title: Kommissionens arbejdsdokument - Oprettelse af .EU som internettopdomæne

eurovoc_concepts:
computer network
data transmission
electronic mail

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 2. 2. 2000 KOM(2000) 153 endelig KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT OPRETTELSE AF. EU SOM INTERNETTOPDOMÆNE KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT OPRETTELSE AF. EU SOM INTERNETTOPDOMÆNE SAMMENFATNING OG KONKLUSION Dette dokument drøfter oprettelsen af et internettopdomæne (ccTLD) for Den Europæiske Union:. EU Oprettelsen af et sådant domæne vil styrke Internettets image og infrastruktur i Europa, til fordel for EU-institutionerne, private brugere og kommercielle formål, bl. a. elektronisk handel. Den udvidelse af domænenavnssystemet, der blev foreslået i 1996, har af forskellige årsager ikke fundet sted, og spørgsmålet står stadig på den nye organisation, ICANN's dagsorden. lader De begrænsede muligheder, der er i Europa, medfører, at enkeltpersoner, private selskaber og andre organisationer sig registrere på World Wide Web i de eksisterende amerikanskbaserede topdomæner (f. eks. COM) og i en række andre topdomæner1. I sådanne tilfælde er det vanskeligt at sikre, at europæisk lov og politik på områder som konkurrence, på databeskyttelse, tilfredsstillende vis. forbrugerbeskyttelse ejendomsret intellektuel overholdes og EU-institutionerne har også selv været nødt til at acceptere løsninger, der ikke er optimale, f. eks. brug af sekundærdomænerne. EU. INT og. CEC. BE. Dertil kommer, at de nationale topdomæneregistraturer af historiske årsager generelt kun accepterer at registrere enheder fra deres egen nationale jurisdiktion og med visse undtagelser fører en forholdsvis restriktiv registreringspolitik2. Denne fremgangsmåde mindsker risikoen for lovkonflikter, men den passer ikke nødvendigvis de operatører, der ønsker at drive virksomhed på hele det indre marked og på verdensplan. Dette dokument rejser også seks centrale spørgsmål: Spørgsmål 1: Hvordan bør uddelegeringen af til en registraturorganisation ske? Er der andre modeller for en registraturorganisation end de her skitserede, der bør overvejes?. EU-topdomænet forvaltningen af hovedkriterier Spørgsmål 2: Hvilke registreringspolitik? Hvordan bør registreringspolitikken udvikles og gennemføres? Af registraturorganisationen, af et særskilt rådgivende organ eller af Kommissionen selv?. EU-registraturens opstilles bør der for 1. 2. Bl. a. NU og. TO Kommissionen er i færd med at undersøge, om denne politik er i overensstemmelse med EU- bestemmelserne om konkurrence og det indre marked. 2 Spørgsmål 3: Bør WIPOs konfliktløsnings- og varemærkepolitik, som den afspejles i organisationens rapport af maj 1999, anvendes på. EU-domænet, eller er der andre løsninger på disse spørgsmål i EU-sammenhæng? Kunne Harmoniseringskontoret for det Indre Marked i Alicante eventuelt spille en særlig rolle i den forbindelse? Spørgsmål 4: I hvilken grad kan en mere restriktiv ordning inden for EU eller WIPO øge beskyttelsen af navne og mærker i DNS, ved siden af alternativ konfliktløsning? Hvilke typer af navne og mærker bør beskyttes, og hvordan bør dette lægges fast? Spørgsmål 5: Har de potentielle brugere i erhvervslivet, bl. a. små og mellemstore virksomheder nogen forslag til, hvordan. EU-domænet kan forvaltes, så det bidrager mest muligt til udviklingen af elektronisk handel i Europa? Spørgsmål 6: Er der andre overvejelser, der bør tages med i betragtning, i spørgsmålet om i forholdet mellem en medlemsstaterne? topdomæneregistraturer. EU-registratur nationale og de Internetoperatørerne er vant til og forventer en åben debat om strategiske spørgsmål og nye indlede en offentlig høring om ovenstående initiativer. Kommissionen ønsker derfor at spørgsmål for at samle yderligere information og analyser vedrørende nærværende forslag og skabe et bedre grundlag for en vurdering af de forskellige muligheder. ICANN er for øvrigt selv forpligtet i henhold til sine vedtægter og procedurer til at udforme en politik på basis af konsensus i internetsamfundet, bredt betragtet. Indkredsning af en mulig konsensus blandt internetoperatører og -brugere gennem denne offentlige høring er derfor et vigtigt skridt i beslutningsprocessen. Efter den offentlige høring vil Kommissionen, afhængigt af resultatet, sende en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om de videre tiltag. Alle berørte parter opfordres til at indsende kommentarer og forslag som reaktion på disse spørgsmål samt andre bemærkninger, de måtte have, til Europa-Kommissionens generaldirektorat for informationssamfundet: pr. e-mail til: Infso-Dot-EU-consult@cec. eu. int Eller pr. fax til: +32 2 295 3998. Alle svar vil blive offentliggjort på et af Kommissionens netsteder (nærmere oplysninger følger), medmindre de berørte parter udtrykkeligt anmoder om, at deres svar holdes fortroligt. 3 1. INDLEDNING Brugen af Internettet stiger fortsat i hastigt tempo overalt i verden, og for tiden især i Europa. Måden at bruge Internettet på ændrer sig også betydeligt, efterhånden som der bliver adgang til stadig flere nye kategorier af information og tjenester, og forskellige grupper af brugere begynder at udnytte de nye muligheder. Et vigtigt nyt område er elektronisk handel, både handel mellem virksomheder indbyrdes og handel mellem virksomheder og private kunder3. Internettet bliver også i stigende omfang lægge information fra det offentlige ud på og give adgang til offentlige brugt til at tjenesteydelser4. Disse tendenser er stadig i spiringsfasen. Vi ved ikke, hvor langt de vil gå i de næste par år. Men det står allerede klart, at uanset hvad der sker, vil Internettet i Europa om 5 år se helt anderledes ud og være meget mere omfattende end det net, vi kender i dag. Domænenavnssystemet (DNS) på Internettet er vigtigt for at kunne identificere og lokalisere internetbrugerne. Men på trods af nettets kolossale vækst og flere års politiske drøftelser er domænenavnssystemet ikke blevet udvidet eller videreudviklet i takt med væksten. I Europa har internetbrugerne arvet en række nationale topdomæner (ccTLD) og har mulighed for at blive registreret i de få generiske topdomæner (gTLD), der administreres af selskabet NSI på kontrakt fra den amerikanske regering. Der er ikke truffet nogen beslutning om oprettelse af nye generiske topdomæner, som der oprindelig blev stillet forslag om i 1996/97, selv om en lang række europæiske virksomheder sluttede sig til konsortiet CORE5 med dette for øje. Den nyligt oprettede organisation ICANN6 er ansvarlig for organisation og administration af internetnavne og -adresser samt andre centrale opgaver, bl. a. reform og fremtidig udvidelse af domænenavnssystemet. ICANN har imidlertid endnu ikke nogen fastlagt politik for oprettelse af nye generiske topdomæner, og i lyset af de seneste erfaringer vil den annoncerede topdomænepolitik muligvis ikke se dagens lys i den nærmeste fremtid. I mellemtiden har ICANN, og tidligere IANA, accepteret den internationale standard ISO 3166 som et tilstrækkeligt og legitimt grundlag for oprettelse af nationale topdomæner verden over. 2. DEN INTERNATIONALE STANDARD ISO 3166 Af historiske årsager uddelegerede ICANN's forgænger, IANA, forvaltningen af de nationale topdomæneregistraturer til organer uden for USA på grundlag af en international standard for betegnelse af geografiske enheder, kendt som den internationale standard ISO 31667. IANA's overordnede politik for uddelegering og drift af registraturerne er beskrevet i et dokument, 3. 