title: Kommissionens forordning (EF) nr. 124/2000 af 20. januar 2000 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand

eurovoc_concepts:
Australia
Indonesia
Thailand
anti-dumping duty
import
plastics

text: L 16/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 124/2000 af 20. januar 2000 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (2), særlig artikel 7, efter høring af det rådgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) (5) A. PROCEDURE Den 22. april 1999 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af korte syntetiske fibre af polyester (i det følgende benævnt »syntetiske polyester- fibre«) med oprindelse i Australien, Indonesien og Thai- land, og indledte en undersøgelse. Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet i marts 1999 af den internationale komité for rayon og syntetiske fibre (CIRFS) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen af korte syntetiske fibre af polyester i Fællesskabet. Klagen inde- holdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure. Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (4) om indledning af en sideløbende antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i bl. a. Australien, Indonesien og Thailand. Der er i øjeblikket antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Betarus (Rådets forordning (EF) nr. 1490/96 (5)) og Taiwan (Rådets forordning (EF) nr. 1728/1999 (6)). Foranstaltningerne over for Republikken Korea blev ophævet i august 1999 (forordning (EF) nr. 1728/1999 (6)). Kommissionen underrettede officielt de klagende EF- producenter og de eksporterende producenter og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt (1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. (2) EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18. (3) EFT C 111 af 22. 4. 1999, s. 7. (4) EFT C 111 af 22. 4. 1999, s. 3. (5) EFT L 189 af 30. 7. 1996, s. 13. (6) EFT L 204 af 4. 8. 1999, s. 3. (6) (7) repræsentanterne for eksportlandene og brugere og leve- randører i Fællesskabet om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indled- ningsmeddelelsen. En række eksporterende producenter i de pågældende lande samt klagende producenter, brugere og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frister, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. I betragtning af det store antal eksporterende produ- center i Indonesien anvendte Kommissionen stikprøver, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«). Kommissionen modtog detaljerede oplysninger fra et repræsentativt udsnit af eksporterende producenter i Indonesien som omhandlet i betragtning 18 og 19. Kommissionen modtog også besvarelser af sit spørge- skema fra en eksporterende producent i Australien og fire eksporterende producenter i Thailand. Den modtog også besvarelser fra syv klagende produ- center i Fællesskabet og fra to brugere i Fællesskabet, som blev anset for relevante og fuldstændige. (8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplys- ninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig fastlæggelse af dumping, skade og Fællesska- bets interesser, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber: a) Klagende producenter i Fællesskabet T y s k l a n d — DuPont De Neurours GmbH, Frankfurt — Trevira GmbH & Co KG, Frankfurt I r l a n d — Wellman International Ltd, Mullagh, Kells, Co. Meath S p a n i e n — Catalana De Polimers, Barcelona I t a l i e n — Montefibre SpA, Milan 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/31 b) Eksporterende producenter i eksportlandene A u s t r a l i e n — Leading Synthetics Pty. Ltd, Campbellfield, Melbourne I n d o n e s i e n — P. T. Indorama Synthetics Tbk, Jakarta — P. T. Panasia Indosyntec, Bandung T h a i l a n d — Indo Poly (Thailand) Ltd, Nakornpathom — Teijin Polyester (Thailand) Ltd, Bangkok — Teijin (Thailand) Ltd, Bangkok — Tuntex (Thailand) Public Co. , Ltd, Bangkok. EF-producenter, som sælges på fællesskabsmarkedet. Det fandtes også, at der ikke var nogen forskel mellem synte- tiske polyesterfibre fremstillet i Australien, Indonesien og Thailand, som eksporteredes til Fællesskabet, og den vare, der solgtes på disse landes hjemmemarked. Det konkluderedes derfor, at syntetiske polyesterfibre, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen på fælles- skabsmarkedet, og syntetiske polyesterfibre, der frem- stilles og sælges på hjemmemarkederne i Australien, Indonesien og Thailand, i henhold til artikel 1, stk. 4, i grundforordningen var mage til de syntetiske polyester- fibre, der importeredes til Fællesskabet fra de tre lande, der er omfattet af undersøgelsen. C. UDTAGNING AF STIKPRØVER I INDONESIEN (9) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. april 1998 til 31. marts 1999 (i det følgende benævnt »under- søgelsesperioden«). omfattede perioden fra 1996 til udløbet af undersøgelsesperioden. Skadesundersøgelsen a) Stikprøver B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE (13) 1. Den pågældende vare (10) Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af poly- ester, ikke kartede, kæmmet eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00. Varen benævnes almindeligvis syntetiske polyesterfibre. For at gøre det muligt for Kommissionen at udvælge en stikprøve i henhold til artikel 17, stk. 2, i grundforord- ningen blev eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende senest tre uger efter indledningen af proceduren og give grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med fremstillingen af den pågæl- dende vare samt oplyse navnene på alle med dem forret- ningsmæssigt forbundne selskaber i sektoren for synte- tiske polyesterfibre og disse aktiviteter. Kommissionen kontaktede i denne forbindelse også de indonesiske myndigheder og den indonesiske sammen- slutning af eksporterende producenter, som ikke gjorde indsigelse mod brugen af stikprøver. selskabers (11) til andre anvendelsesformål Varen er et råmateriale, som anvendes i forskellige faser af produktionsprocessen for tekstilvarer alt afhængig af de pågældende tekstilers art. Ca. 60 % af forbruget i Fællesskabet af syntetiske polyesterfibre anvendes til spinding, dvs. til fremstilling af filamenter til fremstilling af tekstiler, eventuelt blandet med andre fibre, såsom uld og bomuld. Ca. 25 % anvendes som fyldemateriale, dvs. til udstopning eller polstring af visse tekstilvarer (f. eks. jakker), mens de resterende 15 % puder, bilsæder, benyttes ikke-vævet materiale, navnlig fremstilling af gulvtæpper. Den pågæl- dende vare sælges i forskellige typer, der kan identifi- ceres gennem forskellige specifikationer (f. eks. denier eller decitex, glans, siliciumbehandling). Varen sælges også i en almindelig kvalitet eller i lavere kvaliteter. Selv om de forskellige typer af syntetiske polyesterfibre kan have forskellige potentielle specifikke anvendelsesformål og kvaliteter, indebærer dette ikke, at der er væsentlige forskellige i de forskellige typers grundlæggende fysiske egenskaber. De betragtes derfor som en og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse. for 2. Samme vare (12) Kommissionen fandt, at der ikke var forskelle mellem de grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål for syntetiske polyesterfibre med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand, som importeres til Fællesskabet, og syntetiske polyesterfibre fremstillet af de klagende b) Forhåndsudvælgelse af samarbejdsvillige selskaber (14) Syv selskaber i Indonesien gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for fristen på tre uger. Disse selskaber blev indledningsvis anset for samarbejdsvillige og blev taget i betragtning ved udvælgelsen af stik- prøven. Disse selskaber, der gav sig til kende inden for fristen på tre uger, tegnede sig for op til 100 % af den samlede import fra Indonesien til Fællesskabet. (15) De samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i den endelige stikprøve, blev underrettet om, at en eventuel antidumpingtold på de af dem eksporterede varer ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen. (16) Eventuelle selskaber, der ikke gav sig til kende inden for fristen på tre uger, blev anset for ikke at have udvist samarbejdsvilje. L 16/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 c) Udvælgelse af stikprøven D. DUMPING (17) Indledningsvis blev tre indonesiske selskaber udvalgt til at udgøre stikprøven efter samråd med den indonesiske sammenslutning af eksporterende producenter. Den indonesiske sammenslutning stillede forslag om at erstatte to af de oprindeligt udvalgte selskaber med to andre, der imidlertid ikke kunne anses for at være mere repræsentative end de oprindeligt udvalgte. De indone- siske myndigheder blev underrettet herom. (18) Der blev sendt spørgeskemaer til de tre selskaber, der indgik i den oprindelige stikprøve. Et af disse selskaber afgav en utilfredsstillende besvarelse, der ikke stemmede overens med de grundlæggende oplysninger, som selskabet tidligere havde afgivet i forbindelse med stik- prøven, og et andet selskab afgav ikke en fuldstændig besvarelse, selv om fristen var blevet forlænget to gange. Disse to selskaber blev derfor underrettet om, at de ikke længere ansås for at samarbejde i forbindelse med under- søgelsen, og at resultaterne af undersøgelsen kunne være mindre gunstige for dem, end hvis de havde udvist samarbejdsvilje. (19) I betragtning af graden af manglende samarbejdsvilje hos de selskaber, der oprindeligt var udvalgt til stikprøven, indonesiske samarbejdsvillige blev det eneste andet selskab, som havde besvaret spørgeskemaet tilfredsstil- lende med henblik på at blive indrømmet en individuel føjet til stikprøven (se betragtning 21). undersøgelse, Den indonesiske eksporterende producenter og de indonesiske myndigheder blev under- rettet og gjorde ikke indsigelse. sammenslutning af (20) De to selskaber, som udgjorde den endelige stikprøve, og som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med under- søgelsen, fik tildelt deres egen dumpingmargen og en individuel toldsats. d) Individuel undersøgelse i forbindelse med stikprøven (21) Kommissionen modtog to anmodninger om individuel undersøgelse inden for den frist, der var fastsat i denne jf. artikel 17, stk. 3, i grundforordningen. forbindelse, Imidlertid var kun en af disse anmodninger ledsaget af en tilfredsstillende besvarelse af spørgeskemaet, og det pågældende selskab var det selskab, som blev føjet til stikprøven, efter at de to oprindeligt udvalgte selskaber havde udvist manglende samarbejdsvilje som nævnt i betragtning 19. (22) Den anden eksporterende producent, som også anmo- dede om en individuel undersøgelse, besvarede ikke spørgeskemaet inden for den fastsatte frist, og anmod- ningen kunne derfor ikke imødekommes. Selskabet blev imidlertid fortsat anset for at være samarbejdsvilligt, da det havde afgivet tilfredsstillende grundlæggende oplys- ninger i forbindelse med udvælgelsen af stikprøven, men ikke var blevet udvalgt til denne. (23) I dette afsnit gøres der først rede for den generelle metode, der er benyttet til at fastslå, hvorvidt den pågæl- dende vare blev indført til Fællesskabet til dumpingpriser (betragtning 24 til 35). Derefter beskrives specifikke spørgsmål, der er opstået for hvert enkelt land i forbin- delse med undersøgelsen (betragtning 36 til 63). 1. Normal værdi (24) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforord- ningen undersøgte Kommissionen først, om hver eksporterende producents hjemmemarkedssalg af synte- tiske polyesterfibre til uafhængige kunder var repræsen- tativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet. Det fremgik af denne vurdering, at alle de undersøgte eksporterende producenter havde et repræsentativt salg af syntetiske polyesterfibre på deres hjemmemarked i undersøgelsesperioden. (25) For så vidt angår undersøgelsen efter varetype fandt Kommissionen som anført i betragtning 12, at vare- typer, der solgtes på henholdsvis hjemmemarkedet og til eksport og som havde samme kvalitet, denier, glans, siliciumbehandling og anvendelsesformål, var direkte sammenlignelige. Visse eksporterende producenter hævdede, at syntetiske polyesterfibre af lavere kvalitet skulle opdeles yderligere i forskellige underkvaliteter. Disse krav støttedes imid- lertid ikke af generelt anerkendte kriterier for, hvorledes der skulle skelnes mellem varer af lavere kvalitet, og de blev derfor foreløbigt afvist. (26) Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, når salget af den pågæl- dende type på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af det samlede salg af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. (27) Kommissionen undersøgte efterfølgende, om hvert selskabs hjemmemarkedssalg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grund- forordningen. Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte den andel af hjemmemarkedssalget til uafhæn- gige kunder, der ikke var tabsgivende på hjemmemar- kedet i undersøgelsesperioden: a) For de varetyper, hvor over 80 % af salget på hjem- memarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, og over den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedssalgs- priserne for den pågældende type. