title: Proposta de Directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 95/50/CE do Conselho relativa a procedimentos uniformes de controlo do transporte rodoviário de mercadorias perigosas

eurovoc_concepts:
approximation of laws
road transport
safety standard
transport of dangerous goods
transport regulations

text: C 177 E/96 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 27. 6. 2000 Proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 95/50/CE do Conselho relativa a procedimentos uniformes de controlo do transporte rodoviÆrio de mercadorias perigosas (2000/C 177 E/17) (Texto relevante para efeitos do EEE) COM(2000) 106 final (cid:151) 2000/0044(COD) (Apresentada pela Comissªo em 28 de Fevereiro de 2000) O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIˆO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o seu artigo 71. o, Tendo em conta a proposta da Comissªo, Tendo em conta o parecer do ComitØ Econ(cid:243)mico e Social, Tendo em conta o parecer do ComitØ das Regiıes, Em conformidade com o procedimento previsto no artigo 251. o do Tratado, (6) O Anexo I da Directiva 95/50/CE deve ser alterado para ter em conta a Directiva 1999/47/CE da Comissªo, de 21 de Maio de 1999, que adapta pela segunda vez ao progresso tØcnico a Directiva 94/55/CE do Conselho relativa (cid:224) apro- xima(cid:231)ªo das legisla(cid:231)ıes dos Estados-Membros respeitantes ao transporte rodoviÆrio de mercadorias perigosas (4). (7) Por conseguinte, Ø conveniente alterar a Directiva 95/50/CEE, ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA: Artigo 1. o A Directiva 95/50/CE Ø alterada do seguinte modo: Considerando o seguinte: 1. Sªo inseridos os seguintes artigos: (1) A Directiva 94/55/CE do Conselho, de 21 de Novembro de 1994, relativa (cid:224) aproxima(cid:231)ªo das legisla(cid:231)ıes dos Estados- -Membros respeitantes ao transporte rodoviÆrio de merca- dorias perigosas (1), estabeleceu regras uniformes para o transporte de mercadorias perigosas na Comunidade. (2) Os anexos da Directiva 95/50/CE do Conselho, de 6 de Outubro de 1995, relativa a procedimentos uniformes de controlo do transporte rodoviÆrio de mercadorias perigo- sas (2), estªo relacionados com os anexos da Directiva 94/55/CE. A adapta(cid:231)ªo ao progresso cient(cid:237)fico e tØcnico dos anexos da Directiva 94/55/CE pode ter efeitos nos anexos da Directiva 95/50/CE. (3) A adapta(cid:231)ªo ao progresso cient(cid:237)fico e tØcnico dos anexos da Directiva 94/55/CE Ø feito atravØs de um procedimento de comitØ. (4) Deve ser poss(cid:237)vel adaptar os anexos da Directiva 95/50/CE rapidamente ao progresso cient(cid:237)fico e tØcnico. Para esse efeito, tambØm para esta directiva, deve ser institu(cid:237)do um comitØ. (5) Sendo as medidas necessÆrias (cid:224) aplica(cid:231)ªo da presente di- rectiva medidas de a(cid:136)mbito geral na acep(cid:231)ªo do artigo 2. o da Decisªo 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exerc(cid:237)cio das competŒncias de execu(cid:231)ªo atribu(cid:237)das (cid:224) Comissªo (3), essas medidas devem ser adoptadas nos termos do procedimento de regulamen- ta(cid:231)ªo previsto no artigo 5. o da referida decisªo. «Artigo 9. oA As altera(cid:231)ıes necessÆrias (cid:224) adapta(cid:231)ªo dos anexos ao pro- gresso cient(cid:237)fico e tØcnico nos dom(cid:237)nios abrangidos pela presente directiva, nomeadamente para ter em conta as al- tera(cid:231)ıes da Directiva 94/55/CE, serªo adoptadas nos termos do procedimento previsto no artigo 9. oB. Artigo 9. oB 1. A Comissªo serÆ assistida pelo comitØ para o trans- porte de mercadorias perigosas, institu(cid:237)do pelo artigo 9. o da Directiva 94/55/CE (5), composto por representantes dos Estados-Membros e presidido pelo representante da Co- missªo. Quando for 2. feita referŒncia ao presente nœmero, aplica-se o procedimento de regulamenta(cid:231)ªo previsto no artigo 5. o da Decisªo 1999/468/CE, em conformidade com o disposto no n. o 3 do seu artigo 7. o e no seu artigo 8. o. O per(cid:237)odo previsto no n. o 6 do artigo 5. o da Decisªo 3. 1999/468/CE serÆ de trŒs meses. » 2. O Anexo I Ø alterado do seguinte modo: a) No ponto 13 «Massa bruta de mercadorias perigosas por unidade de transporte» Ø substitu(cid:237)do por «Quantidade total de mercadorias perigosas por unidade de trans- porte»; (1) OJ L 319 de 12. 12. 1994, p. 7. (2) OJ L 249 de 17. 10. 1995, p. 35. (3) JO L 184 de 17. 7. 1999, p. 23. (4) OJ L 169 de 5. 7. 1999, p. 1. (5) OJ L 319 de 12. 12. 1994, p. 7. 27. 6. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 177 E/97 b) No ponto 15 «bateria de recipientes» Ø substitu(cid:237)do por «ve(cid:237)culo-bateria»; cumprimento (cid:224) presente directiva o mais tardar em. (1) Desse facto informarªo imediatamente a Comissªo. c) No ponto 32 «Conjunto de ferramentas para pequenas repara(cid:231)ıes ocasionais» Ø substitu(cid:237)do por «Uma lanterna para cada membro da tripula(cid:231)ªo»; d) No ponto 34 «Duas luzes cor-de-laranja» Ø substitu(cid:237)do por «Dois sinais de aviso para coloca(cid:231)ªo na estrada»; e) No ponto 36 «Equipamento de protec(cid:231)ªo do condutor» Ø substitu(cid:237)do por «Um colete reflector adequado ou qual- quer outra pe(cid:231)a de vestuÆrio reflectora para cada mem- bro da tripula(cid:231)ªo». As disposi(cid:231)ıes adoptadas pelos Estados-Membros devem incluir uma referŒncia (cid:224) presente directiva ou ser acompanhadas dessa referŒncia na sua publica(cid:231)ªo oficial. As modalidades dessa re- ferŒncia serªo adoptadas pelos Estados-Membros. 2. Os Estados-Membros comunicarªo (cid:224) Comissªo o texto das principais disposi(cid:231)ıes de direito interno que adoptarem no dom(cid:237)nio regido pela presente directiva. Artigo 3. o A presente directiva entra em vigor na data da sua publica(cid:231)ªo no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo 2. o 1. Os Estados-Membros porªo em vigor as disposi(cid:231)ıes legis- lativas, regulamentares e administrativas necessÆrias para dar Artigo 4. o Os Estados-Membros sªo os destinatÆrios da presente directiva. (1) 6 meses a contar da data de entrada em vigor da presente directiva


title: Směrnice Komise 2000/52/ES ze dne 26. července 2000, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky

eurovoc_concepts:
EU Member State
economic relations
public sector

formats: html pdf print

text: 08/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 11 32000L0052 L 193/75 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 29. 7. 2000 SMĚRNICE KOMISE 2000/52/ES ze dne 26. července 2000, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 86 odst. 3 této smlouvy, vzhledem k těmto důvodům: Směrnice Komise 80/723/EHS (1) naposledy pozměněná směrnicí 93/84/EHS (2) ukládá členským státům, aby zajis- tily průhlednost finančních vztahů mezi veřejnou mocí a veřejnými podniky. Směrnice 80/723/EHS vyžaduje, aby členské státy uchovávaly určité finanční informace a předkládaly je Komisi na požádání a jiné informace aby jí předkládaly v podobě výročních zpráv. Různá odvětví hospodářství, kterým byla v minulosti vlastní existence národních, regionálních nebo místních monopolů, byly nebo jsou částečně nebo plně otevírány hospodářské soutěži na základě Smlouvy nebo předpisů přijatých členskými státy a Společenstvím. Tento proces zdůraznil, jaký význam má zajistit, aby byla pravidla hospodářské soutěže obsažená ve Smlouvě v těchto odvět- vích spravedlivě a účinně uplatňována, zejména aby nedo- cházelo k zneužívání dominantního postavení ve smyslu článku 82 Smlouvy a státní podpory ve smyslu článku 87 Smlouvy, pokud nejsou slučitelné s pravidly společného trhu, aniž je dotčeno možné použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy. V takovýchto odvětvích členské státy často udělují zvláštní nebo výlučná práva určitým podnikům nebo poskytují určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obec- ného hospodářského zájmu náhrady ve formě plateb či jinak. Tyto podniky rovněž často vstupují do hospodářské soutěže s jinými podniky. podniky pověřené poskytováním služeb obecného hosp- odářského zájmu. Ustanovení čl. 86 odst. 3 Smlouvy vyža- dují, aby Komise dohlížela na uplatňování článku 86 a vydávala členským státům potřebné směrnice a rozhod- nutí. Výkladová ustanovení přiložená ke Smlouvě Protoko- lem o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech uvádějí, že ustanovení Smlouvy o založení Evropského spo- lečenství se nedotýkají pravomocí členských států financo- vat veřejnoprávní vysílání, pokud je takové financování poskytováno organizacím pro veřejnoprávní vysílání k plnění veřejných služeb, jak jsou svěřeny, vymezeny a orga- nizovány v každém členském státě, a pokud takové financo- vání neovlivňuje obchodní podmínky a hospodářskou sou- těž ve Společenství v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, přičemž se přihlíží k naplnění veřejné služby. Aby mohla zaručit uplatňování článku 86 Smlouvy, musí mít Komise k dispozici nezbytné informace. K tomu je třeba stanovit podmínky pro dosažení průhlednosti. (6) Složité situace spojené s různými formami veřejných a sou- kromých podniků, jímž byla udělena zvláštní nebo výlučná práva nebo které byly pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu, s rozmanitostí činností, které může vykonávat jediný podnik, a s různým stupněm liberalizace trhu v různých členských státech by mohly ztížit uplatňování pravidel hospodářské soutěže a zejména článku 86 Smlouvy. Je proto nezbytné, aby měly členské státy a Komise k dispozici podrobné údaje o vnitřní finanční a organizační struktuře těchto podniků, zejména oddělené a spolehlivé účetnictví různých činností pro- váděných jedním a týmž podnikem. Tyto informace nej- sou vždy dostupné nebo nejsou vždy dostatečně podrobné a spolehlivé. Podle čl. 86 odst. 2 a 3 Smlouvy je v zásadě záležitostí členského státu, zda pověří určitý podnik poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu, které sám stanoví, přičemž úkolem Komise je dohlížet na správné uplatňo- vání uvedeného článku. (7) Ustanovení čl. 86 odst. 1 Smlouvy požaduje, aby pokud jde o veřejné podniky a podniky, kterým členské státy udě- lily zvláštní nebo výlučná práva, nepřijmou tyto státy ani neponechají v platnosti opatření odporující pravidlům Smlouvy. Ustanovení čl. 86 odst. 2 Smlouvy se vztahuje na (1) Úř. věst. L 195, 29. 7. 1980, s. 35. (2) Úř. věst. L 254, 12. 10. 1993, s. 16. Takové účty by měly dokládat rozdíl mezi jednotlivými činnostmi, náklady a výnosy spojené s každou z nich a způsoby přičítání nebo přidělování nákladů a výnosů. Takové oddělené účetnictví by mělo být k dispozici jednak pro výrobky nebo služby, na které členský stát udělil zvláštní nebo výlučné právo nebo pověřil podnik posky- továním služeb obecného hospodářského zájmu, jednak pro ostatní výrobky nebo služby, které podnik vyrábí nebo poskytuje. Povinnost oddělení účetnictví by se neměla vztahovat na podniky, jejichž činnost je omezena na poskytování služeb obecného hospodářského zájmu a které nevykonávají činnosti mimo hranice těchto služeb. Zdá se, ženení nutné požadovat oddělení účetnictví v rámci (1) (2) (3) (4) (5) 12 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 2 služeb obecného hospodářského zájmu nebo v rámci zvláštních nebo výlučných práv, pokud to není nutné pro rozdělení nákladů a výnosů mezi dotyčné služby a výrobky a služby a výrobky nespadající mezi služby obecného hospodářského zájmu nebo zvláštní či výlučná práva. Nejúčinnějším prostředkem zajištění spravedlivého a účin- ného uplatnění pravidel hospodářské soutěže na tyto pod- niky je požadavek, aby členské státy zajistily, že příslušné podniky budou vést oddělené účetnictví. Komise přijala sdělení o službách obecného hospodářského zájmu v Evro- pě (1), ve kterém zdůrazňuje jejich důležitost. Je nutné vzít v úvahu význam dotčených odvětví, které mohou zahrno- vat služby obecného zájmu, silné postavení na trhu, které mohou dané podniky mít, a zranitelnost začínající hospodářské soutěže v odvětvích, která byla liberalizována. V souladu se zásadou přiměřenosti je nutné a vhodné sta- novit pravidla pro povinnost vést oddělené účetnictví, aby bylo dosaženo základního cíle průhlednosti. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sle- dovaných cílů, v souladu s čl. 5 třetím pododstavcem Smlouvy. V některých odvětvích vyžadují předpisy přijaté Společen- stvím, aby členské státy a některé podniky vedly oddělené účetnictví. Je nezbytné zajistit rovné zacházení se všemi hospodářskými činnostmi v rámci Společenství a rozšířit povinnost vést oddělené účetnictví na všechny srovnatelné situace. Tato směrnice by neměla měnit zvláštní pravidla stanovená pro stejné účely jinými předpisy Společenství a neměla by se vztahovat na činnosti podniků, na které se vztahují uvedené předpisy. (8) (9) (10) S ohledem na omezený možný dopad na hospodářskou soutěž a za účelem odstranění nadměrné administrativní zátěže není prozatím nutné vyžadovat po podnicích s cel- kovým ročním čistým obratem pod 40 milionů EUR vedení odděleného účetnictví. S ohledem na omezený možný dopad na obchod mezi členskými státy není pro- zatím nutné vyžadovat vedení odděleného účetnictví u některých druhů služeb. Tato směrnice by se měla uplatňovat, aniž by byla dotčena jakákoli jiná pravidla týkající se sdělování informací Komisi členskými státy. (11) Zdá se, že v případech, kdy byla stanovena náhrada za posky- tování služeb obecného hospodářského zájmu na přim- ěřené období otevřeným, průhledným a nediskriminačním (1) Úř. věst. C 281, 26. 9. 1996, s. 3. postupem, není nutné vyžadovat po podnicích vedení oddě- leného účetnictví. (12) Článek 295 Smlouvy stanoví, že Smlouva se nijak nedo- týká úpravy vlastnictví, uplatňované v členských státech. Při uplatňování pravidel hospodářské soutěže by nemělo docházet k žádné neopodstatněné diskriminaci mezi veřejnými a soukromými podniky. Tato směrnice by se měla vztahovat na veřejné i soukromé podniky. (13) Členské státy mají různé územně správní členění. Tato směrnice by se měla vztahovat na veřejnou moc na všech úrovních ve všech členských státech. (14) Je proto třeba pozměnit směrnici 80/723/EHS, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Směrnice 80/723 se mění takto: 1. Název se nahrazuje tímto: „Směrnice Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 finančních vztahů mezi členskými státy o zprůhlednění a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednot- livých podniků. “ 2. Články 1 a 2 se nahrazují tímto: „Článek 1 1. Členské státy zajistí za podmínek stanovených v této směr- nici, že finanční vztahy mezi veřejnou mocí a veřejnými pod- niky jsou průhledné a zřetelně ukazují a) veřejné prostředky poskytované veřejnou mocí přímo daným veřejným podnikům; b) veřejné prostředky poskytované veřejnou mocí prostř- ednictvím veřejných podniků nebo finančních institucí; c) skutečné použití těchto veřejných prostředků. 2. Aniž jsou dotčeny zvláštní předpisy přijaté Společenstvím, zajistí členské státy, aby se finanční a organizační struktura každého podniku, který je povinen vést oddělené účty, správně promítala do oddělených účtů tak, aby zřetelně ukazovaly a) náklady a výnosy spojené s různými činnostmi; b) podrobný popis způsobů, kterými jsou náklady a výnosy přičítány nebo přidělovány různým činnostem. 08/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 13 Článek 2 1. Pro účely této směrnice se rozumí a) ‚veřejnou mocí‘ veškerá veřejná moc, včetně státu a regionál- ních, místních a všech ostatních územní samosprávných celků; ‚veřejným podnikem‘ jakýkoli podnik, nad nímž může veřejná moc přímo nebo nepřímo vykonávat rozhodující vliv vlastnictvím takového podniku, svou finanční účastí v něm nebo pravidly, jimiž je řízen; ‚veřejným podnikem v odvětví zpracovatelského průmyslu‘ jakýkoli podnik, jehož hlavní činnost, vymezená jako čin- nost představující nejméně 50 % ročního obratu, je v odvětví zpracovatelského průmyslu. Jedná se o podniky, jejichž činnosti spadají do kategorie D — Zpracovatelský průmysl (jež zahrnuje podkategorie DA až DN) klasifikace NACE (rev. 1) (*); ‚podnikem povinným vést oddělené účty‘ jakýkoli pod- nik, kterému členský stát udělil zvláštní nebo výlučná práva podle čl. 86 odst. 1 Smlouvy nebo podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy, který je příjemcem státní podpory v jakékoli podobě, včetně subvencí, podpor nebo náhrad v souvislosti s těmito službami, a který pro- vozuje i jiné činnosti; b) c) d) e) služby nebo jiného podniku poskytovat vykonávat stejnou činnost na tomtéž území v zásadě za stejných podmínek. stejné 2. Má se za to, že veřejná moc má rozhodující vliv, pokud ve vztahu k určitému podniku přímo či nepřímo a) drží většinu upsaného základního kapitálu takového pod- niku; b) kontroluje většinu hlasů spojených s akciemi vydanými takovým podnikem nebo c) mohou jmenovat více než polovinu členů správního, řídí- cího nebo dozorčího orgánu takového podniku. (*) Úř. věst. L 83, 3. 4. 1993, s. 1. “ 3. V článku 3 se slova „podle článku 1“ nahrazují slovy „podle čl. 1 odst. 1“. 4. Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 3a 1. Aby byla zajištěna průhlednost podle čl. 1 odst. 2, přijmou členské státy opatření nezbytná k tomu, aby v kterémkoli pod- niku povinném vést oddělené účty a) byly vnitřní účty odpovídající různým činnostem oddě- lené; ‚různými činnostmi‘ jednak veškeré výrobky nebo služby, na které byla podniku udělena zvláštní nebo výlučná práva, nebo veškeré služby obecného hospodářského zájmu, kte- rými byl podnik pověřen, a jednak každý jiný samostatný výrobek nebo služba, jehož výrobou nebo poskytováním se podnik zabývá; b) byly veškeré náklady a výnosy správně přičteny nebo roz- děleny na základě důsledně uplatňovaných a objektivně zdůvodnitelných zásad analytického účetnictví; c) byly zásady analytického účetnictví, podle kterých se jed- notlivé účty vedou, jasně stanoveny. f) ‚výlučnými právy‘ práva, která členský stát uděluje jed- nomu podniku prostřednictvím jakéhokoli právního nebo správního nástroje, který mu vyhrazuje právo poskytovat služby nebo vykonávat činnost na určitém území, 2. Odstavec 1 se vztahuje pouze na činnosti, na které se nevztahují zvláštní předpisy Společenství, a jsou jím dotčeny povinnosti členských států nebo podniků vyplývající ze Smlouvy nebo z těchto zvláštních předpisů. “ g) ‚zvláštními právy‘ práva, která členský stát uděluje ome- zenému počtu podniků prostřednictvím jakéhokoli práv- ního nebo správního nástroje, který na určitém území 5. Články 4 a 5 se nahrazují tímto: „Článek 4 — omezuje počet těchto podniků, které jsou oprávněny poskytovat služby nebo vykonávat činnost podle jiných než objektivních, poměrných a nediskriminač- ních kritérií, na dva nebo více, — určuje podle takových kritérií několik konkurenčních služby nebo podniků oprávněných poskytovat vykonávat činnost nebo 1. Co se týče průhlednosti podle čl. 1 odst. 1, nevztahuje se tato směrnice na finanční vztahy mezi veřejnou mocí a a) veřejnými podniky, které se zabývají službami, jejichž poskytování nemůže podstatně ovlivnit obchod mezi člen- skými státy; b) centrálními bankami; — přiznává jednomu nebo více podnikům podle tako- vých kritérií právními nebo správními předpisy výhody, které výrazně ovlivňují schopnost jakéhokoli c) veřejnými úvěrovými institucemi, pokud se jedná u vklady veřejných prostředků, které u nich uloží veřejná moc za obvyklých obchodních podmínek; 14 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 2 d) veřejnými podniky, jejichž čistý roční obrat nedosáhl cel- kové výše 40 milionů EUR během dvou finančních let předcházejících roku, kdy byly poskytnuty nebo použity prostředky zmíněné v čl. 1 odst. 1. Avšak pro veřejné úvě- rové instituce je odpovídajícím kritériem celková bilance 800 milionů EUR. k dispozici Komisi po dobu pěti let od konce finančního roku, ke kterému se vztahují. 3. Shledá-li to Komise nezbytným, sdělí jí členské státy na její žádost údaje podle odstavců 1 a 2, případně spolu s podklady nezbytnými k jejich posouzení, zejména o sledovaných cílech. “ 2. Co se týče průhlednosti podle čl. 1 odst. 2, nevztahuje se tato směrnice na 6. V čl. 5a odst. 3 se slovo „ECU“ nahrazuje slovem „EUR“. a) podniky, které se zabývají službami, jejichž poskytování nemůže podstatně ovlivnit obchod mezi členskými státy; b) veřejnými podniky, jejichž čistý roční obrat nedosáhl cel- kové výše 40 milionů EUR během dvou finančních let předcházejících roku, ve kterém využívaly zvláštního nebo výlučného práva uděleného členským státem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy; avšak pro veřejné úvěrové instituce je odpovídajícím kritériem celková bilance 800 milionů EUR; c) podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy, jes- tliže státní podpora v jakékoli podobě, včetně subvencí, podpor nebo náhrad, kterou obdržely, byla stanovena na přiměřené období otevřeným, průhledným a nediskrimi- načním postupem. Článek 5 1. Členské státy zajistí, že údaje o finančních vztazích uvede- ných v čl. 1 odst. 1 jsou uchovávány k dispozici Komisi po dobu pěti let od konce finančního roku, v němž byly veřejné prostředky poskytnuty daným veřejným podnikům. Byly-li však veřejné prostředky použity v dalším finančním roce, běží pětiletá lhůta od konce tohoto finančního roku. 2. Členské státy zajistí, že údaje o finanční a organizační struktuře podniků uvedené v čl. 1 odst. 2 jsou uchovávány 7. V čl. 6 odst. 1 se slova „podle čl. 5 odst. 2“ nahrazují slovy „podle čl. 5 odst. 3“. Článek 2 Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. července 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Ustanovení čl. 1 odst. 2 směrnice 80/723/EHS ve znění této směrnice se použije ode dne 1. ledna 2002. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 4 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne 26. července 2000. Za Komisi Mario MONTI člen Komise