4. 5. 6. 7. Jf. direktivet om elektronisk handel: http://www. ispo. cec. be/ecommerce/legal. htm Jf. grønbogen om information i den offentlige sektor:: http://www2. echo. lu/info2000/en/publicsector/gp-index. html Om CORE og aftalememorandummet om topdomæner: Se: http://www. gtld-mou. org/ Om ICANN og DNSO. Se:. http://www. icann. org and http://www. dnso. org Om ISO og 3166-standarden: Se: http://www. din. de/gremien/nas/nabd/iso3166ma/ 4 kendt under betegnelsen RFC 15918, der er ved at blive ajourført af ICANN-organisationen9 under hensyntagen til anbefalinger fra det mellemstatslige rådgivende udvalg for ICANN (Governmental Advisory Committee - GAC)10. I dag er så godt som alle de eksisterende 243 tobogstavskoder tildelt. 11 Selv om områdekoden "EU" endnu ikke er fuldt standardiseret og ikke indgår i ISO- standardens primære liste over tobogstavskoder, er koden "EUR" standardiseret til betegnelse af euro-valutaenheden12, og koden "EU" er reserveret til samme formål og er følgelig optaget på listen over reserverede betegnelser i ISO 3166. Den reserverede brug er udvidet til at omfatte det Som svar på en anmodning fra Europa- Kommissionen i maj 1999 har vedligeholdelsesagenturet for ISO 316613: internationale obligationsmarked. " … vedtaget at udvide anvendelsesområdet for den reserverede kode EU til at omfatte enhver anvendelse af ISO 3166-1, der kræver en kodebetegnelse for Den Europæiske Union. reserverede Vedligeholdelsesagenturet for ISO 3166 har ingen indvendinger mod, at den ekstraordinært som ccTLD- betegnelse. Det vil være i overensstemmelse med normal praksis i forbindelse med gennemførelsen af ISO 3166-1 at udvide det reserverede kodeelement EU til at omfatte domænenavnssystemet på Internettet 14" tobogstavskode EU anvendes 3. ICANN/IANA'S UDDELEGERING AF TOPDOMÆNER Tidligere har IANA uddelegeret forvaltningen af de nationale topdomæneregistraturer på grundlag ISO 3166-standarden. Ud over så godt som alle nationalstater omfatter denne tilfælde øer), og forvaltningen af standard en række topdomæneregistraturerne for disse områder er også uddelegeret. IANA har erklæret, at det ikke er organisationens opgave at afgøre, hvad der er et land15, og har derfor søgt at henvise til ISO 3166, når der skulle træffes beslutninger. landområder (i de fleste I betragtning af Den Europæiske Unions størrelse og økonomiske betydning og de mange formål et EU-topdomæne kunne tjene, både for den elektroniske handel og for EU- institutionerne, vil Europa-Kommissionen anmode ICANN-bestyrelsen om at uddelegere forvaltningen af topdomænet. EU på grundlag af en beslutning i vedligeholdelsesagenturet for ISO 3166 om at udvide den reserverede brug af den eksisterende EU-kode til at omfatte internetformål. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 14. 15. http://www. icann. org/tld-deleg-prac. html RFC 1591. Se: http://www. isi. edu/in-notes/rfc1591. txt Se: http://www. icann. org/gac-comm-25may99. html Jf. ICANN-GAC: Omkring 46 af disse koder vedrører landområder (i de fleste tilfælde småøer), der ikke i sig selv er nationalstater. Dette forhold har rejst spørgsmål om, hvilken jurisdiktion der finder anvendelse, og spørgsmålet behandles i øjeblikket af ICANN og det mellemstatslige rådgivende udvalg for ICANN. Jf. den internationale standard, ISO 4217, for trebogstavs valutabetegnelser. DIN og agenturet http://www. din. de/gremien/nas/nabd/iso3166ma/ Brev til Kommissionen fra agenturet for vedligeholdelse af ISO 3166 af 7. september 1999. RFC 1591: ISO 3166 (ISO 3166 Maintenance Agency). Se: http://www. isi. edu/in-notes/rfc1591. txt for vedligeholdelse af 5 Kommissionen har også meddelt, at den vil fremme oprettelsen af topdomænet forbindelse med eEurope-initiativet16. EU i 4. DEN EUROPÆISKE UNIONS ANSVAR Det mellemstatslige rådgivende ICANN-udvalg er af den opfattelse, at de nationale topdomæneregistraturer i sidste instans er underlagt den relevante offentlige myndighed eller regering. 17 Den Europæiske Union18 må betragtes som den kompetente "offentlige myndighed" med hensyn til. EU-topdomænet og bør anerkendes som sådan af ICANN. I betragtning af Internettets stærkt decentraliserede struktur og den private status, som næsten alle involverede organisationer, også ICANN selv, har, er EU-institutionernes opgave blot at træffe beslutning om at opfylde et minimum af ansvar ved at anmode ICANN om domænet og fungere som den relevante offentlige myndighed, der fører det overordnede tilsyn med domænet, hvor der er behov for det. Udøvelsen af en sådan beføjelse, vil kræve, at. EU-registraturen drives på EU' vegne, og at EU fortsat står som ejer af selve topdomænet. 5. GEOGRAFISK ANVENDELSESOMRÅDE De fleste topdomæneregistraturer begrænser registreringerne til enheder og personer med en klar tilknytning til det pågældende geografiske område. Dette er i overensstemmelse med det bagvedliggende princip, at den tilsvarende kode (f. eks. FI,. PT,. CA,. CN,. MX) utvetydigt identificerer og lokaliserer aktiviteten19. Det opfylder også det overordnede princip, at registraturen forvaltes på vegne af internetbrugerne i det pågældende geografiske område og i deres interesse. 20 Kommissionen støtter også det princip, at der bør være en klar forbindelse mellem den registrerede enheds geografiske hovedsæde og topdomænets geografiske dækning. Dette princip følges i praksis af alle de nationale topdomæneregistraturer i EU. Hvad angår spørgsmålet om, hvilke enheder der kan registreres i topdomænet. EU, mener Kommissionen 16 17. 18. 19. 20. Se http://www. ispo. cec. be/eeurope-initiative. htm Hvad angår ICANN's og den pågældende offentlige myndigheds eller regerings respektive ansvarsområder har det mellemstatslige rådgivende udvalg for nylig erklæret: "Hvis forvalteren af et nationalt topdomæne ikke nyder det relevante samfunds støtte, udøver ICANN, efter anmodning og i overensstemmelse med ISO 3166-standarden og den pågældende offentlige myndighed eller regering, prompte sine beføjelser til at udpege en anden organisation til at forvalte domænet. " Betegnelsen "Den Europæiske Union" er anvendt i bred forstand i dette dokument, idet dette dog naturligvis ikke ændrer noget ved den specifikke kompetence, der er tillagt Det Europæiske Fællesskab, som retligt er det relevante organ i henhold til EF-traktaten. Selv om det er teknisk muligt for internetrelaterede aktiviteters geografiske placering at være fuldkommen uafhængig af den tilknytning, domænenavnet tilsyneladende angiver, har de fleste brugere af domænenavnssystemet i praksis basis inden for det geografiske område, som deres topdomæne- registratur dækker. I øvrigt vil ICANN fremover kræve, at operatører af internetsider kan lokaliseres via DNS-registreringssystemet. I praksis er der nogle få undtagelser fra dette princip (f. eks. TO,. NU). 