method for calculating the agricultural guideline is now being discussed, but has yet to be adopted. It cannot therefore be used in this case. A margin of 3 771 millions in relation to all the expenditure which will now be included under the guideline as a result of the conclusions of the Berlin European Council (heading 1 and the agricultural section of the pre-accession aid under heading 7). SEC(1999) 847 final, paragraph 6. As with remunerations, a rate of € ( for 2001. increase of 3% has been applied to the figure for 2000 164. 4 million). The figure proposed by the Commission will appear in the preliminary draft budget 4 5. 6. 3 4 5 6 7. The fifth subparagraph of paragraph 10 of the Interinstitutional Agreement states that included in the general budget and the information relating to operations not foreseeable development of the various categories of own resources is to be set out in tables, as an indication, and updated annually when the technical adjustment is made to the financial perspective. This information, updated in line with the latest estimates available, is set out in Tables 5. 1 to 5. 3. It covers the EDF, the ECSC operating budget and the structure of own resources. 5 Table 1 : FINANCIAL PERSPECTIVE ADJUSTED TO 2001 PRICES Current prices 2000 41. 738 37. 352 4. 386 32. 678 30. 019 2. 659 6. 031 4. 627 4. 638 906 500 203 203 3. 174 529 1. 058 1. 587 93. 792 91. 322 1,12% 2001 44. 530 40. 035 4. 495 32. 720 30. 005 2. 715 6. 272 4. 735 4. 776 916 500 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 97. 189 94. 730 1,11% APPROPRIATIONS FOR COMMITMENTS 1. AGRICULTURE CAP (not including rural development) Rural development and accompanying measures 2. STRUCTURAL OPERATIONS Structural Funds Cohesion Fund 3. INTERNAL POLICIES (1) 4. EXTERNAL ACTION (not including Phare from 1999 onwards) 5. ADMINISTRATION (2) 6. RESERVES Monetary reserve Emergency aid reserve Guarantee reserve 7. PRE-ACCESSION AID Agriculture Pre-accession structural instrument PHARE (applicant countries) TOTAL APPROPRIATIONS FOR COMMITMENTS TOTAL APPROPRIATIONS FOR PAYMENTS Appropriations for payments as % of GNP AVAILABLE FOR ACCESSION (appropriations for payments) Agriculture Other expenditure CEILING, APPROPRIATIONS FOR PAYMENTS Ceiling, payments as % of GNP Margin for unforeseen expenditure Own resources ceiling (1) In accordance with Article 2 of Decision No182/1999/EC of the European Parliament and of the Council and Article 2 of Council Decision1999/64/Euratom (OJ L 26, 1. 2. 1999, p. 1 and p. 34), (2) The expenditure on pensions included under the ceiling for this heading is calculated net of staff contributions to the pension scheme, up to a maximum of prices for the period 2000-06. 2006 43. 344 38. 797 4. 547 30. 343 27. 737 2. 606 6. 853 4. 787 5. 296 416 0 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 94. 279 93. 197 0,97% 14. 792 3. 537 11. 255 107. 989 1,12% 0,15% 1,27% 2005 43. 624 39. 088 4. 536 30. 785 28. 174 2. 611 6. 729 4. 776 5. 192 416 0 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 94. 762 93. 759 1,00% 11. 899 3. 048 8. 851 105. 658 1,12% 0,15% 1,27% 2003 45. 538 41. 023 4. 515 31. 503 28. 788 2. 715 6. 500 4. 756 4. 984 416 0 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 96. 937 98. 671 1,10% 6. 979 2. 112 4. 867 105. 650 1,18% 0,09% 1,27% 2002 45. 674 41. 169 4. 505 32. 106 29. 391 2. 715 6. 386 4. 745 4. 880 666 250 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 97. 697 97. 975 1,12% 4. 306 1. 665 2. 641 102. 