title: Kommissionens direktiv 2000/3/EF af 22. februar 2000 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 77/541/EØF vedrørende sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer (Tekst af betydning for EØS)

eurovoc_concepts:
motor vehicle
safety device
technological change
transport safety

text: 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/1 I (Retsakter hvis offentliggorelse er obligatorisk) KOMMISSIONENS DIREKTIV 2000/3/EF af 22. februar 2000 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 77/541/EØF vedrørende sikkerhedsse- ler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/91/EØF (2), Under henvisning til Rådets direktiv 77/541/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv- ning om sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motor- drevne køretøjer (3), senest ændret ved Kommissionens direktiv 96/36/EF (4), særlig artikel 10, og ud fra følgende betragtninger: (3) Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (5) tiltrådte Fællesskabet overenskomsten under FN’s Økonomiske Kommission for Europa (FN-ECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, undertegnet i Geneve den 20. marts 1958, som revideret 16. oktober 1995. (4) Ved sin tiltrædelse af den reviderede overenskomst har Fællesskabet tiltrådt en bestemt liste over regulativer, som er udarbejdet i henhold til overenskomsten. På listen optræder FN-ECE-regulativ nr. 44, som vedrører god- kendelse af fastholdelsesanordninger til børn, som er passagerer i motordrevne køretøjer (barnefastholdelsesan- ordninger). (1) Direktiv 77/541/EØF er et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved direktiv 70/156/EØF. Følgelig finder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om køretøjssystemer, komponenter og sepa- rate tekniske enheder også anvendelse på dette direktiv. (5) Der bør indføres særlige krav til beskyttelse af børn, og bilagene til direktiv 77/541/EØF bør derfor ændres ved indarbejdelse af de særlige krav vedrørende barnefasthol- delsesanordninger baseret på FN-ECE-regulativ nr. 44. Af hensyn til klarheden bør bilagene til nævnte direktiv erstattes af bilaget til nærværende direktiv. (2) På baggrund af den tekniske udvikling er det muligt at sikre passagerer bedre beskyttelse ved at påbyde trepunktsseler med retraktor ved alle pladser i motorkøre- tøjer af klasse M1. (6) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overens- stemmelse med udtalelse fra det udvalg for tilpasning til den tekniske udvikling, som nedsattes ved direktiv 70/156/EØF — (1) EFT L 42 af 23. 2. 1970, s. 1. (2) EFT L 11 af 16. 1. 1999, s. 25. (3) EFT L 220 af 29. 8. 1977, s. 95. (4) EFT L 178 af 17. 7. 1996, s. 15. (5) EFT L 346 af 17. 12. 1997, s. 78. L 53/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 3. Fra den 1. oktober 2002 Artikel 1 Bilagene til direktiv 77/541/EØF affattes som angivet i bilaget til nærværende direktiv. Artikel 2 Fra den 1. oktober 2000 kan medlemsstaterne ikke af 1. grunde vedrørende sikkerhedsseler og fastholdelsesanord- ninger — skal medlemsstaterne anse typeattester, der ledsager fa- briksnye køretøjer af klasse M1 i henhold til direktiv 70/156/EØF, for ugyldige til det i samme direktivs artikel 7, stk. 1, nævnte formål, og nægte registrering, salg, og fabriksnye køretøjer, hvis de ikke er ibrugtagning af ledsaget af en gyldig typeattest i henhold til direktiv 70/156/EØF, medmindre bestemmelserne i samme direk- tivs artikel 8, stk. 2, bringes i anvendelse — kan medlemsstaterne nægte registrering, salg og ibrugtag- ning af nye køretøjer i klasse N1 og M2 med en masse på højst 3,5 t, for så vidt angår en eventuelt monteret barnefastholdelsesanordning af grunde vedrørende sikkerhedsselerne og fastholdelsesanord- ningerne, hvis kravene i direktiv 77/541/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, ikke er opfyldt. — nægte EØF-typegodkendelse eller national typegodkendel- se af en type motordrevet køretøj, sikkerhedssele, fasthold- elsesanordning eller barnefastholdelsesanordning, eller Kravet om trepunktssele på alle pladser i køretøjer af klasse M1 finder dog anvendelse fra den 1. oktober 2004. Indtil denne dato gælder for montering af seler i køretøjer af klasse M1 kravene i bilag XV til direktiv 77/541/EØF. — forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af køretøjer eller salg eller ibrugtagning af sikkerhedsseler, fastholdel- sesanordninger eller barnefastholdelsesanordninger, hvis sikkerhedsselerne, fastholdelsesanordningerne og barne- fastholdelsesanordningerne direktiv i 77/541/EØF, som ændret ved nærværende direktiv. opfylder kravene 4. Fra den 1. januar 2001 finder de krav, som i direktiv 77/541/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, stilles til integrerede barnefastholdelsesanordninger, der er monteret som originalt udstyr i et køretøj, anvendelse til det i artikel 7, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF nævnte formål. 2. Fra den 1. oktober 2001 kan medlemsstaterne Artikel 3 — ikke længere meddele EF-typegodkendelse — nægte at meddele national typegodkendelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admi- nistrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. september 2000. De underretter straks Kom- missionen herom. af en type køretøj, hvis kravene i direktiv 77/541/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, til barnefastholdelsesanord- ninger og montering af sikkerhedsseler, herunder eventuelle indbyggede fastholdelsesanordninger, ved alle siddepladser i køretøjer af klasse M1 ikke er opfyldt. Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Kravet om trepunktssele på alle pladser i køretøjer af klasse M1 finder dog anvendelse fra den 1. april 2002. For montering af seler i køretøjer af klasse M1 gælder indtil denne dato kravene i bilag XV til direktiv 77/541/EØF. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/3 Artikel 4 Artikel 5 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den. På Kommissionens vegne Erkki LIIKANEN Medlem af Kommissionen L 53/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Bilagene til direktiv 77/541/EØF erstattes af følgende: BILAG »BILAGSFORTEGNELSE Anvendelsesområde, definitioner, EF-komponenttypegodkendelse, monteringskrav Typegodkendelsesdokumentation Tillæg 1: Oplysningsskema (komponent) Tillæg 2: Oplysningsskema (køretøj) Tillæg 3: Typegodkendelsesattest (komponent) Tillæg 4: Typegodkendelsesattest (køretøj) EF-komponenttypegodkendelsesmærke Eksempel på apparatur til afprøvning af retraktorers holdbarhed Eksempel på apparatur til afprøvning af låsemekanismen i inertiretraktorer Bilag I: Bilag II: Bilag III: Bilag IV: Bilag V: Bilag VI: Eksempel på apparatur til støvprøvning af retraktorer Bilag VII: Beskrivelse af vognen, sædet, forankringerne og stopanordningen Bilag VIII: Beskrivelse af attrappen Bilag IX: Afprøvningsvognens decelerationskurve som funktion af tiden Bilag X: Vejledning Bilag XI: Afprøvning af dobbelt lukkebeslag Bilag XII: Slid- og mikroglideafprøvninger Bilag XIII: Korrosionsafprøvning Bilag XIV: Prøvernes kronologiske rækkefølge Bilag XV: Mindstekrav til sikkerhedsseler og retraktorer Bilag XVI: Kontrol med produktionens overensstemmelse Bilag XVII: Krav til barnefastholdelsesanordninger Bilag XVIII: Krav til barnefastholdelsesanordningers montering Tillæg: Teksten til bilag 13 (punkt 5. 2 og tillæg 2) i den konsoliderede FN-ECE-resolution R. E. 3 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/5 BILAG I ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE, MONTERINGSKRAV 0. ANVENDELSESOMRÅDE Dette direktiv finder anvendelse på sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, som er beregnet til montering i køretøjer svarende til definitionen i bilag II til direktiv 70/156/EØF, og som skal bruges enkeltvis, dvs. som individuel udrustning, til personer i fremad- og bagudvendende sæder, og på barnefastholdelsesanordninger til montering i køretøjer i klasse M1 og N1. 1. DEFINITIONER I dette direktiv forstås ved: 1. 1. »sikkerhedssele (sele)«: arrangement af gjorde med lukkebeslag, justeringsanordninger og befæstigelses- beslag, som kan forankres i et motordrevet køretøj og er konstrueret til at hindre eller formindske risiko for kvæstelser for brugeren ved pludselig reduktion af køretøjets hastighed eller sammenstød, idet det begrænser kroppens bevægelsesmuligheder; dette arrangement betegnes under et som et »selesæt«; denne betegnelse indbefatter også enhver anordning, som virker energiabsorberende, samt retraktorer 1. 1. 1. »hoftesele«: en sele, som passerer over bærerens hofter 1. 1. 2. »diagonalsele«: en sele, som passerer tværs over bærerens brystkasse fra hofte til modsatte skulder 1. 1. 3. »trepunktssele«: en sele, der i det væsentlige består af en hoftesele og en diagonalsele 1. 1. 4. »H-sele«: en sele bestående af hoftesele og skuldergjorde 1. 2. »type seler«: seler, som ikke er indbyrdes forskellige på væsentlige punkter som f. eks. : 1. 2. 1. de stive dele (lukkebeslag, befæstigelsesbeslag, retraktorer osv. ) 1. 2. 2. gjordenes materiale, vævning, mål og farve 1. 2. 3. selesættets geometriske udformning 1. 3. 1. 4. 1. 5. 1. 6. 1. 7. »gjord«: en bøjelig bestanddel, der skal holde kroppen tilbage og overføre påvirkninger til forankringsbeslagene »lukkebeslag«: beslag af en type med hurtig udløsning, som sikrer, at bæreren fastholdes af sikkerhedsselen; det kan indeholde en justeringsanordning, bortset fra lukkebeslag til H-sele »justeringsanordning«: anordning, der gør det muligt at tilpasse sikkerhedsselen til den enkelte bærer og til sædets stilling; justeringsanordningen kan være en del af lukkebeslaget, retraktoren eller enhver anden del af selen »befæstigelsesbeslag«: de dele af selen, herunder de nødvendige fastgørelsesdele, som gør det muligt at fastgøre denne til forankringerne »energiafledende anordning«: en anordning beregnet til at bortlede energi uafhængigt af gjorden eller sammen med denne, og som er en del af en sele L 53/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 1. 8. »retraktor«: en anordning til oprulning af en del eller hele sikkerhedsselens gjord 1. 8. 1. 1. 8. 2. 1. 8. 3. 1. 8. 4. »retraktor uden låsemekanisme« (type 1): en retraktor, hvoraf gjorden i hele sin længde udrulles ved et let træk udefra, og som ikke tillader justering af den udrullede gjords længde »manuel retraktor« (type 2): en retraktor, som brugeren låser op med en håndbetjent anordning for at kunne rulle den ønskede længde gjord ud, og som automatisk låses, når brugeren ophører med at betjene denne anordning »automatisk retraktor« (type 3): en retraktor, som gør det muligt at rulle den ønskede længde gjord ud og automatisk tilpasser gjorden til brugeren, når selen er låst; yderligere udrulning kan kun finde sted ved brugerens forsætlige indgriben »inertiretraktor« (type 4): en retraktor, som under normale kørselsforhold ikke hæmmer bevægelsesfri- heden for bæreren; retraktoren indeholder en længdejusteringsanordning, som automatisk tilpasser selen til bæreren, samt en låsemekanisme, der aktiveres af: 1. 8. 4. 1. deceleration af køretøjet (enkeltvirkende), eller 1. 8. 4. 2. en kombination af deceleration af køretøjet, udtrækning af gjorden eller anden automatisk virkning (flerdobbelt virkende) 1. 8. 5. 1. 8. 6. 1. 9. 1. 10. 1. 11. 1. 12. »inertiretraktor med højere responstærskel« (type 4N): en retraktor, der er af den i punkt 1. 8. 4 definerede type, men har særlige egenskaber til anvendelse i køretøjer af klasse M2, M3, N1, N2 og N3 (1) »højdejusterbart selebeslag«: et beslag til justering af højden af selens øverste øje efter den enkelte bærer og sædets stilling. Et sådant beslag kan regnes for en del af selen eller en del af selens forankring »forankringer«: de dele af køretøjets eller sædets opbygning eller enhver anden del af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne fastgøres »køretøjstype« hvad angår sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger: motordrevne køretøjer, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle med hensyn til dimensioner, form og materiale af de dele i køretøjets eller sædets opbygning eller andre dele af køretøjet, hvortil sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger fæstnes »fastholdelsesanordning«: en anordning, der er en kombination af et sæde, som er fæstnet til køretøjets konstruktion på passende måde, og en sikkerhedssele, hvoraf mindst ét forankringspunkt er placeret på sædets stel »sæde«: et stel, der kan være en del af køretøjets opbygning, er komplet med polstring og tjener som siddeplads for en voksen person. Betegnelsen dækker såvel et enkelt sæde som den del af et udelt sæde, der svarer til én siddeplads 1. 12. 1. »forsædepassagerplads«: ethvert sæde, hvor »det forreste H-punkt« for det pågældende sæde er beliggende i eller foran det lodrette tværplan gennem »førerens R-punkt« 1. 13. »sammenhængende sæder«: enten et udelt sæde eller adskilte sæder, der er monteret side om side (dvs. fastgjort på en sådan måde, at et af sædernes forreste forankringer flugter med et andet sædes forreste eller bageste forankringer eller befinder sig mellem dettes forankringer) og tjener som siddeplads til en eller flere voksne personer 1. 14. »udelt sæde«: et stel, komplet med polstring, der tjener som siddeplads for mindst to voksne personer (1) Køretøjskategorier som defineret i bilag II A til direktiv 70/156/EØF. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/7 1. 15. »indstillingsanordning«: den anordning, der gør det muligt at indstille sædet eller dets bestanddele, således at det passer til den siddendes legemsbygning; denne indstillingsanordning kan navnlig muliggøre: 1. 15. 1. længdeindstilling 1. 15. 2. højdeindstilling 1. 15. 3. vinkelindstilling 1. 16. 1. 17. »sædets forankring«: de anordninger, hvormed sædet er fastgjort til køretøjets konstruktion, herunder også de berørte dele af køretøjet »sædetype«: en kategori af sæder, der ikke udvider forskelle indbyrdes på væsentlige områder som f. eks. : 1. 17. 1. sædets stel, udformning, dimensioner og materialer 1. 17. 2. type og dimensioner af indstillingsanordninger og låseanordninger 1. 17. 3. 1. 18. type og dimensioner af sikkerhedsselernes forankringer på sædet, af sædets forankring og de deraf berørte dele af køretøjets konstruktion »forskydningsanordning«: en anordning, der for at lette adgangen for passagererne gør det muligt at foretage en vinkel- eller længdeforskydning af sædet eller dets bestanddele uden fast mellemstilling 1. 19. »spærreanordning«: en anordning, der sikrer fastholdelse af sædet og dele deraf i enhver brugsstilling 1. 20. 1. 21. 1. 22. 1. 23. 1. 24. 1. 25. 1. 26. »forsænket udløserknap for lukkebeslag«: lukkebeslaget må ikke kunne udløses med en kugle med diameter 40 mm »ikke forsænket udløserknap for lukkebeslag«: lukkebeslaget skal kunne udløses med en kugle med diameter 40 mm »selestrammer«: en ekstra eller indbygget anordning, der strammer gjorden for at mindske selens slaphed under en kollision »referenceområde«: området mellem to lodrette planer i længderetningen, som har en indbyrdes afstand på 400 mm, er symmetriske omkring H-punktet og er dannet ved drejning af det i bilag II til Rådets direktiv 74/60/EØF (1) beskrevne apparat fra lodret til vandret. Apparatet skal være anbragt som beskrevet i nævnte bilag og indstillet til sin maksimale længde på 840 mm »airbag«: en anordning, der er monteret som supplement til sikkerhedsseler og fastholdelsesanordning- er i motordrevne køretøjer, og som i tilfælde af et kraftigt sammenstød automatisk indskyder en smidig struktur, der gennem sammentrykning af den indeholdte gas begrænser den påvirkning, som ved berøring med passagerrummets inderside kan påføres en eller flere kropsdele på en person i køretøjet »passager-airbag«: en airbag, der er beregnet til at beskytte passager(er) på andre sæder end førersædet i tilfælde af en frontal kollision »barnefastholdelsesanordning«: et arrangement af komponenter, der kan bestå af en kombination af gjorde eller fleksible dele med lukkebeslag, indstillingsanordninger, forankringer og i nogle tilfælde en ekstra stol og/eller en kollisionsskærm og kan fastgøres i et motordrevet køretøj. Endvidere er anordningen således udformet, at den nedsætter skaderisikoen for brugeren ved kollision eller pludselig bremsning af køretøjet, idet den begrænser bevægelsesmulighederne for brugernes krop (1) EFT L 38 af 11. 2. 1974, s. 2. L 53/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 1. 