6 at grundprincipperne i EU-lovgivningen om det indre marked bør anvendes. I EF-traktaten hedder det navnlig: "Artikel 48: Selskaber, som er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende inden for Fællesskabet, ligestilles, for så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne i medlemsstaterne. " kapitel, med statsborgere personer, dette der er i Selv om man anerkender. EU-topdomænets institutionelle og geografiske tilknytning til Den Europæiske Union, vil altså i praksis - og i lyset af retningslinjerne i traktaten - et meget stort antal enheder have mulighed for at blive registreret i dette domæne. Dette begrænser ikke muligheden for at Europa-baserede enheders internationale aktiviteter registreres i. EU- domænet. 21 i det følgende kunne man tænke sig, at Som beskrevet. EU-registraturen drives af en nonprofitorganisation, der nyder en høj grad af uafhængighed, og som bør repræsentere en bred vifte af internetinteresser i EU. I overensstemmelse med den overordnede politik, som ICANN og det mellemstatslige rådgivende udvalg er i færd med at formulere, vil registraturen dog i yderste instans stå til ansvar over for den offentlige myndighed, som har rettighederne til. EU-domænet. 6. OPRETTELSE AF EN REGISTRATURORGANISATION Der er forskellige mulige modeller for udvælgelse af en passende organisation, som driften af registraturen for. EU-topdomænet kan uddelegeres til. Før i tiden var udpegningen af nationale registraturorganisationer ret tilfældig og hang sammen med, hvor det nationale F&U-nets kerne befandt sig, dvs. ofte i det nationale ministerium for teknologi eller et universitetsinstitut med interesser i forskning og udvikling inden for informationsteknologi. Internettets udbredelse og Denne model er hvordan forklare, til den vidtforgrenede registraturorganisationen for de nationale topdomæner er blevet udpeget i adskillige medlemsstater og andre lande. i betragtning af være med ikke længere så aktuel udvikling, men kan at I dag er de fleste internetbrugere ikke længere forsknings- eller IT-orienterede, og et meget bredere spektrum af økonomien og samfundet er direkte berørt af domænenavnssystemet. Derfor er der ved at blive oprettet forskellige former for sammenslutninger i medlemsstaterne og internationalt, som alle relevante interessenter i Internettet kan deltage i. Denne udvikling er ikke begrænset til Europa. F. eks. har man både i Canada og Australien for nylig foretaget en omfattende revurdering af politikken for de nationale topdomæne- registraturer, og i USA er der iværksat en høring om den fremtidige organisation og administration af det eksisterende. US. For EU's vedkommende er der en række muligheder: 21. Hvad angår EU-institutionerne kunne f. eks. de eksterne delegationer registreres i. EU. Hvorvidt andre EU-baserede enheders internationale aktiviteter registreres i. EU er klart op til de berørte organisationer, blot registreringen er i overensstemmelse med politikken for registraturen. 7 For det første kunne man tænke sig, at der oprettes en nonprofitorganisation i EU22, der skal drive. EU-registraturen på en sådan måde, at alle de større interessegrupper har mulighed for at deltage i formuleringen af politikken for registraturen. Efter den offentlige høring ville Kommissionen indhente interessetilkendegivelser fra konsortier med en passende sammensætning og fremme udformningen af et konsensusforslag eller deltage i udvælgelsen det endelige forslag. Kommissionen registraturen på EU- ville også deltage i formuleringen i politikken for vegne. Registratur- institutionernes organisationen ville også have mulighed for at udlicitere samtlige eller en del af driftsopgaverne, generiske sekundærdomæner. berørte EU-organisationers administration databasen herunder andre og og af Ethvert kommercielt og juridisk ansvar i forbindelse med driften af. EU-registraturen ville påhvile registraturorganisationen og ikke Den Europæiske Union. repræsenteret ved Kommissionen, ville bevare alle Den Europæiske Union, rettigheder til selve. EU-topdomænet23. Intellektuel ejendomsret til de databaser, der skabes i forbindelse med driften af registraturen ville være underlagt passende passende ville licensvilkår. beskyttet deponeringspolitik og -praksis. Forvaltningen af. EU-topdomænet ville blive uddelegeret til registraturorganisationen for en indledende periode på 5 år, med mulighed for forlængelse for tre år ad gangen. rettigheder Sådanne være en af En anden mulighed kunne være at søge en fuldt ud privat, kommerciel løsningsmodel for oprettelse af en registratur. - - 22. 23. Denne løsning har den fordel, at EU-registraturen adskilles helt fra EU's offentlige myndigheder, og dette vil fremme en kommerciel og forretningsorienteret drift af registraturen. Fremgangsmåden har imidlertid to større ulemper: eftersom. EU bliver et unikt aktiv (der vil aldrig kunne være mere end én sådan registratur), kan privat kommerciel drift give anledning til problemer i forbindelse med konkurrencepolitikken; eftersom flere forskellige grene af det europæiske internetsamfund er ivrige efter at se. EU-registraturen oprettet, kan det vise sig at være en umulig opgave at afgøre, hvem driften skal uddelegeres til. I hvilken form organisationen oprettes behøver ikke fastlægges på nuværende tidspunkt, men en mulighed er via den europæiske økonomisk firmagruppe (EØFG). Det mellemstatslige rådgivende udvalg for ICANN har erklæret følgende: "1. Det mellemstatslige rådgivende udvalg bekræftede sin resolution, i maj, om at navnesystemet på Internettet er en offentlig ressource, og at topdomæneregistraturer skal drives i almenhedens interesse. fastlagt 2. Følgelig mener udvalget, at der ikke tilkommer topdomænet selv nogen intellektuelle eller andre ejendomsrettigheder. Ej heller kan den delegerede forvalter af topdomænet som følge af uddelegeringen gøre krav på sådanne rettigheder. " ICANN/GAC, Santiago 24. 8. 