title: PREGUNTA ESCRITA E-0546/00 de William Newton Dunn (ELDR) a la Comisión. Bienestar de las gallinas ponedoras.

eurovoc_concepts:
animal welfare
common commercial policy
import (EU)
laying poultry

text: 13. 2. 2001 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 46 E/11 Un Grupo de Trabajo interservicios compuesto de representantes de las unidades financieras de las distintas Direcciones Generales examina actualmente las causas de este resultado peor y formularÆn propuestas para mejorarlo. En su libro blanco sobre la reforma, parte 2, plan de acci(cid:243)n (1), la Comisi(cid:243)n confirma como uno de los objetivos de la reforma es alcanzar, de aqu(cid:237) al 2002, un nivel del 95 % de los pagos realizados en 60 d(cid:237)as (acci(cid:243)n 10: invitar a los servicios a fijar sus propios objetivos para cumplir el objetivo general que la Comisi(cid:243)n se fij(cid:243), para el 2002, de pagar un 95 % de las facturas en el plazo de 60 d(cid:237)as y describir las medidas adecuadas as(cid:237) como los resultados obtenidos en el informe de actividad anual. La evaluaci(cid:243)n por la Comisi(cid:243)n de los resultados facilitados por los servicios tendrÆ en cuenta este indicador). Por otra parte, la Comisi(cid:243)n establecerÆ un registro central de las facturas con el fin de seguir los plazos de gesti(cid:243)n de Østas (acci(cid:243)n no 11 del libro blanco). (1) COM(2000) 200 final. (2001/C 46 E/013) PREGUNTA ESCRITA E-0527/00 de Michl Ebner (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (28 de febrero de 2000) Asunto: Supresi(cid:243)n de las ventas libres de impuestos y de los privilegios fiscales de los diplomÆticos En respuesta a la pregunta E-1996/99 (1), la Comisi(cid:243)n explic(cid:243), entre otras cosas, que el mantenimiento de los privilegios fiscales establecidos en el Convenio de Viena de 1961 ya no tiene justificaci(cid:243)n en el mercado interior europeo y que por lo tanto estos privilegios se deber(cid:237)an suprimir. ¿Puede la Comisi(cid:243)n seæalar si tiene previsto, paralelamente a la pol(cid:237)tica coherente que desarrolla en materia de supresi(cid:243)n de las tiendas libres de impuestos para todos los ciudadanos de la UE y sobre la base del principio de la equidad y del decoro pol(cid:237)tico, suprimir igualmente los privilegios especiales de naturaleza semejante de los que disfrutan los agentes diplomÆticos de la UE? (1) DO C 219E de 1. 8. 2000, p. 63. Respuesta del Sr. Bolkestein en nombre de la Comisi(cid:243)n (14 de abril de 2000) Respecto al problema de los privilegios concedidos a los diplomÆticos en virtud del Convenio de Viena, la Comisi(cid:243)n no tiene nada que aæadir a su respuesta a la pregunta escrita previa E-1996/99 de Su Seæor(cid:237)a. (2001/C 46 E/014) PREGUNTA ESCRITA E-0546/00 de William Newton Dunn (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (28 de febrero de 2000) Asunto: Bienestar de las gallinas ponedoras Si la UE no consigue que se adopte una clÆusula sobre el bienestar en las pr(cid:243)ximas negociaciones de la OMC, ¿quØ se propone hacer la Comisi(cid:243)n para garantizar la protecci(cid:243)n de los productores frente al flujo de importaciones a bajo precio procedentes de terceros pa(cid:237)ses? C 46 E/12 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 13. 2. 2001 Respuesta del Sr. Byrne en nombre de la Comisi(cid:243)n (12 de mayo de 2000) Como sabrÆ Su Seæor(cid:237)a, hubo una considerable resistencia en la Organizaci(cid:243)n Mundial del Comercio (OMC) de Seattle en relaci(cid:243)n con la iniciativa de la Comunidad de incluir el bienestar animal en la pr(cid:243)xima ronda de negociaciones comerciales. Es obvio que dicha resistencia se debe en gran parte al desconoci- miento de nuestros objetivos. La Comisi(cid:243)n continuarÆ trabajando activamente para impulsar una ronda integral de negociaciones comerciales y para dar a conocer nuestra preocupaci(cid:243)n por el bienestar animal con el fin de alcanzar un resultado satisfactorio. (2001/C 46 E/015) PREGUNTA ESCRITA E-0553/00 de Cristiana Muscardini (UEN) a la Comisi(cid:243)n (29 de febrero de 2000) Asunto: Consumo de carne de primates en v(cid:237)as de extinci(cid:243)n Segœn un informe reciente de la Uni(cid:243)n Internacional para la Conservaci(cid:243)n de la Naturaleza, una de las mÆs importantes asociaciones estadounidenses de protecci(cid:243)n del medio ambiente, en los pr(cid:243)ximos 10-20 aæos podr(cid:237)an desaparecer de nuestro planeta unas 25 especies de monos, lemœridos y otros primates, no s(cid:243)lo por la destrucci(cid:243)n de las selvas tropicales sino tambiØn por el preocupante aumento del consumo de carne de mono. Los principales acusados son las empresas de tala de Ærboles que comercializan maderas tropicales, que al parecer no proporcionan a sus trabajadores una alimentaci(cid:243)n suficiente. AdemÆs, la plaga de la caza furtiva se ha visto agravada por las guerras que devastan el Africa central y que han interrumpido los flujos tur(cid:237)sticos sobre los que se basaba la econom(cid:237)a local, por lo que los gorilas, improductivos desde el punto de vista tur(cid:237)stico, han adquirido un alto valor como carne de matadero destinada a una clientela «refinada». ¿QuØ medidas piensa adoptar la Comisi(cid:243)n para garantizar la protecci(cid:243)n de las especies de primates en v(cid:237)as de extinci(cid:243)n? ¿Puede elaborar una directiva por la que se prohiba el comercio de carne de mono en la Uni(cid:243)n, a la vista, en particular, del grave peligro viral que conlleva el consumo de dicha carne? ¿Puede la Comisi(cid:243)n intervenir y ejercer presiones sobre la OMS para que se prohiba esta costumbre en los pa(cid:237)ses interesados? Respuesta del Sr. Nielson en nombre de la Comisi(cid:243)n (4 de abril de 2000) La informaci(cid:243)n de que dispone la Comisi(cid:243)n indica que el comercio ilegal de carne de primates hacia la Comunidad no constituye un factor significativo en el contexto de la extinci(cid:243)n de especies en peligro. El comercio internacional de partes o derivados de especies de grandes monos ya se ha prohibido en las disposiciones de la Convenci(cid:243)n sobre el comercio internacional de especies amenazadas de fauna y flora silvestres (CITES), al igual que para las demÆs especies amenazadas de extinci(cid:243)n incluidas en su apØndice I y en el anexo A del Reglamento (CE) No 338/97 (1) del Consejo, por el que se aplica el CITES en la Comunidad. Gran nœmero de pa(cid:237)ses en v(cid:237)as de desarrollo son parte de este Convenio, as(cid:237) como 14 Estados miembros


title: Nařízení Rady (ES) č. 475/2000 ze dne 28. února 2000, kterým se mění nařízení (ES) č. 3605/93 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství

eurovoc_concepts:
European accounting system
Protocol (EU)
Treaty on European Union
loss
public administration
public debt