27. »bagudvendende«: rettet modsat køretøjets normale køreretning. 2. 2. 1. 2. 1. 1. EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE Ansøgning om EF-komponenttypegodkendelse Ansøgning om EØF-komponenttypegodkendelse af en type sikkerhedssele i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, indgives af fabrikanten. Ansøgning om EF-komponenttypegodkendelse af en type fastholdelsesanordning i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, indgives af anordningens fabrikant eller af fabrikanten af det køretøj, hvori den skal monteres. 2. 1. 2. En model af oplysningsskemaet findes i bilag II, tillæg 1. 2. 1. 3. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøverne, indleveres følgende prøver: 2. 1. 3. 1. seks prøver, hvoraf den ene er til referenceformål, og 2. 1. 3. 2. ti meter af hver type gjord, der er anvendt i selen. 2. 1. 3. 3. Den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, kan rekvirere yderligere prøver. 2. 1. 4. For fastholdelsesanordninger skal ansøgeren indlevere to prøveeksemplarer til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen. Disse kan omfatte to af de i punkt 2. 1. 2. 1 omhandlede prøver samt efter fabrikantens valg enten et køretøj, der er repræsentativt for den ansøgte type, eller de dele af køretøjet, der af den tekniske tjeneste betragtes som væsentlige for afprøvning af fastholdelsesanordningen. 2. 1. 5. For barnefastholdelsesanordninger skal indlevers fire prøver: 2. 1. 5. 1. ti meter af hver type gjord, der er anvendt i barnefastholdelsesanordningen, bortset fra skridtgjorden, af hvilken der indleveres to meter, og 2. 1. 5. 2. vejledning og oplysninger vedrørende emballage i overensstemmelse med bilag XVII, punkt 14. 2. 1. 5. 3. 2. 1. 5. 4. 2. 1. 5. 5. 2. 1. 6. Den tekniske tjeneste, der forestår komponenttypegodkendelsesprøverne, kan rekvireres yderligere prøver. For babylifter gælder, at hvis babyliftfastholdelsen kan anvendes i forbindelse med forskellige typer af babylifter, skal fabrikanten af barnefastholdelsesanordningen levere en fortegnelse over disse. Når en godkendt voksensele anvendes til fastgøring af barnefastholdelsesanordningen, skal det være angivet, hvilken type voksensele, der skal anvendes til dette formål, f. eks. statisk hoftesele. Inden der meddeles typegodkendelse, kontrollerer den kompetente myndighed, at der er truffet tilfredsstillende foranstaltninger til at sikre effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse med den godkendte type. 2. 2. Påskrifter 2. 2. 1. 2. 2. 2. til EF- Prøveeksemplarer af en seletype eller af en type fastholdelsesanordning indleveret komponenttypegodkendelse efter punkt 2. 1. 3 eller 2. 1. 4 skal letlæseligt og uudsletteligt være påført fabrikantens navn, forbogstaver og fabriks- eller firmamærke. til godkendelse i henhold til Prøveeksemplarer af en barnefastholdelsesanordning indleveret punkt 2. 1. 5 og 2. 1. 5. 1 skal være mærket tydeligt og uudsletteligt med fabrikantens navn, forbogstaver eller fabriks- eller firmamærke. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/9 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. En af plastdelene i barnefastholdelsesanordningen (såsom ydre skal, kollisionsværn, sædepude etc. ), bortset fra sele(r) eller fastspændingsremme, skal være mærket tydeligt og uudsletteligt med produktionsår. Skal barnefastholdelsesanordningen anvendes i kombination med en voksensele, skal gjordens korrekte placering tydeligt være angivet på en tegning, der på permanent måde er påført anordningen. Holdes barnefastholdelsesanordningen på plads af voksenselen, skal gjordenes anbringelse ved henholdsvis fremad- og bagudvendende montering være tydeligt angivet på produktet ved farvekod- ning: Ved fremadvendende montering angives gjordenes anbringelse med rød farve, ved bagudvenden- de montering med blå farve; samme farve skal anvendes på de mærkater på anordningen, der viser, hvordan den anvendes. Placeringen af henholdsvis selens hofte- og skuldergjord skal være angivet på produktet med farvekoder og/eller tekst. Ovennævnte mærkning skal være synlig, også når anordningen er monteret i køretøjet. For fastholdelsesanordninger af gruppe 0 skal denne mærkning også være synlig, når barnet er anbragt i sædet. 2. 2. 2. 3. På bagudvendende barnefastholdelsesanordninger skal der på permanent måde være påført en mærkat, synlig i monteret stand, med advarslen: LIVSFARE Må ikke anvendes på siddepladser med airbag Denne mærkat skal være affattet på det nationale sprog i den stat, hvor anordningen sælges. 2. 2. 2. 4. For fastholdelsesanordninger til både fremadvendende og bagudvendende placering tilføjes følgende bemærkning: VIGTIGT MÅ IKKE ANVENDES, FØR BARNETS VÆGT ER OVER. (Se brugsanvisning) 2. 3. Almindelige forskrifter 2. 3. 1. Hvert prøveeksemplar indleveret i henhold til punkt 2. 1 skal overholde forskrifterne i punkt 2. 3-2. 7. 2. 3. 2. 2. 3. 3. For barnefastholdelsesanordninger skal hvert prøveeksemplar indleveret i henhold til punkt 2. 1 være i overensstemmelse med de pågældende forskrifter i bilag XVII. Sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning skal være konstrueret og fremstillet således, at disse, når de er korrekt monteret og anvendes korrekt af brugeren, fungerer effektivt og mindsker risikoen for kvæstelser i tilfælde af ulykker. 2. 4. Stive dele 2. 4. 1. Almindelige bemærkninger 2. 4. 1. 1. Sikkerhedsselens stive dele, som lukkebeslag, justeringsanordninger, befæstigelsesbeslag osv. , må ikke have skarpe kanter, der kan forårsage slid eller brud på gjordene ved gnidning. L 53/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 4. 1. 2. Alle de dele af et selesæt, der kan udsættes for korrosion, skal være passende korrosionsbeskyttede. Efter udførelse af korrosionsprøven i henhold til punkt 2. 7. 2 må der hverken ses tegn på forandringer, som kan skade anordningens funktion, eller nævneværdig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en sagkyndig iagttager. 2. 4. 1. 3. Stive dele, der skal aflede energi eller underkastes eller overføre en belastning, må ikke være skøre. 2. 4. 1. 4. Sikkerhedsselens stive dele og dele fremstillet af plast skal være placeret og monteret således, at de ved normal brug af motorkøretøjet ikke kan blive fastklemt under et forskydeligt sæde eller i en dør. Opfylder nogen del ikke ovennævnte krav, underkastes den slagsejhedsprøven i punkt 2. 7. 6. 4. Er der synlige brud på plastovertræk eller -dæksler efter afprøvningen, aftages de pågældende plastdele, og det kontrollers, om selesættets øvrige dele stadig yder samme sikkerhed. Yder de øvrige dele af selesættet fortsat sikkerhed og er uden synlige brud, skal det på ny kontrolleres, om sættet opfylder kravene i punkt 2. 4. 2, 2. 4. 3 og 2. 6. 2. 4. 1. 5. Brug af materialer med vandabsorptionsevne svarende til polymid 6 er forbudt til alle dele, hvis funktion kan funktion kan forventes at påvirkes negativt derved. 2. 4. 2. Lukkebeslaget 2. 4. 2. 1. Lukkebeslaget skal være konstrueret således, at ukorrekt anvendelse er udelukket. Dette betyder bl. a. , at lukkebeslaget ikke må kunne være halvlåst. Måden, det åbnes på, skal være helt indlysende. Den del af spændet, der kan komme i berøring med bæreren, skal have et tværsnitsareal på mindst 20 cm2 og skal være mindst 46 mm bred, målt i et plan beliggende højst 2,5 mm fra berøringsfladen. For lukkebeslag til H-seler anses sidstnævnte krav for opfyldt, hvis lukkebeslagets berøringslade med bærerens krop udgør mellem 20 og 40 cm2. 2. 4. 2. 2. Lukkebeslaget skal forblive lukket uanset dets stilling, også når det ikke er belastet. Det må ikke kunne åbnes ved en belastning på mindre end 1 daN. Lukkebeslaget skal være konstrueret, så det er let at bruge og gribe, og skal forblive lukket ved den i punkt 2. 7. 9. 2 angivne belastning. Lukkebeslaget skal åbnes ved tryk på en trykknap eller lignende. Overfladen, som dette tryk udøves på, skal med knappen i åbneposition have følgende mål, projiceret på et plan vinkelret på knappens indledende bevægelsesretning: — mindst 4,5 cm2 med en mindstebredde på 15 mm for indesluttede anordninger — mindst 2,5 cm2 med en mindstebredde på 10 mm for ikke indesluttede anordninger. Det pågældende område skal være rødt. Ingen anden del af beslaget må have denne farve. 2. 4. 2. 3. Lukkebeslaget skal kunne tåle gentagen brug og skal åbnes og lukkes 5 000 gange under normale brugsbetingelser, før det underkastes den dynamiske afprøvning i punkt 2. 7. 8. For lukkebeslag til H-seler kan denne prøve udføres, uden at alle låsetunger er ført ind. 2. 4. 2. 4. Lukkebeslaget skal fungere normalt, når det udsættes for den i punkt 2. 7. 6. 3 angivne afprøvning. 2. 4. 2. 5. Den nødvendige kraft til åbning af lukkebeslaget under afprøvningen i punkt 2. 7. 9 må ikke overstige 6 daN. 2. 4. 2. 6. Lukkebeslaget styrkeprøves efter punkt 2. 7. 6. 1 og i givet fald punkt 2. 7. 6. 5. Det må ikke brydes, deformeres væsentligt eller åbne sig ved den foreskrevne belastning. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/11 2. 4. 2. 7. Indgår der i et lukkebeslag en fælles komponent for to selesæt, således at det i praksis er muligt at koble lukkebeslaget til koblingsanordningen i det ene eller det andet sæt, skal styrke- og udløseprøverne i punkt 2. 7. 8 og 2. 7. 9 foretages for begge koblingsmuligheders vedkommende. 2. 4. 3. Justeringsanordninger 2. 4. 3. 1. To prøveeksemplarer af hver justeringsanordning prøves efter punkt 2. 7. 4. Gjorden må ikke glide mere end 25 mm i den enkelte justeringsanordning, og summen af de målte glidninger for alle selens justeringsanordninger må ikke være over 40 mm. 2. 4. 3. 2. Alle justeringsanordninger skal styrkeprøves efter punkt 2. 7. 6. 1. De må hverken brydes eller gå løs ved den foreskrevne belastning. 2. 4. 3. 3. Efter afprøvning i henhold til punkt 2. 7. 6. 6 må den nødvendige kraft til at betjene justeringsanord- ningen manuelt ikke overstige 5 daN. 2. 4. 4. Befæstigelser og højdejusterbare selebeslag Befæstigelsesbeslagene styrkeprøves efter punkt 2. 7. 6. 1 og 2. 7. 6. 2. Selve de højdejusterbare selebe- slag styrkeprøves som foreskrevet i punkt 2. 7. 6. 2 af dette direktiv, medmindre de er afprøvet på køretøjet i medfør af det ændrede Rådets direktiv 76/115/EØF (1) vedrørende forankringer til sikkerhedsseler. Disse dele må hverken brydes eller gå løs ved den foreskrevne belastning. 2. 4. 5. Retraktorer Retraktorerne skal opfylde følgende forskrifter, herunder styrkeprøverne i punkt 2. 7. 6. 1 og 2. 7. 6. 2. 2. 4. 5. 1. Automatisk retraktor 2. 4. 5. 1. 1. 2. 4. 5. 1. 2. 2. 4. 5. 1. 3. Gjorden i en sikkerhedssele med automatisk retraktor må ikke bevæge sig mere end 30 mm mellem retraktorens låsestillinger. Bevæger bæreren sig bagud, skal sikkerhedsselen enten forblive i udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling, når bæreren på ny bevæger sig fremad. Er retraktoren del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 0,7 daN, målt på den frie længde mellem attrappen og retraktoren i henhold til punkt 2. 7. 7. 4. Er retraktoren del af diagonalgjorden, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 0,2 daN og højst 0,7 daN, målt på tilsvarende måde. Går gjorden gennem en bøjle eller et hjul, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem attrappen og bøjlen eller hjulet. Har selesættet en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer fuld tilbagetrækning af gjorden, skal denne mekanisme være sat ud af funktion under måling af tilbagetrækningskraften. Gjorden skal trækkes ud og rulles op igen 5 000 gange som beskrevet i punkt 2. 7. 7. 1. Retraktoren underkastes derefter den i punkt 2. 7. 2 anførte korrosionsafprøvning og den i punkt 2. 7. 7. 3 anførte støvafprøvning. Herefter skal den på tilfredsstillende måde trækkes ud og rulles op igen yderligere 5 000 gange, hvorefter den stadig skal opfylde kravene i punkt 2. 4. 5. 1. 1 og 2. 4. 5. 1. 2. Efter ovennævnte afprøvninger skal retraktoren stadig fungere korrekt og uden vanskelighed rulle gjorden op. 2. 4. 5. 2. Inertiretraktor 2. 4. 5. 2. 1. En inertiretraktor skal opfylde følgende krav ved afprøvning efter punkt 2. 7. 7. 2. For enkeltvirkende retraktorer, (jf. punkt 1. 8. 4. 1) gælder kun angivelserne vedrørende deceleration af køretøjet: (1) EFT L 24 af 30. 1. 1976, s. 6. L 53/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 4. 5. 2. 1. 1. Den skal have låst, når reduktionen af køretøjets hastighed når 0,45 g for retraktorer af type 4 og 0,85 g for retraktorer af type 4N. 2. 4. 5. 2. 1. 2. Den må ikke låse ved en acceleration af gjorden i trækretningen, som er under 0,8 g for retraktorer af type 4 hhv. under 1,0 g for retraktorer af type 4N. 2. 4. 5. 2. 1. 3. Den må ikke låse ved at blive udsat for en hældning på indtil 12° i nogen retning i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning. 2. 4. 5. 2. 1. 4. Den skal låse, når føleren udsættes for en hældning på mindst 27° eller derover for retraktor af type 4, hhv. mindst 40° for retraktor af type 4N, i en vilkårlig retning fra den af fabrikanten angivne monteringsstilling. 2. 4. 5. 2. 1. 5. Er retraktorens funktion afhængig af ydre signal eller energikilde, skal anordningen bevirke, at retraktoren automatisk låses ved svigt eller afbrydelse af signalet eller energikilden. For flerdobbeltvir- kende retraktorer behøver dette krav dog ikke være opfyldt, forudsat at kun én virkning afhænger af ydre signal eller energikilde, og at svigt af signalet eller energikilden tilkendegives over for føreren ad optisk og/eller akustisk vej. 2. 4. 5. 2. 2. En flerdobbeltvirkende inertiretraktor, der aktiveres af gjorden, skal ved afprøvning efter punkt 2. 7. 7. 2 tilfredsstille de anførte krav og desuden låse, når gjorden påføres en acceleration i udtrækningsretning- en på mindst 2,0 g. 2. 4. 5. 2. 3. 2. 4. 5. 2. 4. 2. 4. 5. 2. 5. Under hver af prøverne i punkt 2. 4. 5. 2. 1 og 2. 4. 5. 2. 2 må højst 50 mm gjord kunne rulles ud med udgangspunkt i den i punkt 2. 7. 7. 2. 1 fastsatte længde, før retraktoren låser. En retraktor anses for at opfylde kravene i punkt 2. 4. 5. 2. 1. 2, når retraktoren ved den deri angivne acceleration af gjorden ikke låser, før mindst de første 50 mm af gjorden er udrullet med udgangspunkt i den i punkt 2. 7. 7. 2. 1 angivne længde. Er retraktoren del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 0,7 daN, målt på den frie længde mellem attrap og retraktor i henhold til punkt 2. 7. 7. 4. Er retraktoren del af en diagonalgjord, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være mindst 0,2 daN og højst 0,7 daN, målt på tilsvarende måde. Går gjorden gennem en bøjle eller et hjul, måles tilbagetrækningskraften på den frie længde mellem attrap og bøjle eller hjul. Har selesættet en manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer fuld tilbagetrækning af gjorden, skal denne mekanisme være sat ud af funktion under måling af tilbagetrækningskraften. Gjorden trækkes ud og rulles op igen 40 000 gange som beskrevet i punkt 2. 7. 7. 1. Retraktoren underkastes derefter den i punkt 2. 7. 2 anførte korrosionsafprøvning og den i punkt 2. 7. 7. 3 anførte støvafprøvning. Derefter skal den yderligere på tilfredsstillende måde trækkes ud og rulles op igen 5 000 gange, hvorefter den stadig skal tilfredsstille kravene i punkt 2. 4. 5. 2. 1 og 2. 4. 5. 2. 2, 2. 4. 5. 2. 3 og 2. 4. 5. 2. 4. Efter de nævnte afprøvninger skal retraktoren stadig fungere korrekt og uden vanskelighed kunne rulle gjorden op igen. 2. 4. 6. Selestrammer 2. 4. 6. 1. Efter at have været underkastet korrosionsprøvning i henhold til punkt 2. 7. 2 skal selestrammeren fungere normalt (med stødsensoren tilsluttet til anordningen med de originale stik, men uden at der går strøm gennem disse). 2. 4. 6. 2. Det kontrollers, at uforvarende aktivering af anordningen ikke indebærer risiko for kvæstelser for bæreren. 2. 4. 6. 3. For pyrotekniske selestrammere: 2. 4. 6. 3. 1. Efter konditionering som angivet i punkt 2. 7. 10. 2 må selestrammeren ikke være blevet aktiveret af temperaturen og skal fungere normalt. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/13 2. 4. 6. 3. 2. Der skal være truffet foranstaltninger til at forhindre, at udstrømmende varm gas kan antænde tilstødende brændbare materialer. 2. 5. Gjorde 2. 5. 1. Almindelige bemærkninger 2. 5. 1. 1. Gjordene skal være udformet således, at det tryk, som de udøver på bærerens krop, fordeles så jævnt som muligt i hele deres bredde og at de ikke snos, selv under belastning. De skal være energiabsorberende og energiafledende. Gjordene skal være således forarbejdet, at de ikke flosser eller trævler ved brugen. 