99 8 En tredje mulighed er at finde en eksisterende offentlig eller privat organisation på nationalt eller europæisk plan, der kunne påtage sig opgaven. Det er dog tvivlsomt, om de europæiske institutioner eller det europæiske internetsamfund kan udpege en enkelt eksisterende organisation, der både vil være kompetent til at løse opgaven og nyde alle andre parters opbakning. En fjerde mulighed er, at de kompetente afdelinger i en eksisterende offentlig administration, f. eks. Kommissionen selv, påtager sig driften af den nye registratur. Faktisk var det tidligere sådan i mange medlemsstater, at den nationale registratur blev administreret enten af et nationalt ministerium eller et offentligt universitet, og i et par tilfælde gælder dette stadig. Imidlertid er alle de medlemsstater, der har omorganiseret deres topdomæneregistraturer, gået væk fra denne model og har i stedet indført en model baseret på nonprofitorienteret samarbejde. sinde at påtage sig administrations- og Derfor har Kommissionen ikke i driftsopgaverne i forbindelse med den foreslåede registratur, undtagen for så vidt angår Kommissionens egen brug af det tilsvarende sekundærdomæne. Uanset hvilken løsning man vælger, vil indsamlingen og forvaltningen af personoplysninger i registraturens databaser naturligvis være underlagt bestemmelserne i EU's data- og forbrugerbeskyttelseslovgivning. Uden at foregribe resultatet af høringen er det Kommissionens holdning på nuværende tidspunkt, at kravet om konsensus i erhvervslivet, neutral administration, beskyttelse mod konkurrencebegrænsende adfærd og overholdelse af gældende love i praksis sætter betydelige for, hvilken model der kan accepteres for oprettelse og drift af. EU begrænsninger registraturen. Således har man også i næsten alle den senere tids eksempler på omorganisering af topdomæneregistraturer fulgt en model baseret på nonprofitorienteret samarbejde. Spørgsmål 1: Hvordan bør uddelegeringen af forvaltningen af. EU-topdomænet til en registraturorganisation ske? Er der andre modeller for en registraturorganisation end de her skitserede, der bør overvejes? 7. REGISTRERINGSPOLITIK Generelt bør registreringspolitikken for. EU-topdomænet bygge på de hidtidige erfaringer fra lignende registraturer verden over. Adskillige registraturer har for nylig moderniseret deres i færd med at gøre det. Dette arbejde er grundigt registreringspolitik, og andre er dokumenteret, og oplysningerne er offentligt tilgængelige. Topdomæneregistraturerne er nødt til at løse flere parallelle spørgsmål, bl. a. – hvordan processen tilpasses efter den nuværende hastige vækst i registreringen af underdomæner, – hvordan der tages højde for den øgede kommercielle brug af Internettet, – og hvordan man skaber et klart skel mellem offentlige myndigheders brug af domænet og kommerciel og anden privat brug. 9 Bortset fra den amerikanske administration, der har eneret til topdomænet. GOV, må alle andre regeringer og offentlige myndigheder registrere deres aktiviteter i samme domæne som befolkningen og økonomien som helhed. Hvor upraktisk dette måtte være, er det en kendsgerning, at problemet er løst effektivt og til alles tilfredsstillelse i næsten alle lande. Formuleringen af en detaljeret registreringspolitik for den nye. EU-registratur kunne være et emne for indkaldelsen af interessetilkendegivelser og vil nødvendigvis ske gradvist og bygge på tidligere erfaringer. Man kan dog opstille visse minimumskrav, der bør kommenteres og drøftes nærmere: • Udvidelsesmuligheder: Den nye registratur skal kunne indlemme et stort antal unikke nye registreringer (sekundær- og/eller tertiærdomæner) over en vis periode. Det er umuligt at forudsige, hvor stort DNS-markedet i sidste ende vil blive, men det er tænkeligt, at der bliver behov for flere millioner registreringer inden for en femårsperiode og mange flere på længere sigt. 24 • Udelukkelse: Registraturen bliver nødt til i overenskomst med internetbrugerne og de relevante offentlige myndigheder at fastlægge, hvorvidt der bør opstilles bestemte kategorier af ord, navne eller numre, herunder retligt beskyttede betegnelser, der ikke kan registreres som domænenavne, eller som bør være forbeholdt bestemte brugere. 25 • I lyset af de problemer, som eksisterende registraturer har oplevet med misbrug af sig om "netBZ", interesserede også navneregistering, opfordres til domænehamstring og anden spekulation i domænenavne. at udtale • De interesserede parter vil blive opfordret til at behandle andre mere detaljerede – – – – – spørgsmål såsom: Brugen af generiske sekundærdomæner26. Registreringspolitikken over for selskaber, enkeltpersoner og andre kategorier af private organisationer. Hvorvidt man ud over en passende beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret (se nedenfor) bør give varemærker særbehandling inden for. EU-topdomænet. Mulighederne for flersproget drift af. EU-registraturen og de tegnsæt,. EU-domænet skal kunne håndtere, indledningsvis og senere. Hvorvidt der for at øge udvidelsesmulighederne og brugervenligheden i. EU- domænenavnssystemet kan indføres sekundærdomæner, der kendetegner og står for bestemte økonomiske sektorer og/eller organisationskategorier. 27 Ved første blik kan denne stribe spørgsmål virke overvældende, men lignende problemer er i den senere tid blevet drøftet i forbindelse med flere andre topdomæneregistraturer, både i 24. 25. 26. 27. Bemærk at de kumulerede registreringer foretaget af NSI i. COM steg fra 200. 000 i første kvartal af 1996 til 4,2 mio. i første kvartal af 1999. (http://www. netsol. com/nsi/facts. html) Udelukkelse af visse kategorier er allerede nødvendig af tekniske årsager i de relevante ICANN/IANA RFCer. F. eks. RFC 1035 (offentliggjort 1987) og RFC 1123 (offentliggjort i 1989) Se: til at omfatte flere sprog] F. eks. NGO, ASBL, EØFG og passende betegnelser for andre sammenslutninger og organisationer. http://194. 119. 255. 333/eif/dns/gsld/ [Dette klassificeringspilotprojekt vil senere blive udvidet 10 Europa og på verdensplan, og i mange tilfælde har man fundet forholdsvis tilfredsstillende løsninger og forbedret den hidtidige praksis betydeligt. Reaktionerne på den offentlige høring forventes at give et nyttigt signal om, hvilke forventninger internetbrugerne i Europa har til registreringspolitikken for. EU-topdomænet. Set ud fra et mere overordnet synspunkt bør registrering i. EU-topdomænet være kommercielt attraktivt for den grænseoverskridende elektroniske handel. Det vil derfor være ønskeligt, at registreringspolitikken fremmer udviklingen af en internetidentitet (et mærke) for produkter og tjenesteydelser fra virksomheder i Europa. Medlemmerne eller repræsentanterne for registraturen ("registratorerne") bør også kunne tilbyde virksomheder og enkeltpersoner - især små og mellemstore virksomheder - en hurtig, billig og enkel internetregistreringsservice. De bør kunne tilbyde registreringstjenester sammen med andre internettjenester (etstedsbestilling) under konkurrencevilkår. Således vil den almindelige befolkning og hele erhvervslivet have adgang til det nye topdomæne via en lang række konkurrerende registratorer, der dækker alle medlemsstaterne (og eventuelt mere til), og som er underlagt registraturens overordnede registreringspolitik, der offentliggøres og ajourføres med jævne mellemrum. Hvad angår selve EU-institutionernes registreringspolitik, vil det være mest hensigtsmæssigt, at eneansvaret herfor pålægges udpegede, autoriserede registratorer - normalt de kompetente afdelinger i institutionerne - som gradvis udvikler og