text: 10/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 32000R0475 3. 3. 2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 475/2000 ze dne 28. února 2000, 207 L 58/1 kterým se mění nařízení (ES) č. 3605/93 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, domácímu produktu a poměru veřejného zadlužení k hrubému domácímu produktu podle článku 104 Smlouvy. s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 104 odst. 14 třetí pododstavec této Smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1), vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) Definice výrazů „veřejný“, „schodek“ a „investice“ jsou v Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připo- jeném ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a v nařízení (ES) č. 3605/93 (2) stanoveny s odkazem na Evropský systém integrovaných hospodářských účtů. tento systém nahradilo Nařízení Evropským systémem národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“). (ES) č. 2223/96 (3) Definici „veřejného zadlužení“ stanovenou v Protokolu o postupu při nadměrném schodku a v nařízení (ES) č. 3605/93 je třeba dále zpřesnit odkazem na klasifi- kační kódy ESA 95. V případě finančních derivátů vymezených ESA 95 neexistuje nominální hodnota, která je totožná s hodnotou jiných dluhových nástrojů. Finanční deriváty se proto nesmí zahrnovat do závazků, které pro účely Protokolu o postupu při nadměrném schodku tvoří veřejné zadlužení. U závazků podlé- hajících dohodám o stanovení směnného kurzu je třeba tento kurz vzít v úvahu při přepočtu do národní měny. ESA 95 obsahuje podrobnou definici hrubého domácího produktu v tržních cenách, která je vhodná pro výpočet hrubému poměru veřejných schodku financí k (4) (5) (6) s sledování rozpočtové Konsolidované veřejné výdaje na úroky jsou důležitým situace ukazatelem pro v členských státech. Výdaje na úroky jsou neoddělitelně spojeny veřejného veřejným zadlužením. Výše zadlužení sdělovaná členskými státy Komisi musí být konsolidována v rámci sektoru vládních institucí. Výše veřejného zadlužení a výdajů na úroky by měly být vzájemně konsistentní. Metodika ESA 95 (bod 1. 58) uznává, že pro určité druhy analýz jsou konsolidované agregáty mnohem významnější než celkové hrubé údaje. jakým mají členské státy Je třeba objasnit způsob, poskytovat Komisi údaje o výdajích na úroky. Definice a klasifikační kódy ESA 95 mohou být v rámci nezbytné harmonizace vnitrostátních statistik nebo z jiných důvodů měněny. O revizích ESA 95 nebo o změnách jeho metodiky rozhoduje Rada nebo Komise v souladu s pravidly týkajícími se pravomocí a postupů, Smlouvou a nařízením (ES) jež č. 2223/96. jsou stanoveny Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 2223/96 sta- noví, že pro účely oznámení členských států, předklá- daných Komisi v rámci postupu při nadměrném schodku podle nařízení (ES) č. 3605/93, se až do ozná- mení ke dni 1. září 1999 nadále používá dřívější Evropský systém integrovaných hospodářských účtů, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 (1) Stanovisko ze dne 17. února 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (2) Úř. věst. L 332, 31. 12. 1993, s. 7. (3) Úř. věst. L 310, 30. 11. 1996, s. 1. Nařízení (ES) č. 3605/93 se mění takto: 1. Články 1 a 2 se nahrazují tímto: 208 CS Úřední věstník Evropské unie 10/sv. 1 „Článek 1 Pro účely Protokolu o postupu při nadměrném 1. schodku a tohoto nařízení jsou výrazy uvedené v násle- dujících odstavcích definovány v souladu s Evropský systé- mem národních a regionálních účtů (dále jen ‚ESA 95‘), při- jatým nařízením (ES) č. 2223/96 (*). Kódy v závorkách odkazují na ESA 95. 2. Výrazem ‚veřejný‘ se rozumí sektor ‚vládních institucí‘ (S. 13), tj. ‚centrální vládní instituce‘ (S. 1311), ‚národní vládní instituce‘ (S. 1312), ‚místní vládní instituce‘ (S1313) a ‚fondy sociálního zabezpečení‘ (S. 1314), s vyloučením komerčních operací, jak jsou definovány v ESA 95. Vyloučením komerčních operací se rozumí, že sektor ‚vládních institucí‘ (S. 13) zahrnuje pouze institucionální jed- notky, je poskytování netržních služeb. jejichž hlavní činností 3. ‚Schodkem (přebytkem) veřejných financí‘ se rozumí čisté výpůjčky (čisté půjčky) (B. 9) sektoru ‚vládních insti- jak jsou definovány v ESA 95. Úrokem tucí‘ zahrnutým do schodku veřejných financí je úrok (D. 41), jak je definován v ESA 95. (S. 13), 4. ‚Veřejnými investičními výdaji‘ se rozumí tvorba hru- bého fixního kapitálu (P. 51) sektoru ‚vládních institucí‘ (S. 13), jak je definována v ESA 95. 5. ‚Veřejným zadlužením‘ se rozumí jmenovitá hodnota celkového hrubého dluhu nesplaceného ke konci roku (S. 13), s výjimkou závazků, v sektoru ‚vládních institucí‘ (S. 13) drží odpoví- proti nimž sektor ‚vládních institucí‘ dající finanční aktiva. Veřejné zadlužení tvoří závazky vládních institucí v těchto kategoriích: oběživo a vklady (AF. 2), cenné papíry jiné než akcie, kromě finančních derivátů (AF. 33) a úvěry (AF. 4), jak jsou definovány v ESA 95. Jmenovitou hodnotou závazku nesplaceného ke konci roku se rozumí jeho nominální hodnota. Jmenovitá hodnota závazku vázaného na index odpovídá jeho nominální hodnotě upravené o změnu hodnoty jistiny v důsledku indexace, zjištěnou ke konci roku. dohod na jednu nebo více jiných zahraničních měn se pře- počítají na tyto zahraniční měny kurzem stanoveným v těchto smlouvách a na národní měnu se přepočítají na základě reprezentativního tržního směnného kurzu, který platí poslední pracovní den každého roku. Závazky denominované v národní měně, směňované na základě smluvních dohod do zahraniční měny, se přepočí- tají do této zahraniční měny kurzem stanoveným v těchto smlouvách a do národní měny se přepočítají na základě reprezentativního tržního směnného kurzu, který platí poslední pracovní den každého roku. Článek 2 Pro účely Protokolu o postupu při nadměrném schodku a tohoto nařízení se hrubým domácím produktem rozumí hrubý domácí produkt v tržních cenách (HDPtc) (B. 1*g), jak je definován v ESA 95. (*) Nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (Úř. věst. L 310, 30. 11. 1996, s. 1). “ 2. V čl. 4 odst. 2 na se konci druhé odrážky slova „subsektorů slovy „subsektorů S. 1311, S61, S62 a S63“ nahrazují S. 1312, S. 1313 a S. 1314“. 3. Na konci článku 5 se slova „a o výdajích na úroky“ nahra- zují slovy „a o výdajích na úroky (konsolidované)“. 4. Článek 7 se nahrazuje tímto: „Článek 7 V případě, že dojde k revizi ESA 95 nebo ke změny jeho metodiky, o níž rozhodne Rada nebo Komise v souladu s pravidly týkajícími se pravomocí a postupů, jež jsou sta- noveny Smlouvou a nařízením (ES) č. 2223/96, začlení Komise do článků 1, 2 a 4 nové odkazy na ESA 95. “ Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Závazky denominované v zahraniční měně nebo směňo- vané z jedné zahraniční měny prostřednictvím smluvních Použije se ode dne 1. ledna 2000. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 28. února 2000. Za Radu předseda J. PINA MOURA


title: Stellungnahme des Rates vom 28. Februar 2000 zum aktualisierten Stabilitätsprogramm Deutschlands für 1999-2003

eurovoc_concepts:
Germany
economic convergence
economic cooperation
economic stabilisation
public finance