2. 5. 1. 2. Ved en belastning på 980 daN skal gjordens bredde være mindst 46 mm. Denne måling foretages under brudbelastningsafprøvningen i henhold til punkt 2. 7. 5 og uden at standse prøvningsmaskinen. 2. 5. 2. Styrke efter konditionering i omgivende temperatur og luftfugtighed For de to gjordprøver konditioneret i overensstemmelse med punkt 2. 7. 3. 1 skal brudstyrken bestemt efter punkt 2. 7. 5 være mindst 1 470 daN. Forskellen mellem brudstyrken af de to prøver må ikke være større end 10 % af den højeste målte brudstyrke. 2. 5. 3. Styrke efter særlige konditionering Brudbelastningen for de to gjordprøver konditioneret i overensstemmelse med en af bestemmelserne i punkt 2. 7. 3 (bortset fra 2. 7. 3. 1) skal mindst være 75 % af gennemsnitsbelastningen bestemt ved afprøvningen i punkt 2. 5. 2, dog ikke under 1 470 daN. Den tekniske tjeneste kan undlade en eller flere af disse afprøvninger, hvis det anvendte materiales sammensætning eller de foreliggende oplysninger gør dem overflødige. 2. 6. Selesæt eller fastholdelsesanordning 2. 6. 1. Forskrifter for dynamisk prøvning 2. 6. 1. 1. Selesæt eller fastholdelsesanordning underkastes dynamisk afprøvning i henhold til punkt 2. 7. 8. 2. 6. 1. 2. Den dynamiske afprøvning udføres på to selesæt, der ikke før har været udsat for belastning, medmindre selesættet indgår i en fastholdelsesanordning, i hvilket tilfælde dynamisk afprøvning udføres på fastholdelsesanordningerne for et sammenhængende sæde, der ikke tidligere har været udsat for belastning. Lukkebeslagene til de sæt, der skal afprøves, skal opfylde kravene i punkt 2. 4. 2. 3. For sikkerhedsseler med retraktor skal retraktoren have været underkastet støvprøven efter punkt 2. 7. 7. 3; har seler eller fastholdelsesanordninger pyroteknisk selestrammer, skal de desuden være konditioneret som angivet i punkt 2. 7. 10. 2. 2. 6. 1. 2. 1. Selerne skal have været underkastet den i punkt 2. 7. 2 beskrevne korrosionsprøve, hvorefter lukkebeslagene under normal brug skal underkastes yderligere 500 ganges åbning og lukning. 2. 6. 1. 2. 2. For seler med retraktor skal retraktoren have gennemgået prøverne i punkt 2. 4. 5. 1 eller 2. 4. 5. 2. Har en retraktor været underkastet korrosionsprøve efter punkt 2. 6. 1. 2. 1, behøver denne dog ikke at blive gentaget. 2. 6. 1. 2. 3. Er selen beregnet til brug med højdejusterbare selebeslag (jf. punkt 1. 8. 6 ovenfor), udføres prøven med dette beslag stillet i de(n) mest ugunstige position(er), valgt af den tekniske tjeneste, der forestår prøverne. Udgøres anordningen til højdejustering imidlertid af selve selens forankring, således som det tillades i Rådets direktiv 76/115/EØF (1) , kan den tekniske tjeneste, der forestår prøverne, efter eget ønske vælge at anvende bestemmelserne i punkt 2. 7. 8. 1 nedenfor. (1) EFT L 24 af 30. 1. 1976, s. 6. L 53/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 6. 1. 2. 4. For sikkerhedsseler med selestrammer kan minimumskravet til bevægelse i punkt 2. 6. 1. 4. 1 sættes ned til halve. I nærværende tilfælde skal anordningen være i funktion. 2. 6. 1. 3. Ved denne prøve skal følgende krav være opfyldt: 2. 6. 1. 3. 1. 2. 6. 1. 3. 2. ingen del af et selesæt eller en fastholdelsesanordning, der skal sikre fastholdelse af de personer, som befinder sig i køretøjet, må briste, og hverken lukkebeslag, spærreanordning eller forskydningsanord- ning må lukke sig op, og for hofteseler skal attrappens forskydning fremad i hoftehøjde være mellem 80 og 200 mm; for H-seler skal kan den for hoften angivne mindste forskydning nedsættes til det halve. For andre typer sikkerhedsseler skal forskydningen fremad være mellem 100 og 200 mm i hoftehøjde og mellem 100 og 300 mm i brysthøjde; disse forskydninger måles ved de i bilag VIII, figur 6, angivne målepunkter. 2. 6. 1. 3. 3. Hvis en sikkerhedssele er beregnet til brug ved et forsæde ved siden, hvor der er monteret airbag, tillades brystkassens referencepunkts forskydning at overskride kravene i punkt 2. 6. 1. 3. 2, hvis dets hastighed ikke er større end 24 km/h ved denne værdi. 2. 6. 1. 4. For fastholdelsesanordninger 2. 6. 1. 4. 1. kan det tillades, at brystkassens referencepunkt bevæger sig mere end angivet i punkt 2. 6. 1. 3. 2, hvis det ved beregninger eller yderligere afprøvninger er godtgjort, at ingen del af overkrop eller hoved på den anvendte i den dynamiske prøve kan støde mod nogen af køretøjets stive dele; dog må brystkassen støde mod styreapparatet, forudsat at dette opfylder kravene i Rådets direktiv 74/297/EØF (1), og at berøring finder sted ved en hastighed på højst 24 km/h. Når denne bedømmelse foretages, skal sædet være i den i punkt 2. 7. 8. 1. 5 foreskrevne stilling. 2. 6. 1. 4. 2. I køretøjer, hvor sådanne anordninger anvendes, skal de forskydnings- og spærreanordninger, der gør det muligt for bagsædepassagerer at stige ud af bilen, stadig kunne håndbetjenes efter udførelse af den dynamiske prøve. 2. 6. 1. 5. For fastholdelsesanordninger kan større forskydninger end angivet i punkt 2. 6. 1. 3. 2 dog godtages, forudsat at den øverste forankring på sædet er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i direktiv 76/115/EØF, bilag I, punkt 5. 5. 4. Nærmere oplysninger om den pågældende fastholdelsesanordning skal være indeholdt i det i bilag II, tillæg 3 og 4, nævnte tillæg til typegodkendelsesattesten. 2. 6. 2. Styrke efter konditionering ved slid 2. 6. 2. 1. Brudbelastningen for de to prøver, der er konditioneret i henhold til punkt 2. 7. 3. 6, bestemmes efter punkt 2. 5. 2 og 2. 7. 6. Den skal være mindst 75 % af den gennemsnitlige brudbelastning målt på nye gjorde, og mindst lig den foreskrevne minimumsbelastning for de afprøvede stykker. Forskellen mellem de to prøvers brudbelastninger må ikke være over 20 % af den størst målte brudbelastning. For prøver af type 1 og type 2 måles trækstyrken kun på gjordprøverne (punkt 2. 7. 5). For prøver af type 3 måles trækstyrken på gjorden og de pågældende stive dele (punkt 2. 7. 6). 2. 6. 2. 2. Nedenstående skema angiver de dele, som skal konditioners ved slid, og hvilken konditionering de skal gennemgå. Ved hver konditionering anvendes et nyt prøvestykke. Type 1-konditionering Type 2-konditionering Type 3-konditionering Befæstigelsesbeslag Sidebøjle eller -hjul Lukkebeslag Justeringsanordning Dele fastsyet på gjorden — — — × — — × × — — × — × × × (1) EFT L 165 af 20. 6. 1974, s. 16. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/15 2. 7. Afprøvninger 2. 7. 1. Anvendelsen af de prøveeksemplarer, der indsendes til EF-komponenttypegodkendelse af en type sikkerhedssele eller fastboldelsesanordning (se bilag XIV). 2. 7. 1. 1. Der bruges to seler eller fastholdelsesanordninger til kontrol af lukkebeslaget, til lavtemperaturprøv- ning af lukkebeslaget, til eventuel udførelse af lavtemperaturprøven i punkt 2. 7. 6. 4, holdbarhedsprøve på lukkebeslaget, korrosionsprøve på selen, funktionsprøver på retraktoren og oplukningsprøve på lukkebeslaget efter den dynamiske prøve. En af disse to prøver anvendes til kontrol af sele eller fastholdelsesanordning. 2. 7. 1. 2. E´ n sele eller ét fashtoldelsessystem anvendes til kontrol af lukkebeslaget og til styrkeprøvning af lukkebeslag, befæstigelsers forankringer, justeringsanordninger for selen og, om nødvendigt, retraktorer. 2. 7. 1. 3. To seler eller fastholdelsesanordninger anvendes til kontrol af lukkebeslaget, mikroglideprøve og slidprøve. 2. 7. 1. 4. Gjordprøven anvendes til bestemmelse af gjordens brudbelastning. En del af denne prøve skal opbevares, så længe typegodkendelsen gælder. 2. 7. 2. Korrosionsafprøvning 2. 7. 2. 1. Et helt selesæt anbringes i et prøvningskammer, som angivet i bilag XIII. Har selesættet retraktor, skal gjorden trækkes ud i sin fulde længde minus 300 ± 3 mm. Bortset fra korte afbrydelser, der måtte være nødvendige til f. eks. kontrol og efterfyldning af saltopløsning, skal afprøvningen vare uafbrudt 50 timer. 2. 7. 2. 2. Til slut vaskes sættet forsigtigt eller skylles i rent rindende vand ved en temperatur ikke over 38 °C for at fjerne eventuelle saltaflejringer og tørrer derefter i stuetemperatur i 24 timer før undersøgelse i henhold til punkt 2. 4. 1. 2. 2. 7. 3. Konditionering af gjordene til afprøvning af brudbelastning Prøver klippet af den i punkt 2. 1. 2. 2 omhandlede gjord konditioneres på følgende måde: 2. 7. 3. 1. Konditionering ved stuetemperatur og normal luftfugtighed Gjorden konditioneres i mindst 24 timer i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 °C og 65 ± 5 % relativ fugtighed. Foretages afprøvningen ikke straks efter konditioneringen, anbringes stykket i hermetisk lukket beholder indtil afprøvningens begyndelse. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end fem minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfære eller beholder. 2. 7. 3. 2. Konditionering med lys 2. 7. 3. 2. 1. Forskrifterne i rekommandation ISO/R 105-B 02-1978 finder anvendelse. Gjorden udsættes for lys, indtil der er fremkommet en ændring af blå standardfarve nr. 7 svarende til en kontrast lig trin 4 på gråskalaen. 2. 7. 3. 2. 2. Gjorden konditioneres derefter i mindst 24 timer i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 °C og a 65 ± 5 % relativ fugtighed. Kan prøvning ikke udføres straks efter konditionering, opbevares gjordprøven i tæt lukket beholder, indtil prøven påbegyndes. Brudbelastningen skal bestemmes inden fem minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfære eller beholder. L 53/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 7. 3. 3. Konditionering med kulde 2. 7. 3. 3. 1. Gjorden konditioneres i mindst 24 timer i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 °C og 65 ± 5 % relativ fugtighed. 2. 7. 3. 3. 2. Gjorden anbringes derefter i halvanden time på en plan flade i fryserum med en lufttemperatur på − 30 ± 5 °C. Derefter foldes prøven, og folden belastes med en masse på 2 kg, som også er afkølet til − 30 ± 5 °C. Efter endnu 30 minutters belastning i samme fryserum fjernes massen, og brudbelastning- en bestemmes inden fem minutter efter, at prøven er taget ud af fryserummet. 2. 7. 3. 4. Konditionering med varme 2. 7. 3. 4. 1. Gjorden anbringes i tre timer i varmeskab i en atmosfære med en temperatur på 60 ± 5 °C og 65 ± 5 % relativ fugtighed. 2. 7. 3. 4. 2. Brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter, at prøvestykket er taget ud af varmeskabet. 2. 7. 3. 5. Konditionering med vand 2. 7. 3. 5. 1. Gjorden nedsænkes helt i tre timer i destilleret vand af 20 ± 5 °C tilsat en anelse aktiverende stof (befugtningsmiddel). Der kan anvendes alle typer befugtningsmidler, som er egnede for det pågældende gjordmateriale. 2. 7. 3. 5. 2. Brudbelastningen bestemmes inden ti minutter efter, at prøvestykket er taget op af vandet. 2. 7. 3. 6. Konditionering ved slid 2. 7. 3. 6. 1. Konditionering ved slid skal foretages ved alle de anordninger, hvor gjorden er i direkte kontakt med en af sikkerhedsselens stive dele. Type 1-slidprøve (punkt 2. 7. 3. 6. 4. 1) behøver dog ikke foretages på justeringsanordningen, hvis mikroglidetesten (punkt 2. 7. 4) har vist, at gjorden glider mindre end halvt så langt som den foreskrevne værdi. Prøvningsanordningen skal indstilles således, at gjordens placering i forhold til kontaktfladen er tilnærmelsesvis uændret. 2. 7. 3. 6. 2. Inden slidkonditionering opbevares prøverne i mindst 24 timer i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 °C og 65 ± 5 % relativ fugtighed. Ved prøven skal rumtemperaturen være mellem 15 og 30 °C. 2. 7. 3. 6. 3. Skemaet angiver kraverne for hver konditioneringsproces. Belastning (daN) Frekvens (Hz) Antal prøvecykler Forskydning (mm) 2,5 0,5 0-5 0,5 0,5 0,5 5 000 45 000 45 000 300 ± 20 300 ± 20 — Type 1-konditionering Type 2-konditionering Type 3-konditionering (1) (1) Se punkt 2. 7. 3. 6. 4. 3. Forskydningen i skemaets femte søjle er amplituden af gjordens frem- og tilbagegående bevægelse. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/17 2. 7. 3. 6. 4. Særlige vilkår for konditioneringen 2. 7. 3. 6. 4. 1. Konditionering type 1 anvendes til gjorde, der passerer gennem en justeringsanordning. Den ene sektion af gjorden påføres en konstant lodret belastning på 2,5 daN. Den anden sektion, der anbringes vandret, udsættes for en frem- og tilbagegående bevægelse. Justeringsanordningen indstilles således, at den vandrette sektion af gjorden forbliver strakt (se bilag XII, figur 1). 2. 7. 3. 6. 4. 2. Konditionering type 2 anvendes til gjorde, der skifter retning ved at passere gennem en stiv del. Under konditioneringen skal vinklerne mellem gjordens to sektioner være i overensstemmelse med figur 2 i bilag XII. Der påføres en konstant belastning på 0,5 daN. Hvis gjorden skifter retning flere end én gang ved at løbe gennem en stiv del, kan belastningen på 0,5 daN øges, så der opnås den foreskrevne forskydning på 300 mm af gjorden gennem den pågældende stive del. 2. 7. 3. 6. 4. 3. Konditionering type 3 anvendes til gjorde, der er fastgjort til et beslag ved syning eller lignende. Den samlede forskydning er på 300 ± 20 mm, og belastningen på 5 daN påføres kun i en periode, der svarer til en strækning på 100 ± 20 mm pr. halvcyklus (se figur 3 i bilag XII). 2. 7. 4. Mikroglideprøve (se figur 3 i bilag XII). 2. 7. 4. 1. De prøver eller anordninger, der skal underkastes mikroglideprøvning, anbringes forinden i mindst 24 timer i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 °C og de 65 ± 5 % relativ fugtighed. Afprøvningen udføres ved en temperatur på mellem 15 og 30 °C. 2. 7. 4. 2. På afprøvningsstanden kontrolleres, at den frie ende af justeringsanordningen vender opad eller nedad som i køretøjet. 2. 7. 4. 3. Den nederste ende belastes med 5 daN. Den anden ende bevæges frem og tilbage med en amplitude på 300 + 20 mm (se figur). 2. 7. 4. 4. Er der en løs ende, som danner en reserve af gjord, må den under ingen omstændigheder fæstnes eller klemmes fast til den strakte ende. 2. 7. 4. 5. På afprøvningsstanden påses, at når gjorden er slap, hænger den nedad i en bue, som når den er monteret i køretøjet. Afprøvningsstandens belastning på 5 daN skal påføres i lodret retning for at undgå, at belastningen svinger, og at gjorden snos. Befæstigelsesanordningen skal fæstnes til belastningen på 5 daN som i køretøjet. 2. 7. 4. 6. Før den egentlige afprøvning påbegyndes, gennemføres 20 cykler, for at den selvstrammende anordning kan virke korrekt. 2. 7. 4. 7. Der skal gennemføres 1 000 cykler ved frekvensen 0,5 pr. sekund med amplitude 300 ± 20 mm. Belastningen på 5 daN påføres kun i et tidsrum, som svarer til den tid, det tager at gennemløbe 100 ± 20 mm pr. halve cyklus. L 53/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 7. 5. Bestemmelse af gjordens brudbelastning (statisk afprøvning) 2. 7. 5. 1. Afprøvningerne skal hver gang foretages på to nye prøver, af passende længde, som er konditioneret i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 2. 7. 3. 2. 7. 5. 2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøvningsmaskine. Indspændingshove- derne skal være konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder sted. Bevægelseshastigheden skal være ca. 100 mm i minuttet. Ved afprøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være 200 mm ± 40 mm. 2. 7. 5. 3. Når belastningen når 980 daN, måles gjordens bredde uden at standse maskinen. 2. 7. 5. 4. Derefter øges belastningen, indtil gjorden brydes, og brudbelastningen registreres. 2. 7. 5. 5. Hvis prøven glider eller brydes i indspændingshovederne eller brydes mindre end 10 mm fra et af disse, skal den pågældende afprøvning lades ude af betragtning og ny gjordprøve afprøves. 2. 7. 6. Statisk afprøvning af selens enkelte dele, herunder de stive dele 2. 7. 6. 1. Lukkebeslaget og justeringsanordningen forbindes med trækprøvningsmaskinen ved hjælp af deres normale befæstigelser, hvorefter belastningen øges indtil 980 daN. For H-seler skal lukkebeslaget tilsluttes prøveapparatet med de gjorde, der er fastgjort til lukkebeslaget, og låsetungen eller de to låsetunger anbringes tilnærmelssesvis symmetrisk om lukkebeslagets geometriske centrum. Er lukkebeslag eller justeringsanordning del af et befæstigelsesbeslag eller af en komponent, der er fælles med en trepunktssele, afprøves vedkommende lukkebeslag eller justeringsanordning sammen med befæstigelsesbeslaget som angivet i punkt 2. 