gennemfører deres DNS-politik, sådan som det i dag er tilfældet. De vil også være ansvarlige for overgangen til det nye topdomæne. Man kunne for eksempel forestille sig, at Kommissionens email-adresser ændres fra "xxx. yyy"@cec. eu. int til "xxx. yyy"@Commission. EU. Det bliver nødvendigt at skelne klart. EU-domænet mellem de offentlige myndigheders brug af domænet og organisationers og enkeltpersoners kommercielle og anden private brug. Dette er vigtigt for de enkelte brugere og offentligheden, at brugen af. EU-domænet ikke indebærer, at EU-institutionerne på nogen måde godkender eller påtager sig ansvaret for andre netsteder end deres egne. for at gøre det klart over inden for Hvorvidt andre kategorier af offentlige organisationer skal have mulighed for at få deres egne, reserverede sekundærdomæner må drøftes på et senere tidspunkt. Spørgsmål 2: Hvilke hovedkriterier bør der opstilles registreringspolitik? for. EU-registraturens Hvordan Af registraturorganisationen, af et særskilt rådgivende organ eller af Kommissionen selv? registreringspolitikken gennemføres? udvikles bør og 8. KONFLIKTLØSNINGS- OG VAREMÆRKEPOLITIK Fastlæggelse af en politik for afværgelse og løsning af konflikter om domænenavnssystemet har været genstand for omfattende høringer og drøftelser i de senere år. De fleste af sådanne konflikter vedrører i praksis varemærker. 11 I marts 1998 bad EU og medlemsstaterne i deres svar på den amerikanske grønbog28 bl. a. om, til Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret at disse spørgsmål blev henvist (WIPO), der allerede havde udført forberedende arbejde på dette område efter anmodning fra IAHC29. Som situationen er nu, har WIPO udarbejdet en slutrapport30, EU har udtrykt støtte til konklusionerne heri, og det mellemstatslige rådgivende ICANN-udvalg har tilsluttet sig de overordnede principper i rapporten. ICANN-bestyrelsen er i gang med at gennemføre WIPO's anbefalinger i de eksisterende generiske topdomæner. På den baggrund kan man argumentere for, at den metode og politik, som anbefales af WIPO, og som ICANN har tilsluttet sig, lige så vel kan anvendes for. EU-topdomænet. Mange af de jurisdiktionsspørgsmål, der allerede rejser forbindelse med globale generiske topdomæner, vil også kunne opstå i forbindelse med den kommercielle brug af. EU-domænet. Derfor kan det tænkes, at man i første omgang kan anvende WIPO's politik på registreringer i. EU-domænet. sig i Der er naturligvis andre overvejelser, der må tages med i betragtning. ICANN og WIPO vil muligvis justere deres politik i fremtiden i lyset af de erfaringer, de høster. EU-registraturen vil muligvis være interesseret i at lægge større vægt på visse aspekter af den europæiske varemærkelovgivning. Visse tærskler og kriterier skal måske tilpasses eller lempes i lyset af erfaringerne. I visse konflikter (f. eks. konflikter, der kun berører en enkelt medlemsstats jurisdiktion) er det måske ikke berettiget eller nødvendigt med international mægling. Under alle omstændigheder bør den nye registratur og dens registratorer gennemføre WIPO- rapportens grundlæggende bestemmelser om gennemskuelighed og en passende politik for databeskyttelse. Spørgsmål 3: Bør WIPOs konfliktløsnings- og varemærkepolitik, som den afspejles i organisationens rapport af maj 1999, anvendes på. EU-domænet, eller er der andre løsninger på disse spørgsmål i EU-sammenhæng? Kunne Harmoniseringskontoret for det Indre Marked i Alicante eventuelt spille en særlig rolle i den forbindelse? Endvidere giver den nyligt vedtagne lov i USA, den såkaldte "cybersquatting law"31, i spørgsmål om, hvorvidt navne og mærker også bør beskyttes anledning til domænenavnssystemet gennem en mere restriktiv adfærdskodeks (eller lignende ordning). I bekræftende fald må der tages stilling til, om en sådan adfærdskodeks bør opstilles på nationalt eller på EU-niveau, hvilken rolle mellemstatslige organer som WIPO bør have, og præcis hvilke kategorier af navne der bør beskyttes. 32 28. 29. 30. 31. 32. Internationale Ad hoc-Udvalg (International Ad Hoc Committee), nedsat Netadressen på grønbogen og EU's svar mv. findes på: http://www. ispo. cec. be/eif/policy/govreply. html Det i 1996 af Internetsamfundet (Internet Society - ISOC). Rapporten fra WIPO findes på: Act of Congress, S 1255, Anticybersquatting Consumer Protection Act, 20. 11. 99 Der er f. eks. forskellige forslag om, at beskyttelsen af navne i DNS bør omfatte ikke alene varemærker, men også andre kommercielle navne, navne på berømte personer, geografiske betegnelser samt navne http://wipo2. wipo. int/process/eng/processhome. html 12 Spørgsmål 4: I hvilken grad kan en mere restriktiv ordning inden for EU eller WIPO øge beskyttelsen af navne og mærker i DNS, ved siden af alternativ konfliktløsning? Hvilke typer af navne og mærker bør beskyttes, og hvordan bør dette lægges fast? 9. EU-DOMÆNET OG ELEKTRONISK HANDEL Mange selskaber i EU er interesserede i at udvikle deres virksomhed gennem elektronisk handel. Kommissionen og medlemsstaterne har iværksat tiltag for at fremme den elektroniske handel, især blandt små og mellemstore virksomheder. Elektronisk handel har mulighed for at blive en økonomisk og konkurrencedygtig måde at gøre forretning på over hele verden med leverandører, kontrahenter og kunder såvel som direkte med slutforbrugerne. Kommissionen er i færd med at behandle forskellige retlige og lovgivningsmæssige spørgs- mål vedrørende elektronisk handel med det formål at fremme denne form for handel og navnlig at skabe så ensartede retlige og lovgivningsmæssige rammer som muligt på hele det indre marked. Elektronisk handel kan også blive et vigtigt element i eksport- og importsammenhæng, især for de ydelser, der kan leveres via Internettet. Der er allerede en klar interesse i. COM-topdomænet. Men selv om dette domæne i princippet er verdensdækkende, er det i praksis nordamerikansk-domineret. Desuden er det efter sigende allerede overfyldt, i hvert fald for det engelske sprogs vedkommende. En fordel ved. EU-domænet er, at det forbindelse med grænseoverskridende og i verdensomspændende handel vil give alle virksomheder i hele Europa en sammenhængende inden for en overskuelig fremtid giver masser af europæisk identitet. Samtidig vil det muligheder for registreringer på andet og tredje niveau inden for en lang række forskellige sprog. Præcis hvordan. EU-domænet vil blive udnyttet til elektronisk handel vil hovedsagelig afhænge af efterspørgslen på markedet, men man kan nok med rimelighed forvente, at det bliver en vigtig platform, hvis og når EU-markedet bliver et aktivt område inden for elektronisk handel, især da der vil være adgang til et meget stort udvalg af brugbare navne på alle sprog, i hvert fald i starten, men også et godt stykke ud i fremtiden. Spørgsmål 5: Har de potentielle brugere i erhvervslivet, bl. a. små og mellemstore virksomheder nogen forslag til, hvordan. EU-domænet kan forvaltes, så det bidrager mest muligt til udviklingen af elektronisk handel i Europa? 