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/33 b) For de varetyper, hvor mindst 10 % og højst 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, bereg- nedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af priserne ved de hjemmemar- kedssalgstransaktioner for den pågældende type, der fandt sted til priser lig med eller over enhedsomkost- ningerne. c) For de varetyper, hvor under 10 % af den solgte mængde blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, fandtes det, at den pågældende varetype ikke solgtes i normal handel, og den normale værdi beregnedes derfor. (28) Hvor kravene i betragtning 26 og 27, litra a) og b), var opfyldt, blev den normale værdi for den tilsvarende vare- type baseret på de priser, der var betalt eller skulle betales af uafhængige kunder på eksportlandets hjemme- marked i undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen. (29) For varetyper henhørende under litra c) samt for vare- typer, der ikke solgtes i repræsentative mængder på hjemmemarkedet som nævnt i betragtning 26, måtte den normale værdi beregnes. (33) samarbejdsvillige Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen blev de pågæl- dende eksporterende producenters salgs- og administrationsomkostninger samt andre gene- ralomkostninger og disse selskabers gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel til deres gennemsnitlige fremstillingsomkostninger i undersøgel- sesperioden. i undersøgelsesperioden lagt 2. Eksportpris (30) Da de eksporterende producenter i alle tilfælde udførte den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales. afgifter og indirekte afgifter, paknings- og kreditomkost- ninger, omkostninger efter salg, provisioner, rabatter og nedslag, når dette har været relevant og berettiget. Sammenligningen mellem den normale eksportprisen blev foretaget ab fabrik. værdi og a) Dumpingmargen for undersøgte selskaber (32) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundfor- ordningen sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype som fastsat i betragt- ning 27 med den tilsvarende vejede gennemsnitlige eksportpris som fastsat i henhold til betragtning 30. b) Dumpingmargen for samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven For så vidt angår Indonesien er dumpingmargenen for eksporterende producenter, som gav sig til kende i henhold til artikel 17 i grundforordningen, men som ikke blev undersøgt individuelt, fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne for selska- berne i stikprøven, jf. artikel 9, stk. 6, i grundforord- ningen. c) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige selskaber (34) (35) For de eksporterende producenter, som ikke besvarede Kommissionens spørgeskema (se betragtning 19) eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmar- genen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i foreliggende grundforordningen på grundlag af de faktiske oplysninger. For at fastslå den samlede grad af samarbejdsvilje, blev der for hvert land, der var omfattet af undersøgelsen, foretaget en sammenligning mellem oplysningerne fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter om de mængder, de havde eksporteret til Fællesskabet, og de tilsvarende Eurostat-importstatistikker. 3. Sammenligning (31) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af juste- ringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grund- forordningen. justeringer for forskelle i Der er derfor indrømmet omkostninger til forsikring, håndtering og transport, lastning samt dermed forbundne omkostninger, import- a) For hvert af de pågældende lande, hvor det konstate- redes, at den samlede samarbejdsvilje var stor, fandtes det passende at fastsætte en restdumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber, der svarede til den højeste dumpingmargen fastsat for et samar- bejdsvilligt selskab i det pågældende land eller til dumpingmargenen for det eneste samarbejdsvillige selskab. Denne fremgangsmåde blev fulgt, da der ikke var grund til at antage, at nogen ikke-samarbejdsvillig eksporterende producent i nogle af de pågældende lande ville have foretaget dumping på et lavere niveau end en samarbejdsvillig eksporterende produ- cent i samme land. L 16/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 b) For hvert af de pågældende lande, hvor det konstate- redes, at den samlede samarbejdsvilje var begrænset, fandtes det passende at fastsætte en restdumping- margen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber, der var højere end den højeste dumpingmargen fastsat for et samarbejdsvilligt selskab. Der er grund til at antage, at den omfattende mangel på samarbejdsvilje skyldes, at de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågældende land generelt har fore- taget dumping på et højere niveau end nogen samar- bejdsvillig eksporterende producent i samme land. selskaber Ovennævnte fremgangsmåde for ikke-samarbejdsvil- at lige forhindre, blev belønnet. fandtes også nødvendig at manglende samarbejdsvilje for 4. Specifikke spørgsmål, som i forbindelse med undersøgelsen er opstået vedrørende fastsæt- telsen af dumping for hvert af de berørte lande a) A u s t r a l i e n i) Normal værdi (36) Den samarbejdende australske eksporterende producent havde et betydeligt salg af den pågældende vare til en forretningsmæssigt forbundet bruger på hjemmemar- kedet. I henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen ansås dette salg ikke for at have fundet sted i normal handel og blev ikke benyttet til at fastsætte den normale værdi. Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillings- omkostninger og salgs-, general- og administrationsom- kostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel. I alle andre henseender blev den normale værdi fastsat i henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 24 til 29. Den normale værdi blev således fastsat på grundlag af hjemmemarkedssalgspriser eller beregnede værdier, alt efter varetypen. iii) Sammenligning (38) I henhold til den generelle metode beskrevet i betragt- ning 31 blev der indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, last- ning og dermed forbundne omkostninger, kreditomkost- ninger samt provisioner, hvor dette var relevant og berettiget. (39) Den australske eksporterende producent ønskede en justering for forskelle i pakningsomkostninger, fordi varen til visse hjemmemarkedskunder leveres på paller. Denne anmodning blev imidlertid afvist, fordi pallerne faktureredes separat til kunden. (40) Den australske eksporterende producent ønskede en justering af den normale værdi for forskelle i omkostnin- gerne til garantier og sikkerhedsstillelse samt faglig bistand og tjenesteydelser. Selskabet gav ingen tilfreds- stillende forklaring på kravet, og størrelsen af de ønskede justeringer blev heller ikke tilfredsstillende begrundet eller dokumenteret. Desuden kunne selskabet ikke påvise, at de pågældende faktorer førte til forskellige priser for kunder på hjemmemarkedet og eksportmar- kedet. Påstanden afvistes derfor. iv) Dumpingmargen (41) De foreløbige dumpingmargener blev fastsat som beskrevet i betragtning 32 til 35. (42) Det konstateredes, at den eneste samarbejdsvillige australske eksportør tegnede sig for hele eksporten til Fællesskabet fra Australien. Restdumpingmargenen for Australien blev derfor som beskrevet i betragtning 35, litra a), fastsat til den dumpingmargen, der konstateredes for det eneste samarbejdsvillige selskab, Leading Synthe- tics Pty. Ltd. (43) Den foreløbige dumpingmargen udgør 19,6 % af cif- importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet. b) I n d o n e s i e n i) Normal værdi ii) Eksportpris (37) Hele den eksporterende australske producents salg af den pågældende vare til fællesskabsmarkedet fandt sted til uafhængige kunder. Selskabets eksportpriser blev fastsat i henhold til den generelle metode skitseret i betragtning 30, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales. (44) En af de to undersøgte indonesiske eksporterende produ- center havde et vist salg af den pågældende vare til en forretningsmæssigt forbundet bruger på hjemmemar- kedet. I henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen ansås dette salg ikke for at have fundet sted i normal handel og blev ikke benyttet til at fastsætte den normale værdi. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/35 Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillings- omkostninger og salgs-, general- og administrationsom- kostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel. I alle andre henseender blev den normale værdi fastsat i henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 24 til 29. For begge eksporterende producenter blev den normale værdi alt efter varetypen fastsat på grundlag af salgspriserne på hjemmemarkedet og beregnede priser. ii) Eksportpris (45) Hele det salg af den pågældende vare, som de to under- søgte indonesiske eksporterende producenter foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder. Selskabernes eksportpriser blev fastsat i henhold til den generelle metode skitseret i betragtning 30, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales. og som tegnede sig for en repræsentativ mængde eksport til Fællesskabet. (50) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, udgør de foreløbige dumpingmar- gener følgende: Undersøgte eksporterende producenter i stikprøven: — P. T. Indorama Synthetics Tbk: — P. T. Panasia Indosyntec: 5,2 % 14,8 % Samarbejdende eksporterende producenter, der indgik i stikprøven: ikke — P. T. GT Petrochem Industries Tbk: 13,7 % — P. T. Susilia Indah Synthetic Fiber Industries: 13,7 % — P. T. Teijin Indonesia Fiber Corporation Tbk: 13,7 % Ikke-samarbejdende eksporterende producenter: 20,8 %. iii) Sammenligning c) T h a i l a n d (46) I henhold til den generelle metode beskrevet i betragt- ning 31 blev der indrømmet justeringer for forskelle i rabatter, omkostninger til transport, forsikring, håndte- ring, lastning og dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger samt provisioner, hvor dette var relevant og berettiget. iv) Dumpingmargen (47) De foreløbige dumpingmargener for de to undersøgte eksporterende producenter blev fastsat som beskrevet i betragtning 32. (48) (49) For samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven (se betragtning 13 til 22), blev der fastsat en dumpingmargen på grundlag af det vejede gennemsnit efter mængde af dumpingmargenerne for de to selskaber, der indgik i stikprøven. Som anført i betragtning 18 samarbejdede to indone- siske eksporterende producenter, som blev udvalgt til den oprindelige stikprøve, desuden ikke med undersø- gelsen, efter at stikprøven var blevet udvalgt. Disse selskaber tegnede sig for omkring 30 % af eksporten af den pågældende vare til Fællesskabet. Det ansås derfor for passende at fastsætte en restdumpingmargen, som var højere end den højeste dumpingmargen, der konsta- teredes for et samarbejdende selskab i stikprøven, jf. betragtning 35, litra b) Restdumpingmargenen for Indo- nesien blev derfor fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit efter mængde af de to varetyper, for hvilke der var fastsat de højeste specifikke dumpingmargener, (51) I alt gav fire eksporterende producenter sig til kende og samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. To af disse eksporterende producenter var forretningsmæssigt forbundne. i) Normal værdi (52) Den normale værdi blev fastsat i henhold til den gene- relle metode beskrevet i betragtning 24 til 29. For vare- typer, der er beskrevet i betragtning 27, litra c), samt for en varetype solgt af et selskab, hvis hjemmemarkedssalg ikke var repræsentativt forhold til eksportsalget af samme type til Fællesskabet, måtte den normale værdi beregnes. I alle andre tilfælde baseredes den normale værdi på hjemmemarkedssalgspriserne. i Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillings- omkostninger og salgs-, general- og administrationsom- kostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel. (53) Et samarbejdsvilligt selskab ønskede, at en bestemt vare- type ikke skulle medtages ved beregningen af dumping- margenen, idet omkostningerne og prisen for denne vare påvirkedes af, at varen var ved at blive lanceret, eller, hvis dette ikke kunne godkendes, at der blev indrømmet en passende justering. Selskabet foreslog imidlertid ingen passende justering. Da værdien af dette salg tegnede sig for mere end 59 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til EF i undersøgelsesperioden, fandtes det ikke hensigtsmæssigt at holde varen uden for bereg- ningen af dumpingmargenen. L 16/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 Da påbegyndelsesfasen strakte sig ud over undersøgelses- perioden, blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen, taget hensyn til oplys- ninger om de gennemsnitlige produktionsomkostninger for denne type produktion i undersøgelsesperioden, som vedrørte slutningen af påbegyndelsesfasen, for så vidt de relevante oplysninger var blevet forud for kontrolbesøget og senest tre måneder efter indledningen af undersøgelsen. indgivet ii) Eksportpris thailandske (54) Hele det salg af den pågældende vare, som de fire samar- producenter bejdsvillige foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder. Selskabernes eksportpriser