7. 6. 2, bortset fra retraktorer med venderulle ved gjordens øverste befæstigelse, for hvilke der skal anvendes en prøvebelastning på 980 daN, og længden af resterende gjord på rullen skal være så nær 450 mm som muligt. 2. 7. 6. 2. Befæstigelsesbeslagene og eventuelle højdejusterbare selebeslag afprøves som angivet i punkt 2. 7. 6. 1, dog skal belastningen være 1 470 daN og, med forbehold af bestemmelserne i andet punktum i punkt 2. 7. 8. 1, påføres under de mest ugunstige omstændigheder, der må forventes at forekomme i et køretøj, hvor selen er korrekt monteret. For retraktorer skal afprøvningen finde sted, når gjorden er helt udrullet. 2. 7. 6. 3. To prøver af det komplette selesæt anbringes i fryserum ved en temperatur af − 10 ± 1 °C i to timer. Straks efter at være taget ud af fryserummet skal lukkebeslagets dele lukkes manuelt. 2. 7. 6. 4. 2. 7. 6. 5. 2. 7. 6. 6. To prøveeksemplarer af det komplette selesæt anbringes i fryserum ved en temperatur − 10 ± 1 °C i to timer. Alle stive dele og plasticdele, der underkastes afprøvningen, anbringes efter tur på en flad stålplade (som har været anbragt i fryserummet samtidig med prøvestykkerne); pladen anbringes vandret på en kompakt, stiv blok med en masse på mindst 100 kg; inden 30 sekunder efter, at prøverne er taget ud af fryserummet, lader man en stålblok på 18 kg falde ned på disse fra en højde af 300 mm. Denne bloks anslagsflade skal have en hårdhed på mindst 45 HRC og være konveks med en krumningsradius på 10 mm i tværaksens plan og 150 mm i længdeaksens plan. For det ene prøveeksemplar anbringes stålblokken med aksen på langs af gjorden, for det andet prøveeksemplar på tværs af gjorden. Lukkebeslag, som har dele fælles for to sikkerhedsseler, underkastes en belastning, der simulerer normale brugsvilkår i et køretøj, hvor sæderne er indstillet til deres midterstilling. Belastningen påføres i den i punkt 2. 7. 8. 1 angivne retning. En belastning på 1 470 daN påføres begge selerne samtidig. I bilag XI er vist et passende apparatur til ovennævnte prøvning. Ved afprøvning af eventuelle håndbetjente justeringsanordninger trækkes gjorden ud af anordningen under hensyntagen til normale brugsvilkår med en jævn hastighed af ca. 100 mm/s, og den maksimale kraft måles med en tolerance på 0,1 daN efter at de første 25 mm gjord er trukket ud. Prøven gennemføres i begge gjordens vandringsretninger gennem justeringsanordningen, efter at gjorden har gennemført 10 cykler inden målingen. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/19 2. 7. 7. Supplerende prøver for retraktorer 2. 7. 7. 1. Retraktormekanismens holdbarhed 2. 7. 7. 1. 1. Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med højst 30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved inertiretraktorer giver man ved hver femte bevægelse gjorden et ryk, der låser retraktoren. Samme antal ryk påføres 5 forskellige steder på gjorden, når denne henholdsvis er trukket ud til 90, 80, 75, 70 og 65 % af gjordens totale længde. Er gjorden imidlertid længere end 900 mm, sættes de nævnte procenttal i forhold til de 900 mm gjord, der er tilbage i retraktoren. 2. 7. 7. 1. 2. I bilag IV findes beskrivelse af et apparatur beregnet på de i punkt 2. 7. 7. 1. 1 angivne afprøvninger. 2. 7. 7. 2. Inertiretraktorers låsning 2. 7. 7. 2. 1. Retraktoren afprøves, mens 300 ± 3 mm gjord stadig er oprullet i retraktoren. 2. 7. 7. 2. 1. 1. For inertiretraktorer, der låses ved en accelererende bevægelse af gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning, der normalt forekommer, når retraktoren er monteret i et køretøj. 2. 7. 7. 2. 1. 2. Når retraktorer afprøves for følsomhed over for deceleration af køretøjet, skal udtrækningen ske efter to på hinanden vinkelrette akser, som er vandrette, hvis retraktoren er bestemt til montering i et køretøj efter selefabrikantens angivelse. Den ene akse skal være den, som af den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, anses for mest ugunstig for låsemekanismens funktion. 2. 7. 7. 2. 2. I bilag V findes en beskrivelse af passende apparatur til de i punkt 2. 7. 7. 2. 1 angivne afprøvninger. Apparaturet skal være udført således, at den krævede acceleration nås, inden gjorden er trukket mere end 5 mm ud af retraktoren, og således, at udtrækningen sker med en gennemsnitlig tilvækst i accelerationen på mindst 25 g/s og højst 150 g/s. 2. 7. 7. 2. 3. For at kontrollere overensstemmelse med forskrifterne i punkt 2. 4. 5. 2. 1. 3 og 2. 4. 5. 2. 1. 4 monteres retraktoren på en vandret plade, og denne vippes med en hastighed af højst 2° i sekundet, indtil retraktoren låser. Afprøvningen gentages i andre retninger for at sikre, at kravene er opfyldte. 2. 7. 7. 3. Støvbestandighed 2. 7. 7. 3. 1. Retraktoren anbringes i et prøvningskammer som vist i bilag VI, således at den vender samme vej, som når den er monteret i køretøjet. Prøvningskammeret indeholder støv, der holder specifikationerne i punkt 2. 7. 7. 3. 2. Retraktoren gjord trækkes 500 mm ud og holdes i denne stilling, bortset fra at gjorden rulles op og trækkes ud 10 gange inden 1-2 minutter efter hver støvblæsning. I 5 timer blæses der hvert 20. minut støv i 5 sekunder op mod retraktoren ved hjælp af trykluft, der er tør og fri for olie og fedt, med et overtryk på 5,5 × 105 ± 0,5 × 105 Pa gennem en dyse med en diameter på 1,5 ± 0,1 mm. 2. 7. 7. 3. 2. Det støv, der anvendes ved afprøvningen i punkt 2. 7. 7. 3. 1, består af omkring 1 kg tør kvarts. Formalingsgraden skal være som følger: a) 99-100 % sigtegennemgang ved 150 µm maskeåbning og tråddiameter 104 µm b) 76-86 % sigtegennemgang ved 105 µm maskeåbning og tråddiameter 64 µm c) 60-70 % sigtegennemgang ved 75 µm maskeåbning og tråddiameter 52 µm. 2. 7. 7. 4. Oprulningskraft 2. 7. 7. 4. 1. Oprulningskraften måles på et selesæt, som anbringes på en attrap som ved den dynamiske afprøvning efter punkt 2. 7. 8. Spændingen i gjorden måles i det punkt, der netop er fri af attrappen (men så nær ved denne som muligt), mens gjorden rulles op med en hastighed på omkring 0,6 m/min. L 53/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 7. 8. Dynamiske afprøvninger af selesæt eller fastholdelsesanordning 2. 7. 8. 1. Selesættet anbringes på en prøvningsvogn udstyret med sæde og de i bilag VII angivne forankringer. Er sættet beregnet til et bestemt køretøj eller til bestemte køretøjstyper, fastsættes afstandene mellem attrappen og forankringerne dog af den tekniske tjeneste, der forestår afprøvningerne, i henhold til enten monteringsvejledningerne for selen eller oplysninger fra køretøjets fabrikant. Når der i dette tilfælde er foretaget dynamisk afprøvning for en køretøjstype, behøver den ikke at gentages for andre køretøjstyper, når hvert forankringspunkt er mindre end 50 mm fra det tilsvarende forankringspunkt for den afprøvede sele. Alternativt kan fabrikanten til afprøvningen fastsætte hypotetiske forankrings- punkter for at medtage det maksimale antal reelle forankringspunkter. Har selen højdejusterbart beslag som defineret i punkt 1. 8. 6 ovenfor, skal beslagets placering og fastgørelse være den samme som for den pågældende køretøjskonstruktion. 2. 7. 8. 1. 1. For sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger med selestrammer, der er afhængig af andre dele end dem, der indgår i selve selesættet, monteres selesættet på afprøvningsvognen sammen med de nødvendige yderligere køretøjsdele som beskrevet i punkt 2. 7. 8. 1. 2 til 2. 7. 8. 1. 6. Alternativt kan fabrikanten i tilfælde, hvor selestrammeren ikke kan afprøves på afprøvningsvognen, godtgøre, at selestrammeren opfylder forskrifterne i direktivet, ved hjælp af en sædvanlig frontalkolli- sionstest ved 50 km/h efter ISO-procedure 3560 (1975/11/01 — Road Vehicles — Frontal fixed barrier collision test method). Er sikkerhedsselen del af en anordning omfattet af en ansøgning om komponenttypegodkendelsen som fastholdelsesanordning, skal selen monteres på den del af køretøjets opbygning, den normalt monteres på, og denne del fastgøres på prøvningsvognen på følgende måde: 2. 7. 8. 1. 2. Til fastholdelse af køretøjet under prøven må ikke anvendes en metode, der styrker sædernes eller sikkerhedsselernes forankringspunkter eller nedsætter konstruktionens normale deformation. Ingen del af køretøjets forparti må medtages under forsøget, hvis det ved at begrænse attrappens fremadrettede bevægelse, bortset fra fødderne, kunne tænkes at formindske den belastning, der påføres fastholdelsanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af tilsvarende styrke, forudsat at disse ikke hindrer attrappens fremadrettede bevægelse. 2. 7. 8. 1. 3. 2. 7. 8. 1. 4. Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, hvis det er uden indvirkning på et areal, der dækker hele konstruktionens bredde, og såfremt køretøjet eller konstruktionen blokeres eller standses foran i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesanordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til, at kravene i punkt 2. 7. 8. 1. 2 er opfyldt. Sæderne indstilles og anbringes i den kørselsstilling, der af den tekniske tjeneste, som forestår typegodkendelsesprøvningen, anses for mest ufordelagtig for styrken og er forenelig med attrappens anbringelse i køretøjet. Sædernes stilling angives i afprøvningsrapporten. Har sædet indstilleligt ryglæn, anbringes dette efter fabrikantens angivelse; findes ingen sådan angivelse, fastlåses det, så det danner en vinkel med sædet så nær 25o som muligt for køretøjer af klasse M1 og N1, og så nær 15o som muligt for køretøjer af alle andre klasser. 2. 7. 8. 1. 5. Til bedømmelse af kravene i punkt 2. 6. 1. 3. 1 skal sædet anses for værende i den længst fremskudte kørelsstilling, som attrappens dimensioner tillader. 2. 7. 8. 1. 6. Alle siddepladser i samme udelte sæde afprøves samtidig. 2. 7. 8. 2. Selesættet anbringes på følgende måde på den i bilag VIII beskrevne attrap. Et bræt med tykkelse 25 mm anbringes mellem attrappens ryg og sædets ryg. Selen spændes stramt på attrappen. Derefter fjernes brættet, og attrappen anbringes således, at dens ryg er i kontakt med ryglænet i hele sin længde. Det kontrolleres, at lukkebeslagets to dele er således i indgreb med hinanden, at der ikke er risiko for forringelse af låsemekanismens pålidelighed. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/21 2. 7. 8. 3. De frie ender af gjordene skal være ført tilstrækkelig langt gennem justeringsanordningerne til at kunne optage glidningen. 2. 7. 8. 4. 2. 7. 8. 5. 2. 7. 8. 6. Vogne skubbes derefter fremad, således at dens frie hastighed ved sammenstødet er 50 ± 1 km/h, og således at attrappen forbliver ubevægelig. Vognens standselængde skal være 400 ± 50 mm. Vognen skal forblive i vandret stilling under decelerationen. Vognens deceleration opnås ved at anvende den i bilag VII viste anordning eller enhver anden anordning, der giver samme resultat. Prøvningsapparatu- ret skal være i overensstemmelse med de i bilag IX angivne specifikationer. Vognens hastighed umiddelbart hastighed ved en forskydning på 300 mm måles. før anslaget, attrappens forskydning fremad og brystkassens Efter anslaget skal selesættet eller fastholdelsesanordningen og disses stive dele undersøges visuelt, uden at lukkebeslaget åbnes, for at afgøre om der er svigt eller brud. For fastholdelsesanordninger kontrolleres ligeledes efter afprøvningen, hvorvidt de dele af køretøjets opbygning, der er fastgjort til vognen, er varigt deformerede. Findes sådan deformation, skal den tages i betragtning ved beregningen efter punkt 2. 6. 1. 4. 1. 2. 7. 9. Afprøvning af lukkebeslagets åbning 2. 7. 9. 1. Til denne afprøvning anvendes de selesæt, der allerede har været underkastet den dynamiske afprøvning i punkt 2. 7. 8. 2. 7. 9. 2. Selesættet afmonteres fra prøvningsvognen, uden at lukkebeslaget åbnes. Lukkebeslaget påføres en direkte trækbelastning via de gjorde, der er fastgjort til det, således at alle gjorde underkastes en belastning på 60/n daN; »n« er antallet af gjorde, der er forbundet med lukkebeslaget, når det er fastlåst, idet minimumsværdien sættes til 2. Hvis lukkebeslaget er forbundet med en stiv del, påføres kraften under hensyntagen til den vinkel, som lukkebeslaget og den stive del dannede under den dynamiske afprøvning. Ved en hastighed på 400 ± 20 mm/min påføres det geometriske centrum af lukkebeslagets udløserknap en belastning langs en fast akse, der er parallel med knappens indledende bevægelsesretning. Under påføring af den til åbning af lukkebeslaget krævede kraft fastholdes beslaget på et stift underlag. Den ovenfor omhandlede belastning må ikke overstige den i punkt 2. 4. 2. 5 fastsatte grænse. Afprøvningsapparaturets kontaktflade skal være sfærisk med en radius på 2,5 ± 0,1 mm. Dets overflade skal være blankpoleret metal. 2. 7. 9. 3. Åbningskraften måles, og ethvert svigt af lukkebeslaget noteres. 2. 7. 9. 4. Efter afprøvningen af lukkebeslagets åbningsmekanisme undersøges alle de dele, der indgår i sættet eller fastholdelsesanordningen, og som har været underkastet afprøvningerne i punkt 2. 7. 8, og i prøvningsrapporten angives omfanget af skader, der er påført selesættet eller fastholdelsesanordningen ved den dynamiske afprøvning. 2. 7. 10. Yderligere afprøvninger af sikkerhedsseler med selestrammer — Konditionering Selestrammeren kan adskilles fra sikkerhedsselen med henblik på at blive afprøvet og anbragt i 24 timer i en temperatur de 60 ± 5 °C. Temperaturen sættes derefter op til 100 ± 5 °C to timer. Endelig anbringes den i 24 timer i en temperatur på − 30° ± 5 °C. Efter konditionering varmes selestrammeren op til stuetemperatur. Har den været adskilt fra sikkerhedsselen, monteres den igen på denne. 2. 7. 11. Afprøvningsrapport Afprøvningsrapporten skal indeholde resultatet af de i punkt 2. 7 fastsatte afprøvninger, bl. a. prøvningsvognens hastighed, attrappens maksimale fremadrettede bevægelse, lukkebeslagets anbring- else, lukkebeslagets åbningskraft samt alle svigt eller brud. Er de i bilag VII fastsatte forankringer ikke benyttet i overensstemmelse med punkt 2. 7. 8. 1, skal afprøvningsrapporten indeholde en beskrivelse af sættets eller fastholdelsessystemets montering samt væsentlige vinkler og mål. Afprøvningsrappor- ten skal ligeledes beskrive alle deformationer eller brud på lukkebeslaget som følge af afprøvningen. L 53/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 For fastholdelsesanordninger skal afprøvningsrapporten ligeledes angive den måde, på hvilken køretøjets opbygning er fastgjort til prøvningsvognen, sædernes anbringelse og ryglænenes hældning. Hvis attrappens fremadrettede bevægelse går ud over de i punkt 2. 6. 1. 3 angivne værdier, skal afprøvningsrapporten angive, hvorvidt kraverne i punkt 2. 6. 1. 4. 1 er opfyldt. 2. 8. Produktionens overensstemmelse 2. 8. 1. 2. 8. 2. 2. 8. 3. Sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der godkendes i medfør af dette direktiv, skal være fremstillet således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type ved at opfylde de i punkt 2. 3, 2. 4, 2. 5, 2. 6 og 2. 7 overfor anførte forskrifter. For at kontrollere, at forskrifterne i punkt 2. 8. 1 er opfyldt, skal der foretages passende produktions- kontrol. Som hovedregel skal der træffes foranstaltninger til at sikre produktionens overensstemmelse i henhold til bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF, artikel 10. 2. 8. 3. 1. Særlige bestemmelse, som angiver, hvilke prøver der skal udføres og med hvilke intervaller, findes i dette direktiv bilag XVI, henholdsvis i bilag 16 til det i bilag XVII nævnte dokument. 2. 9. Vejledning 2. 9. 1. Sikkerhedsseler, der ikke leveres sammen med et køretøj, skal på emballagen og i monteringsvejled- ningen være forsynet med tydelig angivelse af, hvilke køretøjstyper de er beregnet til. 2. 9. 2. Alle barnefastholdelsesanordninger skal ledsages af den i bilag X beskrevne vejledning. 3. 3. 1. 3. 1. 1. 3. 1. 2. 3. 1. 3. 3. 1. 4. KRAV TIL MONTERINGEN I KØRETØJET Køretøjernes udstyr (1). Sæderne i køretøjer i klasse M og N omfattet af artikel 9 skal være udstyret med sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, som opfylder forskrifterne i dette direktiv (med undtagelse af køretøjer i klasse M2 og M3, der er udformet som bybusser og har pladser specielt beregnet til stående passagerer). På de pladser, hvor sikkerhedssele/fastholdelsesanordning kræves, skal anvendes de i bilag XV anførte typer (som hverken må have retraktor uden låsemekanisme (1. 8. 1) eller manuel retraktor (1. 