text: 6. 4. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 98/1 I (Mitteilungen) RAT STELLUNGNAHME DES RATES vom 28. Februar 2000 zum aktualisierten Stabilit(cid:228)tsprogramm Deutschlands f(cid:252)r 1999(cid:151)2003 (2000/C 98/01) DER RAT DER EUROP˜ISCHEN UNION (cid:151) gest(cid:252)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Ge- meinschaft, gest(cid:252)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 1466/97 des Rates vom 7. Juli 1997 (cid:252)ber den Ausbau der haushaltspolitischen (cid:220)ber- wachung und der (cid:220)berwachung und Koordinierung der Wirt- schaftspolitiken (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 3, auf Empfehlung der Kommission, nach Anh(cid:246)rung des Wirtschafts- und Finanzausschusses (cid:151) GIBT FOLGENDE STELLUNGNAHME AB: Am 28. Februar 2000 pr(cid:252)fte der Rat das aktualisierte Stabili- t(cid:228)tsprogramm Deutschlands f(cid:252)r den Zeitraum 1999(cid:151)2003. Der Rat stellt mit Befriedigung fest, da(cid:223) die Defizitergebnisse sowohl f(cid:252)r 1998 als auch f(cid:252)r 1999 deutlich besser sind, als in dem urspr(cid:252)nglichen Programm erwartet worden war. Mit die- sem Erfolg vor dem Hintergrund eines unerwartet niedrigen Wirtschaftswachstums ist das Ziel eines mittelfristig nahezu ausgeglichenen Haushalts oder eines Haushalts(cid:252)berschusses, wie er im Stabilit(cid:228)ts- und Wachstumspakt verlangt wird, erheb- lich n(cid:228)her ger(cid:252)ckt. Der Rat stellt allerdings fest, da(cid:223) die bes- seren Ergebnisse f(cid:252)r das Jahr 1998 fast ausschlie(cid:223)lich auf die schwer vorhersehbare Entwicklung der Finanzen der regionalen und lokalen Gebietsk(cid:246)rperschaften zur(cid:252)ckzuf(cid:252)hren waren. Diese Entwicklungen unterstreichen daher tendenziell die Be- deutung einer wirksamen Zusammenarbeit bei den (cid:246)ffentlichen Finanzen auf nationaler Ebene, um die Planung und (cid:220)ber- wachung des Konsolidierungsprozesses zu erleichtern. Der Rat nimmt zur Kenntnis, da(cid:223) die im aktualisierten Stabi- lit(cid:228)tsprogramm vorgelegten Informationen, wie beim vorange- henden Programm, nicht in jeder Hinsicht dem Verhaltens- kodex zu Inhalt und Form der Stabilit(cid:228)ts- und Konvergenzpro- gramme entsprechen. So enth(cid:228)lt das Programm insbesondere keine ausf(cid:252)hrlichen Angaben zu den Komponenten der staatli- chen Einnahmen und Ausgaben sowie zu den Bestimmungs- faktoren der Schuldenquote. Der Rat wiederholt daher seine bereits in seiner Stellungnahme zum vorangehenden Stabilit(cid:228)ts- programm (2) enthaltene Aufforderung an die deutschen Beh(cid:246)r- den, diese zus(cid:228)tzlichen Informationen sp(cid:228)testens bei der n(cid:228)ch- sten Aktualisierung des Stabilit(cid:228)tsprogramms vorzulegen. Das in dem aktualisierten Programm (3) unterstellte makro(cid:246)ko- nomische Szenario geht davon aus, da(cid:223) die deutsche Wirtschaft im Programmzeitraum ein durchschnittliches j(cid:228)hrliches Wachs- tum von etwa 2,5 % verzeichnen wird. Der Rat h(cid:228)lt dieses Szenario f(cid:252)r realistisch, sofern weiter Lohnzur(cid:252)ckhaltung ge(cid:252)bt wird und die Strukturreformen an den Produkt- und Arbeits- m(cid:228)rkten weitergef(cid:252)hrt werden. Nach dem aktualisierten Programm soll das gesamtstaatliche Defizit bis 2003 auf 0,5 % des BIP zur(cid:252)ckgehen, w(cid:228)hrend der Bruttoschuldenstand im selben Zeitraum voraussichtlich auf 58,5 % des BIP sinken wird. Der Rat h(cid:228)lt es f(cid:252)r angemessen, da(cid:223) die in dem Programm vorgesehene Haushaltskonsolidie- rung durch eine Senkung der Ausgabenquote erreicht wird, die nur teilweise durch einen R(cid:252)ckgang der Einnahmenquote ausgeglichen wird. Der Rat unterst(cid:252)tzt insbesondere den ge- planten Ansatz, die Staatsausgaben durch Begrenzung ihres nominalen Gesamtanstiegs auf weniger als das erwartete nomi- nale BIP-Wachstum unter Kontrolle zu bringen. Der Rat er- kennt an, da(cid:223) die geplanten Ausgabeneinsparungen einen ge- wissen Spielraum f(cid:252)r Steuerentlastungen im Rahmen der Ein- kommen- und K(cid:246)rperschaftssteuerreform schaffen werden, die zu begr(cid:252)(cid:223)en sind, da sie zu einer w(cid:252)nschenswerten Senkung der insgesamt hohen Abgabenbelastung in Deutschland beitra- gen werden. Der Rat empfiehlt jedoch, da(cid:223) die Reformen mit gr(cid:246)(cid:223)ter Vorsicht umgesetzt werden, um die Gefahr einer dauer- haften Verschlechterung des strukturellen Haushaltsdefizits m(cid:246)glichst gering zu halten. Der Rat h(cid:228)lt das geplante mittelfristige Defizitziel von 0,5 % des BIP im Jahr 2003 mit den Anforderungen des Stabilit(cid:228)ts- und Wachstumspakts f(cid:252)r vereinbar. Dasselbe gilt f(cid:252)r das Defi- zitziel im Jahr 2002. Au(cid:223)erdem wird der deutsche Haushalts- saldo in der N(cid:228)he der Mindest-Benchmark-Position bleiben, so da(cid:223) bereits ab 1999 die automatischen Stabilisatoren wirken k(cid:246)nnen, ohne da(cid:223) das Defizit den Referenzwert von 3 % des BIP zu (cid:252)berschreiten droht. Der Rat empfiehlt allerdings, fis- kalische Mehreinnahmen aus einem etwaigen h(cid:246)heren Wachs- tum als erwartet dazu zu nutzen, das Defizit unter den Ziel- wert zu senken, um die Sicherheitsmarge zu vergr(cid:246)(cid:223)ern und zus(cid:228)tzlichen Spielraum f(cid:252)r die w(cid:252)nschenswerten weiteren Steu- ersenkungen zu schaffen, die (cid:252)ber den Programmhorizont hin- aus geplant sind. Au(cid:223)erdem sollten verf(cid:252)gbare Privatisierungs- m(cid:246)glichkeiten auf allen staatlichen Ebenen genutzt werden, um sicherzustellen, da(cid:223) die Schuldenquote eindeutig r(cid:252)ckl(cid:228)ufig bleibt. (1) ABl. L 209 vom 2. 8. 1997, S. 1. (2) ABl. C 124 vom 5. 5. 1999, S. 3. (3) In seiner ge(cid:228)nderten Fassung vom 1. Februar 2000, d. h. einschlie(cid:223)- lich des Nachtrags zum aktualisierten Stabilit(cid:228)tsprogramm. C 98/2 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften 6. 4. 2000 Der Rat nimmt zur Kenntnis, da(cid:223) die Bundesregierung trotz der im Programm vorgesehenen Umschichtung des Haushalts zugunsten (cid:246)ffentlicher Investitionen die nominalen Investitions- ausgaben gegen(cid:252)ber ihrem derzeitigen Stand verringern will. Der Rat wiederholt seine Empfehlung an die deutsche Regie- rung, ihre Investitionspl(cid:228)ne zu (cid:252)berpr(cid:252)fen, ohne allerdings die Haushaltsziele des Programms zu gef(cid:228)hrden. Der Rat begr(cid:252)(cid:223)t die in dem Programm angek(cid:252)ndigten Reform- ma(cid:223)nahmen, insbesondere auf dem Gebiet der Rentenversiche- rung und des Gesundheitswesens sowie der (cid:246)ffentlichen Ver- waltung, die f(cid:252)r dauerhaft tragf(cid:228)hige (cid:246)ffentliche Finanzen und eine Zunahme der Besch(cid:228)ftigung von zentraler Bedeutung sind. Eine entschlossene Umsetzung der Reformen, in Kombination mit Ma(cid:223)nahmen zur Flexibilisierung der Produkt- und Arbeits- m(cid:228)rkte, wie dies in den Grundz(cid:252)gen der Wirtschaftspolitik und im deutschen Strukturreformbericht im Rahmen des Cardiff- Prozesses empfohlen wird, w(cid:228)re f(cid:252)r die Erreichung der Ziele des Stabilit(cid:228)tsprogramms hilfreich. STELLUNGNAHME DES RATES vom 28. Februar 2000 zum aktualisierten Stabilit(cid:228)tsprogramm Italiens f(cid:252)r 1999(cid:151)2003 (2000/C 98/02) DER RAT DER EUROP˜ISCHEN UNION (cid:151) gest(cid:252)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Ge- meinschaft, gest(cid:252)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 1466/97 des Rates vom 7. Juli 1997 (cid:252)ber den Ausbau der haushaltspolitischen (cid:220)ber- wachung und der (cid:220)berwachung und Koordinierung der Wirt- schaftspolitiken (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 3, auf Empfehlung der Kommission, nach Anh(cid:246)rung des Wirtschafts- und Finanzausschusses (cid:151) GIBT FOLGENDE STELLUNGNAHME AB: Am 28. Februar 2000 pr(cid:252)fte der Rat das aktualisierte Stabili- t(cid:228)tsprogramm Italiens f(cid:252)r den Zeitraum 1999(cid:151)2003. Der Rat stellt mit Befriedigung fest, da(cid:223) das in der ersten Fassung des Programms gesteckte Haushaltsdefizitziel von 2,0 % des BIP 1999 offensichtlich trotz der Konjunkturabschw(cid:228)chung erreicht worden ist, was der in den Grundz(cid:252)gen der Wirtschaftspolitik ausgesprochenen Empfehlung entspricht. Zu diesem Ergebnis trug bei, da(cid:223) die Zinszahlungen niedriger und die Einnahmen h(cid:246)her als erwartet ausfielen, letzteres dank effizienterer Steuer- erhebung. Die Abnahme der Bruttoschuldenquote kam 1999 nicht aus dem Tritt, da die negativen Auswirkungen des schw(cid:228)- cheren Wachstums durch umfangreiche Privatisierungserl(cid:246)se ausgeglichen wurden. Der Rat nimmt zur Kenntnis, da(cid:223) die Ziele f(cid:252)r das gesamtstaatliche Finanzierungsdefizit in den Jah- ren 2000 und 2001 (1,5 % bzw. 1,0 % des BIP) best(cid:228)tigt wer- den. Er begr(cid:252)(cid:223)t die geplante weitere Haushaltskonsolidierung, die eine Abnahme der Schuldenquote um j(cid:228)hrlich 3 Prozent- punkte bewirken w(cid:252)rde, so da(cid:223) 2003 ein Wert von 100,0 % erreicht w(cid:228)re. Nach Auffassung des Rates ist das aktualisierte Programm mit den Grundz(cid:252)gen der Wirtschaftspolitik verein- bar. Bei den makro(cid:246)konomischen Projekten des aktualisierten Sta- bilit(cid:228)tsprogramms wird davon ausgegangen, da(cid:223) sich das BIP- Wachstum von einer Jahresrate von 1,3 % 1999 allm(cid:228)hlich auf nahezu 3 % in den Jahren 2002(cid:151)2003 beschleunigt. Der Rat stellt fest, da(cid:223) eine solche Beschleunigung ein realistisches Sze- nario darstellt und da(cid:223) der Konjunkturaufschwung in den Jah- ren 2000 und 2001 durchaus st(cid:228)rker ausfallen k(cid:246)nnte, als im aktualisierten Programm angenommen; andererseits k(cid:246)nnten die neuen Hypothesen in bezug auf die Zinsentwicklung ange- sichts der j(cid:252)ngsten Entwicklungen auf den Finanzm(cid:228)rkten zu optimistisch sein. Der Rat nimmt zur Kenntnis, da(cid:223) die in der Programmerst- fassung entwickelte Haushaltsstrategie fortgef(cid:252)hrt wird, die auf die Stabilisierung der (cid:246)ffentlichen Finanzen und die F(cid:246)rderung von Wachstum und einer gerechten Einkommensverteilung ab- zielt. Sie besteht im wesentlichen darin, fortgesetzt einen hohen Prim(cid:228)r(cid:252)berschu(cid:223) zu erzielen und den BIP-Anteil der laufenden Ausgaben zu verringern und gleichzeitig die noch immer hohe Steuerbelastung abzubauen und die Investitionen des Staates zu erh(cid:246)hen, insbesondere im S(cid:252)den. Der Rat stellt fest, da(cid:223) die Defizitziele beibehalten werden, obgleich f(cid:252)r den Prim(cid:228)rsaldo nunmehr Stabilisierung auf einem niedrigeren Wert als in der ersten Programmfassung, n(cid:228)mlich auf einer H(cid:246)he von 5 % des BIP, geplant ist. Der Rat nimmt die erkl(cid:228)rte Absicht der italie- nischen Regierung zur Kenntnis, den BIP-Anteil der laufenden Ausgaben (ohne Zinszahlungen) von 37,9 % des BIP 1999 auf 36,2 % des BIP 2003 zu senken. Nach Auffassung des Rates d(cid:252)rfte die grundlegende Haushalts- position im Jahre 2000 ausreichend sein, um eine Sicherheits- marge zu bieten, die es erm(cid:246)glicht, da(cid:223) das Haushaltsdefizit bei normalen Konjunkturschwankungen nicht (cid:252)ber den Schwellen- wert von 3 % des BIP steigt; mit dem geplanten Haushaltskon- solidierungspfad w(cid:252)rde sich diese Sicherheitsmarge noch ver- breitern, so da(cid:223) Italien bis 2003 die Anforderungen des Stabi- lit(cid:228)ts- und Wachstumspakts erf(cid:252)llen w(cid:252)rde. Jedoch bekr(cid:228)ftigt der Rat erneut, da(cid:223) Italien f(cid:252)r einen stetigen Abbau seiner immer noch hohen Schuldenquote sorgen mu(cid:223), und er ist der Auffassung, da(cid:223) die Haushaltsziele des aktualisierten Pro- gramms erf(cid:252)llt werden sollten, damit die italienische Regierung ihrer Zusicherung nachkommen kann, die Schuldenquote bis 2003 unter 100 % zu dr(cid:252)cken. Sollte die Wirtschaft st(cid:228)rker wachsen, als im aktualisierten Programm angenommen, so er- wartet der Rat, da(cid:223) Italien bessere Haushaltsergebnisse als ge- plant erzielt und daraufhin den Schuldenquotenabbau in Rich- tung auf den Referenzwert von 60 % beschleunigt. Entsprechend seiner Stellungnahme (2) zur ersten Fassung des Stabilit(cid:228)tsprogramms fordert der Rat die italienische Regierung (1) ABl. L 209 vom 2. 8. 1997, S. 1. (2) ABl. C 68 vom 11. 3. 1999, S. 1