blev fastsat i henhold til den generelle metode skitseret i betragtning 30, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales. eksporterende iii) Sammenligning (55) I henhold til den generelle metode beskrevet i betragt- ning 31 er der indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, import- afgifter og indirekte afgifter, paknings- og kreditomkost- ninger, omkostninger efter salg, provisioner, rabatter og nedslag, når dette har været relevant og berettiget. transport, (56) Alle fire samarbejdende eksporterende producenter anmodede om justering for handelstrin. For en produ- cent ansås kravet imidlertid for at være grundløst, mens et andet selskab ikke påviste konsekvente og klare forskelle i funktioner og priser for de forskellige handels- trin på hjemmemarkedet, som ikke allerede var inklu- deret i de øvrige ønskede justeringer. Desuden gav ingen eksporterende producent nogen tilfredsstillende begrun- delse for størrelsen af den justering for handelstrin, der krævedes. Under disse omstændigheder blev der ikke indrømmet justeringer for handelstrin i denne fase. (57) (58) (59) To eksporterende producenter krævede justering for valutaomregning med den begrundelse, at den valuta, der blev benyttet ved fakturering af eksporttransaktio- nerne, vedvarende var faldet i undersøgelsesperioden i forhold til den valuta, hvori regnskaberne blev ført. Det konstateredes imidlertid, at valutakursen i undersøgelses- perioden var faldende, og svingende og ikke blot påstanden afvistes derfor. af Et selskab fremsatte krav om justering for toldgodtgø- relse for sent, nemlig næsten to måneder efter fristen for fremlagde besvarelse selskabet ikke den detaljerede retlige dokumentation, der krævedes i spørgeskemaet, og påviste ikke, at tolden rent faktisk var blevet refunderet. Under disse omstændig- heder blev der ikke indrømmet nogen justering. spørgeskemaer. Desuden Tre selskaber anmodede om justeringer teknisk bistand fra eget personale. Disse krav blev imidlertid afvist med den begrundelse, at den tekniske bistand ikke var påkrævet ifølge lovgivningen eller de undersøgte salgskontrakter, at der ikke var fremlagt bevis for, at for omkostningen var en kundeserviceomkostning, og at det ikke var påvist, at den ydede tekniske bistand påvirkede priserne. iv) Dumpingmargen (60) De foreløbige dumpingmargener for de fire undersøgte eksporterende producenter blev fastsat som beskrevet i betragtning 32. (61) Det er Kommissionens faste praksis at fastsætte en enkelt vejet gennemsnitlig dumpingmargen for forretningsmæs- sigt forbundne selskaber. Dette skyldes, at en fastsættelse af til individuelle dumpingmargener kan tilskynde omgåelse af antidumpingforanstaltningerne, idet forret- ningsmæssigt forbundne producenter herved vil kunne kanalisere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, der har den laveste individuelle dumpingmargen, hvorved foranstaltningerne ville blive virkningsløse. I overensstemmelse med denne praksis tildeltes de to forretningsmæssigt forbundne producenter, der tilhørte samme gruppe, en enhedsdumpingmargen, idet der først blev beregnet en dumpingmargen for hvert selskab og derefter fastsat et vejet gennemsnit af disse margener. (62) Det konstateredes, at den samlede samarbejdsvilje i Thai- land var meget stor (op mod 100 %). Restdumpingmar- genen for Thailand, udtrykt i procent af cif-importprisen, fastsattes derfor på Fællesskabets grænse, ufortoldet, grundlag af betragtning 35, litra a), som den højeste dumpingmargen fastsat for et samarbejdsvilligt selskab. (63) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, udgør de foreløbige dumpingmar- gener følgende: — Indo Poly (Thailand) Ltd: — Teijin Polyester (Thailand) Ltd: — Teijin (Thailand) Ltd: — Tuntex (Thailand) Public Co. , Ltd: Ikke-samarbejdende eksporterende producenter: 15,5 % 36,6 % 36,6 % 35,3 % 36,6 %. E. SKADE 1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet (64) 14 producenter vides at fremstille syntetiske polyester- fibre i Fællesskabet. Ni af dem har tilsluttet sig klagen i den foreliggende sag, men kun otte besvarede oprinde- ligt spørgeskemaet. Desuden besvarede en af disse otte producenter ikke mangelskrivelserne fra Kommissionen. Kommissionen fandt derfor, at de to klagende fælles- skabsproducenter ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. På dette grundlag fremgik det af undersø- gelsen, at de syv samarbejdende klagende EF-producenter i undersøgelsesperioden tegnede sig for ca. 85 % af den samlede produktion af syntetiske polyesterfibre i Fælles- skabet. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/37 Disse syv producenter udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. Disse samarbejdsvillige producenter i Fællesskabet benævnes i det følgende »EF-erhvervsgrenen«. 2. Analyse af situationen på fællesskabsmarkedet for syntetiske polyesterfibre a) Forbruget i Fællesskabet (65) Da der ikke kunne opnås samarbejde med hensyn til oplysninger om de ikke-klagende EF-producen- ters salg, baseredes forbruget i Fællesskabet (se nedenstående tabel) på summen af EF-erhvervsgrenens salg, importen fra de af undersøgelsen omfattede lande, Eurostats oplysninger om importen fra andre tredjelande og skøn over de ikke-samarbejdsvillige EF-producenters salg. Forbrug 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden Tons 454 470 t 518 328 t 585 164 t 578 967 t Indeks (1996 — 100) 100 114 129 127 b) Importen af syntetiske polyesterfibre til Fællesskabet fra de pågældende lande i) Kumulativ vurdering af importen (66) Kommissionen overvejede, om importen af syntetiske polyesterfibre med oprindelse i de pågældende lande skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen. Følgende resultater fremgik af undersøgelsen: a) dumpingmargenen for hvert land lå som ovenfor angivet over de minimisgrænsen b) den mængde, der importeredes fra hvert land, var ikke ubetydelig sammenholdt med forbruget i Fællesskabet c) analysen af vilkårene for konkurrencen mellem importerede syntetiske polyesterfibre og den i Fællesskabet fremstillede vare samt af vilkårene for konkurrencen mellem importerede syntetiske polyesterfibre viste, at: — importerede syntetiske polyesterfibre fra alle eksportlande og syntetiske polyesterfibre frem- stillet i Fællesskabet som anført i betragtning 12 er samme vare — importerede syntetiske polyesterfibre fra alle eksportlande solgtes gennem tilsvarende salgska- naler til samme kunder — importerede syntetiske polyesterfibre fra alle eksportlande solgtes til ensartede priser d) det fremgik af undersøgelsen, at de pågældende eksportlande solgte syntetiske polyesterfibre direkte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder, såsom producenter af tekstilvarer, puder og vatterede varer, og til forhandlere af syntetiske polyesterfibre. Undersøgelsen viste, at EF-erhvervs- grenen solgte samme vare gennem samme salgskanaler og til samme kundekategorier, skønt størstedelen af dens salg fandt sted til endelige brugere. Der var derfor tilstrækkelig grund til at kumulere importen fra de ovennævnte lande. ii) Den importerede mængde (67) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden konstateredes der følgende udvikling i importen fra de pågældende lande: L 16/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 Import Australien Indeks (1996 — 100) Indonesien Indeks (1996 — 100) Thailand Indeks (1996 — 100) 1996 62 t 100 4 696 t 100 2 790 t 100 I alt 7 549 t Indeks (1996 — 100) 100 Kilde: Comext 2. iii) De importerede varers markedsandel 1997 1 248 t 2 007 12 238 t 261 3 093 t 111 16 579 t 220 1998 Undersøgelsesperioden 11 254 t 18 093 25 276 t 538 13 359 t 479 49 888 t 661 11 799 t 18 969 22 871 t 487 17 241 t 618 51 911 t 688 (68) De fra de pågældende lande importerede varers markedsandel steg betydeligt i løbet af den under- søgte periode, udtrykt i mængde. Markedsandel 1996 Australien Indeks (1996 — 100) Indonesien Indeks (1996 — 100) Thailand Indeks (1996 — 100) I alt Indeks (1996 — 100) 0,01 % 100 1,03 % 100 0,61 % 100 1,66 % 100 1997 0,24 % 1 760 2,36 % 228 0,60 % 97 3,20 % 193 1998 Undersøgelsesperioden 1,92 % 14 052 4,32 % 418 2,28 % 372 8,53 % 513 2,04 % 14 903 3,95 % 383 2,98 % 485 8,97 % 540 Den i ovenstående tabeller viste udvikling bekræfter, at importen fra de pågældende lande til Fællesskabet er steget stærkt, udtrykt såvel i absolutte tal som i markedsandel. iv) De importerede varers gennemsnitspris (69) Fra 1996 til undersøgelsesperioden udviste salgspriserne på EF-markedet for syntetiske polyesterfibre importeret fra de pågældende lande en stadigt faldende tendens, således som det fremgår af følgende tabel: Udviklingen i gennemsnitlige importpriser Indeks Australien Indonesien Thailand I alt 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden 100 100 100 100 56 92 92 89 52 85 75 82 50 80 70 78 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/39 v) Prisunderbud (70) Med henblik på fastsættelse af prisunderbuddet blev der foretaget en analyse af oplysninger, der vedrørte undersøgelsesperioden. Ved en sammenligning mellem eksportprisen med EF-erhvervsgre- nens priser konstateredes det, at der forekom prisunderbud. De relevante priser for EF-erhvervsgrenen var priserne ved salg til uafhængige kunder, om nødven- digt justeret til niveauet ab fabrik, dvs. uden transportomkostninger. Da EF-erhvervsgrenens salg hovedsagelig fandt sted til endelige brugere, mens de eksporterende producenter solgte til såvel endelige brugere som distributører og grossister, blev der foretaget justeringer af de eksporterende producenters salgspriser (cif Fællesskabets grænse) for at tage hensyn til disse forskelle i handelstrin og til den betalte told. Alle priser sammenlignedes, idet der blev set bort fra rabatter og nedslag. Vejede gennemsnitspriser blev sammenlignet for tilsvarende typer syntetiske polyesterfibre som defineret i Kommissionens spørgeskemaer. Udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser udgjorde de vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargener 34,7 % for Indonesien, 21 % for Australien og 32,7 % for Thailand. 3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation a) Indledende bemærkning (71) Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1996 til udløbet af undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at der i denne periode var indført antidumpingforanstaltninger over for Republikken Korea, Taiwan og Belarus, hvilket påvirkede EF-erhvervsgrenen. b) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse (72) Produktion Indeks Kapacitet Indeks 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden 312 917 t 330 577 t 322 403 t 315 917 t 100 106 103 101 384 500 t 376 800 t 358 300 t 359 400 t 100 98 93 93 Kapacitetsudnyttelse 81,38 % Indeks 100 87,73 % 108 89,98 % 111 87,90 % 108 Som det fremgår af denne tabel, var EF-erhvervsgrenens produktion stort set stabil. (73) For så vidt angår kapacitet skal det bemærkes, at produktionsfaciliteterne for syntetiske polyesterfibre også anvendes til fremstilling af andre varer, der ikke er berørt af denne procedure, f. eks. tow og tops. Som følge heraf fastsattes den kapacitet, der tildeltes produktionen af syntetiske polyesterfibre, på grundlag af den faktiske produktion af de forskellige varer, herunder syntetiske polyesterfibre. På dette grundlag faldt kapaciteten med 7 %. Faldet i produktionskapacitet kan tilskrives det forhold, at EF-erhvervsgrenen lukkede visse produkti- onslinjer og fabrikker eller med henblik på at opnå en mere effektiv kapacitetsudnyttelse omlagde dem til produktion af andre varer, som ikke er omfattet af denne undersøgelse. (74) Produktionskapacitetsudnyttelsesgraden steg med 8 % i den undersøgte periode, jf. ovenstående tabel. Denne stigning er imidlertid et direkte resultat af reduktionen af produktionskapaciteten. L 16/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 c) EF-erhvervsgrenens salgsmængde (75) EF-erhvervsgrenens salg af syntetiske polyesterfibre på fællesskabsmarkedet faldt med 6 % i den undersøgte periode, jf. nedenstående tabel: Salg 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden Tons 308 851 t 319 235 t 294 718 t 291 013 t Indeks (1996 — 100) 100 103 95 94 Denne udvikling viser, at EF-erhvervsgrenens salg ikke fulgte udviklingen i forbruget, der steg med 27 % i denne periode, jf. betragtning 65. Salget fulgte faktisk kun udviklingen i forbruget nogenlunde mellem 1996 og 1997, da det steg med 3 %, mens forbruget steg med 14 %. Derefter faldt salget løbende frem til undersøgelsesperioden. d) Gennemsnitlig salgspris og prisudvikling (76) De vejede gennemsnitlige salgspriser for den pågældende vare solgt af EF-erhvervsgrenen på fælles- skabsmarkedet faldt betydeligt i den betragtede periode. Som det fremgår af følgende tabel, faldt gennemsnitsprisen med 11 % i denne periode: Udvikling i EF-erhvervsgre- nens gennemsnitspris Indeks (1996 — 100) 1996 100 1997 93 1998 Undersøgelsesperioden 93 89 Det fremgik af undersøgelsen, at priserne på syntetiske polyesterfibre også påvirkes af udviklingen i priserne på de grundlæggende råmaterialer, nemlig ren terephtalsyre (PTA), dimethylterephthalat (DMT) og glykol, der tegner sig for mellem 60 og 70 % af omkostningerne til fremstilling af den færdige