281 1,17% 0,10% 1,27% 2001 prices 2004 44. 488 39. 962 4. 526 30. 785 28. 174 2. 611 6. 614 4. 766 5. 088 416 0 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 95. 397 95. 581 1,04% 9. 247 2. 549 6. 698 104. 828 1,14% 0,13% 1,27% 11 510 million at current prices is available for research over the period 2000-02. 91. 322 1,12% 0,15% 1,27% 94. 730 1,11% 0,16% 1,27% 1 100 million at 1999 € € 6 Table 2 : FINANCIAL FRAMEWORK EU-21 ADJUSTED TO 2001 PRICES 2003 45. 538 41. 023 4. 515 31. 503 28. 788 2. 715 6. 500 4. 756 4. 984 416 2004 44. 488 39. 962 4. 526 30. 785 28. 174 2. 611 6. 614 4. 766 5. 088 416 2005 43. 624 39. 088 4. 536 30. 785 28. 174 2. 611 6. 729 4. 776 5. 192 416 2006 43. 344 38. 797 4. 547 30. 343 27. 737 2. 606 6. 853 4. 787 5. 296 416 2000 41. 738 37. 352 4. 386 32. 678 30. 019 2. 659 6. 031 4. 627 4. 638 906 500 203 203 3. 174 529 1. 058 1. 587 2001 44. 530 40. 035 4. 495 32. 720 30. 005 2. 715 6. 272 4. 735 4. 776 916 500 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 EUR million - Appropriations for commitments 1. AGRICULTURE CAP (not including rural development) Rural development and accompanying measures 2. STRUCTURAL OPERATIONS Structural Funds Cohesion Fund 3. INTERNAL POLICIES (1) 4. EXTERNAL ACTION (not including Phare from 1999 onwards) 5. ADMINISTRATION (2) 6. RESERVES Monetary reserve Emergency aid reserve Guarantee reserve 7. PRE-ACCESSION AID Agriculture Pre-accession structural instrument PHARE (applicant countries) 8. ENLARGEMENT Agriculture Structural operations Internal policies Administration TOTAL APPROPRIATIONS FOR COMMITMENTS TOTAL APPROPRIATIONS FOR PAYMENTS of which: enlargement Appropriations for payments as % of GNP Margin for unforeseen expenditure Own resources ceiling (1) In accordance with Article 2 of Decision No182/1999/EC of the European Parliament and of the Council and Article 2 of Council Decision 1999/64/Euratom (OJ L 26, 1. 2. 1999, p. 1 and p. 34), (2) The expenditure on pensions included under the ceiling for this heading is calculated net of staff contributions to the pension scheme, up to a maximum of prices for the period 2000-06. 2002 45. 674 41. 169 4. 505 32. 106 29. 391 2. 715 6. 386 4. 745 4. 880 666 250 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 6. 709 1. 665 3. 902 758 384 104. 406 102. 281 4. 306 1,13% 0,14% 1,27% 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 17. 455 3. 537 12. 568 883 467 111. 734 107. 989 14. 792 1,07% 0,20% 1,27% 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 14. 770 3. 048 10. 404 851 467 109. 532 105. 658 11. 899 1,08% 0,19% 1,27% 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 9. 393 2. 112 6. 066 789 426 106. 330 105. 650 6. 979 1,13% 0,14% 1,27% 208 208 3. 240 540 1. 080 1. 620 12. 076 2. 549 8. 240 820 467 107. 473 104. 828 9. 247 1,10% 0,17% 1,27% 11 510 million at current prices is available for research over the period 2000-02. 1,11% 0,16% 1,27% 1,12% 0,15% 1,27% 1 100 million at 1999 97. 189 94. 730 93. 792 91. 322 € € 7 Table 3: GNP - FIGURES AND FORECASTS Real growth rate (%) -Adjustment for 1999 (memorandum item) -Adjustment for 2000 -Adjustment for 2001 GNP deflator in euros (%) -Adjustment for 1999 (memorandum item) -Adjustment for 2000 -Adjustment for 2001 GNP at current prices (ECU/EUR billion) -Adjustment for 1999 (memorandum item) -Adjustment for 2000 -Adjustment for 2001 1999 2000 2001 3,1 1,9 1,9 2,1 2,1 2,2 2,7 3,1 1,7 2,0 3 1,8 7804,3 7714,5 7737,4 8058,5 8136,6 8533,3 Comparison between deflator in national currency and deflator in euros 1999 2000 2001 Deflators in national currency Deflators in euros 1,4% 2,2% 1,8% 2,0% 1,9% 1,8% 8 Table 4 : CALCULATION OF THE AGRICULTURAL GUIDELINE FOR 2001 2001 2000 BASE EXPENDITURE (1988 budget) Less: - sugar and isoglucose levy - food aid refunds - ACP sugar refunds - Subtotal CORRECTEDEXPENDITURE(1988prices) ANNUAL GNP GROWTH RATE 27. 