8. 2)). Ved alle siddepladser, hvor hofteseler af type B er specificeret i bilag XV, tillades hofteseler af type Br3, medmindre de ved brug efter at være spændt normalt ruller sig så meget op, at det væsentligt forringer komforten. Er et køretøj monteret med indbygget barnefastholdelsesanordning, skal det opfylde de pågældende krav i bilag XVII. Når der ikke kræves sikkerhedsseler, kan fabrikanten vælge at anvende enhver type sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning, som er i overensstemmelse med dette direktiv. Ved siddepladser, hvor der angives hofteseler i bilag XV, kan der som alternativ monteres A-typeseler af de typer, der er tilladt i henhold til bilag XV. 3. 1. 5. Ved trepunktsseler forsynet med retraktorer skal mindst én retraktor virke på diagonalgjorden. (1) Ud over forskrifterne i punkt 3. 1 kan medlemsstaterne i henhold til national lovgivning for visse køretøjstyper godkende andre typer sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der er omfattet af dette direktiv. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/23 3. 1. 6. 3. 1. 7. 3. 1. 8. 3. 1. 9. Bortset fra køretøjer i klasse M1 tillades inertiretraktor med låsemekanisme af type 4N (1. 8. 5) i stedet for retraktor af type 4 (1. 8. 4), når det godtgøres over for den tjeneste, der forstår afprøvningerne, at det ikke vil være praktisk muligt at montere en type 4-retraktor. Ved de midter- og yderpladser på forsædet, som er vist i bilag XV og mærket »*«, anses hofteseler af den i samme bilag angivne type for tilstrækkelige, når forruden ligger uden for den i direktiv 74/60/EØF, bilag II definerede referencezone. For sikkerhedsseler betragtes forruden som en del af referencezonen, hvis den kan komme i statisk kontakt med prøveapparaturet efter den i bilag II til direktiv 74/60/EØF beskrevne metode. Alle de i bilag XV angivne siddepladser, der er mærket »#« og er »udsatte« som defineret i punkt 3. 1. 9, skal være forsynet med hoftesele af en de i bilag XV specificerede typer. En »udsat siddeplads« er en plads, hvor der ikke er nogen »beskyttelseszone« foran sædet inden for et område afgrænset — af to vandrette planer, hvoraf det ene går gennem H-punktet og det andet 400 mm oven over dette — af to lodrette længdeplaner, som er symmetriske i forhold til H-punktet og med et mellemrum på 400 mm — bagtil af et lodret tværplan 1,30 m fra H-punktet. I forbindelse med dette krav forstås ved »beskyttelseszone« en ubrudt, tilstrækkelig stærk overflade, for hvilken der gælder følgende: Hvis en kugle med diameter 165 mm projiceres geometrisk i vandret længderetning gennem et vilkårligt punkt af det ovenfor definerede område og gennem kuglens centrum, vil beskyttelseszonen ikke have nogen åbning, som kuglens geometrisk projektion kan passere igennem. En plads anses for en »udsat siddeplads«, når det samlede overfladeareal af beskyttelseszonerne inden for det ovenfor definerede område er mindre end 800 cm2. 3. 1. 10. Siddepladser, der i bilag XV er mærket med symbolet » angiven type, medmindre en af følgende betingelser er opfyldt: «, skal have trepunktsseler af en i bilag XV — umiddelbart foran den pågældende plads findes et sæde eller andre køretøjsdele, som er i overensstemmelse med Rådets direktiv 74/408/EØF (1), bilag III, tillæg 1, punkt 3. 5, eller — der er ingen del af køretøjet i referenceområdet, eller — når køretøjet er i bevægelse — ingen del er i stand dertil, eller — de af køretøjets dele, der er inden for ovennævnte referenceområde, opfylder kraverne til energioptagelse i direktiv 74/408/EØF, bilag III, tillæg 6, i hvilket tilfælde topunktsseler af en i bilag XV beskreven type kan godkendes. 3. 1. 11. 3. 1. 12. 3. 1. 13. Bortset fra det i punkt 3. 1. 12 omhandlede tilfælde skal alle siddepladser til passagerer, som er monteret med airbag, være forsynet med en advarsel mod brug af bagudvendende barnefastholdelsesan- ordning på det pågældende sæde. Advarselsetiketten, som består af et piktogram eventuelt med supplerende tekst, skal være solidt fastgjort og placeret således, at den er let synlig for en person, der skal til at anbringe en bagudvendende barnefastholdelsesanordning på det pågældende sæde. I figur 1 er vist et eksempel på udformningen af et piktogram. Er advarslen ikke er synlig, når døren er lukket, skal der være permanent synlig henvisning. Kravene i punkt 3. 1. 11 finder ikke anvendelse, hvis køretøjet er monteret med en anordning, der automatisk detekterer tilstedeværelsen af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning og sikrer, at airbaggen ikke udløses, når en sådan barnefastholdelsesanordning er monteret. For sæder, der kan anvendes, når de er drejet eller anbragt i en anden retning, når køretøjet holder stille, finder kraverne i punkt 3. 1. 1 kun anvendelse, når sædet vender i den retning, der i overensstemmelse med dette direktiv svarer til normal brug ved kørsel på vej. Oplysningsskemaet skal indeholde en bemærkning herom. (1) EFT L 221 af 12. 8. 1974, s. 1. L 53/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 3. 2. Almindelige forskrifter 3. 2. 1. 3. 2. 2. Sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger skal fæstnes til forankringer, der opfylder forskrifterne i direktiv 76/115/EØF. Sikkerhedsselerne og fastholdelsesanordninger skal monteres således, at de, når de bæres korrekt af brugeren, virker efter hensigten og formindsker risiko for kvæstelser ved ulykkestilfælde. Navnlig skal de være monteret således 3. 2. 2. 1. at gjordene ikke kan forventes at indtage en farlig position 3. 2. 2. 2. 3. 2. 2. 3. 3. 2. 2. 4. at muligheden for, at gjorden glider ned af bærerens skulder, ved at denne bevæger sig frem, er nedsat til et minimum at risikoen for, at gjorden beskadiges ved kontakt med stive skarpkantede dele i køretøjet eller i sædets stel, er nedsat til et minimum. Den enkelte sikkerhedssele ved hver siddeplads skal være udformet og monteret sådan, at selen let kan tages i brug. Desuden skal sikkerhedsseler, der leveres til sådanne sæder, hvor hele sædet eller sædepuden og/eller ryglænet kan skubbes fremover for at muliggøre adgang til bagsædet af køretøjet eller medbringelse af varer eller bagage — efter at disse sæder er blevet skubbet frem og skubbet tilbage igen til siddeposition — let kunne tages i brug eller let kunne tages frem fra under eller bagved sædet af én person i henhold til anvisningerne i køretøjets instruktionsbog, uden at den pågældende person behøver at være blevet oplært heri eller at have prøvet det før. 3. 2. 2. 5. Den tekniske tjeneste skal kontrollere, at med låsetungen i indgreb i lukkebeslaget og uden personer i sædet — vil eventuel slaphed af selen ikke forhindre korrekt montering af de af fabrikanten anbefalede barnefastholdelsesanordninger, og — for trepunktsseler, at der ved ydre træk i selens diagonalgjord kan frembringes en spænding på mindst 50 N i selens hoftegjord. 3. 3. Særlige forskrifter for stive dele, der indgår i sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger 3. 3. 1. 3. 3. 2. 3. 3. 3. 3. 3. 4. 3. 4. Stive dele som lukkebeslag, justeringsanordninger, befæstigelsesbeslag osv. må ikke medføre øget risiko for, at bæreren kvæstes i ulykkestilfælde. Lukkebeslagets åbningsmekanisme skal være let synlig og lettilgængelig for bæreren og må ikke kunne åbnes ved uagtsomhed eller uforsætligt. Lukkebeslaget skal være anbragt således, at det er lettilgængeligt for en tredjemand, som skal kunne løsne bæreren i tilfælde af fare. Lukkebeslaget skal være monteret således, at det kan åbnes af bæreren, både når det er ubelastet, og når det er belastet med dennes vægt, med én enkel bevægelse i én enkelt retning og med ene eller den anden hånd. For sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger ved de forreste sidesæder skal lukkebeslaget kunne lukkes på samme måde. Det kontrolleres, at hvis lukkebeslaget er i berøring med bæreren, opfylder berøringsfladen kravene i dette bilags punkt 2. 4. 2. 1. Når selen anvendes af bæreren, skal den enten justeres automatisk eller være konstrueret på en sådan måde, at den manuelle justeringsanordning er lettilgængelig for bæreren i siddende stilling og let at anvende. Den skal kunne strammes med én hånd for at tilpasses bærerens størrelse og sædets stilling i køretøjet. Sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, der har retraktorer, skal være monteret således, at retraktorerne kan fungere korrekt og uden vanskelighed rulle gjorden op. Til information af køretøjets bruger(e) om udstyret til transport af børn skal kravene i bilag XVIII være opfyldt. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/25 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 5. 5. 1. 5. 2. 5. 2. 1. 5. 2. 2. 5. 3. 6. 6. 1. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ HVAD ANGÅR MONTERINGEN AF SIKKERHEDSSELER OG FASTHOLDELSESANORDNINGER Ansøgning om typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, hvad angår monteringen af dens sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, skal indgives af køretøjets fabrikant. I bilag II, tillæg 2, findes en model for oplysningsskemaet. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, eksemplar af den køretøjstype, der søges godkendt. indleveres et repræsentativt MEDDELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles EF-typegodkendelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3 eller 4. En model for EF-typegodkendelsesattesten findes i: bilag II, tillæg 3 for de i punkt 2. 1 omhandlede ansøgninger bilag II, tillæg 4 for de i punkt 4 omhandlede ansøgninger Hver godkendt type sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning og hver godkendt køretøjstype tildeles et typegodkendelsesnummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige typer sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger eller to forskellige køretøjstyper. ÆNDRING AF TYPE OG TYPEGODKENDELSE Ved ændring af en type køretøj, sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning, der er godkendt efter dette direktiv, finder artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse. Figur 1 Eksempel på piktogram (se punkt 3. 1. 11) L 53/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG II TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/27 Tillæg 1 OPLYSNINGSSKEMA NR. vedrørende EF-komponenttypegodkendelse af sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger (direktiv 77/541/EØF, senest ændret ved direktiv 2000/. /EF Nedennævnte oplysninger skal, tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i en passende målestok på A4-papir eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. i det omfang de er relevante, indsendes i Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer. 0. 0. 1. 0. 2. 0. 5. 0. 7. 0. 8. 1. 2. GENERELT Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Fabrikantens navn og adresse: For komponenter og separate tekniske enheder, EF-godkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde: Adresse på samlefabrik(ker): FORTEGNELSE OVER KØRETØJER, PÅ HVILKE ANORDNINGEN AGTES MONTERET (i givet fald) BESKRIVELSE AF ANORDNINGEN 2. 1. Sikkerhedssele 2. 1. 1. Sikkerhedsselens konstruktion (topunkts-, trepunkts-, fast, automatisk): 2. 1. 2. Oplysninger om gjorde (materiale, vævemåde, dimensioner, farve): 2. 1. 3. Type retraktor (betegnelse på retraktor i henhold til direktiv 77/541/EØF, bilag III, punkt 1. 1. 3. 2. 2): 2. 1. 3. 1. Oplysninger om eventuelle andre funktioner: 2. 1. 4. Tegninger af de stive dele (som angivet i direktiv 77/541/EØF, bilag I, punkt 1. 2. 1) 2. 1. 5. Diagram af selen med angivelse af de stive dele og disses placering: 2. 1. 6. Monteringsanvisninger, der bl. a. viser monteringen af retraktoren og dens føleranordning: 2. 1. 7. 2. 1. 8. Såfremt der findes en anordning til regulering af selehøhjden, angives, om den anses for en del af selen: For seler med selestrammeranordning eller -system: fuldstændig beskrivelse af konstruktion og funktion, herunder føleranordning, beskrivelse af måden, hvorpå anordningen aktiveres, og eventuelle forholdsregler, der er nødvendige for at forhindre utilsigtet aktivering: 2. 2. Fastholdelsesanordning Ud over de i punkt 2. 1 ovenfor krævede oplysninger: 2. 2. 1. Tegninger af de relevante dele af køretøjets konstruktion med eventuelle forstærkninger til seleforankringer: L 53/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 2. 2. Tegninger af sædet visende dets stel, indstillingssystem og fastgøringsdele, med angivelse af de anvendte materialer: 2. 2. 3. Tegning eller foto af den monterede fastholdelsesanordning: Barnefastholdelsesanordning Kategori(er): Massegruppe(r): Fremadvendende barnefastholdelsesanordning/bagudvendende barnefastholdelsesanordning/babylift- holder (1) Indbygget/ikke indbygget/delvis indbygget/sædepude (1) Seletype: trepunktssele (til voksne)/hoftesele (til voksne)/specialsele/med retraktor (1) Andre karakteristika: stol/kollisionsbeskyttelse (1) Tegninger, diagrammer og skitser af barnefastholdelsesanordningen, herunder eventuel retraktor, stol eller kollisionsbeskyttelse: Erklæring vedrørende giftige stoffer i overenstemmelse med bilag XVII, punkt 6. 1. 5: Erklæring vedrørende brændbarhed i overensstemmelse med bilag XVII, punkt 6. 1. 6: 2. 3. 2. 3. 1. 2. 3. 2. 2. 3. 3. 2. 3. 4. 2. 3. 5. 2. 3. 6. 2. 3. 7. 2. 3. 8. 2. 3. 9. Dato, journal (1) Det ikke gældende slettes. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/29 Tillæg 2 OPLYSNINGSSKEMA NR. i henhold til bilag I i direktiv 70/156/EØF (*) vedrørende EF-typegodkendelse af et køretøj hvad angår dets sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger (direktiv 77/541/EØF, senest ændret ved direktiv 2000/. /EF) Nedennævnte oplysninger skal, tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i en passende målestok på A4-papir eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. i det omfang de er relevante, indsendes i Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer. 0. 0. 1. 0. 2. 0. 3. GENERELT Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet (b): 0. 3. 1. Mærkets anbringelsessted: 0. 4. 0. 5. 0. 8. 1. 1. 1. 9. Køretøjets klasse (c): Fabrikantens navn og adresse: Adresse på samlefabrik(ker): KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj: KARROSSERI 9. 10. 3. Sæder 9. 10. 3. 1. Antal: 9. 10. 3. 2. Placering og arrangement: 9. 10. 3. 2. 1. Placering(er) af sæder, som kun er beregnet til brug, når køretøjet holder stille: 9. 10. 3. 4. Karakteristika: For sæder, der ikke er komponenttypegodkendt, beskrivelse og tegninger af: 9. 10. 3. 4. 1. sæderne og deres forankring: 9. 10. 3. 4. 2. indstillingsystem: 9. 10. 3. 4. 3. system for forskydning i længderetningen og låsesystem: 9. 10. 3. 4. 4. sikkerhedsselernes forankringer, hvis de er indbygget i sædets ramme: 9. 12. Sikkerhedsseler og/eller andre fastholdelsesanordninger (*) Punkternes nummerering og fodnoter i dette oplysningsskema svarer til dem, der er anvendt i bilag I til direktiv 70/156/EØF. Punkter, der ikke er relevante for dette direktiv, er udeladt. L 53/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 9. 12. 1. Sikkerhedsselernes og fastholdelsesanordningernes antal og placering, samt sæder, hvorpå de kan anvendes: Fuldstændigt EF-typegodkendelses- mærke Variant (hvis relevant) Højdejusterbare selebeslag (ja/nej/ekstraudstyr) Første række sæder Anden række sæder (1) L C R L C R (1) Tabellen kan efter behov udvides, hvis køretøjet har flere end to rækker sæder, eller hvis der er flere end tre sæder i køretøjets bredde. (L = venstre side, R = højre side, C = i midten). 9. 12. 2 Art og placering af supplerende fastholdelsessystemer (ja/nej/ekstraudstyr): Airbag foran Airbag ved siden Selestrammer Første række sæder Anden række sæder (1) L C R L C R (1) Tabellen kan efter behov udvides, hvis køretøjet har flere end to rækker sæder, eller hvis der er flere end tre sæder i køretøjets bredde. (L = venstre side, R = højre side, C = i midten). 9. 12. 3. Sikkerhedsseleforankringernes antal og placering og bevis for overensstemmelse med direktiv 76/115/EØF (dvs. EF-typegodkendelsesnummer eller prøvningsrapport): Dato, journal 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/31 Tillæg 3 MODEL (Største format: A4 (210 × 297 mm)) EF-TYPEGODKENDELSESATTEST Myndighedens stempel Meddelelse om: — typegodkendelse (1) — udvidelse af typegodkendelse (1) — nægtelse af typegodkendelse (1) — inddragelse af typegodkendelse (1) af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed (1) i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EF. Typegodkendelse nr. :. Begrundelse for udvidelse:. DEL I 0. 