vare. e) Markedsandel (77) Udviklingen i salgsmængden sammenlignet med udviklingen i forbruget i Fællesskabet viser, at EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt betydeligt i den betragtede periode. Udviklingen fremgår af følgende tabel: Markedsandel 1996 Indeks (1996 — 100) 100 67,96 % 1997 61,59 % 91 1998 Undersøgelsesperioden 50,37 % 74 50,31 % 74 Det fremgår af tabellen, at udviklingen konstant var nedadgående i den undersøgte periode. Tabet af markedsandel var imidlertid forholdsvis begrænset mellem 1996 og 1997, hvor tabet udgjorde 6,4 procentpoint. Derimod var der et klart fald mellem 1996 og undersøgelsesperioden, hvor tabet udgjorde 18 procentpoint. f) Lagre (78) Lagre 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden Tons 30 084 t 28 033 t Indeks (1996 — 100) 100 93 36 801 t 122 36 780 t 122 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/41 Som vist i tabellen steg lagerbeholdningerne betydeligt mellem 1996 og undersøgelsesperioden, nemlig med 22 %. g) Rentabilitet (79) I 1996 pådrog EF-erhvervsgrenen sig et vejet gennemsnitligt tab på 4 % af nettosalget. Rentabilitet (%) 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden – 4,04 – 0,41 6,34 6,73 Som det fremgår af tabellen, forbedredes den finansielle situation efterfølgende, især i 1998 (en fortjeneste på 6,34 %). Denne forbedring skyldtes den af EF-erhvervsgrenen gennemførte omstruktu- rering, hvor der blev indført mere effektive produktionsprocesser, og hvor visse produktionslinjer blev taget i brug til fremstilling af mere specialiserede varer med højere fortjeneste. Ovennævnte fortjenstmargen skal dog ses i forhold til den fortjeneste på 10 %, der anses for at være den mindste fortjeneste, der på lang sigt kan sikre, at denne type industri er bæredygtig. Det skal også nævnes, at fortjenesten i undersøgelsesperioden hovedsagelig var påvirket af resulta- terne i sektoren for specialvarer (18,85 %). Fortjenesten på ikke-vævede standardfibre og hule fibre, som importeres i store mængder, udgjorde kun henholdsvis 0,86 og 1,37 %. Desuden fremgik det af undersøgelsen, at omstruktureringen af EF-erhvervsgrenen førte til et fald i salgs-, general- og administrationsomkostninger på 15,3 % fra 1996 til undersøgelsesperioden. Det er også vigtigt at bemærke, at råvarepriserne faldt betydeligt i løbet af den betragtede periode: ifølge oplysninger indhentet under kontrollen faldt priserne på PTA med 35,6 % og priserne på glykol med 14,3 % i den undersøgte periode. Det blev anslået, at prisfaldet på disse råmaterialer tilsammen medførte et fald på 31 % i omkostningerne til fremstilling af syntetiske polyesterfibre. De to ovennævnte faktorer, nemlig faldet i salgs-, general- og administrationsomkostninger og faldet i råvarepriserne, tyder på, at produktionsomkostningerne faldt hurtigere end salgspriserne, således at EF-erhvervsgrenen igen kunne have overskud fra og med 1998. Det antages faktisk, at den nuvæ- rende fortjeneste er den højeste, der kan opnås i betragtning af pristrykket fra importerede varer. Erhvervsgrenens øgede effektivitet kan ikke forbedres på kort sigt. h) Investeringer (80) Investeringer Tusinde ECU 1996 17 652 Indeks (1996 — 100) 100 1997 10 177 58 1998 Undersøgelsesperioden 19 508 111 15 980 91 Som det fremgår af ovenstående tabel foretog EF-erhvervsgrenen årligt store investeringer i den undersøgte periode. Det skal bemærkes, at denne betydelige indsats hovedsagelig vedrører investe- ringer i erstatningsmaskiner som led i et samlet omstruktureringsprogram. L 16/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 i) Beskæftigelse (81) På grund af omstrukturering og en vis begrænsning af produktionskapaciteten faldt beskæftigelsen i sektoren for den pågældende vare med 20 %: Beskæftigelse Antal Indeks (1996 — 100) 1996 3 111 100 1997 2 817 91 1998 Undersøgelsesperioden 2 475 80 2 474 80 j) Konklusion om EF-erhvervsgrenens situation (82) Det fremgår af ovenstående analyse, at en række økonomiske indikatorer udviste en negativ udvik- ling i den betragtede periode og især mellem 1997 og undersøgelsesperioden, f. eks. kapacitet (– 7 %), investeringer (– 9 %) og salg (– 6 %), salgspriser (– 11 %), markedsandel (– 26 %), beskæftigelse (– 20 %). lagre (+ 22 %), (83) Samtidig steg produktionen marginalt med 1 %. Efter en mindskelse af produktionskapaciteten steg kapacitetsudnyttelsen med 8 %. Rentabiliteten, der var negativ i 1996 og 1997, blev positiv i 1998 og undersøgelsesperioden uden dog at nå et niveau, der ansås for tilfredsstillende. (84) Undersøgelsen har også vist, at EF-erhvervsgrenen har lidt under et betydeligt pristryk. Der er faktisk konstateret et betydeligt prisunderbud (i gennemsnit 40 %) for importerede varer med oprindelse i de pågældende lande. (85) I betragtning af ovenstående og især det store tab af markedsandel og faldet i salgspriser har Kommissionen konkluderet, at der er forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 1. Indledning (86) Kommissionen undersøgte, hvorvidt den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var blevet forårsaget af dumpingimporten fra Indonesien, Thailand og Australien. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre faktorer for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke fejlagtigt blev tilskrevet den af undersøgelsen omfattede dumpingimport. 2. Generelt (87) Fællesskabets institutioner har for nylig konstateret, at EF-erhvervsgrenen led skade, og at denne skade var forårsaget af dumpingimport fra en række lande, herunder Taiwan og Belarus. Denne erhvervsgren er derfor blevet svækket siden indledningen af den nuværende undersøgelse, og den var stadig sårbar i den undersøgte periode. 3. Dumpingimportens følgevirkninger (88) Den foreliggende undersøgelse har vist, at importen fra de pågældende lande til fællesskabsmarkedet steg betydeligt i den undersøgte periode, idet den næsten syvdobledes. I 1996 blev der importeret 7 549 tons syntetiske polyesterfibre fra de pågældende lande, mens der i undersøgelsesperioden blev indført 51 911 tons. Som følge af denne udvikling i importen steg de pågældende landes markeds- andel fra 1,66 % i 1996 til 8,97 % i undersøgelsesperioden. I samme periode faldt denne imports gennemsnitlige salgspriser med 22 %. De lå 40 % under EF-erhvervsgrenens priser. (89) Denne udvikling fandt sted på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen var særlig sårbar og ved at rejse sig efter en lang periode med dumpingimport fra andre tredjelande. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/43 (90) Dette førte til en situation, hvor EF-erhvervsgrenen i stedet for at drage fordel af en genskabelse af redelige handelsvilkår efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod importen fra andre tredjelande stod over for en yderligere forværring. Skadesundersøgelsen konkluderede som nævnt, at situationen for erhvervsgrenen samlet var blevet forværret, og at den i betydelig grad havde tabt markedsandel (– 26 %) og haft faldende salg (– 6 %) og salgspriser (– 11 %). (91) Det skal også nævnes, at EF-erhvervsgrenen havde haft sine største tab på de typer syntetiske polyesterfibre, der især importeredes fra de nævnte lande. Importen af vævede varer af syntetisk polyester tegnede sig for ca. 50 % af den samlede import af syntetiske polyesterfibre fra de pågældende lande, mens tallet for ikke-vævede standardprodukter var omkring 29 %. EF-erhvervsgre- nens fortjeneste på disse bestemte varetyper var henholdsvis 3,1 % og 0,86 %, mens den gennemsnit- lige fortjeneste på mere specialiserede varer, der i mindre grad importeres, var omkring 18,85 %. (92) Ovenstående forekommer særlig relevant, da importerede syntetiske polyesterfibre og syntetiske polyesterfibre fremstillet i Fællesskabet er samme vare og udbydes på fællesskabsmarkedet gennem tilsvarende salgskanaler. Den øgede tilstedeværelse af store mængder syntetiske polyesterfibre impor- teret fra de pågældende lande til dumpingpriser har derfor haft en betydelig samlet indflydelse på dette marked. Da markedet er gennemsigtigt, havde de lave priser på syntetiske polyesterfibre importeret fra de pågældende lande, der var kendt af alle potentielle kunder på fællesskabsmarkedet, desuden en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens prisniveau. (93) Det konkluderedes derfor, at dumpingimporten til lave priser havde en betydelig negativ virkning på EF-erhvervsgrenens situation. 4. Virkninger af andre faktorer a) Udviklingen i forbruget (94) Som nævnt i betragtning 65 steg forbruget på fællesskabsmarkedet fra 1996 til undersøgelsespe- rioden med 27 %, hvilket viser, at markedet for syntetiske polyesterfibre er i hastig vækst. Forbruget kan derfor ikke holdes ansvarligt for den skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen. b) Import af syntetiske polyesterfibre fra andre tredjelande (95) Den samlede import af syntetiske polyesterfibre til fællesskabet fra andre lande end Indonesien, Thailand og Australien udviklede sig således: Import 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden Taiwan og Sydkorea (1) 38 541 t 58 198 t 102 636 t 103 441 t Indeks (1996 — 100) 100 Belarus (2) Indeks (1996 — 100) 4 463 t 100 153 243 t 5 268 35 t 1 271 19 t 0 Andre lande 60 084 t 78 100 t 81 109 t 76 155 t Indeks (1996 — 100) 100 130 135 127 Anden import i alt 103 088 t 136 541 t 183 780 t 179 615 t Indeks (1996 — 100) 100 Forskel foregående år i forhold til det 132 + 32 % 178 + 35 % 174 – 2 % (1) Importen af systetiske polyesterfibre fra Taiwan har været pålagt en endelig antidumpingtold på 13 % siden september 1993. Importen af systetiske polyesterfibre fra Korea var pålagt en endelig antidumpingtold på 4,8 % indtil august 1999. (2) Importen af syntetiske polyesterfibre fra Belarus har været pålagt en endelig antidumpingtold på 43,5 % siden juli 1996. L 16/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 Gennemsnitlig udvikling i importpriser Indekstal (1996 — 100) 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden Taiwan og Sydkorea 100 Belarus Andre lande 100 100 Anden import i alt 100 95 84 90 91 83 75 88 83 77 75 86 79 (96) Det skal understreges, at de to store eksportlande, nemlig Taiwan og Sydkorea, er genstand for en antisubsidieundersøge1se, der blev indledt sideløbende med nærværende undersøgelse. Antisubsi- dieundersøgelsen konkluderede, at importen fra Sydkorea ikke blev subsidieret. Det fremgik dog, at den subsidierede import fra Taiwan kombineret med importen fra de lande, som er omfattet af denne antidumpingundersøgelse, bidrog til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen. En analyse af udviklingen i de sydkoreanske og taiwanske importpriser viser, at de også bidrog til presset på priserne i Fællesskabet. De foreliggende oplysninger viser, at de gennemsnitlige priser på importen fra disse lande svingede mellem de af denne procedure omfattede landes priser og EF-erhvervsgrenens priser. For så vidt angår importen fra andre tredjelande tyder denne imports begrænsede mængde og dens priser, der var på samme niveau som EF-erhvervsgrenens priser, på, at den ikke bidrog til det prisfald, der er konstateret på markedet. På grundlag af ovenstående kan det ikke udelukkes, at importen fra Sydkorea og Taiwan til fællesskabsmarkedet havde en virkning på EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. I betragtning af denne imports omfang og priser kan den imidlertid ikke bryde årsagssammenhængen mellem importen fra de pågældende lande og den skadelige situation, som EF-erhvervsgrenen befinder sig i. c) EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet og andre aktiviteter (97) Eksporten til tredjelande har altid været en mindre vigtig aktivitet for EF-erhvervsgrenen. Eksporten faldt fra et niveau på omkring 9 % af det samlede salg i 1996 til 5 % i undersøgelsesperioden. Nedenstående tabel viser den eksporterede mængde: Eksport 1996 1997 1998 Undersøgelsesperioden Tons 27 649 t 29 200 t 16 300 t 14 854 t Indeks (1996 — 100) 100 106 59 54 EF-erhvervsgrenens eksportsalg blev næsten halveret i løbet af den betragtede periode. Dette salg er imidlertid begrænset, i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede produktion. Enhver skade i form af mindsket produktion som følge af faldende eksportsalg er derfor meget begrænset. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/45 (98) Det er blevet fremført, at importen er steget på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen har reduceret sin produktionskapacitet med 7 %, hvilket svarer til en betydelig del af importen, således at en øget import har været uundgåelig for at dække efterspørgslen. I denne forbindelse skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenen stadig har overskydende kapacitet. Desuden svarer reduktionen af kapaciteten kun til omkring halvdelen af stigningen i importen fra de pågældende lande. Undersøgelsen har desuden vist, at kapacitetsnedskæringen var et resultat af, at visse produktions- anlæg, der ikke var økonomisk rentable på grund af lavprisimporten, var blevet lukket eller omlagt til fremstilling af andre varer. Hvis der ikke indføres foranstaltninger i den foreliggende sag, kan der forekomme yderligere lukninger af produktionsanlæg. Hvis der derimod genskabes redelige handels- vilkår, vil EF-erhvervsgrenen i betragtning af dens tidligere resultater og det forhold, at visse produktionslinjer igen kan blive omlagt til varer af syntetiske polyesterfibre, i fremtiden blive i stand til at forsyne en større del af fællesskabsmarkedet. 