500 1. 540 386 716 2. 642 24. 858 € million 27. 500 1. 540 386 716 2. 642 24. 858 3,60% 2,80% 1,80% 1,00% -0,70% 2,70% 2,40% 1,60% 2,80% 2,70% 1,90% 2,70% 28,36% 20,99% 30. 905 30. 076 5,20% 4,70% 5,30% 3,50% 1,40% 1,80% 1,30% 3,30% 2,70% 1,70% 2,10% 1,70% 40,63% 44. 459 42. 294 7,35% 5,44% 46. 914 44. 594 1. 114 46 767 1. 927 46. 521 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Cumulativegrowthrate 74%ofcumulativegrowthrate CORRECTEDEXPENDITURE(1988prices) GNP DEFLATOR 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Cumulativegrowthrate CORRECTEDEXPENDITURE(2001prices) IMPACT OF ENLARGEMENT GNP growth rate in 1995 74% of growth rate CORRECTEDEXPENDITURE Plus Estimatedneedsfor - sugar and isoglucose levy - food aid refunds - ACP sugar refunds - Subtotal AGRICULTURAL GUIDELINE 3,60% 2,80% 1,90% 1,20% -0,50% 2,70% 2,50% 1,50% 2,60% 2,50% 1,90% 3,10% 3,00% 32,87% 24,33% 5,30% 4,70% 5,20% 3,40% 1,30% 1,90% 1,30% 3,40% 2,80% 1,70% 2,20% 2,00% 1,80% 43,86% 7,46% 5,52% 1. 114 46 767 1. 927 48. 841 9 TABLE 5: INDICATIVE PROGRAMME OF EXPENDITURE NOT ENTERED IN THE GENERAL BUDGET AND PROSPECTIVE TREND IN THE VARIOUS OWN RESOURCES 5. 1. European Development Fund (1) Decisions (D) and payments (P) EUR million - current prices 2001 2000 2002 2003 2004 2005 D 3000 (1) Commission communication COM(1999)688final of 13. 12. 1999 P 2000 D 3000 P 1985 P 2000 D 3000 D 3500 P 2500 D 3500 P 2500 D n. d. P n. d. 2006 D n. d. P n. d. 5. 2. ECSC operating budget EUR million - current prices 2001 147 2000 178 (1) ECSC Treaty expires on 23 July 2002 2002(1) 118 5. 3. Own resources by category % of total 2000 15 2001 12 2002 11 2003 11 2004 12 2005 12 2006 12 own Traditional resources VAT GNP 2000: Budget 2001-06: Estimates based on ceilings on appropriations for payments in the financial perspective (EU 15) and conclusions of the Berlin European Council (March 1999). 23 65 36 49 22 66 35 52 15 73 13 75 15 72 10


eurovoc_concepts:
China
UN Commission
human rights

text: 29. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 339/261 8. YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokous, Kiinan tilanne mukaan lukien Torstai 17. helmikuuta 2000 B5-0126, 0127, 0129 ja 0139/2000 Euroopan parlamentin päätöslauselma ihmisoikeuksista Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja sen ihmisoikeuksia koskevat määräykset, (cid:1) ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen joulukuussa 1998 hyväksymän julistuksen ihmisoikeuksien puo- lustajista, (cid:1) ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1999 (1) antamansa päätöslauselman Euroopan unionin painopiste- alueista Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 55. kokouksessa sekä aiemmat asiaa koskevat päätöslauselmansa, A. ottaa huomioon, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on EU:n politiikkojen keskeinen tavoite ja yksi unionin toiminnan pääperiaatteista, B. ottaa huomioon, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen vahvistetaan perussopimuksissa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteeksi, C. katsoo, että kansainväliset ihmisoikeussopimukset muodostavat ihmisoikeuksien