1. 0. 2. 0. 3. Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker enhed (1) (2): som markeret på køretøjet/komponenten/den separate tekniske 0. 3. 1. Mærkets anbringelsessted: 0. 4. 0. 5. 0. 7. 0. 8. 1. 2. 3. 4. Køretøjets klasse (1) (3): Fabrikantens navn og adresse: For komponenter og separate tekniske enheder: EF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde: Adresse(r) på samlefabrik(ker): DEL II Eventuelle supplerende oplysninger: se tillæg. Teknisk tjeneste, som forestår prøvernes udførelse: Prøverapportens dato: Prøverapportens nummer: (1) Det ikke gældende overstreges. (2) Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne angives som »?« (f. eks. »ABC??123??«). (3) Som defineret i direktiv 70/156/EØF, bilag II A. L 53/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 5. 6. 7. 8. 9. Eventuelle bemærkninger: se tillæg. Sted: Dato: Underskrift: Indholdsfortegnelsen til den informationspakke, der er indgivet til den godkendende myndighed, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt. til EF-typegodkendelsesattest nr. vedrørende typegodkendelse af sikkerhedsseler og fastholdelsessystemer i henhold til direktiv 77/541/EØF, senest ændret ved direktiv 2000/. /EF Tillæg 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 1. 4. 1. 1. 4. 2. 1. 4. 3. 1. 4. 4. 1. 4. 5. 1. 4. 6. 5. Supplerende oplysninger Arrangement (i givet fald benyttes de i bilag III, punkt 1. 3 og 1. 4 angivne symboler og mærker): angiv ekstra udstyr, som højdejusterbare beslag, selestrammer mv. : Køretøjer, som anordningen er beregnet for: Placering på de køretøjer, som anordningen agtes monteret på (1): Supplerende oplysninger om barnefastholdelsesanordninger Kategori(er): Massegruppe(r): Fremadvendende barnefastholdelsesanordning/bagudvendende barnefastholdelsesanordning/baby- lift (2) Indbygget/ikke indbygget/delvis indbygget/sædepude (2) Seletype: trepunktssele (til voksne)/hoftesele (til voksne)/specialsele/med retraktor (2) Andre karakteristika: stol/kollisionsbeskyttelse (2) Bemærkninger: (1) En sele, der er godkendt efter forskrifterne i punkt 2. 6. 1. 3. 3 i bilag I til dette direktiv, må kun monteres ved et forsæde ved siden, hvor der er monteret airbag, hvis køretøjet er godkendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/79/EF (EFT L 18 af 21. 1. 1997, s. 7). (2) Det ikke gældende overstreges. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/33 Tillæg 4 MODEL (Største format: A4 (210 × 297 mm)) EF-TYPEGODKENDELSESATTEST Myndighedens stempel Meddelelse om: — typegodkendelse (1) — udvidelse af typegodkendelse (1) — nægtelse af typegodkendelse (1) — inddragelse af typegodkendelse (1) af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed (1) i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EF. Typegodkendelse nr. :. Begrundelse for udvidelse:. DEL I 0. 1. 0. 2. 0. 3. Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker enhed (1) (2): som markeret på køretøjet/komponenten/den separate tekniske 0. 3. 1. Mærkets anbringelsessted: 0. 4. 0. 5. 0. 7. 0. 8. DEL II 1. 2. 3. 4. Køretøjets klasse (1) (3) Fabrikantens navn og adresse: For komponenter og separate tekniske enheder: EF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde: Adresse(r) på samlefabrik(ker): Eventuelle supplerende oplysninger: se tillæg. Teknisk tjeneste, som forestår prøvernes udførelse: Prøverapportens dato: Prøverapportens nummer: (1) Det ikke gældende overstreges. (2) Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne angives som »?« (f. eks. »ABC??123??«). (3) Som defineret i direktiv 70/156/EØF, bilag II A. L 53/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 5. 6. 7. 8. 9. Eventuele benærkninger: se tillæg. Sted: Dato: Underskrift: Indholdsfortegnelsen til den informationspakke, der er indgivet til den godkendende myndighed, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt. til EF-typegodkendelsesattest nr. vedrørende typegodkendelse af køretøj i henhold til direktiv 77/541/EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EF Tillæg 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 1. 3. 1. 2. Supplerende oplysninger Angivelse af de sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der kan monteres på køretøjet Fabriksmærke: Komponenttypegodkendelsesmærke: Mærkets placering på køretøjet: Seleforankringer: 1. 2. 1. Typegodkendelsesnummer: 1. 3. Sæder: 1. 3. 1. Typegodkendelsesnummer, hvis dette foreligger: 5. Bemærkninger: 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/35 BILAG III EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESMÆRKE 1. 1. Enhver sikkerhedssele og fastholdelsesanordning, som er i overensstemmelse med den godkendte type i henhold til dette direktiv, skal være forsynet med et EF-komponenttypegodkendelsesmærke. EF-komponenttypegodkendelsesmærket hestår af følgende dele: 1. 1. 1. Et rektangel, hvori står bogstavet lille »e« efterfulgt af kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, der har meddelt typegodkendelsen: 1 2 3 4 5 6 9 11 12 13 17 18 21 23 for Tyskland for Frankrig for Italien for Nederlandene for Sverige for Belgien for Spanien for Det Forenede Kongerige for Østrig for Luxembourg for Finland for Danmark for Portugal for Grækenland IRL for Irland 1. 1. 2. I nærheden af rektanglet »basisgodkendelsens nummer« — som udgør del 4 af typegodkendelsesnum- meret omhandlet i direktiv 70/156/EØF, bilag VII — med to foranstillede cifre, der er løbenummeret på seneste væsentlige tekniske ændring af direktiv 77/541/EØF på den dag, da EF-typegodkendelse meddeltes. I nærværende direktiv er dette løbenummer »04« for seler/fastholdelsessystemer til voksne, og »03« for barnefastholdelsessystemer. 1. 1. 3. Et eller flere af nedenstående yderligere symboler anbragt oven over rektanglet: 1. 1. 3. 1. »A« for en trepunktssele, »B« for en hoftesele og »S« for en speciel type sikkerhedssele. 1. 1. 3. 2. Symbolerne i punkt 1. 1. 3. 1 suppleres med følgende: 1. 1. 3. 2. 1. »e« for en sele med en energiafledende anordning, 1. 1. 3. 2. 2. »r« for en sele med retraktor, samt typenummeret på den anvendte retraktor i overensstemmelse med punkt 1. 8 i bilag I, og »m« hvis retraktoren er en flerdobbeltvirkende inertiretraktor. 1. 1. 3. 2. 3. »p« for en sikkerhedssele med selestrammer. 1. 1. 3. 3. Indgår selen i en fastholdelsesanordning, sættes »Z« foran symbolerne i punkt 1. 1. 3. 1. 1. 1. 4. 1. 1. 5. Seler med retraktor af type 4N skal desuden være påført et symbol bestående af et rektangel med et overstreget billede af et køretøj af klasse M1 til angivelse af, at denne retraktortype er forbudt i køretøjer af denne kategori. Seler, der er godkendt efter forskrifterne i punkt 2. 6. 1. 3. 3 i bilag I, skal være mærket med ordet »AIRBAG« indrammet. L 53/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 1. 1. 6. For barnefastholdelsesanordninger: følgende supplerende tekst over rektanglet: 1. 1. 6. 1. alt efter anordningens kategori, ordene »universal«, »begrænset«, »semi-universal« eller »køretøjsspeci- fik« 1. 1. 6. 2. det masseområde, som barnefastholdelsesanordningen er konstrueret til, dvs. : under 10 kg; under 13 kg; 9-18 kg; 15-25 kg; 22-36 kg; under 18 kg; 9-25 kg; 15-36 kg; under 25 kg; 9-36 kg; under 36 kg, 1. 1. 6. 3. for anordninger med skridtgjord: symbolet »Y«. 1. 1. 6. 4. for »Special Needs Restraint«: symbolet »S«. 1. 2. Angivelserne i punkt 1. 1 skal enten ved hjælp af en mærkat eller direkte mærkning på selen anbringes letlæseligt og uudsletteligt. Mærkaten eller mærkningen skal kunne tåle daglig brug. 2. EKSEMPLER PÅ EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESMÆRKE 2. 1. a 3 2 a 3 Ae 4e a 04 2439 a 3 a 3 Selen med ovenstående EF-typegodkendelsesmærke er en trepunktssele (A) med energiafledende anordning (e) og er typegodkendt i Nederlandene (e4) efter dette direktiv (04) med basistypegodkendel- sesnummer 2439. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/37 2. 2. 2. 3. a 3 2 a 3 Br4m 4e a 04 2439 a 3 a 3 Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en hoftesele (B) forsynet med dobbeltvirkende retraktor af 4-typen og er typegodkendt i Nederlandene (e 4) efter dette direktiv (04) med typegodkendelsesnummer 2439. a 3 2 a 3 ZSe 4e a 04 2439 a 3 a 3 Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en special type sikkerhedssele (S) forsynet med energiafledende anordning (e), i Nederlandene (e4) i henhold til dette direktiv (04) med typegodkendelsesnummer 2439. indgår i en fastholdelsesanordning (Z) og er typegodkendt L 53/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Ar4Nm 4e a 04 2439 a 3 a 3 a 3 2 a 3 2 a 3 Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en trepunktssele (A) med flerdobbeltvirkende (m) retraktor af type 4N (r4N), som er meddelt EF-komponenttypegodkendelse i Nederlandene (e4) efter dette direktiv (04) under basisgodkendelsesnummer 2439. Denne sele kan ikke monteres på køretøjer af klasse M1. Bemærkning: Typegodkendelsesnummeret og symbolerne skal anbringes i nærheden af rektanglet. 2. 4. 2. 5. a 3 2 a 3 Aer4m 4e a 04 2439 AIRBAG a 3 a 3 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/39 Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en trepunktssele (A) med energiafledende anordning (e), der er godkendt i henhold til de specifikke krav i punkt 2. 6. 1. 3. 3 i bilag I, og med flerdobbeltvirkende (m) retraktor af type 4 (r4), som et meddelt EF-komponenttypegodkendelse i Nederlandene (e4), efter dette direktiv (04) under godkendelsesnummer 2439. Denne sele skal monteres i et køretøj, hvor der er airbag ved det pågældende sæde. L 53/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG IV EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL AFPRØVNING AF RETRAKTORERS HOLDBARHED 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/41 BILAG V EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL AFPRØVNING AF LÅSEMEKANISMEN I INERTIRETRAKTORER Tegningen viser apparatur, som er egnet til disse afprøvninger. Det består af en motor med kamskive, hvis kamfølger ved snoretræk står i forbindelse med en lille vogn på skinner. I kamfølgeren indgår en »bevægelsesabsorberende« anordning, der optager yderligere bevægelse, når tromlen låses, før kamfølgerens bevægelse er afsluttet. Kamskivens form og motorens hastighed er afpasset til at give den i punkt 2. 7. 7. 2. 2 i bilag I angivne acceleration; prøvestrækningen skal være større end gjordens tilladte maksimale udtrækslængde før låsning. På vognen er anbragt et underlag, der kan dreje rundt, således at retraktoren kan monteres i forskellige positioner i forhold til vognens bevægelsesretning. Til afprøvning af retraktormekanismens følsomhed over for gjordens bevægelser monteres retraktoren på et egnet fast underlag, og gjorden fæstnes til vognen. Ved ovennævnte afprøvninger kan underlag eller andre dele leveret af fabrikanten eller dennes befuldmægtigede indgå i prøveopstillingen for så realistisk som muligt at simulere montering i et køretøj. Underlag og andre nødvendige dele til simulering af den påtænkte montering i et køretøj skal stilles til rådighed af fabrikanten. L 53/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG VI EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL STØVPRØVNING AF RETRAKTORER 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/43 BILAG VII BESKRIVELSE AF VOGNEN, SÆDET, FORANKRINGERNE OG STOPANORDNINGEN 1. VOGNEN Under afprøvningen af sikkerhedsselerne skal massen af den vogn, som bærer sædet, være 400 ± 20 kg. Til afprøvning af fastholdelsesanordninger skal vognens masse tilsammen med den del af køretøjets konstruktion, der er fastgjort til den, være 800 kg. Om nødvendigt kan totalmassen af vognen og vognens struktur dog forøges med multipla af 200 kg. I intet tilfælde må totalmassen afvige mere end ± 40 kg fra den nominelle masse. 2. SÆDET Sædet skal være af stiv konstruktion og have en glat overflade, dog ikke for afprøvninger af fastholdelsesanordninger. Målangivelserne i figur 1 skal overholdes, og det skal iagttages, at ingen metaldele kommer i kontakt med selen. 3. FORANKRINGER Forankringerne skal anbringes i henhold til anvisningerne i figur 1. De cirkulære mærker, der svarer til anbringelsen af forankringerne, angiver, hvor selens ender skal fæstnes på vognen eller i påkommende tilfælde på belastningstransduceren. Forankringerne til normal brug er punkterne A, B og K, medmindre gjordlængden mellem lukkebeslagets overkant og fastgøringshullet til gjordstøtten er over 250 mm; i så fald anvendes punkterne A1 og B1. Den struktur, der bærer forankringerne, skal være stiv. Den øvre forankring må ikke flytte sig mere end 0,2 mm i længderetningen, hvis den påvirkes med 98 daN i denne retning. Vognen skal være udført således, at der ikke sker nogen blivende deformering af de dele, som bærer forankringerne under prøvningen. Tolerancen i forankringspunkternes placering er sådan, at hvert forankringspunkt skal være anbragt højst 50 mm fra de tilsvarende punkter A, B og K, der er angivet i figur 1, henholdsvis efter omstændighederne A1, B1, og K. Er en fjerde forankring nødvendig til fastgøring af retraktoren, gælder for denne forankring: — forankringen skal være placeret i det lodrette langsgående plan, der går gennem K — forankringen skal gøre det muligt for retraktoren at blive drejet til den af fabrikanten foreskrevne vinkel — forankringen skal være placeret på buen af en cirkel med centrum K og radius KB1 = 790 mm, forudsat at længden mellem gjordens øverste styr og gjordens afgang fra retraktoren ikke er under 540 mm; i alle andre tilfælde på buen af en cirkel med centrum K og radius 350 mm. 3. 1. For seler med højdejusterbart beslag som defineret i punkt 1. 8. 6 i dette direktiv skal dette være fastgjort enten til en stiv ramme eller til den del af køretøjet, hvorpå det normalt er monteret, og som er solidt fastgjort til prøvevognen. 4. STOPANORDNING Denne anordning består af for fastholdelsesanordninger dog fire energiafledende anordninger til en nominel masse på 800 kg. Om nødvendigt anvendes en ekstra energiafledende anordning for hver 200 kg forøgelse af den nominelle masse. to identiske energiafledende anordninger, monteret parallelt, Hver energiafledende anordning består af følgende: — en kappe bestående af et stålrør — et energiafledende rør af polyurethan — en aflang knop af blankpoleret stål, der går ind i anordningen — en stang og en anslagsplade. L 53/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 På tegningerne i figur 2, 3 og 4 ses målene på anordningens forskellige dele. Specifikationer for det afledende materiale er givet omstående. Umiddelbart før hver afprøvning skal rørene holdes ved en temperatur på mellem 15 og 25 °C og ikke benyttes i mindst 12 timer. Under den dynamiske prøvning af sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger skal stopanordningen have samme temperatur som ved kalibreringsprøven, med en tolerance på ± 2 °C. De krav, som stopanordningen skal opfylde, angives i bilag IX. Enhver anordning, som giver lignende resultater, kan anvendes. SPECIFIKATIONER FOR DET AFLEDENDE MATERIALE (Metode ASTM D 735, medmindre andet angives) Shore-hårdhed A: 95 ± 2 ved 20 ± 5 °C Brudbelastning: Minimumsforlængelse: Ro ≥ 343 daNm/cm2 Ao ≥ 400 % Modul for: — 100 % forlængelse: 108 daN/cm2 — 300 % forlængelse: 235 daNm/cm2 Koldskørhed (metode ASTM D 736): 5 timer ved − 55 °C Kompression (metode B): 22 timer ved 70 °C ≤ 45 % Massefylde ved 25 °C: 1,05-1,10 Ældning i luft (metode ASTM D 573): 70 timer ved 100 °C: — shore-hårdhed A: maksimal variation ± 3 — brudbelastning: formindskelse < 10 % af Ro — forlængelse: formindskelse < 10 % af Ao — masse: formindskelse < 1 % Neddypning i olie (metode ASTM nr. 1 »Oil«). 70 timer ved 100 °C: — Shore-hårdhed A: maksimal variation ± 4 — brudbelastning: formindskelse < 15 % af Ro — forlængelse: formindskelse < 10 % af Ao — volumen: kvældning < 5 % Neddypning i olie (metode ASTM nr. 3 »Oil«): 70 timer ved 100 °C: — brudbelastning: formindskelse < 15 % af Ro — forlængelse: formindskelse < 15 % af Ao — volumen: kvældning < 20 % 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/45 Neddypning i destilleret vand: 1 uge ved 70 °C: — brudbelastning: formindskelse < 35 % af Ro — forlængelse: forøgelse < 20 % af Ao Figur 1 AFPRØVNINGSVOGN, SÆDE, FORANKRINGER C 1 C C2 125 125 400 K C1 C C2 Plade af rustfrit stål (ulakeret) ≤R 20 500 R = 350 R = 790 K C 850 B 1B 300 400 300 250 ≤R 20 A A1 40°-45° 10° 920 30 9° 30 200 A/B A /B 1 1 200 725 ∅ 2 A Rør af polyurethan (se nærmere i figur 3) 655 ± 2 Aflang knop (se nærmere i figur 4) 5 , 0 ± 0 8 ∅ 0 ± 0 6 ∅ Spillerum bestemt af polyurethanrørets udvendige diameter Overfladefinish: Vægbeslag Stang A 1 1 h 7 2 ∅ 645 ± 2 S T O P A N O R D N N G I F i g u r 2 L 5 3 / 4 6 D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s i T d e n d e. 2 5 2 2 0 0 0. 