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 455/2000 της Επιτροπής, της 28ης Φεβρουαρίου 2000, για καθορισμό του ύψους των επιστροφών για ορισμένα προϊόντα του τομέα της ζάχαρης εξαγόμενα υπό μορφή εμπορευμάτων μη υπαγομένων στο παράρτημα Ι της συνθήκης

eurovoc_concepts:
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 29. 2. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 55/63 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 455/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 28ης Φεβρουαρίου 2000 για καθορισµό του ύψους των επιστροφών για ορισµένα προϊόντα του τοµέα της ζάχαρης εξαγόµενα υπό µορφή εµπορευµάτων µη υπαγοµένων στο παράρτηµα Ι της συνθήκης Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2038/1999 του Συµβουλίου, της 13ης Σεπτεµβρίου 1999, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα της ζάχαρης (1), και ιδίως το άρθρο 18 παράγραφος 5 στοιχείο α) και παράγραφος 15, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Σύµφωνα µε το άρθρο 18 παράγραφοι 1 και 2 του κανονι- σµού (ΕΚ) αριθ. 2038/1999, η διαφορά µεταξύ των τιµών των προϊόντων του άρθρου 1 παράγραφος 1 στοιχεία α), γ), δ), στ), ζ) και η) του κανονισµού αυτού στο διεθνές εµπόριο και των τιµών στην Κοινότητα µπορεί να καλυφθεί δι’ επι- στροφής κατά την εξαγωγή όταν τα εν λόγω προϊόντα εξάγονται υπό µορφή εµπορευµάτων συµπεριλαµβανοµένων στο παράρτηµα του κανονισµού αυτού· µε τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1222/94, της Επιτροπής, της 30ής Μαΐου 1994, περί θεσπίσεως κοινών λεπτοµερών κανόνων εφαρµογής του συστήµατος επιστροφών κατά την εξαγωγή και των κριτη- ρίων καθορισµού του ύψους των για ορισµένα γεωργικά προϊόντα εξαγόµενα υπό µορφή εµπορευµάτων µη υπαγο- µένων στο παράρτηµα Ι της συνθήκης (2), όπως τροποποι- ήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 238/ 2000 (3), προσδιορίζονται εκείνα εκ των προϊόντων για τα οποία είναι σκόπιµο να καθορίζεται το ύψος της επιστροφής που θα εφαρµόζεται όταν αυτά εξάγονται υπό µορφή εµπο- ρευµάτων συµπεριλαµβανοµένων στο παράρτηµα Ι του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2038/1999. Σύµφωνα µε το άρθρο 4 παράγραφος 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1222/94, το ποσό της επιστροφής, ανά 100 χιλιόγραµµα καθενός από τα θεωρούµενα βασικά προϊόντα, πρέπει να καθορίζεται για κάθε µήνα. Το άρθρο 18 παράγραφος 3 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2038/1999 καθώς και το άρθρο 11 της συµφωνίας η οποία συνήφθη στο πλαίσιο των πολυµερών διαπραγµατεύ- σεων του Γύρου της Ουρουγουάης επί θεµάτων γεωργίας επιβάλλουν όπως η επιστροφή που χορηγείται κατά την εξαγωγή προϊόντος ενσωµατωµένου σε εµπόρευµα δεν µπο- ρεί να υπερβαίνει την επιστροφή που εφαρµόζεται για το ίδιο προϊόν όταν εξάγεται ως έχει. ρισµού, δεδοµένου ότι η κατάσταση της αγοράς για τους επόµενους µήνες δεν µπορεί να προβλεφθεί από τώρα. Οι δεσµεύσεις που αναλαµβάνονται σχετικά µε τις επιστρο- φές που µπορούν να χορηγούνται κατά την εξαγωγή γεωρ- γικών προϊόντων ενσωµατωµένων σε εµπορεύµατα µη υπα- γόµενα στο παράρτηµα Ι της συνθήκης ενδέχεται να απειλ- ηθούν από τον προκαθορισµό υψηλών ποσών επιστροφής· ότι σκόπιµο είναι, συνεπώς, να λαµβάνονται σε τέτοιες περιπτώσεις µέτρα διαφύλαξης χωρίς ωστόσο να εµποδίζεται η σύναψη µακροπρόθεσµων συµβάσεων· ότι ο καθορισµός ενός ειδικού ποσού επιστροφής για τον προκαθορισµό επι- στροφών είναι ένα µέτρο που επιτρέπει την επίτευξη των διαφόρων αυτών στόχων. Σύµφωνα µε το άρθρο 4 παράγραφος 5 στοιχείο β) του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1222/94, όταν δεν προσκοµίζεται η απόδειξη για την οποία ο λόγος στο άρθρο 4 παράγραφος 5 στοιχείο α) του ίδιου ως άνω κανονισµού, είναι σκόπιµο να καθορίζεται µειωµένο ύψος επιστροφής κατά την εξαγωγή, µε συνεκτίµηση του ποσού της επιστροφής κατά την παραγωγή που εφαρµόζεται, δυνάµει του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1010/86 του Συµβουλίου (4), όπως τροποποι- ήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1148/98 της Επιτροπής (5), για το βασικό προϊόν το οποίο χρησιµοποι- ήθηκε, και που ισχύει για το χρονικό διάστηµα κατά το οποίο θεωρείται ότι παρήχθησαν τα εµπορεύµατα. Οι επιστροφές που καθορίζονται στον παρόντα κανονισµό µπορεί να αποτελέσουν αντικείµενο προκαθορισµού, δεδοµέ- νου ότι η κατάσταση της αγοράς για τους προσεχείς µήνες δεν είναι δυνατόν να προσδιοριστεί από τώρα. Η επιτροπή διαχείρισης ζάχαρης δεν διατύπωσε γνώµη στην προθεσµία που όρισε ο πρόεδρός της, (5) (6) (7) (8) ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Το ύψος των επιστροφών για τα βασικά προϊόντα του παραρτήµα- τος Α του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1222/94 και του άρθρου 1 παράγραφοι 1 και 2 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2038/1999, όταν αυτά εξάγονται υπό µορφή εµπορευµάτων συµπεριλαµβανοµένων στο παράρτηµα Ι του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2038/1999, καθορί- ζονται σύµφωνα µε το παράρτηµα του παρόντος κανονισµού. (4) Τα ποσά επιστροφής που καθορίζονται µε τον παρόντα κανονισµό µπορούν να προκαλέσουν αντικείµενο προκαθο- Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την 1 Μαρτίου 2000. (1) ΕΕ L 252 της 25. 9. 1999, σ. 1. (2) ΕΕ L 136 της 31. 5. 1994, σ. 5. (3) ΕΕ L 24 της 29. 1. 2000, σ. 45. (4) ΕΕ L 94 της 9. 4. 1986, σ. 9. (5) ΕΕ L 159 της 3. 6. 1998, σ. 38. L 55/64 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 29. 2. 2000 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 28 Φεβρουαρίου 2000. Για την Επιτροπή Erkki LIIKANEN Μέλος της Επιτροπής του κανονισµού της Επιτροπής, της 28ής Φεβρουαρίου 2000, για καθορισµό του ύψους των επιστροφών για ορισµένα προϊόντα του τοµέα της ζάχαρης εξαγόµενα υπό µορφή εµπορευµάτων µη υπαγοµένων στο παράρτηµα Ι της συνθήκης ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Ποσά επιστροφών σε EUR/100 kg Προϊόν Σε περιπτώσεις προκαθορισµού Ζάχαρη λευκή: — σε εφαρµογή του άρθρου 4 παράγραφος 5 στοιχείο β) του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1222/94 — για τις υπόλοιπες περιπτώσεις 1,27 46,99 Λοιπές 1,27 46,99


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-0546/00 från William Newton Dunn (ELDR) till kommissionen. Värphöns' välfärd.