edistämisen ja suoje- lun yleismaailmallisen järjestelmän ytimen ja että niiden toimeenpano vaatii kaikkien siihen osallistu- vien toimielinten toiminnan tehokkaampaa koordinointia, D. katsoo, että jatkuva rakentava vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan edustajien, ruohonjuuritason järjes- töjen ja erityisesti riippumattomien ihmisoikeusjärjestöjen kanssa on olennaista kansainvälisessä toi- minnassa ihmisoikeuksien puolustamiseksi kaikkialla maailmassa, E. F. katsoo, että ihmisoikeusvaltuutetun toimisto on osoittanut puolueetonta ja johdonmukaista sitoutu- mista kaikkien yksittäisten ihmisten ja ihmisryhmien ihmisoikeuksien turvaamiseen ja edistämiseen kaikkialla maailmassa, on kuitenkin hyvin huolissaan siitä, että joka vuosi ihmisoikeuksien puolustajia, heidän järjestöjään, lakimiehiä, toimittajia ja aktivisteja joutuu edellä mainituista seikoista huolimatta uhkailun, kostotoi- menpiteiden ja hyökkäysten kohteeksi, ja heitä on jopa teloitettu ilman oikeudenkäyntiä, 1. muistuttaa, että tarve suojella ja edistää perustavia ihmisoikeuksia (cid:1) kansalaisoikeuksia, poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia sekä oikeutta kehitykseen (cid:1) on lisääntynyt kaikkialla maailmassa; uskoo, että tehokas vastaaminen näihin suuriin haasteisiin edellyttää lisärahoitusta ja erityisesti vapaa- 2. ehtoista rahoitusta; 3. kehottaa EU:ta ja YK:ta tehostamaan toimintansa koordinointia ja lisäämään ponnistelujaan ihmisoi- keuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi ja estämään näiden oikeuksien räikeät ja järjestelmälliset loukkauk- set; 4. muistuttaa neuvostoa, että on tarpeen edistää ja lisätä käytännöllistä yhteistyötä, kehittää strategisia suunnitelmia, asettaa ensisijaisia tavoitteita ja edistää avoimuutta ja vastuullisuutta; 5. muistuttaa ihmisoikeuksia kunnioittavan kulttuurin keskeisestä merkityksestä rauhanprosessin käyn- nistämisessä, rauhan rakentamisessa, jälleenrakennuksessa ja olojen palauttamisessa normaaleiksi; (1) EYVL C 175, 21. 6. 1999, s. 254. C 339/262 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 29. 11. 2000 Torstai 17. helmikuuta 2000 6. kehottaa EU:ta kehittämään ja tukemaan toimintakumppaneittensa kanssa sellaisia toimintatapoja, jotka antavat sille mahdollisuuden johdonmukaiseen toimintaan eri alueilla, ja edistämään kansallisia toi- mintasuunnitelmia ja voimassa olevien kansainvälisten yleissopimusten ratifiointia ja toimeenpanoa; kehottaa EU:ta tukemaan nopeaa toimintaa sellaisissa monimutkaisissa asioissa kuin äärimmäinen 7. köyhyys, ihmiskauppa, vähemmistöjen suojelu, pakolaiset, sananvapaus, kidutusten uhrien ja muiden avun tarpeessa olevien ihmisten avustaminen sekä nopea reagointi kansanmurhiin ja räikeisiin ihmisoikeus- loukkauksiin; 8. kehottaa YK:n ihmisoikeustoimikuntaa nimittämään ihmisoikeuksien puolustajille erityisen raportoi- jan, jolla on valtuudet tarkkailla, dokumentoida ja toimia ihmisoikeuksien loukkauksista kärsivien ihmis- oikeuksien puolustajien puolesta, ja kehottaa sitä laatimaan tehokkaan strategian ihmisoikeuksien puolusta- joiden avulla voidaan seurata jien suojelemiseksi entistä tehokkaammin sekä selvittämään tapoja, YK:n joulukuussa 1998 hyväksymän ihmisoikeuksien puolustajia koskevan julistuksen toteutusta; 9. kehottaa neuvostoa aktiivisesti tukemaan sellaisen päätöslauselman hyväksymistä, jossa kehotetaan kaikkia niitä valtioita, jotka vielä eivät ole luopuneet kuolemanrangaistuksesta, tekemään niin viipymättä, ja tässä tarkoituksessa päättämään