5. Konklusion om skade (99) Det kan ikke udelukkes, at andre faktorer end dumpingimporten fra de pågældende lande, især importen fra andre tredjelande der er genstand for en sideløbende antisubsidieundersøgelse, bidrog til EF-erhvervsgrenens vanskelige situation. Den betydelige stigning i den importerede mængde varer fra de pågældende lande, de betydelige prisfald og prisunderbuddet har imidlertid haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens situation. Det konkluderes derfor, at denne import isoleret set har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. G. FÆLLESSKABETS INTERESSER 1. Indledning (100) For at nå en endelig konklusion undersøgte Kommissionen, om der til trods for konklusionerne om, at der forekom skadelig dumping, fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltningerne i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå og i henhold til artikel 21, stk. l, i grundforordningen overvejede Kommissionen virkningerne af foranstaltninger for alle parter, der var berørt af proceduren. 2. EF-erhvervsgrenens interesser (101) EF-erhvervsgrenen har i næsten et årti lidt under lavprisimport af syntetiske polyesterfibre. Formålet med en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger er at genskabe en redelig konkurrence på tredjelande. fællesskabsmarkedet mellem EF-producenterne og deres eksporterende modparter i EF-erhvervsgrenen har gjort en betydelig indsats for at forbedre sin produktivitet i de seneste år i et forsøg på at nedbringe sine produktionsomkostninger og forbedre sin konkurrencedygtighed på dette prisfølsomme marked. Den har især udfoldet betydelige rationaliseringsbestræbelser i den betragtede periode. For eksempel lukkede en fællesskabsproducent to af sine produktionsanlæg i et forsøg på at nedbringe omkostningerne og forbedre produktiviteten. I betragtning af arten af den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, og navnlig det forhold, at den forhindredes i at genrejse sig fra den skadelige situation, der var forvoldt af anden dumpingimport, finder Kommissionen, at det er meget sandsynligt, at EF-erhvervsgrenens situation vil forværres yderligere, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger. Dette kan medføre et yderligere fald i beskæftigelsen og kan i sidste ende føre til et fald i antallet af producenter i Fællesskabet. EF-erhvervsgrenens igangværende omstruktureringsbestræbelser viser desuden, at den ikke er parat til at opgive dette produktionssegment, navnlig da markedet er hastigt voksende. Det vil derfor være i EF-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger. L 16/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 3. Virkningen på importører og brugere (102) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 11 kendte importører, som ikke var forretningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i de pågældende lande, samt til 14 brugere af syntetiske polyesterfibre i Fællesskabet. Ingen af importørerne besvarede Kommissionens spørge- skema i den foreliggende undersøgelse, mens det blev besvaret af tre brugere. Endvidere fremsatte to brugersammenslutninger bemærkninger i forbindelse med denne procedure. (103) En analyse af de oplysninger, der blev afgivet af de tre brugerselskaber, viste, at kun et af dem importerede syntetiske polyesterfibre fra de lande, der er omfattet af proceduren. Denne bruger fremførte, at den særlige type syntetiske polyesterfibre, der anvendtes til fremstilling af dens færdige vare, ikke produceres af EF-erhvervsgrenen, og at en indførelse af antidumpingforanstaltninger derfor vil bringe dens rentabilitet i fare. På grundlag af beskrivelsen af den type syntetiske polyesterfibre, der importeredes af denne bruger, fastslog Kommissionen imidlertid, at mindst tre klagende EF-produ- center udbyder denne type på markedet. Under alle omstændigheder vil en indførelse af antidum- pingforanstaltninger ikke lukke Fællesskabet for importerede varer, men blot genskabe redelige handelsvilkår. Kommissionen fandt derfor, at denne brugers argumenter ikke kunne godtages. Da ingen brugere fremlagde yderligere dokumentation for, at antidumpingforanstaltningerne muligvis kunne påvirke deres virksomheder negativt, blev der ikke foretaget nogen efterfølgende analyse. (104) En EF-brugersammenslutning anmodede om, at visse typer syntetiske polyesterfibre, der hævdedes ikke at blive fremstillet af EF-erhvervsgrenen, blev udelukket. Denne påstand blev imidlertid ikke for underbygget yderligere af Kommissionen at træffe nogen konklusion om gyldigheden af dette argument. tilstrækkelige tekniske oplysninger. Det var derfor ikke muligt (105) På grundlag af ovenstående kan det konkluderes, at en eventuel indførelse af antidumpingforanstalt- ninger over for importen af syntetiske polyesterfibre fra de pågældende lande ikke vil medføre en væsentlig forværring, om nogen, af brugernes situation. 4. Konklusion (106) Navnlig på grundlag af ovenstående kendsgerninger og overvejelser og efter at have undersøgt de argumenter, der er fremført af EF-erhvervsgrenen og sammenslutninger af brugere af den pågældende vare i Fællesskabet, konkluderedes det, at der ikke var tvingende årsager til ikke at indføre foranstalt- ninger over for importen fra Indonesien, Australien og Thailand med henblik på at sikre konkurren- cemæssige vilkår med redelig prisfastsættelse og hindre, at der fortsat forvoldes EF-erhvervsgrenen skade. H. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER (107) For at forhindre, at den pågældende dumpingimport forvolder yderligere skade inden afslutningen af undersøgelsen, bør der vedtages midlertidige antidumpingforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør have form af en værditold. 1. Skadestærskel (108) Med henblik på at fastsætte den midlertidige told blev der taget hensyn til både de dumpingmar- gener, der er fastlagt, og den told, der er nødvendig for at afhælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. I denne forbindelse skal det bemærkes, at de prisunderbudsmargener, der beregnedes for alle typer af samme vare, var betydeligt højere end de relevante dumpingmargener. Det følger heraf, at skadestærsklen udtrykt i procent af prisen frit Fællesskabets grænse også vil være højere end de respektive dumpingmargener, der er fastsat for eksporterende producenter. I denne forbindelse skal det erindres, at skadestærsklen fastsættes på grundlag af forskellen mellem eksportprisen og EF- producenternes produktionsomkostninger med tillæg af den fortjeneste, der kunne forventes, hvis der ikke forekom import til dumpingpriser, hvorimod underbudsmargenen fastsættes ved brug af de samme eksportpriser, men en lavere faktisk salgspris for EF-erhvervsgrenen. 2. Midlertidige foranstaltninger (109) Da dumpingmargenen i alle tilfælde er fundet at være lavere end prisunderbudsmargenerne og derfor i det foreliggende tilfælde også lavere end skadestærsklen, skal den midlertidige told svare til de fastsatte dumpingmargener, i grundforordningen. jf. artikel 7, stk. 2, 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/47 (110) For så vidt angår den sideløbende antisubsidieprocedure må ingen vare imidlertid pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, jf. artikel 24, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (1) (i det følgende benævnt »antisubsidiegrundforordningen«) og artikel 14, stk. 1, i grund- forordningen. I den foreliggende undersøgelse fandtes det, at der foreløbigt bør indføres antidum- pingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand, og det er derfor nødvendigt at afgøre, om og i hvilket omfang subsidier og dumping kan tilskrives samme situation. (111) I den sideløbende antisubsidieundersøgelse fandtes det, at subsidieringen i bl. a. Thailand var ubetydelig, og at der derfor ikke burde indføres udligningstold. Indonesien og (112) For så vidt angår Australien blev der i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i antisubsidiegrund- forordningen foreslået en midlertidig udligningstold svarende til subsidiebeløbet, der fandtes at være lavere end skadesmargenen. Alle de subsidieordninger, der blev undersøgt i Australien, var eksport- subsidier, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i antisubsidiegrundforordningen. Subsidierne kunne således kun påvirke den australske eksporterende producents eksportpris og dermed medføre en højere dumping- margen. Den dumpingmargen, der er fastsat for den eneste samarbejdsvillige australske producent, kan med andre ord delvis tilskrives eksportsubsidierne. Under disse omstændigheder anses det ikke for rimeligt både at indføre udligningstold og antidumpingtold af et omfang, der fuldt ud modsvarer de foreløbigt fastlagte subsidier og dumpingmargener. Den midlertidige antidumpingtolden bør derfor justeres, således at den afspejler den faktiske dumpingmargen, der foreligger efter indførelsen af den midlertidige udligningstold, som udligner virkningerne af eksportsubsidierne. (113) På grundlag af ovenstående fastsættes følgende midlertidige toldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet: Land Selskab Australien Alle selskaber Indonesien P. T. Indorama Synthetics Tbk P. T. Panasia Indosyntec P. T. GT Petrochem Industries Tbk P. T. Susilia Indah Synthetic Fiber Industries P. T. Teĳin Indonesia Fiber Corporation Tbk Alle andre selskaber Thailand Indo Poly (Thailand) Ltd Tuntex (Thailand) Public Co. , Ltd Alle andre selskaber Toldsats (%) 13,6 5,2 14,8 13,7 13,7 13,7 20,8 15,5 35,3 36,6 (114) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber ved undersøgelsen. Disse toldsatser (i modsætning til den landsom- fattende told, der gælder for »alle andre selskaber«) finder således udelukkende anvendelse på import af varer, der er fremstillet af de nævnte specifikke retlige enheder, og som har oprindelse i det pågældende land. Importerede varer fremstillet af alle andre selskaber, der ikke er udtrykkeligt nævnt med navn og adresse i den relevante del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af satsen for »alle andre selskaber«. (1) EFT L 288 af 21. 10. 1997, s. 1. L 16/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 (115) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f. eks. efter ændring af den pågæl- dende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (1) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter konsulta- tion af Det Rådgivende Udvalg ændrer Kommissionen om nødvendigt forordningen i overensstem- melse hermed ved at ajourføre listen over selskaber, som er omfattet af individuelle toldsatser. I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE (116) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på en endelig told — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester, ikke i øjeblikket henhørende under KN-kode 1. kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, 5503 20 00 og med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand. 2. Den midlertidige antidumpingtold for Australien er blevet justeret, således at den afspejler den faktiske dumpingmargen, som foreligger efter indførelsen af den udligningstold, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 123/2000 (2). Den midlertidige told fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for 3. varer fremstillet af følgende selskaber: Toldsats (%) Taric- tillægskode 13,6 — 5,2 A051 14,8 A052 13,7 A053 13,7 A054 Land Selskab Australien Alle selskaber Indonesien P. T. Indorama Synthetics Tbk Graha Irama, 17th floor Jl. H. R. Rasuna Said Blok X-1 Kav. 1-2 PO Box 3375 Jakarta 12950 P. T. Panasia Indosyntec Jl. Garuda 153/74 Bandung 40184 P. T. GT Petrochem Industries Tbk Exim Melati Building, 9th floor Jl. M. H. Thamrin Kav. 8-9 Jakarta 10230 P. T. Susilia Indah Synthetic Fiber Industries Jl. Kh. Zainul Arifin Kompleks Ketapang Indah Blok B 1 No. 23 Jakarta 11140 (1) Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel Direktorat C DM 24 — 8/38 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussel/Bruxelles. (2) Se side 3 i denne Tidende. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/49 Land Selskab Thailand P. T. Teijin Indonesia Fiber Corporation Tbk 5th floor Mid Plaza 1 Jl. Jend. Sudiman Kav. 10-11 Jakarta 10220 Alle andre selskaber Indo Poly (Thailand) Ltd 35/8 MOO 4, Tambol Khunkeaw Amphur Nakhonchaisri Nakornpathom 73120 Tuntex (Thailand) Public Co. , Ltd Room 1812, 18th floor 54 Sukhumvit 21 Road (Soi Asoke) Klongtoey, Wattana Bangkok 10110 Alle andre selskaber Toldsats (%) Taric- tillægskode 13,7 A055 20,8 15,5 A999 A056 35,3 A057 36,6 A999 4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles 5. sikkerhed svarende til den midlertidige told. Artikel 2 Parterne kan inden for en frist på en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf. Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 1 i denne forordning gælder i en periode på seks måneder. Artikel 3 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2000. På Kommissionens vegne Pascal LAMY Medlem af Kommissionen