10. EU-DOMÆNET OG DE NATIONALE TOPDOMÆNER I MEDLEMSSTATERNE En stor andel af de samlede registreringer i EU sker i de 15 nationale topdomæner i nationale medlemsstaterne. topdomæneregistraturer er særlig velegnede til at fremme en omfattende, bred dækning i den almindelige befolknings adgang til og brug af Internettet. eftersom de navnlig fortsat Sådan være, bør det på organisationer og lokaliteter. Der eksisterer for nuværende ingen international katalogisering af sådanne begreber, der kan anvendes til dette formål. 13 I den sammenhæng kunne det være hensigtsmæssigt med en arbejdsdeling, hvor. EU- registraturen koncentrerer sig om de anvendelser, hvor det kan tilbyde særlige ekstrafordele i forhold til de nationale topdomæner. Det er ikke tanken, at de nationale betegnelser skal bruges som sekundærdomæner under. EU (f. eks. DK. EU,. NL. EU). Det ville klart medføre til EU-dækkende og overlapning og underminere den særlige brug af grænseoverskridende formål. EU-domænet På den anden side bør medlemmerne af de nationale topdomæneregistraturer og deres repræsentanter have mulighed for at blive registratorer for. EU-domænet. På den måde kan de tilbyde DNS-markedet et registreringsalternativ, og det er netop en af de største fordele ved nærværende forslag. Behovet og muligheden for et alternativ til de nationale topdomæner ses klart af det stigende antal europæiske kommercielle registreringer i andre topdomæner, bl. a. COM. Hvis der registreres alt for mange europæiske anvendelser inden for elektronisk handel i. COM, vil det skabe mangel på "gode" navne i. COM33. Det vil medføre problemer i forbindelse med konfliktløsnings- og varemærkepolitikken (NSI har først for nylig vedtaget at følge WIPO-politikken, således som konkretiseret af ICANN) og med NSI-registraturens overensstemmende med EUs nuværende konkurrencepolitik. topdomæneregistratur som. EU vil også virke fremmende for gennemførelsen af EU's databeskyttelses- og forbrugerbeskyttelseslovgivning. En Europa-baseret kommercielle karakter, ikke der er Europæiske organisationer med aktiviteter og et virkefelt, der rækker ud over den enkelte medlemsstat eller omfatter grænseoverskridende regionale grupperinger, vil nok være særligt interesserede i at bruge. EU-domænet, så snart det er oprettet. Spørgsmål 6: Er der andre overvejelser, der bør tages med i betragtning, spørgsmålet topdomæneregistraturer i medlemsstaterne? om forholdet mellem en. EU-registratur i nationale og de 33. En lang række genkendelige og brugbare ord (på engelsk) er allerede registreret i. COM, enten af eksisterende brugere eller af "cyberbz'ere". 14 BILAG Forkortelser vedrørende Internettet CORE ccTLD Council of Registrars, en fælles nonprofit-registraturorganisation, oprettet på grundlag af IAHC's rapport. 55 selskaber er medlem af organisationen (september 1999) topdomæne. Koderne for de Country code Top Level Domain: Nationalt nationale topdomæner svarer til ISO 3166-standardens tobogstavskoder for lande og landområder) DNS Domænenavnssystemet domænehamstring Registrering af et stort antal ord eller navne i spekulationsøjemed, ikke nødvendigvis til umiddelbar anvendelse, men i forventning om, at de kan overdrages med fortjeneste på et senere tidspunkt. GAC gTLD IAHC IANA ICANN IETF ISO ISOC netBZ NSI RFC ICANN Governmental Advisory Committee: Det mellemstatslige rådgivende udvalg for ICANN Generic Top Level Domain: Generisk topdomæne (f. eks. COM,. ORG,. INT) International Ad Hoc Committee: Det International Ad Hoc-Udvalg Internet Assigned Numbers Authority. ICANN's forgænger. Internet Corporation for Assigned Names and Numbers: Internettets navne- og nummerorganisation, efterfølgeren til IANA. Internet Engineering Task Force Den Internationale Standardiseringsorganisation i Genève Internet Society: Internetsamfundet (cybersquatting) Registrering i ond tro eller varemærker, som tilhører tredjemand. i spekulationsøjemed af Network Solutions Incorporated, et datterselskab af Science Applications Investment Corporation - SAIC for Comments (anmodning om kommentarer): I første omgang Request betegnelsen for et udkast til internetstandard fra IETF. I praksis ændres betegnelsen "RFC" dog ikke, selv om skabes konsensus om indholdet Uddelegering ICANN/IANA's uddelegering af Internet-roden. forvaltningen af et topdomæne under Udpegning Den relevante regerings eller offentlige myndigheds udpegning af en til at etablere en delegeret, som dermed anerkendes som kompetent registraturorganisation og database 15


title: Commission Regulation (EC) No 257/2000 of 2 February 2000 fixing the maximum export refund for white sugar for the 25th partial invitation to tender issued within the framework of the standing invitation to tender provided for in Regulation (EC) No 1489/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 3. 2. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 28/23 COMMISSION REGULATION (EC) No 257/2000 of 2 February 2000 fixing the maximum export refund for white sugar for the 25th partial invitation to tender issued within the framework of the standing invitation to tender provided for in Regulation (EC) No 1489/1999 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2038/1999 of 13 September 1999 on the common organisation of the markets in the sugar sector (1), and in particular the second subpara- graph of Article 18(5) thereof, and world markets in sugar, for the partial invitation to tender in question; (3) (4) following an examination of the tenders submitted in response to the 25th partial invitation to tender, the provisions set out in Article 1 should be adopted; the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Sugar, Whereas: (1) (2) Commission Regulation (EC) No 1489/1999 of 7 July 1999 on a standing invitation to tender to determine levies and/or refunds on exports of white sugar (2), requires partial invitations to tender to be issued for the export of this sugar; pursuant to Article 9(1) of Regulation (EC) No 1489/ 1999 a maximum export refund shall be fixed, as the case may be, account being taken in particular of the state and foreseeable development of the Community HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For the 25th partial invitation to tender for white sugar issued pursuant to Regulation (EC) No 1489/1999 the maximum amount of the export refund is fixed at EUR 51,900/100 kg. This Regulation shall enter into force on 3 February 2000. Article 2 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 2 February 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 252, 25. 9. 1999, p. 1. (2) OJ L 172, 8. 7. 1999, p. 27


title: Komisjoni otsus, 2. veebruar 2000, nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 4 kohase ehitustoodete vastavustõendamismenetluse kohta lehtklaasi, profiilklaasi ja klaasist seinaplokkide nõuetele vastavuse tõendamisel (teatavaks tehtud numbri K(1999) 5016 all)EMPs kohaldatav tekst.