2 5 2 2 0 0 0 5 , 0 + 0 , 0 + 9 5 ∅ 6 4 ∅ 5 3 ∅ Overfladefinish: 7 2 ∅ 575 ± 2 Dornens overfladefinish: 2,3 Interferenstolerance: (Alle dimensioner i mm) ± 0,2 ( r ø r a f p o l y u r e t h a n ) S T O P A N O R D N N G I F i g u r 3 D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s i T d e n d e L 5 3 / 4 7 L 53/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Figur 4 STOPANORDNING (oval knap) Interferens: ± 0,1 (Alle dimensioner i mm) 0,05 ∅ 30 R 25 R 15 4 1 M , 6 6 4 ∅ 33° R 8 33° ∅ 20 Overfladefinish: 4,0 ∅ 27 ∅ 18 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/49 BILAG VIII BESKRIVELSE AF ATTRAPPEN 1. 1. 1. SPECIFIKATION AF ATTRAPPEN Almindeligt Denne attraps væsentligste egenskaber er angivet i følgende tegninger og skemaer: Figur 1: Set fra siden — hoved, hals og torso. Figur 2: Set forfra — hoved, hals og torso Figur 3: Set fra siden — bækken, lår og underben Figur 4: Set forfra — bækken, lår og underben Figur 5: De vigtigste målangivelser Figur 6: Attrap i siddende stilling med angivelse: — af tyngdepunktet — målepunkter, hvor forskydningen skal måles — skulderhøjden Skema 1: Massen af hoved, hals, torso, lår og underben Skema 2: Nøgle til benævnelser, materialer og væsentligste mål for attrappens enkelte dele. 1. 2. Beskrivelse af attrappen 1. 2. 1. Underbenets opbygning (se figur 3 og 4) Underbenet er sammensat af tre dele: — fodsålsplade (30) — skinnebensrør (29) — knærør (26). Det rør, der udgør knæet, har to stopanordninger, som begrænser underbenets bevægelse i forhold til låret. Fra udstrakt stilling kan underbenet bøjes ca. 120° bagud. 1. 2. 2. Lårets opbygning (se figur 3 og 4) Låret består af tre dele: — knærør (22) — lårstang (21) — hofterør (20). Til begrænsning af knæets bevægelser har knærøret (22) to udskæringer, som griber ind i to flige på underbenet. L 53/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 1. 2. 3. Torsoens opbygning (se figur 1 og 2) Torsoen består af følgende dele: — hofterør (2) — rullekæde (4) — ribben (6 og 7) — brystben (8) — befæstelse for kæde (3 og til dels 7 og 8). 1. 2. 4. Hals (se figur 1 og 2) Halsen består af syv plader af polyurethan (9). Halsen kan gøres mere eller mindre stiv ved hjælp af en kædestrammer. 1. 2. 5. Hoved (se figur 1 og 2) Hovedet (15) er hult; der er anvendt polyurethan forstærket med stålbånd (17). Kædestrammeren, der gør det muligt at regulere halsen, består af en blok polyamid (10), et afstandsrør (11) og en spændeanordning (12 og 13). Hovedet kan dreje i leddet mellem første og anden halshvirvel (ringhvirvelen og taphvirvelen), idet dette består af spændeanordning (14 og 18), afstandsrør (16) og polyamidblok (10). 1. 2. 6. Knæleddet (se figur 4) Underbenet og lårene er forbundet med røret (27) og spændeanordningen (28). 1. 2. 7. Hofteleddet (se figur 4) Lårene er forbundet med torsoen gennem røret (23), friktionspladerne (24) og spændeanordningen (25). 1. 2. 8. Polyurethan Type: PU 123 CH compound Hårdhed: 50-60 shore A. 1. 2. 9. Beklædning Attrappen er beklædt med specielt materiale. 2. KORRIGERING AF MASSEN For at give mulighed for justering af attrappen til bestemte værdier og af dens totale masse kan massefordelingen justeres ved hjælp af seks korrigerende belastninger på hver 1 kg, som kan anbringes på hofteleddet. På torsoens ryg kan anbringes yderligere seks belastninger af polyurethan på 1 kg hver. 3. PUDE En speciel pude anbringes mellem attrappens torso og beklædningen. Puden skal være fremstillet af polyethylenskum og opfylde følgende forskrifter: — hårdhed: 7 til 10 shore A — tykkelse: 25 ± 5 mm. Den skal kunne udskiftes. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/51 4. 4. 1. JUSTERING AF LEDDENE Almindeligt For at resultaterne skal være reproducerbare, er det nødvendigt at specificere og kontrollere friktionen i de forskellige led. 4. 2. Knæled Knæleddet spændes. Lås og underben anbringes lodret. Underbenet drejes 30°. Spænddelen løsnes meget langsomt, indtil underbenet begynder at falde ved sin egen vægt. Møtrikken fastskrues i denne stilling. 4. 3. Hofteleddene Hofteleddene gøres stivere af hensyn til justeringen. Lårene anbringes vandret og torsoen lodret. Torsoen bøjes fremad, til den danner en vinkel på 60° med lårene. Spændeindretningen løsnes meget langsomt, indtil torsoen falder ved sin egen vægt. Møtrikken fastskrues i denne stilling. 4. 4. Leddet mellem ringhvirvel og taphvirvel Leddet reguleres således, at det netop kan holde sin egen vægt i retningerne fremad og bagud. 4. 5. Hals Halsen kan reguleres ved hjælp af kædens reguleringsanordning (13). Når halsen er indstillet korrekt, forskydes den øverste del af spænddelen mellem 40 og 60 mm, når den påføres en vandret kraft på 10 daN. SKEMA 1 Kropsdel på dukke Hoved og hals Torso og arme Lår Underben og fod Samlet masse, inklusive korrigerende vægte Masse (kg) 4,6 ± 0,3 40,3 ± 1,0 16,2 ± 0,5 9,0 ± 0,5 75,5 ± 1,0 L 53/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Reference nr. Betegnelse Materiale Mål SKEMA 2 Krop Bækkenrør Kædebefæstelse Rullekæde Skulderplade Ribben (valset profil) Ribben Brystben Skiver (seks) Blok Afstandsrør Bolt til spændeindretning Møtrik til spændeindretning Spændeindretning til ringhvirvel- taphvirvelled Hoved Afstandsrør Forstærkningsplade Møtrik til spændeindretning Lår Hofterør Lårstang Knærør Hofteforbindelsesrør Friktionsskiver (fire) Spændeindretning Knærør Knæforbindelsesrør Skive for spændeindretning Skinnebensrør Fodsålsplade 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 Polyurethan — Stål Stål Stål Polyurethan Stål Perforeret plade Perforeret plade Polyurethan 76 × 70 × 100 mm 25 × 10 × 70 mm 3/4 mm — 30 × 30 × 3 × 250 mm stål- 400 × 85 × 1,5 mm stål- 250 × 90 × 1,5 mm ∅ 90 × 20 mm, ∅ 80 × 20 mm, ∅ 75 × 20 mm, ∅ 70 × 20 mm, ∅ 65 × 20 mm, ∅ 60 × 20 mm Polyamid 60 × 60 × 25 mm Stål Stål Stål Stål Polyurethan Stål Stål Stål Polyurethan Stål Stål Stål Stål Stål Stål Stål Stål Stål Stål Stål 40 × 40 × 2 × 50 mm M 16 × 90 mm M 16 mm ∅ 12 × 130 mm (M 12) — ∅ 18 × 13 × 17 mm 30 × 3 × 500 mm M 12 — 76 × 70 × 80 mm 30 × 30 × 440 mm 52 × 46 × 40 mm 70 × 64 × 250 mm 160 × 75 × 1 mm M 12 × 320 mm skiver og møtrikker 52 × 46 × 160 mm 44 × 39 × 190 mm ∅ 70 × 4 mm 50 × 50 × 2 × 460 mm 100 × 170 × 3 mm 1 kg hver 350 × 250 × 25 mm Korrigerende masse til torsoen (seks) Korrigerende pude Beklædning Polyurethan Polyurethan- skum Bomuld med po- lyamidstropper Korrigerende belastninger til hofteled (seks) Stål 1 kg hver 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/53 Figur 1 L 53/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Figur 2 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/55 Figur 3 og 4 L 53/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Figur 5 og 6 465 ± 5 160 ± 5 120 ± 5 990 ± 10 1 470 ± 10 1 600 ± 10 1 750 ± 10 510 ± 10 (Målangivelser i mm) (Målangivelser i mm) 340 ± 5 600 ± 5 720 ± 5 320 ± 5 395 ± 10 Siddende dukke i den i bilag VII, figur 1, viste position G = Tyngdepunkt T = Torsomålepunkt (fortil i dukkens centerlinje) P = Hoftemålepunkt (bagtil i dukkens centerlinje) 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/57 BILAG IX AFPRØVNINGSVOGNENS DECELERATIONSKURVE SOM FUNKTION AF TIDEN (Kurve til prøvning af stopanordninger) g 35 30 25 20 15 10 5 0 H C D E G B A F I t 10 20 30 40 50 60 70 80 ms t 10 15 25 45 55 60 18 60 80 g 15 20 26 26 20 0 32 32 0 A B C D E F G H I Decelerationskruven skal ligge i ovenstående skraverede område, når afprøvningsvognen er belastet med ballast til en total masse på 455 ± 20 kg til afprøvning af sikkerhedsseler, hhv. 910 ± 40 kg til afprøvning af fastholdelsesanordning- er, idet den nominelle masse af afprøvningsvognen og køretøjets konstruktion er 800 kg. Om nødvendigt kan den nominelle masse af afprøvningsvognen og den påmonterede køretøjskonstruktion øges i trin på 200 kg; i så fald tilføjes en yderligere ballastmasse på 28 kg pr. trin. intet tilfælde må afprøvningsvognens samlede masse, I ballastmasser og køretøjets konstruktion afvige mere end ± 40 kg fra den nominelle værdi til kalibreringsprøver. Bremselængden under kalibrering af afprøvningsvognen er 400 ± 20 mn, og afprøvningsvognens hastighed skal være 50 ± 1 km/h. I de to ovenfor tilfælde skal måleapparaturets respons være tilnærmelsesvis lineær indtil 60 Hz med afskæring ved transducerfastgøringen må ikke medføre 100 Hz. De mekaniske resonanser stammende fra monteringen af forvrængning af de aflæste data. Der skal tages hensyn til den af kablets længde og temperaturen forårsagede påvirkning af frekvensresponsen (1). (1) Disse krav er i overensstemmelse med rekommandation ISO R 6478/1980. L 53/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG X VEJLEDNING Hver sikkerhedssele skal ledsages af en vejledning vedrørende de efterfølgende punkter udformet på det eller de sprog, som anvendes i den medlemsstat, hvor den skal markedsføres: 1. 2. 3. 4. Monteringforskrifter (unødvendige, hvis køretøjet af fabrikanten leveres med sikkerhedsseler monte- ret), som angiver de køretøjstyper, som selesættet er egnet for og korrekt metode til montering af sættet i køretøjet samt advarsel vedrørende undgåelse af slid på gjordene. Brugsanvisning (denne kan indgå i sikkerhedsseler af sikkerhedsselen. I disse anvisninger bør følgende angives: instruktionsbogen for køretøjet, hvis køretøjet leveres med fabrikanten), med vejledning, der sikrer, at brugeren får størst udbytte af a) betydningen af altid at tage selen på b) den rigtige måde at tage sikkerhedsselen på og især: — den foreskrevne placering af lukkeanordningen — nødvendigheden af, at selerne er strammet — den korrekte placering af selegjordene og nødvendigheden af, at de ikke snos — at hver sele benyttes af en enkelt person, og at selen ikke må spændes om et barn, som sidder på skødet af en passager c) hvorledes lukkebeslaget åbnes og lukkes d) hvorledes selen indstilles e) brugen af eventuelle retraktorer, der indgår i sættet, og hvordan man kontrollerer, at de er låst f) anbefalede metoder til rengøring af selen og til eventuel samling efter rengøring g) nødvendigheden af at udskifte selen, når den har været i brug ved en alvorlig ulykke, eller hvis den fremtræder stærkt flosset eller har skår, og — for seler med selestrammer — når denne har været aktiveret h) at selen ikke på nogen måde må omdannes eller ændres, idet sådanne ændringer kan gøre selen virkningsløs, og — hvis konstruktionen gør adskillelse af selen mulig — vejledning til sikring af korrekt samling i) j) at selen er konstrueret til at bruges af voksne anbringelse af selen, når den ikke er i brug. For sikkerhedsseler med retraktor type 4N skal det i vejledningen og på eventuel emballage være angivet, at selen ikke er egnet til montering i personkøretøjer med højst ni sæder, føreren medregnet. Køretøjsfabrikanten skal i køretøjets håndbog give anvisninger vedrørende egnetheden af hvert passagersæde til at medføre børn indtil 12 år (eller indtil 1,5 m høje), eller montering af barnefastholdelsesanordninger. Oplysningerne skal være affattet på det nationale sprog eller i det mindste et af de nationale sprog i den stat, hvor køretøjet udbydes til salg. 4. 1. For hver fremadvendende siddeplads skal fabrikanten enten: 4. 1. 1. angive, at siddepladsen er egnet for barnefastholdelsesanordninger af universalkategori, eller 4. 1. 2. fremlægge en fortegnelse over fastholdelsessystemer af universal eller delvis universal, begrænset eller køretøjsspecifik kategori med angivelse af de aldersgrupper, som disse systemer er beregnet til 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/59 4. 1. 3. 4. 1. 4. 4. 1. 5. levere en indbygget barnefastholdelsesanordning og angive de(n) aldersgruppe(r), som anordningen er beregnet til i hver af de pågældende placeringer, eller enhver kombination af 4. 1. 1. , 4. 1. 2. og 4. 1. 3. Er en given aldersgruppe ikke dækket af 4. 1. 1-4. 1. 4 hvad angår en bestemt siddeplads, skal fabrikanten angive, at børn af den pågældende aldergruppe ikke bør anbringes på denne siddeplads. 4. 1. 6. I tillægget til dette bilag findes et eksempel på passende udformning af disse oplysninger. L 53/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Tillæg 1 Siddeplads Aldersgruppe Forsæde- passager Bagsæde- passager Midterplads på bagsæde Ekstrasæder < 10 kg (0-9 måneder) < 13 kg (0-24 måneder) 9-18 kg (9-48 måneder) 15-36 kg (4-12 år) FORKLARING X U UF U U U U U L L L B — — — — U: UF: L: B: X: Egnet til fastholdelsesanordninger af kategori »universal«, som er godkendt til brug i denne aldersgruppe. Egnet til fremadvendende fastholdelsesanordninger af kategori »universal«, som er godkendt til brug i denne aldersgruppe. Egnet til bestemte barnefastholdelsesanordninger, som er angivet på medfølgende fortegnelse. Disse anordninger kan være af kategorierne »køretøjsspecifik«, »begrænset«, »delvis universal« eller »universal«. Indbygget fastholdelsesanordning, godkendt til denne aldersgruppe. Siddepladsen uegnet for børn i denne aldersgruppe. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/61 BILAG XI AFPRØVNING AF DOBBELT LUKKEBESLAG (Beskrevet i bilag I, punkt 2. 7. 6. 5) ω 1 4 daN 70 1 4 daN 70 Vinkel, der bestemmes som angivet i bilag I, punkt 2. 7. 8. 1 ω = Afprøvningsbelastning L 53/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG XII SLID- OG MIKROGLIDEAFPRØVNINGER Figur 1 Afprøvning type 1 Samlet vandring = 300 ± 20 mm Lodret og sidelæns støtte Beskyttelsesstrimmel for inderste stang F = 2,5 daN Samlet vandring = 300 ± 20 mm Drejetap Underste stop F = 2,5 daN Eksempler på prøveopstillinger for forskellige typer justeringsanordninger 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/63 Figur 2 Afprøvning type 2 Samlet vandring = 300 ± 20 mm 30 ± 5° Gjorde i vandret plan F = 0,5 daN Samlet vandring = 300 ± 20 mm 25 ± 5° 25 ± 5° F = 0,5 daN L 53/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Figur 3 Afprøvning type 3 og mikroglideprøvning Samlet vandring = 300 ± 20 mm Justeringsanordning DEVICE min. 200 mm Påsyet del F = 5 daN 100 mm ±20 mm Strakt stilling Slap stilling 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/65 BILAG XIII KORROSIONSAFPRØVNING AFPRØVNINGSAPPARATUR Apparatet består af et salttågekammer, en beholder med saltopløsning, en tilførsel af passende behandlet trykluft, en eller flere forstøverdyser, holdere for prøveeksemplarerne, en anordning til opvarmning af kammeret og de nødvendige kontrolorganer. Dimensioner og konstruktionsdetaljer for apparatet er valgfri, når blot afprøvningsforskrifterne overholdes. Det er vigtigt at sikre, at dråber af opløsningen, som samler sig på kammerets loft eller dæksel, ikke falder ned på prøveeksemplaret, og at nedfaldende dråber af opløsningen fra det afprøvede eksemplar ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves på ny. Apparatet må ikke være fremstillet af materialer, som har indflydelse på salttågens korroderende egenskaber. DE AFPRØVEDE EKSEMPLARERS PLACERING I TÅGEKAMMERET Prøveeksemplarerne bortset fra retraktorerne fastholdes eller udspændes i en vinkel på mellem 15 og 30° fra lodret og så vidt muligt parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedretning bestemt i forhold til den overflade, der fortrinsvis skal afprøves. Retraktorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan måde, at ruller til oprulning af gjorden placeres med aksen vinkelret på den vandrette salttågestrøms hovedretning i kammeret. Selens indgangsåbning i retraktoren skal ligeledes vende i denne hovedretning. Alle prøveeksemplarer placeres således, at tågen frit kan lægge sig på dem. Prøverne skal være placeret således, at der ikke kan dryppe saltopløsning fra den ene prøve til den anden. SALTOPLØSNING Saltopløsningen tilberedes ved opløsning af 5 ± 1 massedele natriumklorid i 95 dele destilleret vand. Der anvendes omtrent nikkel- og kobberfrit natriumklorid, der i tør tilstand højst indeholder 0,1 % natriumjodid og højst 0,3 % urenheder i alt. Opløsningen skal være således, at når den forstøves ved 35 °C, har den opsamlede opløsning et pH mellem 6,5 og 7,2. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 3. 3. 1. 3. 2. 4. LUFTTILFØRSEL Trykluftforsyningen til forstøvningsdyse eller -dyser skal være fri for olie og urenheder og skal holde et tryk på mellem 70 og 170 kN/m2. 5. 5. 1. OPSTILLINGEN I SALTTÅGEKAMMERET Ekspositionszonen i salttågekammeret skal holdes på en temperatur af 35 ± 5 °C. Mindst to egentlige tågeopsamlere skal være anbragt i ekspositionszonen for at undgå ophobning af dråber fra opløsningen kommende fra prøveeksemplarerne eller fra andre kilder. Opsamlerne skal være placeret tæt ved prøveeksemplarerne, den ene så nær som muligt ved dyserne og den anden så langt væk som muligt fra dyserne. Tågen skal være således, at der hver 80 cm2 af den vandrette opsamlingszone i hver opsamler gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning pr. time, målt over mindst 16 timer. 5. 2. Dysen (eller dyserne) skal være rettet eller afbøjet på en sådan måde, at forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksemplarerne. L 53/66 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG XIV PRØVERNES KRONOLOGISKE RÆKKEFØLGE Tilsvarende bestemmelse i direktivet Prøver Sele eller fastholdelses- anordning nr. Gjord nr. Afprøvning 1 2 3 4 5 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 2. 2, 2. 3. 2, 2. 4. 1. 1, 2. 5. 1. 1 Inspektion af sele eller anordning fastholdelses- 2. 4. 2. 1, 2. 4. 2. 2 Inspektion af lukkebeslag 2. 4. 2. 6, 2. 4. 2. 7, 2. 7. 6. 1, 2. 7. 6. 5 Styrke af lukkebeslag 2. 4. 3. 2, 2. 7. 6. 1 2. 4. 4, 2. 7. 6. 2 2. 4. 2. 4, 2. 7. 6. 3 2. 4. 1. 4, 2. 7. 6. 4 Styrke af justeringsanordning (samt af retraktorer om nødvendigt) Styrke af befæstelser (og om nødvendigt af retraktorer) Lavtemperaturbestandighed af lukkebe- slag Slagfasthed af stive dele ved lav tempera- tur 2. 4. 3. 3, 2. 7. 6. 6 Lethed af justering 2. 4. 2. 3, 2. 6. 1. 2 2. 4. 1. 2, 2. 7. 2 Konditionering/afprøvning af sele eller fastholdelsessystem før dynamisk prøv- ning: holdbarhed af lukkebeslag korrosionsbestandighed af stive dele Konditionering af retraktorer: 2. 4. 5. 1. 1, 2. 4. 5. 2. 1, 2. 4. 5. 2. 2, 2. 4. 5. 2. 3, 2. 7. 7. 2 låsetærskel 2. 4. 5. 1. 2, 2. 4. 5. 2. 4, 2. 7. 7. 4 tilbagetrækningskraft 2. 4. 5. 1. 3, 2. 4. 5. 2. 5, 2. 7. 7. 1 holdbarhed 2. 4. 5. 1. 3, 2. 4. 5. 2. 5, 2. 7. 2 korrosion 2. 4. 5. 1. 3, 2. 4. 5. 2. 5, 2. 7. 7. 3 støv 2. 4. 5. 1. 2, 2. 7. 5 gjordbredde Gjordens styrke efter: 2. 5. 2, 2. 7. 5, 2. 7. 3. 1 konditionering ved rumtemperatur 2. 5. 3, 2. 7. 5, 2. 7. 3. 2 konditionering med lys 2. 5. 3, 2. 7. 5, 2. 7. 3. 3 konditionering med lav temperatur 2. 5. 3, 2. 7. 5, 2. 7. 3. 4 konditionering med varme 2. 5. 3, 2. 7. 5, 2. 7. 3. 5 konditionering med vand 2. 4. 3. 1, 2. 7. 4 2. 6. 2, 2. 7. 3. 6 2. 6. 1, 2. 7. 8 Mikroglideprøve Slibeprøve Dynamisk prøve 2. 4. 2. 5, 2. 4. 2. 7, 2. 7. 8, 2. 7. 9 Oplukning af lukkebeslag 2. 7. 1. 4 Opbevaring af gjordprøve × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × × 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/67 BILAG XV MINDSTEKRAV TIL SIKKERHEDSSELER OG RETRAKTORER Fremadvendende siddepladser Køretøjs- klasse Yderpladser Midterpladser Bagudvendende siddepladser Forsæder Andre end forsæder Forsæder Andre end forsæder M1 Ar4m Ar4m Ar4m Ar4m B, Br3, Br4m M2 ≤ 3,5 t Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Br3, Br4m, Br4Nm M2 > 3,5 t M3 N1 N2 N3 Br3, Br4m, Br4Nm eller Br3, Br4m, Br4Nm eller Br3, Br4m, Br4Nm eller Br3, Br4m, Br4Nm eller Br3, Br4m, Br4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Betingelserne for, at hof- Betingelserne for, at hof- Betingelserne for, at hof- Betingelserne for, at hof- tesele kan godkendes, er tesele kan godkendes, er angivet i punkt 3. 1. 10 angivet i punkt 3. 1. 10 tesele kan godkendes, er angivet i punkt 3. 1. 10 tesele kan godkendes, er angivet i punkt 3. 1. 10 Ar4m, Ar4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm Intet eller intet # eller A, Ar4m, Ar4Nm * eller intet # Punkt 3. 1. 8 og 3. 1. 9: Punkt 3. 1. 7: Hoftesele til- Punkt 3. 1. 8 og 3. 1. 9: forruden er Hoftesele kræves på ud- Hoftesele kræves på ud- satte pladser satte pladser ladt, hvis uden for referenceområ- det B, Br3, Br4m, Br4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm Intet eller A, Ar4m, Ar4Nm * eller A, Ar4m, Ar4Nm * eller intet # eller intet # Punkt 3. 1. 7: Hoftesele til- Punkt 3. 1. 8 og 3. 1. 9: Punkt 3. 1. 7: Hoftesele til- Punkt 3. 1. 8 og 3. 1. 9: forruden er Hoftesele kræves på ud- ladt, hvis uden for referenceområ- satte pladser de, samt for førersædet forruden er Hoftesele kræves på ud- satte pladser ladt, hvis uden for referenceområ- det A: Trepunktssele (hofte- og diagonal-). B: Topunktssele (hofte-). r: Retraktor. m: Flerdobbeltvirkende inertiretraktor. 3: Automatisk retraktor. 4: N: Højere responstærskel (jf. Bilag I, punkt 1. 8. 3-1. 8. 5). Inertiretraktor. Bemærkning: Der kan i alle tilfælde monteres seler af type S i stedet for seler af type A eller B, forudsat at de anvendte forankringer er i overensstemmelse med direktiv 76/115/EØF. L 53/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG XVI KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE 1. AFPRØVNINGER For sikkerhedsseler skal det kræves godtgjort, at de opfylder de forskrifter, so følgende afprøvninger er baseret på. 1. 1. Kontrol af inertiretraktorers låsetærskel og holdbarhed I henhold til bestemmelserne i punkt 2. 7. 7. 2 i den ugunstigste retning efter at have været underkastet den i punkt 2. 7. 2, 2. 7. 7. 1 og 2. 7. 7. 3 beskrevne holdbarhedsprøvning som krævet i punkt 2. 4. 5. 2. 5. 1. 2. Kontrol af automatiske retraktorers holdbarhed I henhold til bestemmelserne i punkt 2. 7. 7. 1, suppleret med de i punkt 2. 7. 2 og 2. 7. 7. 3 beskrevne afprøvninger som krævet i punkt 2. 4. 5. 1. 3. 1. 3. Styrkeprøvning af gjorde efter konditionering Gjordene prøves i henhold til punkt 2. 7. 5 efter konditionering i henhold til punkt 2. 7. 3. 1 til 2. 7. 3. 5. 1. 3. 1. Styrkeprøvning af gjorde efter konditionering ved slid Gjordene prøves i henhold til punkt 2. 7. 5 efter konditionering i henhold til punkt 2. 7. 3. 6. 1. 4. Mikroglideafprøvning I henhold til fremgangsmåden i punkt 2. 7. 4. 1. 5. Afprøvning af stive dele I henhold til fremgangsmåden i punkt 2. 7. 6. 1. 6. Efterprøvning af sikkerhedsselens eller fastholdelsesanordningens funktion efter gennemførelse af den dynamiske prøve 1. 6. 1. Afprøvninger med konditionering 1. 6. 1. 1. 1. 6. 1. 2. Seler eller fastholdelsesanordninger med inertiretraktor afprøves efter bestemmelserne i punkt 2. 7. 8 idet der anvendes en sele, der forud har været underkastet 45 000 cykler af den i og 2. 7. 9, punkt 2. 7. 7. 1 foreskrevne retraktorudholdenhedsprøve og de i punkt 2. 4. 2. 3, 2. 7. 2 og 2. 7. 7. 3 beskrevne afprøvninger. Seler eller fastholdelsesanordninger med automatisk retraktor afprøves efter bestemmelserne i punkt 2. 7. 8 og 2. 7. 9, idet der anvendes en sele, der forud har været underkastet 10 000 cykler af den i punkt 2. 7. 7. 1 foreskrevne retraktorudholdenhedsprøve og de i punkt 2. 4. 2. 3, 2. 7. 2 og 2. 7. 7. 3 beskrevne afprøvninger. 1. 6. 1. 3. Statiske seler afprøves i henhold til bestemmelserne i punkt 2. 7. 8 og 2. 7. 9 efter først at have været underkastet afprøvningen i punkt 2. 4. 2. 3 og 2. 7. 2. 1. 6. 2. Afprøvninger uden konditionering Udføres som angivet i punkt 2. 7. 8 og 2. 7. 9. 2. 2. 1. AFPRØVNINGSFREKVENS OG PRØVERESULTATER Hyppigheden af prøvning efter kravene i punkt 1. 1 til 1. 5 i dette bilag fastlægges på statistisk grundlag og ved udtagning af stikprøver i overensstemmelse med en af de normale kvalitetssikringsprocedurer. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/69 2. 1. 1. For inertiretraktorer skal alle enheder endvidere afprøves 2. 1. 1. 1. enten efter bestemmelserne i punkt 2. 7. 7. 2. 1 og 2. 7. 7. 2. 2 i den ugunstigste retning som specificeret i punkt 2. 7. 7. 2. 1. 2. Prøvningsresultaterne skal opfylde kravene i punkt 2. 4. 5. 2. 1. 1 og 2. 4. 5. 2. 3 2. 1. 1. 2. eller efter bestemmelserne i punkt 2. 7. 7. 2. 3, i den mest ugunstige retning. Dog kan vippehastigheden være større end den foreskrevne, i det omfang dette ikke påvirker prøvningsresultaterne. Prøvningsre- sultaterne skal opfylde kravene i punkt 2. 4. 5. 2. 1. 4. 2. 2. 1. Afprøvninger med konditionering 2. 2. 1. 1. Seler med inertiretraktor, — som produceres i et antal af over 1 000 seler/døgn: en pr. 100 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én hver anden uge — som produceres i et antal af højst 1 000 seler/døgn: en pr. 10 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr. år for hver art låsemekanisme (1) underkastes prøven i punkt 1. 6. 1. 1 i dette bilag. 2. 2. 1. 2. Seler med automatisk retraktor samt statiske seler, — som produceres i et antal af over 1 000 seler/døgn: en af hver 100 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én hver anden uge — som produceres i et antal højst 1 000 seler/døgn: en pr. 10 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr. år afprøves efter henholdsvis punkt 1. 6. 1. 2 og 1. 6. 1. 3 i dette bilag. 2. 2. 2. Afprøvninger uden konditionering 2. 2. 2. 1. For seler med inertiretraktor skal følgende antal prøver afprøves efter punkt 1. 6. 2 i dette bilag: 2. 2. 2. 1. 1. for hver art 25 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr. døgn låsemekanisme, for en produktion på mindst 5 000 seler/døgn: to seler pr. 2. 2. 2. 1. 2. for hver art 5 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én sele årligt. låsemekasnisme, for en produktion på under 5 000 seler pr. døgn: en sele pr. 2. 2. 2. 2. For seler med automatisk retraktor samt for statiske seler skal følgende antal prøver underkastes prøven i punkt 1. 6. 2 i dette bilag: 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 2. for hver godkendt 25 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr. døgn en produktion på mindst 5 000 seler/døgn: type, for for hver godkendt 5 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr. år. for en produktion på under 5 000 seler pr. døgn: type, to seler pr. to seler pr. 2. 2. 3. Resultater Prøvningsresultaterne skal opfylde kravene bilag I, punkt 2. 6. 1. 3. 1. Dukkens forskydning fremad kan begrænses i overensstemmelse med bilag I, punkt 2. 6. 1. 3. 2 (eller i givet fald punkt 2. 6. 1. 4) gennem en prøve, der udføres med konditionering i henhold til dette bilags punkt 1. 6. 1 med en forenklet, tillempet metode. (1) I dette bilag forstås ved »art låsemekanisme« alle inertieretraktorer, hvis mekanismer kun afviger med hensyn til følerens vinkel i forhold til køretøjets referenceaksesystem. L 53/70 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 2. 2. 3. 1. 2. 3. Ved godkendelse i henhold til punkt 2. 6. 1. 3. 3 i bilag I og punkt 1. 6. 1 i dette bilag kræves blot, at ingen del af selen ødelægges eller går løs, og at hastigheden for brystkassens referencepunkt ved en forskydning på 300 mm ikke er større end 24 km/h. Når et udtaget prøveeksemplar ikke holder en given prøve, foretages yderligere en afprøvning af tre andre udtagne eksemplarer efter samme forskrifter. Holder et af disse eksemplarer ikke prøven, skal indehaveren af godkendelsen underrette typegodkendelsesmyndighederne om, hvilke skridt der er taget til at genetablere produktionens overensstemmelse. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/71 BILAG XVII KRAV TIL BARNEFASTHOLDELSESANORDNINGER Kravene for godkendelse af barnefastholdelsesanordninger findes i punkt 2, 6, 7, 8, 9 og 14 i regulativ nr. 44 fra FN’s Økonomiske Kommission for Europa (1) samt bilag 3-21, til og med ændringsserie 03. (Henvisningerne i punkt 6-8 ovenfor til regulativ nr. 14, 16 og 21 læses som direktiv 76/115/EØF, dette direktiv og direktiv 74/60/EØF). (1) Gengivet og udgivet i EFT. L 53/72 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 BILAG XVIII KRAV TIL BARNEFASTHOLDELSESANORDNINGERS MONTERING Kravene til barnefastholdelsesanordningers montering findes i bilag 13 til resolution R. E. 3 fra FN’s Økonomiske Kommission for Europa, punkt 5. 2 og tillæg 2, som er gengivet i tillægget til dette bilag. Tillæg Nedenstående tekst stammer fra bilag 13 (punkt 5. 2 og tillæg 2) til resolution R. E. 3 fra FN’s Økonomiske Kommission for Europa (dokument TRANS/WP. 29/78/Rev. 1 af 11. 8. 1997). BILAG 13 ANBEFALEDE KRAV TIL MONTERING AF SIKKERHEDSSELER OG FASTHOLDELSESANORDNINGER FOR VOKSNE I MOTORKØRETØJER I FREMAD- OG BAGUDVENDENDE SÆDER 5. 2. Ved en »universal«-barnefastholdelsesanordning forstås en barnefastholdelsesanordning, som er godkendt »universal«-kategorien i ECE-regulativ nr. 44, ændringsserie 03. Siddepladser, som køretøjsfabrikanten angiver som egnede til montering af barnefastholdelsesanordninger af »universal«- kategorien, skal opfylde forskrifterne i tillæg 2 til dette bilag. i Tillæg 2 Forskrifter for montering af barnefastholdelsesanordninger af universalkategorien, som fastgøres ved hjælp af køretøjets sikkerhedssele 1. 1. 1. 1. 2. 2. 2. 1. 2. 2. GENERELT Prøveproceduren og forskrifterne i dette tillæg benyttes til at bestemme, om en siddeplads er egnet til montering af barnefastholdelsesanordninger af universalkategorien. Prøverne kan udføres i køretøjet eller i en repræsentativ del af køretøjet. PRØVEPROCEDURE Sædet indstilles så lavt og så langt bagud som muligt. Ryglænet indstilles i den af fabrikanten angivne stilling. Findes ingen sådan angivelse, stilles det i en vinkel af 25 grader fra lodret, eller i den nærmeste faste stilling svarende hertil. 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/73 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 2. 6. 1. 2. 6. 2. 2. 7. 2. 8. 2. 9. 2. 10. 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. Skulderforankringen anbringes i sin laveste stilling. Der lægges en bomuldsklud på ryglæn og sædehynde. Opspændingsanordningen (jf. figur 1) anbringes på køretøjets sæde. Hvis siddepladsen er beregnet til en fremadvendende eller bagudvendende universalfastholdelses- anordning, fortsættes prøven som anført i punkt 2. 6. 1, 2. 7, 2. 8, 2. 9 og 2. 10. Er siddepladsen kun beregnet til en fremadvendende universalfastholdelsesanordning, fortsættes prøven som anført i punkt 2. 6. 2, 2. 7, 2. 8, 2. 9 og 2. 10. Selens gjord føres omkring opspændingsanordningen i den omtrent korrekte stilling som vist i figur 2 og 3, og lukkebeslaget lukkes. Selens gjord anbringes i den omtrent korrekte stilling omkring opspændingsanordningens nederste del med radius 150 mm, som vist i figur 3, og lukkebeslaget lukkes. Kontroller at opspændingsanordningen anbringes med midtlinjen på siddepladsens tilsyneladende midtlinje ± 25 mm, således at dens midtlinje er parallel med køretøjets midtlinje. Sørg for at gjorden ikke er løs. Brug tilstrækkelig kraft til at fjerne slaphed, men forsøg ikke at spænde gjorden. Skub bagud på midten af opspændingsanordningens forside med en kraft på 100 ± 10 N, påført parallelt med undersiden, og ophør med denne kraftpåvirkning. Tryk lodret nedad på midten af opspændingsanordningens overside med en kraft på 100 ± 10 N, og ophør med denne kraftpåvirkning. KRAV Opspændingsanordningens underside skal være i berøring med køretøjets sædehynde både ved sædets forreste og bageste del. Hvis der ikke er sådan berøring, fordi der i opspændingsanordningen er en åbning for passage af selen, kan denne åbning lukkes i plan med opspændingsanordningens underside. Selens hoftegjord skal berøre opspændingsanordningen på begge sider ved hoftegjordens bagkant (se figur 3). I tilfælde af, at ovennævnte krav ikke er opfyldt med sædet indstillet som specificeret i punkt 2. 1, 2. 2 og 2. 3, kan sæde, sæderyg og selenforankringerne indstilles til en anden stilling, som af fabrikanten anvises til normal brug; i denne stilling gentages ovennævnte monteringsprocedure, og det kontrolleres igen, om kravene er opfyldt. L 53/74 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Figur 1 Specifikationer for opspændingsanordning P Y T 0 5 R 0 5 R 0 0 1 R 0 5 R 0 5 1 R 0 5 R t l e d r o f t n v æ j g k 3 2 : t g æ V 25. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 53/75 Figur 2 Montering af opspændingsanordningen på sædet (jf. punkt 2. 6. 1) L 53/76 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 2. 2000 Figur 3 Kontrol for kompatibilitet (jf. punkt 2. 6. 1 og 3. 2) Låsetunge Lukkebeslag NB: Selegjorden skal være i berøring med den afrundede flade på begge sider af opspændingsanordningen. Kun hoftegjorden er vist «