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0061/00 di Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) alla Commissione. Proroga delle concessioni per la gestione privata di autostrade spagnole.

eurovoc_concepts:
Spain
charges for use of infrastructure
motorway
provision of services
toll

formats: html pdf print

text: C 26 E/12 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 26. 1. 2001 Non Ł tuttavia escluso che in determinate circostanze gli Stati membri possano proporre un regime di aiuti di Stato con fondi nazionali inteso a sovvenzionare talune attivit(cid:224) del settore del legno. Nelle regioni dell(cid:146)obiettivo 1 e 2 tali regimi di aiuto potrebbero essere cofinanziati dal Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR), se gli Stati membri lo propongono nell(cid:146)ambito di un programma di sviluppo regionale. (1) GU L 191 del 6. 4. 1990. (2001/C 26 E/014) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0061/00 di Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) alla Commissione (20 gennaio 2000) Oggetto: Proroga delle concessioni per la gestione privata di autostrade spagnole legge di accompagnamento del bilancio del 2000, il Congresso Con un emendamento al progetto di spagnolo ha previsto la possibilit(cid:224) di proroga delle concessioni di gestione delle autostrade prima della scadenza del termine iniziale. Sono contemplate tra l(cid:146)altro le concessioni a Aumar (13 anni), Acesa (5 anni) e Iberpista. Inoltre il governo sta preparando un regio decreto che prevede la possibilit(cid:224) di prorogare di altri 29 anni la concessione relativa all(cid:146)autostrada Le(cid:243)n-Campomanes. Le proroghe vengono giustificate con riduzioni dei pedaggi e nuovi investimenti. Secondo Francisco Sosa Wagner, docente di diritto amministrativo dell(cid:146)Universit(cid:224) di Le(cid:243)n, le proroghe dovrebbero essere condizionate alla garanzia che l(cid:146)aumento dei profitti dei gestori privati andr(cid:224) a beneficio dell(cid:146)interesse pubblico (1); inoltre, le riduzioni delle tariffe dovrebbero essere reali e non fittizie e l(cid:146)interesse del consumatore andrebbe chiaramente privilegiato. Sa la Commissione se le proroghe concesse dalle autorit(cid:224) spagnole sono conformi alle disposizioni delle direttive 92/50/CE (2), 93/37/CE (3) e 89/440/CE (4), che coordinano le procedure di aggiudicazione degli appalti pubblici di servizi? In caso negativo, quali misure pensa di prendere la Commissione per garantire il rispetto da parte delle autorit(cid:224) spagnole delle direttive summenzionate e per ottenere che l(cid:146)interesse dei consumatori sia privilegiato nella valutazione dei benefici derivanti dalla politica di gestione delle autostrade a pagamento in Spagna? La Commissione ritiene che le riduzioni dei pedaggi che hanno giustificato le proroghe siano reali e che quindi il consumatore abbia ottenuto vantaggi dall(cid:146)operazione? Non pensa la Commissione che una politica di proroga delle concessioni delle autostrade in cambio di nuovi investimenti nelle stesse potrebbe essere in contrasto con gli orientamenti comunitari a favore del passaggio a modi di trasporto alternativi al trasporto stradale, nonchØ avere effetti negativi sull(cid:146)elabora- zione di strategie nazionali in materia di politiche di trasporto a lungo termine? (1) Cfr. il parere dell(cid:146)ottobre 1998, elaborato su richiesta del Comune di Barcellona. (2) GU L 209 del 24. 7. 1992, pag. 1. (3) GU L 199 del 9. 8. 1993, pag. 54. (4) GU L 268 del 15. 9. 1989, pag. 1. Risposta del sig. Bolkestein in nome della Commissione (25 febbraio 2000) La Commissione non Ł venuta a conoscenza nŁ della nuova legislazione nŁ del progetto di regio decreto segnalati dall(cid:146)onorevole parlamentare. La Commissione non mancher(cid:224) di fare il necessario per verificare che gli obblighi derivanti dal diritto comunitario, con particolare riguardo alla politica degli appalti pubblici, siano rispettati dallo Stato membro


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-0043/00 esittäjä(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle. Kölnin prosessi: syrjäisten alueiden maitokiintiöt.

eurovoc_concepts:
Azores
agricultural quota
common agricultural policy

text: C 303 E/130 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 24. 10. 2000 euron suuruisella lis(cid:228)avustuksella. Lis(cid:228)ksi komissio harkitsee osallistumista alueen j(cid:228)lleenrakentamiseen ja valmistelee sit(cid:228) varten asiantuntijaryhm(cid:228)n matkaa tilanteen ja tarvittavien erityistoimien arvioimiseksi. Komissio p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) asiantuntijaryhm(cid:228)n matkan tulosten perusteella Venezuelan keskipitk(cid:228)n aikav(cid:228)lin j(cid:228)lleen- l(cid:228)heisess(cid:228) yhteisty(cid:246)ss(cid:228) muiden avunantajien kanssa rohkais- rakentamissuunnitelmasta. Komissio toimii takseen kansainv(cid:228)listen toimien yhteensovittamista ja ensisijaisten toimenpidealueiden selke(cid:228)(cid:228) m(cid:228)(cid:228)rittely(cid:228). (2000/C 303 E/133) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0038/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (19. tammikuuta 2000) Aihe: Madeiran ja Azorien syrj(cid:228)isest(cid:228) sijainnista ja saariasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteit(cid:228) koske- van ohjelman (Poseima) uudet toimenpiteet Azorien itsehallintoalueen maatalouden hyv(cid:228)ksi Komissio ei mainitse kertomuksessaan (cid:148)Euroopan unionin syrj(cid:228)iset alueet, (cid:129) toimenpiteet EY:n perus- tamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toteuttamiseksi(cid:148) lainkaan uusia toimenpiteit(cid:228) Azorien itsehallinto- alueen maatalouden hyv(cid:228)ksi, toisin kuin muiden syrj(cid:228)isten alueiden kohdalla. Miten ja koska komissio aikoo laatia ehdotuksen uusista maatalousalan toimenpiteist(cid:228) Azorien itsehallinto- alueella? (2000/C 303 E/134) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0043/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (20. tammikuuta 2000) Aihe: K(cid:246)lnin prosessi: syrj(cid:228)isten alueiden maitokiinti(cid:246)t Komission ja syrj(cid:228)isimpien alueiden 23. marraskuuta 1999 pidetyss(cid:228) kumppanuuskokouksessa, jossa oli tarkoitus vaihtaa mielipiteit(cid:228) ja tietoja syrj(cid:228)isi(cid:228) alueita koskevan kertomuksen valmistelua varten, komission j(cid:228)sen Fischlerin edustaja, maatalouden p(cid:228)(cid:228)johtaja Guy Legras ilmoitti, ett(cid:228) Azorien maitokiinti(cid:246)t(cid:228) on sovellettava joustavasti ottaen huomioon tarpeen ehk(cid:228)ist(cid:228) markkinah(cid:228)iri(cid:246)it(cid:228). Azorien itsehallintoalueella maitokiinti(cid:246)it(cid:228) sovelletaan ilman mink(cid:228)(cid:228)nlaisia poikkeuksia, toisin kuin muilla syrj(cid:228)isill(cid:228) alueilla, Reunionissa, Guyanassa, Martiniquessa tai Guadeloupessa. Voiko komissio siis selvitt(cid:228)(cid:228) mill(cid:228) perusteella t(cid:228)m(cid:228) asia on sivuutettu sen kertomuksessa (cid:148)Euroopan unionin syrj(cid:228)iset alueet (cid:129) toimet EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toteuttamiseksi(cid:148)? Miten ja koska komissio aikoo toteuttaa komission j(cid:228)sen Fischlerin edustajan ehdotuksen? (2000/C 303 E/135) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0044/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Paulo Casaca (PSE) komissiolle (20. tammikuuta 2000) Aihe: K(cid:246)lnin prosessi: Poseima-ohjelman sopeuttaminen vilja-alan raaka-aineen hankintaan er(cid:228)ill(cid:228) Azorien saarilla Asetuksen (ETY) N:o 1600/92 (1) 3 artiklassa vahvistetaan hankintaj(cid:228)rjestelm(cid:228), jolla on ollut suuri vaikutus maataloustuotannon kustannuksiin maatalouden raaka-aineiden osalta


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0143/00 von Alexandros Alavanos (GUE/NGL) an die Kommission. Städtebauliche Planung in einer stark erdbebengefährdeten Region.