eurovoc_concepts:
Community certification
EC conformity marking
building materials
glass
product quality
product safety

formats: html pdf print

text: 13/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 93 32000D0245 L 77/13 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 28. 3. 2000 KOMISJONI OTSUS, 2. veebruar 2000, nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 4 kohase ehitustoodete vastavustõendamismenetluse kohta lehtklaasi, profiilklaasi ja klaasist seinaplokkide nõuetele vastavuse tõendamisel (teatavaks tehtud numbri K(1999) 5016 all) (EMPs kohaldatav tekst) (2000/245/EÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja hal- dusnormide ühtlustamise kohta, (1) mida on muudetud direktii- viga 93/68/EMÜ, (2) eriti selle artikli 13 lõiget 4, ning arvestades järgmist: Komisjon peab valima kahest direktiivi 89/106/EMÜ artik- li 13 lõikele 3 vastavast toote vastavustõendamismenetlu- sest “võimalikult lihtsa, kuid ohutusega kooskõlas oleva menetluse”; see tähendab vajadust otsustada, kas tootja vastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem on teatava toote või tootepere nõuetele vastavuse tõendamisel vajalik ja piisav tingimus või on artikli 13 lõikes 4 mainitud kri- teeriumidele vastavusega seotud põhjustel vaja volitatud sertifitseerimisorgani sekkumist. (1) (2) määrata meetodid, mille abil tuleb kõnealust kahte menet- lust III lisale viidates rakendada, sest III lisas eelistatakse tea- tavaid süsteeme. Artikli 13 lõike 3 punktis a nimetatud menetlus vastab süs- teemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 ala- punkti ii esimeses võimaluses ilma pideva järelevalveta ning teises ja kolmandas võimaluses ning artikli 13 lõike 3 punktis b nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunktis i ning III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses pideva järeleval- vega. Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas ala- lise ehituskomitee arvamusega. esitati Otsus direktiiviga 89/106/EMÜ ettenähtud kolme kuu jooksul reageerimata. Seepärast võtab komisjon ettepandud meetme vastu, nõukogule, mis jättis (4) (5) (6) ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikli 13 lõikega 4 nähakse ette, et niiviisi kindlaks mää- ratud menetlus tuleb märkida mandaatidesse ja tehnospet- sifikaatidesse; seetõttu on soovitatav määratleda toodete või tooteperede mõiste, nagu seda kasutatakse mandaati- des ja tehnospetsifikaatides. I lisas nimetatud toodete ja tooteperede nõuetele vastavust tõendatakse menetlusega, mille aluseks on tootja ainuvastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem, millega tagatakse toote vastavus asjakohastele tehnilistele kirjeldustele. Artikkel 1 (3) Artikli 13 lõikega 3 ettenähtud kahe menetluse üksikasjalik kirjeldus esitatakse direktiivi 89/106/EMÜ III lisas; seetõttu on vaja iga toote või tootepere puhul selgesti kindlaks (1) EÜT L 40, 11. 2. 1989, lk 12. (2) EÜT L 220, 30. 8. 1993, lk 1. Artikkel 2 lisas nimetatud toodete nõuetele vastavust II tõendatakse menetlusega, mille kohaselt lisaks tootja vastutusel toimivale tehase toote vastavustõendamisse ning järelevalvesse kaasatud volitatud sertifitseerimisorgan. on tootmise tootmisohje süsteemile või 94 ET Euroopa Liidu Teataja 13/25. kd III lisas ettenähtud vastavustõendamismenetlus märgitakse ühtlustatud standardite mandaatidesse. Artikkel 3 Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele. Artikkel 4 Brüssel, 2. veebruar 2000 Komisjoni nimel komisjoni liige Erkki LIIKANEN 13/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 95 I LISA Leht- ja painutatud klaasist (sealhulgas tavalisest klaasist, töödeldud klaasist, eri- või kildumatust klaasist, pinnakattega, kilega kaetud, emailitud, töödeldud pinnaga või peegelklaasist) paneelid: Igasuguseks kasutamiseks, välja arvatud: — kasutamine eelkõige tulekindlates klaaskonstruktsioonides, — kasutamine kuuli- või lõhkekindlate klaaskonstruktsioonidena. Ehituslik profiilklaas (traatarmatuuriga või ilma): Igasuguseks kasutamiseks, välja arvatud: — kasutamine eelkõige tulekindlates klaaskonstruktsioonides. Klaaspaketid: Igasuguseks kasutamiseks, välja arvatud: — kasutamine eelkõige tulekindlates klaaskonstruktsioonides, — kasutamine kuuli- või lõhkekindlate klaaskonstruktsioonidena. Klaasist seinaplokid: Mittekandvaks kasutuseks, välja arvatud: — kuuli- ja lõhkekindel kasutus. Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid: Igasuguseks mittekandvaks kasutuseks, välja arvatud: — tuletõkkesektsioonideks jagamine, — kuuli- ja lõhkekindel kasutus. 96 ET Euroopa Liidu Teataja 13/25. kd II LISA Leht- ja painutatud klaasist (sealhulgas tavalisest klaasist, töödeldud klaasist, eri- või kildumatust klaasist, pin- nakattega, kilega kaetud, emailitud, töödeldud pinnaga või peegelklaasist) paneelid: — kuuli- ja lõhkekindel kasutus, — kasutamiseks eelkõige tulekindlates klaaskonstruktsioonides. Ehituslik profiilklaas (traatarmatuuriga või ilma): — kasutamiseks eelkõige tulekindlates klaaskonstruktsioonides. Klaaspaketid: — kuuli- ja lõhkekindel kasutus, — kasutamiseks eelkõige tulekindlates klaaskonstruktsioonides. Klaasist seinaplokid: — kuuli- ja lõhkekindel kasutus. Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid: — tuletõkkesektsioonideks jagamine, — kuuli- ja lõhkekindel kasutus. 13/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 97 III LISA Märkus: toodete puhul, millel on rohkem kui üks kavandatud kasutus järgmistes tooteperedes kavandatud kasu- tustest, kumuleeruvad volitatud asutuse asjaomastest vastavuse tõendamise süsteemidest tulenevad üles- anded. TOOTEPERE LEHTKLAAS, PROFIILKLAAS JA KLAASIST SEINAPLOKID (1/6) 1. Nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid Järgmises loetelus esitatud toodete ja kavandatud kasutuste puhul peab CEN/CENELEC kindlaks määrama asjaomas- tele ühtlustatud standarditele vastavad nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid: Toode Kavandatud kasutus Tase või klass (tulekindlus) Nõuetele vastavuse tõenda- mise süsteem Leht- või painutatud klaa- sist paneelid Ehituslik profiilklaas Klaaspaketid Kasutamiseks eelkõige tule- kindlates klaaskonstrukt- sioonides Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid Tuletõkkesektsioonideks jagamiseks Kõik Kõik 1 1 Süsteem 1: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti i ilma näidiste auditeeritud katsetamiseta. Süsteemi spetsifikaat peaks olema selline, et seda saab rakendada ka juhul, kui ühe teatava karakteristiku toimivust ei ole vaja kindlaks määrata, sest kas või ühel liikmesriigil puudub sellise karakteristikuga seotud juriidiline nõue (vaata direktiivi 89/106/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ning vajaduse korral tõlgendusdokumentide punkti 1. 2. 