kaikkien teloitusten täytäntöönpanon lykkäämisestä ja erityisesti lopetta- maan alaikäisten teloitukset kokonaan; kehottaa neuvostoa tukemaan täysimääräisesti sellaisen päätöslauselman antamista, 10. jossa tuetaan pöytäkirjaa lasten osallistumisesta aseellisiin selkkauksiin, ja vaatii kaikkia valtioita lopettamaan kaikkien alle 18-vuotiaiden värväämisen ja/tai käytön aseellisissa selkkauksissa; 11. kehottaa neuvostoa antamaan täyden tukensa kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai hal- ventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaiseen yleissopimukseen liitettävän lisäpöytäkirjan laatimiselle van- kiloiden strategisen tutkimusjärjestelmän perustamiseksi hyväksymällä täysimääräisesti päätöslauselman, jossa vaaditaan tehokasta tutkimusjärjestelmää koskevan pöytäkirjan hyväksymistä; kehottaa neuvostoa tukemaan päätöslauselmaa, jossa kehotetaan kaikkia valtioita ratifioimaan ja 12. panemaan täytäntöön naisten kaikkinaisen syrjinnän poistamista koskeva YK:n yleissopimus sekä antamaan ja panemaan täytäntöön lainsäädäntöä, jolla vastustetaan voimakkaasti kaikkea naisiin kohdistuvaa väkival- taa, seksuaalinen väkivalta mukaan luettuna; kehottaa neuvostoa antamaan täyden tukensa kaikille pyrkimyksille, joiden tarkoituksena on tehos- 13. taa rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevän maailmankonferenssin valmistelua; kehottaa neuvostoa asettamaan kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan Rooman sopimuksen ja kehottaa sen vuoksi niitä neljäätoista 14. ratifioinnin etusijalle vuoden 2000 poliittisessa toiminnassaan, jäsenvaltiota, jotka eivät vielä ole ratifioineet perussääntöä, tekemään niin mahdollisimman pian; 15. pitää myönteisenä sitä, että raiskausta aseellisten selkkausten yhteydessä pidetään nyt sotarikoksena, ja kehottaa neuvostoa tähdentämään kaikilla kansainvälisillä foorumeilla, että kansainvälisissä tuomioistui- missa todistaville uhreille on taattava täysi suojelu; kehottaa EU:ta tekemään aloitteen kaikenlaisia ihmiskaupan muotoja ja erityisesti lasten ja alaikäis- 16. ten kauppaa ja hyväksikäyttöä koskevan YK:n yleissopimuksen laatimisesta; pyytää, että EU kannustaa ja tukee ihmisoikeustoimikuntaa, 17. jotta se toteuttaisi kaikki tarvittavat toimenpiteet riippumattoman tiedonvälityksen tukahduttamisen lopettamiseksi ja kehottaisi kaikkia valti- oita luopumaan sensuurista, suojelemaan oikeutta saada virallisia tietoja, kumoamaan kunnianloukkauslait sekä lakkaamaan rajoittamasta kansalaisten mahdollisuuksia käyttää modernia tietotekniikkaa; 18. kehottaa neuvostoa tukemaan sellaisen päätöslauselman hyväksymistä, jossa ilmaistaan huoli laa- joista ihmisoikeuksien loukkauksista Kiinassa, mukaan lukien Tiibetin jatkuva sorto, ja allekirjoittamaan tällaisen päätöslauselman yhdessä Yhdysvaltojen kanssa; 19. kehottaa neuvostoa aktiivisesti painostamaan Genevessä edustettuna olevia maita pidättymään äänestämästä sellaisen esityksen puolesta, jossa vastustetaan Kiinaan kohdistuvia toimia, koska tämänkaltai- nen esitys estäisi ihmisoikeustoimikuntaa edes aloittamasta keskusteluja tilanteesta Kiinassa; 29. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 339/263 Torstai 17. helmikuuta 2000 20. kehottaa neuvostoa tukemaan sellaisen päätöslauselman hyväksymistä, ihmisoikeuksien loukkaukset, joihin Venäjän armeija on syyllistynyt Tšetšeniassa; jossa tuomitaan vakavat 21. kehottaa neuvostoa tukemaan sellaisen päätöslauselman hyväksymistä, jossa ilmaistaan vakava huoli ihmisoikeuksien loukkauksista entisen Jugoslavian tasavallassa ja Kosovossa ja erityisesti vähemmistöjen ja poliittisten vankien tilanteesta; vaatii neuvostoa tuomitsemaan voimakkaasti naisten järjestelmällisen syrjinnän ja jatkuvan sorron, 22. joka loukkaa afganistanilaisten naisten perusoi- johon Talebanin hallinto on syyllistynyt Afganistanissa, keuksia ja jota voidaan perustellusti pitää sukupuoleen perustavana syrjintänä; vaatii tuomitsemaan myös Saudi-Arabian hallituksen harjoittaman naisten järjestelmällisen syrjinnän; 23. kehottaa neuvostoa vetoamaan Iranin hallitukseen, jotta se lopettaisi naisten yleisen ja järjestelmälli- sen syrjinnän ja jotta Iranin islamilainen tasavalta liittyisi mm. kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevaan yleissopimukseen ja sitoutuisi näin konkreettisesti ja yksiselitteisesti aloittamaan erityisesti naisia koskevan politiikkansa uudistamisen; kehottaa neuvostoa antamaan tukensa Sierra Leonessa, Sudanissa, Kongon demokraattisessa tasaval- 24. lassa, Ugandassa, Ruandassa ja Burundissa tapahtuneiden järjestelmällisten ja räikeiden ihmisoikeuslouk- kausten ja erityisesti sotarikosten ja ihmiskuntaa vastaan tehtyjen rikosten yksityiskohtaiselle tutkimiselle; vaatii, että näihin rikoksiin syyllistyneet saatetaan oikeuden eteen; kehottaa neuvostoa antamaan tukensa Itä-Timorin ihmisoikeusrikkomusten ja erityisesti ihmiskun- 25. taa vastaan tehtyjen rikosten yksityiskohtaiselle tutkimiselle; vaatii, että näihin rikoksiin syyllistyneet saate- taan oikeuden eteen; kehottaa puhemiestä tekemään tarvittavat valmistelut Euroopan parlamentin valtuuskunnan lähettä- 26. miseksi osallistumaan 20. maaliskuuta 2000 Genevessä alkavaan YK:n ihmisoikeustoimikunnan 56. kokoukseen; kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, 27. hallituksille ja YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimistolle. jäsenvaltioiden 9. AKT:n ja EU:n yhteinen edustajakokous A5-0032/2000 Euroopan parlamentin päätöslauselma AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen vuoden 1999 työskentelyn tuloksista Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon yhteisen edustajakokouksen 28. ja 29. istunnossa Strasbourgissa (29. maaliskuuta- 1. huhtikuuta 1999) (1) ja Nassaussa (11. (cid:1)14. lokakuuta 1999) hyväksymät päätöslauselmat, (cid:1) ottaa huomioon työjärjestyksen 163 artiklan, (cid:1) ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön (A5-0032/2000), A. katsoo, että parlamentin lähestymistapa AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen toimintaan ja pää- töslauselmiin myötävaikuttaa Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuuteen, ja katsoo, että yhteisellä edustajakokouksella on puolestaan ensiarvoinen rooli EU:n ja sen AKT-kumppa- nien suhteiden kehittämisessä ja vahvistamisessa, B. muistuttaa pitävänsä erittäin tärkeinä kehitysyhteistyöpolitiikkaa, AKT:n ja EU:n suhteiden vahvista- mista sekä erityisesti ihmisoikeuksien edistämistä kaikkialla maailmassa, (1) EYVL C 271, 24. 9. 1999


title: Règlement (CE) n° 367/2000 de la Commission, du 17 février 2000, fixant les restitutions applicables à l'exportation des céréales, des farines et des gruaux et semoules de froment ou de seigle

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