eurovoc_concepts:
Community support framework
Greece
eligible region
seismic monitoring
town planning

text: C 280 E/184 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 3. 10. 2000 (2000/C 280 E/212) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0138/00 von Claude Moraes (PSE) an die Kommission (27. Januar 2000) Betrifft: Menschenrechtsverletzungen in Tunesien Berichten zufolge benachteiligen die tunesischen Beh(cid:246)rden weiterhin Mitglieder von Oppositionsgruppen und ihre Familien, was insbesondere in Beschr(cid:228)nkungen der Freiz(cid:252)gigkeit und der Verweigerung von P(cid:228)ssen zum Ausdruck kommt. Artikel 2 des am 17. Juli 1995 unterzeichneten Europa-Mittelmeer-Abkommens (KOM(95) 235 endg. ) verpflichtet Tunesien zur (cid:132)Achtung der Menschenrechte und der demokratischen Grunds(cid:228)tze(cid:147), und das Parlament (cid:228)u(cid:223)erte in seiner Entschlie(cid:223)ung zu den Menschenrechten in Tunesien vom Mai 1996 (1) diesbez(cid:252)glich seine Besorgnis. Ist der Kommission der Fall von Frau Radhia Aouididi bekannt, deren Bewegungsfreiheit in Tunesien weiterhin eingeschr(cid:228)nkt ist und der ein Reisepa(cid:223), der sie zum Verlassen des Landes berechtigt, verweigert wurde? Wird die Kommission gew(cid:228)hrleisten, da(cid:223) die Menschenrechte weiterhin als (cid:228)u(cid:223)erst wichtiges Thema in ihrem Dialog mit der tunesischen Regierung betrachtet werden? (1) ABl. C 166 vom 10. 6. 1996, S. 204. Antwort von Herrn Patten im Namen der Kommission (24. Februar 2000) Die Achtung der Grundfreiheiten ist einer der Hauptbestandteile des Assoziationsabkommens zwischen der Gemeinschaft und Tunesien und daher auch einer der Schwerpunkte des politischen Dialogs. Im Rahmen dieses institutionalisierten Dialogs fand am 24. Januar 2000 in Br(cid:252)ssel eine zweite Begegnung auf Ministerebene statt, die es der Gemeinschaft und ihrem tunesischen Partner erm(cid:246)glichte, einen (cid:220)berblick (cid:252)ber den Stand der Wahrung der Menschenrechte zu gewinnen. Die Kommission verfolgt ebenso wie die Mitgliedstaaten im Rahmen der Gemeinsamen Au(cid:223)en- und Sicherheitspolitik aufmerksam die alarmierenden Berichte im Zusammenhang mit der Achtung der Grund- freiheiten in Tunesien und insbesondere der Einschr(cid:228)nkung der Bewegungsfreiheit. Sie ist der Auffassung, da(cid:223) die Gemeinschaft (cid:252)ber einen konstruktiven Dialog und positive Unterst(cid:252)tzungsma(cid:223)nahmen unter Einhaltung der im Rahmen der Partnerschaft zwischen Europa und dem Mittelmeerraum eingegangenen Verpflichtungen bei dem Reformproze(cid:223) im Bereich der Menschenrechte mit Tunesien zusammenarbeiten kann. (2000/C 280 E/213) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0143/00 von Alexandros Alavanos (GUE/NGL) an die Kommission (20. Januar 2000) Betrifft: St(cid:228)dtebauliche Planung in einer stark erdbebengef(cid:228)hrdeten Region In ihrer Antwort auf meine Anfrage E-1882/99 (1)zum st(cid:228)dtebaulichen Plan f(cid:252)r die Stadt Rio betont die Kommission, da(cid:223) die st(cid:228)dtebauliche Studie der Stadt Rio nicht im Rahmen des Gemeinschaftlichen F(cid:246)rderkonzepts f(cid:252)r Griechenland f(cid:252)r den Zeitraum 1994-1999 kofinanziert wird. Da im Dokument des Ministeriums f(cid:252)r Umwelt, Raumordnung und (cid:246)ffentliche Arbeiten (5. 11. 1997, Protokoll-Nr. 32533/10402) ausdr(cid:252)cklich betont wird, da(cid:223) diese Studien im Rahmen des zweiten Gemeinschaftlichen F(cid:246)rderkonzepts, das Ende 1999 ausl(cid:228)uft, finanziert werden, wird die Kommission ersucht, die Frage erneut zu pr(cid:252)fen und eine klare Antwort zu geben. (1) ABl. C 203 E vom 18. 7. 2000. 3. 10. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 280 E/185 Antwort von Herrn Barnier im Namen der Kommission (11. Februar 2000) St(cid:228)dtebauliche Studien z(cid:228)hlen zu den Projekten, die im Rahmen des Operationellen Programms (OP) (cid:132)Umwelt(cid:147) des f(cid:252)r den Zeitraum 1994-1999 geltenden Gemeinschaftlichen F(cid:246)rderkonzepts f(cid:252)r Griechen- land (griechisch (cid:132)EPPER II(cid:147)) kofinanziert werden k(cid:246)nnen. Angesichts ihrer Zahl wird aber von den griechischen Beh(cid:246)rden nach eigenen Kriterien dar(cid:252)ber entschieden, auf welche Weise die Finanzierung erfolgen soll (gemeinschaftlich oder national). Die st(cid:228)dtebauliche Studie f(cid:252)r die griechische Gemeinde Rio wurde nach den der Kommission vorliegenden Angaben in der Tat nicht im Rahmen des obengenannten OP, sondern aus nationalen Mitteln kofinanziert. Als das Dokument vom 5. November 1997, auf das der Herr Abgeordnete Bezug nimmt, ver(cid:246)ffentlicht wurde, hatten die griechischen Beh(cid:246)rden wahrscheinlich die Absicht, die genannte Studie f(cid:252)r eine Kofinanzierung im Rahmen des (cid:132)EPPER II(cid:147) einzureichen, haben sich in der Folge jedoch anders entschie- den. (2000/C 280 E/214) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0144/00 von Erik Meijer (GUE/NGL) an den Rat (20. Januar 2000) Betrifft: Fortsetzung des europ(cid:228)ischen Waffenembargos gegen Indonesien 1. Kann der Rat best(cid:228)tigen, da(cid:223) das Waffenembargo gegen Indonesien am 17. 1. 2000 ausl(cid:228)uft und da(cid:223) aufgrund der bis vor kurzem vorherrschenden optimistischen Erwartungen (cid:252)ber die Zukunft Indonesiens nicht geplant war, dieses Embargo zu verl(cid:228)ngern? Erinnert der Rat sich an den offenen Brief des Nobelpreistr(cid:228)gers JosØ Ramos Horta aus Ost-Timor 2. vom 27. 11. 1999 an die europ(cid:228)ischen Regierungen und Parlamente, in dem es hei(cid:223)t: ich darauf gedrungen habe, da(cid:223) alle wirtschaftlichen und finanziellen Sanktionen gegen (cid:132)Obwohl Indonesien aufgehoben werden, glaube ich nicht, da(cid:223) es an der Zeit ist, das Waffenembargo aufzuheben. Das letzte, was Indonesien jetzt braucht, sind Waffen. Waffenverk(cid:228)ufe an die indonesische Armee (TNT) geben ein falsches Signal. Ich hoffe, da(cid:223) die Politik der Habsucht und Verantwortungs- losigkeit bestimmter L(cid:228)nder, die Waffen an Indonesien verkaufen, der Vergangenheit angeh(cid:246)rt(cid:147). 3. Teilt der Rat die Auffassung, da(cid:223) die Rolle der indonesischen Armee nach dem Referendum, das zur Unabh(cid:228)ngigkeit Ost-Timors f(cid:252)hrte, bei den K(cid:228)mpfen zwischen Christen und Moslems auf den Molukken und bei der Unterdr(cid:252)ckung des jahrelangen Widerstands der Bev(cid:246)lkerung in Atjeh als Versuch gelten kann, die Gegens(cid:228)tze zwischen Bev(cid:246)lkerungsgruppen zu sch(cid:252)ren, ferner als Gef(cid:228)hrdung des Fortbestands der 1999 in Indonesien eingef(cid:252)hrten demokratischen Staatsform, und da(cid:223) es wichtig ist, da(cid:223) diese Gef(cid:228)hrdung so weit wie m(cid:246)glich einged(cid:228)mmt wird? Ist der Rat bereit, sp(cid:228)testens auf seiner Tagung am 24. 1. 2000 die Fortsetzung des Waffenembargos 4. zu beschlie(cid:223)en, so da(cid:223) die Unternehmen Hollandse Signaal Apparaten (Niederlande) und Thornson CSF (Frankreich) Gelegenheit erhalten, ohne Anschuldigungen wegen Vertragsbruch von der Lieferung von zuvor von Indonesien bestelltem Ger(cid:228)t vor dem 1. 2. 2000 abzusehen? Antwort (13. M(cid:228)rz 2000) Die restriktiven Ma(cid:223)nahmen, die im September 1999 gegen die vorherige indonesische Regierung verh(cid:228)ngt wurden, sind in der Tat am 17. Januar ausgelaufen, und sie wurden nicht verl(cid:228)ngert. Die EU wies aber darauf hin, da(cid:223) sich ihre Waffenexportpolitik strikt an den Verhaltenskodex der EU halten wird. Die EU teilt auch die Besorgnis des Herrn Abgeordneten (cid:252)ber die erschreckenden Gewaltt(cid:228)tigkeiten auf den Molukken, (cid:252)ber den anhaltenden Konflikt in Aceh und (cid:252)ber die Spannungen in Irian Jaya und hat dieser


title: QUESTION ÉCRITE E-0044/00 posée par Paulo Casaca (PSE) à la Commission. Processus de Cologne: adaptation du programme Poseima dans le cadre de l'approvisionnement en matières premières agricoles céréalières dans les différentes îles des Açores.