text: 13. 2. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 46 E/11 En gemensam arbetsgrupp best(cid:229)ende av f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r de olika generaldirektoratens finansiella enheter unders(cid:246)ker som b(cid:228)st orsakerna till att m(cid:229)let inte n(cid:229)tts, och den kommer att l(cid:228)gga fram f(cid:246)rslag till f(cid:246)rb(cid:228)ttringar. I vitboken om reformen av kommissionen (del II (cid:129) Handlingsplan) (1) bekr(cid:228)ftades det att ett av m(cid:229)len f(cid:246)r reformen (cid:228)r att till (cid:229)r 2000 n(cid:229) upp till en niv(cid:229) d(cid:228)r 95 % av betalningarna effektueras inom 60 dagar (¯tg(cid:228)rd 10: Tj(cid:228)nsteenheterna kommer att (cid:229)l(cid:228)ggas att sj(cid:228)lva best(cid:228)mma hur de skall uppn(cid:229) kommissionens (cid:246)vergripande m(cid:229)l att 95 % av fakturorna (cid:229)r 2002 skall betalas inom 60 dagar. De skall (cid:228)ven rapportera om sina vidtagna (cid:229)tg(cid:228)rder och resultat i den (cid:229)rliga verksamhetsber(cid:228)ttelsen. Kommissionen kommer vid sin bed(cid:246)mning av tj(cid:228)nsteenheternas faktiska resultat att ta h(cid:228)nsyn till denna indikator). Kommissionen kommer dessutom att inf(cid:246)ra ett centralt betalningsfristerna iakttas ((cid:229)tg(cid:228)rd nr 11 i vitboken). fakturaregister f(cid:246)r att kunna f(cid:246)lja upp hur (1) KOM(2000) 200 slutlig. (2001/C 46 E/013) SKRIFTLIG FR¯GA E-0527/00 fr(cid:229)n Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen (28 februari 2000) ˜mne: Avskaffande av taxfreef(cid:246)rs(cid:228)ljning och skattef(cid:246)rm(cid:229)ner f(cid:246)r diplomater Med h(cid:228)nvisning till den skriftliga fr(cid:229)gan E-1996/99 (1) och kommissionens svar p(cid:229) denna fr(cid:229)ga (cid:129) d(cid:228)r man bl. a. f(cid:246)rklarar att det inte l(cid:228)ngre kan motiveras att p(cid:229) den inre marknaden bibeh(cid:229)lla de skatteprivilegier som fastst(cid:228)lldes i 1961 (cid:229)rs Wienkonvention, utan att dessa egentligen b(cid:246)r upph(cid:228)vas (cid:129) ombes kommis- sionen att meddela om den, parallellt med sin konsekventa linje i fr(cid:229)ga om att avskaffa taxfreef(cid:246)rs(cid:228)ljningen f(cid:246)r alla EU-medborgare, inte ocks(cid:229) har f(cid:246)r avsikt att f(cid:246)r r(cid:228)ttviseprincipens och den politiska hederns skull s(cid:228)tta stopp f(cid:246)r de liknande s(cid:228)rskilda privilegierna f(cid:246)r EU:s anst(cid:228)llda i diplomatisk tj(cid:228)nst. (1) EGT C 219 E, 1. 8. 2000, s. 63. Svar fr(cid:229)n Frederik Bolkestein p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (14 april 2000) N(cid:228)r det g(cid:228)ller fr(cid:229)gan om privilegier som diplomater beviljas enligt Wien-konventionen har kommissionen inget ytterligare att l(cid:228)gga till sitt svar p(cid:229) ledamotens f(cid:246)reg(cid:229)ende skriftliga fr(cid:229)ga E-1996/99. (2001/C 46 E/014) SKRIFTLIG FR¯GA E-0546/00 fr(cid:229)n William Newton Dunn (ELDR) till kommissionen (28 februari 2000) ˜mne: V(cid:228)rph(cid:246)ns(cid:146) v(cid:228)lf(cid:228)rd Om EU misslyckas med att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en v(cid:228)lf(cid:228)rdsklausul i de kommande WTO- f(cid:246)rhandlingarna, vad kommer kommissionen d(cid:229) att g(cid:246)ra f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att producenterna skyddas fr(cid:229)n en (cid:246)versv(cid:228)mning av billiga importer fr(cid:229)n tredje l(cid:228)nder? C 46 E/12 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 13. 2. 2001 Svar fr(cid:229)n David Byrne p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (12 maj 2000) Som ledamoten k(cid:228)nner till m(cid:246)tte gemenskapens f(cid:246)rslag om att inkludera djurs v(cid:228)lbefinnande i dagord- ningen f(cid:246)r n(cid:228)sta runda handelssamtal starkt motst(cid:229)nd under V(cid:228)rldshandelsorganisationens (WTO) minister- konferens i Seattle. Det (cid:228)r tydligt att mycket av detta motst(cid:229)nd grundades p(cid:229) ett missf(cid:246)rst(cid:229)nd om v(cid:229)ra m(cid:229)ls(cid:228)ttningar. Kommissionen kommer att forts(cid:228)tta att arbeta aktivt, dels f(cid:246)r att inleda en omfattande runda av handelssamtal och dels f(cid:246)r att skapa en b(cid:228)ttre f(cid:246)rst(cid:229)else f(cid:246)r v(cid:229)r oro r(cid:246)rande djurs v(cid:228)lbefinnande f(cid:246)r att kunna uppn(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)llande resultat. (2001/C 46 E/015) SKRIFTLIG FR¯GA E-0553/00 fr(cid:229)n Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen (29 februari 2000) ˜mne: Konsumtion av k(cid:246)tt fr(cid:229)n utrotningshotade primater Enligt en rapport som nyligen utgivits av Internationella naturv(cid:229)rdsunionen, som (cid:228)r en av de fr(cid:228)msta amerikanska milj(cid:246)organisationerna, kan ungef(cid:228)r 25 arter av apor, lemurer och andra primater komma att f(cid:246)rsvinna fr(cid:229)n jordens yta inom 10-20 (cid:229)r. Ut(cid:246)ver r(cid:246)jningen av den tropiska regnskogen, st(cid:229)r sk(cid:228)let till att dessa djurarter riskerar att d(cid:246) ut att finna i ett st(cid:228)ndigt mera orov(cid:228)ckande fenomen: den exponentiella (cid:246)kningen av konsumtionen av apk(cid:246)tt. De skyldiga f(cid:246)refaller i fr(cid:228)msta rummet vara de bolag som avverkar skog och som handlar med tropiskt timmer, vilka p(cid:229)st(cid:229)s tillhandah(cid:229)lla sina arbetstagare otillr(cid:228)ckliga m(cid:228)ngder livsmedel. Dessutom har tjuvskyttet f(cid:246)rv(cid:228)rrats till f(cid:246)ljd av de krig som (cid:246)del(cid:228)gger Centralafrika och som har avbrutit de turiststr(cid:246)m- mar som ligger till grund f(cid:246)r de lokala ekonomierna. Gorillorna, som numera (cid:228)r improduktiva i turisth(cid:228)nseende, har f(cid:229)tt ett stort v(cid:228)rde som k(cid:246)tt f(cid:246)r en (cid:148)raffinerad(cid:148) kundkrets. Kan kommissionen meddela vilka initiativ den avser att ta f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla skydd f(cid:246)r de utrotningshotade primaterna? Kan kommissionen ingripa genom ett direktiv om f(cid:246)rbud mot all handel med apk(cid:246)tt inom unionen, framf(cid:246)r allt med beaktande av den allvarliga risk f(cid:246)r virussmitta som konsumtion av s(cid:229)dant k(cid:246)tt kan utg(cid:246)ra? Kan kommissionen dessutom ingripa och ut(cid:246)va n(cid:246)dv(cid:228)ndiga p(cid:229)tryckningar p(cid:229) WHO f(cid:246)r att sagda bruk avskaffas i ber(cid:246)rda l(cid:228)nder? Svar fr(cid:229)n Poul Nielson p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (4 april 2000) Enligt den information som st(cid:229)r till kommissionens f(cid:246)rfogande (cid:228)r den illegala handeln med primatk(cid:246)tt till gemenskapen inte en viktig faktor n(cid:228)r det g(cid:228)ller utrotningshotade primater. Internationell handel med delar eller derivat av vissa arter av stora apor (cid:228)r redan f(cid:246)rbjuden enligt best(cid:228)mmelserna i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och v(cid:228)xter (CITES) liksom handeln med alla andra arter som hotas av utrotning och som inkluderats i dess till(cid:228)gg I och bilaga A till r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 338/97 (1), som genomf(cid:246)r CITES i gemenskapen. Ett stort antal utvecklingsl(cid:228)nder (cid:228)r parter i CITES liksom 14 medlemsstater


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 647/2000/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2000, energiatehokkuutta edistävästä monivuotisesta ohjelmasta (Save) (1998—2002)

eurovoc_concepts:
EU aid
EU programme
action programme
energy policy
pollution control measures