text: L 46/24 FR Journal officiel des Communautés européennes 18. 2. 2000 RÈGLEMENT (CE) No 367/2000 DE LA COMMISSION du 17 février 2000 fixant les restitutions applicables à l'exportation des céréales, des farines et des gruaux et semoules de froment ou de seigle LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1766/92 du Conseil du 30 juin 1992 portant organisation commune des marchés dans le secteur des céréales (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1253/1999 (2), et notamment son article 13 paragraphe 2, considérant ce qui suit: (1) (2) (3) Aux termes de l'article 13 du règlement (CEE) no 1766/ 92, la différence entre les cours ou les prix des produits visés à l'article 1er dudit règlement et les prix de ces produits dans la Communauté peut être couverte par une restitution à l'exportation. Les restitutions doivent être fixées en prenant en consi- dération les éléments visés à l'article 1er du règlement (CE) no 1501/95 de la Commission, du 29 juin 1995, établissant certaines modalités d'application du règle- ment (CEE) no 1766/92 du Conseil en ce qui concerne l'octroi des restitutions à l'exportation ainsi que les mesures à prendre, en cas de perturbation, dans le secteur des céréales (3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 2513/98 (4). En ce qui concerne les farines, les gruaux et les semoules de froment ou de seigle, la restitution applicable à ces produits doit être calculée en tenant compte de la quan- tité de céréales nécessaire à la fabrication des produits considérés. Ces quantités ont été fixées dans le règlement (CE) no 1501/95. La situation du marché mondial ou les exigences spéci- fiques de certains marchés peuvent rendre nécessaire la différenciation de la restitution pour certains produits, suivant leur destination. La restitution doit être fixée une fois par mois. Elle peut être modifiée dans l'intervalle. L'application de ces modalités à la situation actuelle des marchés dans le secteur des céréales, et notamment aux cours ou prix de ces produits dans la Communauté et sur le marché mondial, conduit à fixer la restitution aux montants repris en annexe. sont Les mesures prévues conformes à l'avis du comité de gestion des céréales, au présent règlement (4) (5) (6) (7) A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les restitutions à l'exportation, en l'état, des produits visés à l'article 1er, points a), b) et c), du règlement (CEE) no 1766/92, à l'exception du malt, sont fixées aux montants repris en annexe. Le présent règlement entre en vigueur le 18 février 2000. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 17 février 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 du 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 du 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 du 21. 11. 1998, p. 16. 18. 2. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 46/25 ANNEXE du règlement de la Commission, du 17 février 2000, fixant les restitutions applicables à l'exportation des céréales, des farines et des gruaux et semoules de froment ou de seigle Code produit Destination (1) (en EUR/t) Montant des restitutions Code produit Destination (1) (en EUR/t) Montant des restitutions 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — (1) Les destinations sont identifiées comme suit: 01 tous les pays tiers, 02 autres pays tiers, 03 Suisse, Liechtenstein. — 0 — 19,50 0 56,00 0 — 17,50 0 — — — 26,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 01 — 01 01 — 01 — — 40,50 37,75 34,75 32,25 30,00 — — 87,00 68,50 — 7,50 (2) 6,75 (2) — 7,50 (2) — (2) Lorsque ce produit contient des semoules agglomérées, aucune restitution n'est octroyée. NB: Les zones sont celles délimitées par le règlement (CEE) no 2145/92 de la Commission (JO L 214 du 30. 7. 1992, p. 20) modifié