eurovoc_concepts:
Azores
cereal product
cereals
farm prices
preferential price

text: C 303 E/130 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 24. 10. 2000 humanitaire. En outre, la Commission envisage une action d(cid:146)assistance (cid:224) la reconstruction du pays, pour laquelle une mission d(cid:146)experts est actuellement mise sur pied en vue d(cid:146)effectuer une Øvaluation et d(cid:146)identifier les domaines d(cid:146)action spØcifiques. Au regard des rØsultats de cette mission d(cid:146)experts, la Commission dØcidera d(cid:146)un plan (cid:224) moyen terme de reconstruction du VØnØzuela. La Commission entend collaborer Øtroitement avec les autres donateurs afin de promouvoir une action internationale coordonnØe, et une dØfinition prØcise des domaines prioritaires. (2000/C 303 E/133) QUESTION (cid:201)CRITE E-0038/00 posØe par Paulo Casaca (PSE) (cid:224) la Commission (19 janvier 2000) Objet: Nouvelles mesures applicables dans le cadre du programme Poseima dans le secteur agricole de la RØgion autonome des A(cid:231)ores Dans son rapport intitulØ «Les rØgions ultrapØriphØriques de l(cid:146)Union europØenne: rapport de la Commission sur les mesures destinØes (cid:224) mettre en (cid:156)uvre l(cid:146)article 299, paragraphe 2 du traitØ CE», la Commission europØenne ne fait mention d(cid:146)aucune nouvelle mesure concernant l(cid:146)agriculture dans la RØgion autonome des A(cid:231)ores, alors qu(cid:146)elle le fait pour certaines autres rØgions ultrapØriphØriques. Quand et comment la Commission compte-t-elle proposer effectivement de nouvelles mesures dans le domaine agricole dans la RØgion autonome des A(cid:231)ores? (2000/C 303 E/134) QUESTION (cid:201)CRITE E-0043/00 posØe par Paulo Casaca (PSE) (cid:224) la Commission (20 janvier 2000) Objet: Processus de Cologne: quotas laitiers dans les rØgions ultrapØriphØriques Lors de la rØunion de partenariat entre la Commission europØenne et les rØgions ultrapØriphØriques, le 23 novembre 1999, dont l(cid:146)objectif Øtait de procØder (cid:224) un Øchange de vues et d(cid:146)informations en vue de l(cid:146)Ølaboration du rapport sur les rØgions ultrapØriphØriques, le reprØsentant du commissaire Fischler, M. Guy Legras, directeur gØnØral de l(cid:146)agriculture, a ØvoquØ la nØcessitØ d(cid:146)assouplir la mise en application des quotas laitiers aux A(cid:231)ores, dans le souci d(cid:146)Øviter des dØsØquilibres sur le marchØ. Contrairement (cid:224) ce qui se produit dans d(cid:146)autres rØgions ultrapØriphØriques (RØunion, Guyane, Martinique et Guadeloupe), la mise en application des quotas laitiers ne fait l(cid:146)objet d(cid:146)aucune dØrogation particuliŁre dans la rØgion autonome des A(cid:231)ores. Cela Øtant, comment la Commission explique-t-elle que dans son rapport «Les rØgions ultrapØriphØriques dans l(cid:146)Union europØenne (cid:129) Rapport de la Commission sur les mesures destinØes (cid:224) mettre en (cid:156)uvre l(cid:146)article 299, paragraphe 2, du traitØ», elle passe sous silence cet Øtat de fait? De quelle fa(cid:231)on et quand la Commission compte-t-elle donner suite (cid:224) la suggestion formulØe par le reprØsentant du commissaire Fischler? (2000/C 303 E/135) QUESTION (cid:201)CRITE E-0044/00 posØe par Paulo Casaca (PSE) (cid:224) la Commission (20 janvier 2000) Objet: Processus de Cologne: adaptation du programme Poseima dans le cadre de l(cid:146)approvisionnement en matiŁres premiŁres agricoles cØrØaliŁres dans les diffØrentes (cid:238)les des A(cid:231)ores L(cid:146)article 3 du rŁglement (CEE) no 1600/92 (1) prØvoit un rØgime spØcifique d(cid:146)approvisionnement qui, en ce qui concerne les matiŁres premiŁres agricoles, a eu un impact substantiel sur les coßts de production du secteur agricole. 24. 10. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 303 E/131 L(cid:146)impact pratique de ce rØgime s(cid:146)est toutefois amoindri dans le domaine des cØrØales, du fait non seulement que les prix communautaires tendent (cid:224) se rapprocher des prix du marchØ mondial, mais Øgalement que ce mØcanisme ne prØvoit pas les diffØrences existant dans les coßts de transport entre les (cid:238)les. La Commission estime-t-elle qu(cid:146)il est possible d(cid:146)introduire des mØcanismes favorisant une meilleure harmonisation des prix des cØrØales et de leurs dØrivØs entre les diffØrentes (cid:238)les de la rØgion autonome des A(cid:231)ores avec ceux qui sont pratiquØs dans le port principal de la rØgion? (1) JO L 173 du 27. 6. 1992, p. 1. (2000/C 303 E/136) QUESTION (cid:201)CRITE E-0045/00 posØe par Paulo Casaca (PSE) (cid:224) la Commission (20 janvier 2000) Objet: Processus de Cologne: adaptation du programme Poseima en vue d(cid:146)encourager les productions vØgØtales aux A(cid:231)ores Le titre II du rŁglement (CEE) no 1600/92 (1) introduit des mesures trŁs importantes susceptibles de favoriser le dØveloppement agricole dans les rØgions autonomes des A(cid:231)ores et de MadŁre. Celles-ci ont nØanmoins ØtØ relativement peu utilisØes du fait du pourcentage ØlevØ de cofinancement exigØ (20 % de la part des autoritØs privØes et 30 % de la part des autoritØs publiques). De l(cid:146)avis de la Commission, serait-il possible de proposer une diminution des taux de cofinancement? (1) JO L 173 du 27. 6. 1992, p. 1. (2000/C 303 E/137) QUESTION (cid:201)CRITE E-0046/00 posØe par Paulo Casaca (PSE) (cid:224) la Commission (20 janvier 2000) Objet: Processus de Cologne: adaptation du programme Poseima aux A(cid:231)ores pour les vins de liqueur L(cid:146)article 21 du rŁglement (CEE) no 1600/92 (1) Øtablit un rØgime d(cid:146)aide (cid:224) la fabrication du vin de MadŁre. La Commission estime-t-elle possible d(cid:146)instaurer un rØgime similaire pour le vin de liqueur de l(cid:146)(cid:238)le de Pico, vin qui Øtait exportØ au siŁcle dernier, alors que des efforts sont actuellement entrepris pour relancer cette production? (1) JO L 173 du 27. 6. 1992, p. 1. (2000/C 303 E/138) QUESTION (cid:201)CRITE E-0047/00 posØe par Paulo Casaca (PSE) (cid:224) la Commission (20 janvier 2000) Objet: Processus de Cologne: adaptation du programme Poseima aux A(cid:231)ores pour les primes aux vaches laitiŁres L(cid:146)article 24 du rŁglement (CEE) no 1600/92 (1) prØvoit un nombre maximal de 78 000 vaches laitiŁres aux A(cid:231)ores, alors que le nombre de tŒtes actuellement recensØ est d(cid:146)environ 88 000. La Commission peut-elle faire en sorte que les donnØes statistiques figurant dans le rŁglement (CEE) no 1600/92 soient actualisØes? (1) JO L 173 du 27. 6. 1992, p. 1


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0020/00 af Paulo Casaca (PSE) til Rådet. Regionerne i Fællesskabets yderste periferi og tildeling af strukturfondene.

eurovoc_concepts:
Azores
EU Member State
Structural Funds
peripheral region

text: 3. 10. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 280 E/159 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (23. februar 2000) I łjeblikket er Frankrig det eneste land, der har ydet statsstłtte i henhold til rammebestemmelserne om statsstłtte til d(cid:229)rligt stillede byomr(cid:229)der (1). I łvrigt skal Kommissionen henvise til sine svar til det (cid:230)rede medlem p(cid:229) skriftlig forespłrgsel P- 2628/97 (2), P-3945/97 (3) og E-173/99 (4). Ovenn(cid:230)vnte rammebestemmelser har til form(cid:229)l at pr(cid:230)cisere de kriterier, i henhold til hvilke Kommissionen gennemg(cid:229)r regnskaberne vedrłrende det f(cid:230)lles marked for statsstłtte til d(cid:229)rligt stillede byomr(cid:229)der, men de p(cid:229)l(cid:230)gger ikke medlemsstaterne at yde den slags stłtte. P(cid:229) grund af den hidtil begr(cid:230)nsede anvendelse af disse rammebestemmelser er det ikke i łjeblikket muligt at udarbejde nogen rapport eller opstille en liste over »god praksis«. (1) (2) (3) (4) EFT C 146 af 14. 5. 1997. EFT C 82 af 17. 3. 1998. EFT C 18 af 16. 6. 1998. EFT C 341 af 29. 11. 1999. (2000/C 280 E/181) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0020/00 af Paulo Casaca (PSE) til R(cid:229)det (20. januar 2000) Om: Regionerne i F(cid:230)llesskabets yderste periferi og tildeling af strukturfondene Til programmeringen af strukturfondene i den selvstyrende region Azorerne afsattes der i perioden 1994-1999 strukturstłtte, som belłb sig til 149. 200. 075. 000 escudos eller 744. 207 mio. euro, dvs. 124. 034 mio. euro (cid:229)rligt i henhold til den seneste omprogrammering i 1999. Selv om deflatorerne er taget i anvendelse, er belłbene udtrykt i lłbende priser, og det er vanskeligt at sammenligne dem med 1999-priserne. I den skrivelse, som afsendtes til de portugisiske myndigheder den 1. juli 1999, foresl(cid:229)r Kommissionen som vejledende tildeling til den selvstyrende region Azorerne for perioden 2000-2006 et belłb p(cid:229) 757 mio. euro. Der vil p(cid:229) (cid:229)rsbasis v(cid:230)re tale om et belłb p(cid:229) 108 mio. euro. Der er tale om en betydelig neds(cid:230)ttelse, som langt overstiger det tilsyneladende fald p(cid:229) 16 mio. euro, idet tallene for 1994-1999 ikke er omregnet til 1999-tal, ligesom der ikke tages hensyn til indt(cid:230)gtsstigningen i udbyttet s(cid:229)vel p(cid:229) Azorerne som i EU generelt. Kommissionens forslag er i fuldst(cid:230)ndig modstrid med alle tilsagn og med, hvad Kommissionen i łvrigt har udtalt om regionerne i den yderste periferi, is(cid:230)r: 1. 2. 3. at midlerne is(cid:230)r skulle g(cid:229) til de fattigste regioner at der (cid:229)rligt skulle afs(cid:230)ttes flere midler til disse regioner at der skulle tages s(cid:230)rligt hensyn til regionerne i den yderste periferi. Kommissionen, som tilsyneladende er up(cid:229)virket af de faktiske tal, p(cid:229)st(cid:229)r fortsat, at der med reformen af strukturfondene tilfłres alle regioner i den yderste periferi flere midler. Anser R(cid:229)det det ikke for nłdvendigt at foretage en grundig gennemgang af de virkninger, som reformen af strukturfondene har for de fattigste og mest isolerede regioner som f. eks. den selvstyrende region Azorerne, is(cid:230)r som led i anvendelsen af traktatens artikel 299, stk. 2? C 280 E/160 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 3. 10. 2000 Svar (28. marts 2000) R(cid:229)det er klar over de problemer, som regionerne i den yderste periferi st(cid:229)r over for p(cid:229) grund af deres 1. s(cid:230)rlige situation, og har altid lagt stor v(cid:230)gt p(cid:229) instrumenter, der skal mindske de strukturbetingede ulemper, der fłlger af deres afsides beliggenhed. 2. Strukturfondene er i den forbindelse et vigtigt aktionsinstrument, der har positiv indvirkning p(cid:229) v(cid:230)ksten, konvergensen og opgraderingen af infrastrukturerne, is(cid:230)r havne- og lufthavnsinfrastrukturerne, i regionerne i den yderste periferi. I medfłr af strukturfondenes nye regels(cid:230)t p(cid:229)t(cid:230)nker Kommissionen i forst(cid:229)else med de berłrte medlems- stater i lłbet af dette halv(cid:229)r at vedtage EF-stłtterammer, der omhandler strategien og prioriteterne for fondenes og den berłrte medlemsstats indsats, de s(cid:230)rlige m(cid:229)l herfor, fondenes bidrag og de łvrige finansielle midler. Under alle omst(cid:230)ndigheder tilkommer det ikke R(cid:229)det at gribe ind i udarbejdelsen af EF-stłtterammen eller at kommentere medlemsstaternes og Kommissionens politikker og valg. 3. Specielt hvad ang(cid:229)r gennemfłrelsen af traktatens artikel 299, stk. 2, kan R(cid:229)det kun handle p(cid:229) forslag af Kommissionen. R(cid:229)det har til dato ikke f(cid:229)et forelagt noget forslag fra Kommissionen, der g(cid:229)r i den retning, som det (cid:230)rede medlem n(cid:230)vner. (2000/C 280 E/182) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-0023/00 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (13. januar 2000) Om: Programmet Leader + I et udkast til meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne, hvori fastl(cid:230)gges de generelle retningslinjer for f(cid:230)llesskabsinitiativet for udvikling af landdistrikter (programmet Leader +), havde Kommissionen planlagt, at de valgte repr(cid:230)sentanter skulle deltage med op til 50 % p(cid:229) beslutningsniveauet i de lokale aktionsgrupper. Som det fremg(cid:229)r efter drłftelsen af meddelelsen i Forvaltningsudvalget Star, blev der vedtaget en (cid:230)ndring, hvori det fastl(cid:230)gges, at de łkonomiske og sociale partnere skal deltage med mindst 50 % p(cid:229) beslutningsniveauet. Hvorledes vurderer Kommissionen denne bestemmelse? Finder den, at den er mere fleksibel eller mere restriktiv, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de valgte repr(cid:230)sentanter? Har Kommissionen eventuelt visse grunde til p(cid:229) en eller anden m(cid:229)de at udelukke de lokale myndigheder, og i bekr(cid:230)ftende fald bedes den meddele disse grunde? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (4. februar 2000) ˘ndringen af den bestemmelse, som det (cid:230)rede medlem henviser til, (cid:230)ndrer intet for lokalpolitikerne i forhold til den af Kommissionen oprindeligt foresl(cid:229)ede bestemmelse. Form(cid:229)let med den nye formulering er at głre den oprindelige bestemmelse klarere. Kommissionen kan forsikre det (cid:230)rede medlem om, at bestemmelsen p(cid:229) ingen m(cid:229)de sigter mod at udelukke lokalpolitikere og lokalforvaltningerne fra de lokale aktionsgrupper (LAG). Kommissionen har med denne bestemmelse villet sikre, at hele den offentlige sektor, inkl. de folkevalgte, ikke overstiger gr(cid:230)nsen p(cid:229) 50 % i beslutningssammenh(cid:230)ng med det form(cid:229)l at sikre, at den private sektor kan udvikle sine initiativer. Leader+ skal fungere som igangs(cid:230)tter og har bl. a. til form(cid:229)l at f(cid:229) de socio-łkonomiske aktłrer til aktivt at overveje og involvere sig i lokalomr(cid:229)dets fremtid