text: L 79/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 3. 2000 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 647/2000/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2000, energiatehokkuutta edistävästä monivuotisesta ohjelmasta (Save) (1998—2002) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 9 päivänä joulukuuta 1999 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: (1) (2) (3) (4) (5) (6) Perustamissopimuksen 174 artiklan mukaisesti yhteisön toimien yhtenä tavoitteena on varmistaa luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö. Neuvosto asetti 29 päivänä lokakuuta 1990 pitämässään istunnossa tavoitteeksi hiilidioksidin kokonaispäästöjen vakauttamisen vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä koko yhteisössä. Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjassa yhteisö ja sen jäsenvaltiot sitoutuvat edelleen vähentämään kasvihuo- nepäästöjä. Tarvitaan lisätoimia, jotta hiilidioksidipäästöjä voitaisiin vähentää yhteisössä merkittävästi, erityisesti koska ener- giankulutuksesta aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen on arvioitu kasvavan noin kolme prosenttia vuosina talouskasvu jatkuu tavanomaisena. 1995—2000, Tämän vuoksi jos lisätoimenpiteet ovat välttämättömiä. Neuvoston päätöksellä 93/389/ETY (4) otettiin käyttöön yhteisön hiilidioksidipäästöjen ja muiden kasvihuone- päästöjen valvontajärjestelmä. Komissio korosti 8 päivänä helmikuuta 1990 antamas- saan energiaa ja ympäristöä koskevassa tiedonannossa, että energiatehokkuus on tulevaisuudessa tehtävien aloit- (1) EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 44. (2) EYVL C 315, 13. 10. 1998, s. 1. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. maaliskuuta 1999 (EYVL C 175, 21. 6. 1999, s. 269), neuvoston yhteinen kanta, vah- vistettu 28. kesäkuuta 1999 (EYVL C 232, 13. 8. 1999, s. 20) ja Euroopan parlamentin päätös, lokakuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 24. tammi- kuuta 2000 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 3. helmikuuta 2000. tehty 6. (4) EYVL L 167, 9. 7. 1993, s. 31. teiden kulmakivi pyrittäessä vähentämään energian haitallisia ympäristövaikutuksia. Komission tiedonan- nossa 29 päivänä huhtikuuta 1998 ”Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä — kohti järkevää energiankäyttö- strategiaa” korostettiin energiatehokkuuden taloudellisia mahdollisuuksia huomion kiinnittämiseksi uudelleen energiatehokkuuden edistämiseen. kehittämistä energiaintensiteetin Energiahuollon etenkin mahdollisuuksien hyödyntämiseksi, ympäristönsuojelua, muutta ja tuettaisiin kestävää kehitystä. kiireellisesti, laajojen jotta edistettäisiin lisättäisiin energian toimitusvar- tarvitaan alentamisen Komissio esitti 11 päivänä tammikuuta 1995 antamas- saan vihreässä kirjassa ja 13 päivänä joulukuuta 1995 antamassaan valkoisessa kirjassa Euroopan parlamentille ja neuvostolle näkemyksensä yhteisön tulevasta energia- politiikasta ja energiansäästö- ja energiatehokkuustoi- mien merkityksestä. Perustamissopimuksen 158 artiklan mukaisesti yhteisö kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen ja sosiaa- lisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja pyrkii erityi- sesti vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeen- jääneisyyttä; muun muassa energia-ala kuuluu tähän toimintaan. (7) (8) (9) (10) Neuvosto hyväksyi päätöksellä 91/565/ETY (5) ja päätök- sellä 96/737/EY (6) yhteisön energiatehokkuusohjelman (Save), jolla pyritään energiatehokkuutta suosivien infra- struktuurien vahvistamiseen yhteisössä. (11) Save-ohjelma on tärkeä ja tarpeellinen väline energiate- hokkuuden lisäämiseksi. (12) Neuvoston päätöksellä 1999/21/EY, Euratom hyväk- sytyn energia-alan toimien monivuotisen puiteohjelman (1998—2002) (7) osana olisi tämän vuoksi hyväksyttävä erityisohjelma energiavoimavarojen järkevän ja tehok- kaan käytön edistämiseksi. Erityisohjelmalla korvattaisiin vastaava nyt voimassa oleva väline. (5) EYVL L 307, 8. 11. 1991, s. 34. (6) EYVL L 335, 24. 12. 1996, s. 50. (7) EYVL L 7, 13. 1. 1999, s. 16. 30. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 79/7 (13) (14) (15) Yhteisö on todennut, että Save-ohjelma on tärkeä osa yhteisön strategiaa, jolla pyritään hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen. Euroopan yhteisön alueellisista ener- giaohjelmista 8 päivänä toukokuuta 1991 annetussa komission tiedonannossa, neuvoston kyseisestä tie- donannosta tekemissä päätelmissä sekä 16 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa (1) todetaan, että näitä toimintoja olisi jatkettava, laajennettava ja käytettävä yhteisön energia- strategian tukemiseen; toimintaa koskevan aloitteen olisi nyt oltava sen kiinteä osa. tämän alueellista Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koske- vasta erityisohjelmasta ”Energia, ympäristö ja kestävä kehitys (1998—2002)” 25 päivänä tammikuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä 1999/170/EY (2), jolla pannaan täytäntöön Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä tarkoittavia toimia koskevasta viidennestä puiteohjelmasta (1998—2002) 22 päivänä joulukuuta 1998 tehty Euroopan parla- mentin ja neuvoston päätös N:o 182/1999/EY (3), kiin- nitetään erityistä huomiota tehokkaisiin ja uusiutuviin energiatekniikoihin. Save-ohjelma on kyseistä ohjelmaa täydentävä väline. Save-ohjelman tavoitteena on parantaa loppukulutuksen prosenttiyksiköllä energiaintensiteettiä vuodessa sen lisäksi, mikä muuten olisi saavutettu. yhdellä vielä (16) Neuvosto totesi 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1994 pitä- mässään istunnossa, että tavoitteena oleva hiilidioksidi- päästöjen vakiinnuttaminen voidaan saavuttaa vain yhteensovitetuilla, energiatehokkuutta ja energian ta- loudellista käyttöä edistävillä toimenpiteillä, jotka perus- tuvat energian tuottamisen, muuntamisen, siirtämisen ja kuluttamisen kaikilla tasoilla ilmenevään kysyntään ja tarjontaan ja joissa hyödynnetään uusiutuvia energia- muotoja. Paikalliset energianhallintaohjelmat kuuluvat tällaisiin toimenpiteisiin. (17) komission koskevasta Energiapolitiikkaa vihreästä kirjasta 10 päivänä lokakuuta 1995 antamassaan päätös- lauselmassa (4) Euroopan parlamentti kehotti määrittele- mään tavoitteet ja laatimaan energiatehokkuutta ja ener- giansäästöä koskevan yhteisen ohjelman siten, että ne sopivat yhteen Rio de Janeirossa (1992), Berliinissä (1995) ja myöhemmin Kiotossa (1997) sovittujen kasvi- huonekaasupäästöjä kanssa, koskevien jolla on Save I kehotti -ohjelmaan verrattuna huomattavasti enemmän resurs- seja, ja kehotti komissiota selventämään tehtäväänsä energian säästön ja energiatehokkuuden alalla suunnitte- lemalla käytännön hankkeita. laatimaan Save II -ohjelman, tavoitteiden (18) Energiatehokkuuden parantamisella on myönteinen vaikutus sekä ympäristöön että energian toimitusvar- muuteen; nämä vaikutukset ovat luonteeltaan yleismaail- mallisia. Tämän vuoksi tarvitaan tiivistä kansainvälistä (1) EYVL C 255, 20. 9. 1993, s. 252. (2) EYVL L 64, 12. 3. 1999, s. 58. (3) EYVL L 26, 1. 2. 1999, s. 1. (4) EYVL C 287, 30. 10. 1995, s. 34. yhteistyötä mahdollisimman hyvien tulosten saavuttami- seksi. (19) Hiilidioksidipäästöjä vähentää 180—200 voitaisiin miljoonaa tonnia vuoteen 2000 mennessä parantamalla prosenttia energiaintensiteettiä loppukysynnän enemmän kuin on normaalisti arvioitu. Lukuja voitaisiin lisätä tehokkaammalla ja järkevämmällä energialähteiden käytöllä. viisi (20) On poliittisesti ja taloudellisesti toivottavaa, että assosioi- tuneet Keski- ja Itä-Euroopan maat voivat osallistua ohjelmaan 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1993 Kööpenha- minassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ja sitä vahvistamien Eurooppa-neuvostojen seuranneiden päätelmien ja komission asiasta neuvostolle toukokuussa 1994 tiedonannon mukaisesti; myös Kyproksen olisi voitava osallistua ohjelmaan. antaman (21) (22) (23) Yhteisön tuen tehokkaan käytön varmistamiseksi ja pääl- lekkäisen työn välttämiseksi komissio huolehtii siitä, että hankkeet arvioidaan ennakolta perusteellisesti. Komissio seuraa ja arvioi järjestelmällisesti tukea saavien hank- keiden sekä uusiutuvien energialähteiden alalla toteutet- tavien täydentävien toimien edistymistä ja tuloksia. Tämän säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/ EY (5) mukaisesti. Tässä päätöksessä vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, jotka ovat talousarviota koske- vasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn paranta- misesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimi- elinten sopimuksen (6) 33 kohdassa tarkoitettu ensisi- jainen ohje budjettivallan käyttäjälle. (24) Tämä päätös korvaa neuvoston päätöksen 96/737/EY, joka olisi kumottava, OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA: 1 artikla Yhteisö toteuttaa ajanjaksona 1998—2002 energia-alan 1. toimia koskevan monivuotisen puiteohjelman osana energia- lähteiden järkevää ja tehokasta käyttöä edistävän, lainsäädän- nöllisiä ja muita kuin lainsäädännöllisiä toimia tukevan eri- tyisohjelman, jäljempänä ’Save-ohjelma’. Neuvoston päätöksen 1999/21/EY, Euratom 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen ensisijaisten tavoitteiden lisäksi Save- ohjelman tavoitteena on: a) edistää energiatehokkuuteen liittyviä toimenpiteitä kaikilla aloilla; (5) EYVL L 184, 17. 7. 1999, s. 23. (6) EYVL C 172, 18. 6. 1999, s. 1. L 79/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30. 3. 2000 b) edistää energiansäästöön tähtääviä yksityisten ja julkisten kuluttajien sekä teollisuuden investointeja; 3 artikla c) luoda olosuhteet loppukulutuksen energiaintensiteetin parantamiselle. 2. Yhteisön rahoitusta myönnetään osana Save-ohjelmaa tämän päätöksen tavoitteiden mukaisiin toimiin ja toimenpitei- siin. 1. Kaikki 2 artiklan a, c ja e alakohdassa tarkoitettuihin toimiin ja toimenpiteisiin liittyvät kustannukset maksetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta. 2. Yhteisön osuus 2 artiklan b, d, ja f alakohdassa mainit- tujen toimien ja toimenpiteiden rahoituksesta saa olla enintään 50 prosenttia kokonaiskustannuksista. Jäljelle jäävä osuus 2 artiklan b, d ja f alakohdassa mainit- 3. tujen toimien ja toimenpiteiden rahoituksesta saadaan julkisista tai yksityisistä varoista tai molemmista. 2 artikla 4 artikla Save-ohjelmasta rahoitetaan seuraavia energiatehokkuuteen liit- tyviä toimia ja toimenpiteitä: a) tutkimukset ja muut toimet, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön yhteisön lisätoimenpiteitä, panna täytäntöön tai täydentää jo olemassa olevia energiatehokkuuden paranta- miseen tähtääviä yhteisön toimenpiteitä ja arvioida niitä (esimerkiksi vapaaehtoisia sopimuksia niihin liittyvät tavoit- teet ja niiden seuranta mukaan lukien, standardointielimille annettavia valtuuksia, yhteishankintoja ja lainsäädäntöä), tutkimukset energian hinnoittelun vaikutuksista energiate- hokkuuteen, joilla pyritään vakiinnuttamaan energiatehokkuus yhteisön ohjelmien yhdeksi valintaperus- teeksi, ja tutkimukset, joihin liittyy kansainvälistä yhteenso- vittamista; tutkimukset, b) alakohtaiset, kohdennetut kokeilutoimet, joiden tarkoituk- sena on nopeuttaa energiatehokkuuteen tähtääviä investoin- teja ja/tai parantaa energian kulutustapoja ja joiden toteut- tajia ovat julkiset ja yksityiset yritykset tai järjestöt, paikal- liset riippumattomat energiakeskukset ja -toimistot tarvit- taessa mukaan lukien, sekä olemassa olevat yhteisön tai näiden hankkeiden toteuttamiseksi laajuiset verkot muodostetut järjestöjen ja/tai yritysten tilapäiset ryhmit- tymät; c) toimenpiteet, joita komissio ehdottaa kokemusten vaihdon edistämiseksi ja joiden tarkoituksena on edistää kansainvä- listen, yhteisön, kansallisten, alueellisten ja paikallisten toimintojen koordinointia asiaankuuluvin tiedonlevityskei- noin; d) edellä c alakohdassa mainitun kaltaiset toimenpiteet, mutta muiden kuin komission ehdottamina; e) energiatehokkuuden edistymisen seuranta yhteisössä ja yksittäisissä jäsenvaltioissa sekä Save-ohjelman yhteydessä toteutettavien toimien ja toimenpiteiden jatkuva arviointi ja seuranta, mukaan varsinaiset mittaukset (esimerkiksi energia-auditointi) ennen interventi- oiden, kannustimien ja muiden toimenpiteiden toteuttamista ja sen jälkeen; lukien muun muassa f) erityistoimet energianhallinnan edistämiseksi alueellisesti ja kaupungeissa sekä jäsenvaltioiden välisen ja alueiden välisen yhteenkuuluvuuden energiatehokkuuden parantamiseksi alalla. Rahoituspuitteet Save-ohjelman toteuttamiseksi 1 artik- 1. lassa mainituksi ajanjaksoksi ovat 66 miljoonaa euroa. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat 2. rahoitusnäkymien rajoissa. 5 artikla Komissio vastaa Save-ohjelman rahoitusjärjestelyistä ja 1. toteuttamisesta. Komissio huolehtii myös siitä, että Save-ohjelman piiriin kuulu- vista toimista tehdään ennakkoarviointi, niitä seurataan ja niistä tehdään jälkiarviointi, johon hankkeen päätyttyä sisältyy myös vaikutusten, toteuttamisen ja alkuperäisten tavoitteiden toteutu- misen arviointi. Valittujen edunsaajien on puolivuosittain sekä hankkeen 2. päätyttyä annettava komissiolle selvitys. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen toimien ja toimenpi- 3. teiden tukemiseen sovellettavat ehdot ja suuntaviivat määrite- tään vuosittain ottaen huomioon: — kustannustehokkuuden arviointiperusteet, säästömahdolli- suudet ja ympäristövaikutukset, erityisesti hiilidioksidipääs- töjen vähentäminen, — jäljempänä 7 artiklassa tarkoitettu luettelo ensisijaisista kohteista, — jäsenvaltioiden välinen yhteenkuuluvuus energiatehok- kuuden alalla. Näiden ehtojen ja suuntaviivojen määrittelemisessä komissiota avustaa 6 artiklassa tarkoitettu komitea. 6 artikla Save-ohjelman toteuttamisessa komissiota avustaa neuvoston tarkoitettu päätöksen 1999/21/EY, Euratom 4 artiklassa komitea. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/ 468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 30. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 79/9 7 artikla Komissio laatii vuosittain luettelon Save-ohjelman ensisijaisista rahoituskohteista. Luettelossa otetaan huomioon kunkin jäsen- valtion vuosittain toimittamien yhteenvetojen perusteella, miten Save-ohjelma ja kansalliset ohjelmat täydentävät toisiaan. Ensisijaisina pidetään niitä aloja, joilla Save-ohjelma ja kansal- liset ohjelmat täydentävät toisiaan eniten. Edellä 6 artiklassa tarkoitettu komitea avustaa komissiota sen laatiessa luetteloa ensisijaisista kohteista. Myös Kypros voi osallistua Save-ohjelmaan lisämäärärahojen perusteella sen kanssa sovittavan menettelyn mukaisesti ja samoin edellytyksin kuin EFTA- ja ETA-maat. 10 artikla Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 11 artikla 8 artikla Kumotaan neuvoston päätös 96/737/EY. Save-ohjelman toteuttamista koskeva tarkastelu ja sisäinen ja tehdään neuvoston päätöksen 1999/ ulkopuolinen arviointi 21/EY, Euratom 5 artiklan mukaisesti. Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 12 artikla 9 artikla Assosioituneet Keski- ja Itä-Euroopan maat voivat osallistua Save-ohjelmaan niiden yhteisön ohjelmiin osallistumista koske- vien edellytysten, muun muassa rahoitusmääräysten mukaisesti, jotka on vahvistettu assosiaatiosopimusten lisäpöytäkirjoissa tai itse assosiaatiosopimuksissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä helmikuuta 2000. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta N. FONTAINE Puhemies J. PINA MOURA Puheenjohtaja