3). Sellistel juhtudel ei tohi karakteristiku vastavustõendamist tootjalt nõuda, kui ta ei soovi toote toimivust kõnealuses seoses deklaree- rida. TOOTEPERE LEHTKLAAS, PROFIILKLAAS JA KLAASIST SEINAPLOKID (2/6) 1. Nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid Järgmises loetelus esitatud toodete ja kavandatud kasutuste puhul peab CEN/CENELEC kindlaks määrama asjaomas- tele ühtlustatud standarditele vastavad nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid: Toode Kavandatud kasutus Tase või klass (tuletundlikkus) Nõuetele vastavuse tõenda- mise süsteem Leht- või painutatud klaa- sist paneelid Ehituslik profiilklaas Klaaspaketid Klaasist seinaplokid Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid Tuletundlikkust käsitlevates määrustes ettenähtud kasu- tus A, B, C, A (1), D, E, F 3 4 (1) A klassi materjalid, mida otsuse 96/603/EÜ kohaselt ei pea tuletundlikkuse seisukohalt katsetama. Süsteem 3: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii teist võimalust. Süsteem 4: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii kolmandat võimalust. Süsteemi spetsifikaat peaks olema selline, et seda saab rakendada ka juhul, kui ühe teatava karakteristiku toimivust ei ole vaja kindlaks määrata, sest kas või ühel liikmesriigil puudub sellise karakteristikuga seotud juriidiline nõue (vaata direktiivi 89/106/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ning vajaduse korral tõlgendusdokumentide punkti 1. 2. 3). Sellistel juhtudel ei tohi karakteristiku vastavustõendamist tootjalt nõuda, kui ta ei soovi toote toimivust kõnealuses seoses deklaree- rida. 98 ET Euroopa Liidu Teataja 13/25. kd TOOTEPERE LEHTKLAAS, PROFIILKLAAS JA KLAASIST SEINAPLOKID (3/6) 1. Nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid Järgmises loetelus esitatud toodete ja kavandatud kasutuste puhul peab CEN/CENELEC kindlaks määrama asjaomas- tele ühtlustatud standarditele vastavad nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid: Toode Kavandatud kasutus Tase või klass (tuletundlikkus) Nõuetele vastavuse tõenda- mise süsteem Leht- või painutatud klaasist paneelid Ehituslik profiilklaas Klaaspaketid Välist tuletundlikkust käsitlevates määrustes ettenähtud kasutus Katsetatavad tooted Tooted, mida loetakse katsetamiseta nõuetele vastavaks (1) 3 4 (1) Kinnitatakse EÜ tuleohutusseadusandluse töörühma arutluste käigus. Süsteem 3: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii teist võimalust. Süsteem 4: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii kolmandat võimalust. Süsteemi spetsifikaat peaks olema selline, et seda saab rakendada ka juhul, kui ühe teatava karakteristiku toimivust ei ole vaja kindlaks määrata, sest kas või ühel liikmesriigil puudub sellise karakteristikuga seotud juriidiline nõue (vaata direktiivi 89/106/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ning vajaduse korral tõlgendusdokumentide punkti 1. 2. 3). Sellistel juhtudel ei tohi karakteristiku vastavustõendamist tootjalt nõuda, kui ta ei soovi toote toimivust kõnealuses seoses deklaree- rida. TOOTEPERE LEHTKLAAS, PROFIILKLAAS JA KLAASIST SEINAPLOKID (4/6) 1. Nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid Järgmises loetelus esitatud toodete ja kavandatud kasutuste puhul peab CEN/CENELEC kindlaks määrama asjaomas- tele ühtlustatud standarditele vastavad nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid: Toode Kavandatud kasutus Tase või klass (tuletundlikkus) Nõuetele vastavuse tõen- damise süsteem Leht- või painutatud klaasist paneelid Klaaspaketid Klaasist seinaplokid Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid Ehituslik profiilklaas Kasutamiseks kuuli- või lõhke- kindlate klaaskonstruktsiooni- dena Ohtlikud ja kasutusohutust käsitlevates määrustes ettenäh- tud kasutused kasutusohutust Ohtlikud ja käsitlevates määrustes ettenäh- tud kasutused – – – 1 3 3 Süsteem 1: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti i ilma näidiste auditeeritud katsetamiseta. Süsteem 3: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii teine võimalus. Süsteemi spetsifikaat peaks olema selline, et seda saab rakendada ka juhul, kui ühe teatava karakteristiku toimivust ei ole vaja kindlaks määrata, sest kas või ühel liikmesriigil puudub sellise karakteristikuga seotud juriidiline nõue (vaata direktiivi 89/106/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ning vajaduse korral tõlgendusdokumentide punkti 1. 2. 3). Sellistel juhtudel ei tohi karakteristiku vastavustõendamist tootjalt nõuda, kui ta ei soovi toote toimivust kõnealuses seoses deklaree- rida. 13/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 99 TOOTEPERE LEHTKLAAS, PROFIILKLAAS JA KLAASIST SEINAPLOKID (5/6) 1. Nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid Järgmises loetelus esitatud toodete ja kavandatud kasutuste puhul peab CEN/CENELEC kindlaks määrama asjaomas- tele ühtlustatud standarditele vastavad nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid: Toode Kavandatud kasutus Tase või klass (tuletundlikkus) Nõuetele vastavuse tõen- damise süsteem Leht- või painutatud (eritööt- lusega) klaasist paneelid Ehituslik profiilklaas Klaaspaketid Klaasist seinaplokid Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid Energia säästmise ja/või müra vähendamisega seotud kasutu- sed – 3 Süsteem 3: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii teist võimalust. Süsteemi spetsifikaat peaks olema selline, et seda saab rakendada ka juhul, kui ühe teatava karakteristiku toimivust ei ole vaja kindlaks määrata, sest kas või ühel liikmesriigil puudub sellise karakteristikuga seotud juriidiline nõue (vaata direktiivi 89/106/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ning vajaduse korral tõlgendusdokumentide punkti 1. 2. 3). Sellistel juhtudel ei tohi karakteristiku vastavustõendamist tootjalt nõuda, kui ta ei soovi toote toimivust kõnealuses seoses deklaree- rida. TOOTEPERE LEHTKLAAS, PROFIILKLAAS JA KLAASIST SEINAPLOKID (6/6) 1. Nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid Järgmises loetelus esitatud toodete ja kavandatud kasutuste puhul peab CEN/CENELEC kindlaks määrama asjaomas- tele ühtlustatud standarditele vastavad nõuetele vastavuse tõendamise süsteemid: Toode Kavandatud kasutus Tase või klass (tuletundlikkus) Nõuetele vastavuse tõen- damise süsteem Leht- või painutatud klaasist paneelid Ehituslik profiilklaas Klaaspaketid Klaasist seinaplokid Klaasist seinaplokkidega seinapaneelid Muud kasutused, kui on mää- ratletud tooteperede 1/6 kuni 5/6 puhul – 4 Süsteem 4: vaata direktiivi 89/106/EMÜ III lisa punkti 2 alapunkti ii kolmandat võimalust. Süsteemi spetsifikaat peaks olema selline, et seda saab rakendada ka juhul, kui ühe teatava karakteristiku toimivust ei ole vaja kindlaks määrata, sest kas või ühel liikmesriigil puudub sellise karakteristikuga seotud juriidiline nõue (vaata direktiivi 89/106/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ning vajaduse korral tõlgendusdokumentide punkti 1. 2. 3). Sellistel juhtudel ei tohi karakteristiku vastavustõendamist tootjalt nõuda, kui ta ei soovi toote toimivust kõnealuses seoses deklaree- rida