title: Talousuudistus: kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta

eurovoc_concepts:
capital market
economic integration
economic reform
report
single market

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 26. 1. 2000 KOM(2000) 26 lopullinen Talousuudistus: Kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta (Komission esittämä) SISÄLLYSLUETTELO I. JOHDANTO. 7 II. MARKKINOIDEN YLEISEN TOIMIVUUDEN ARVIOINTI. 9 A. MARKKINOIDEN TOIMIVUUS: YHDENTYMINEN ON EDELLEEN JOHTAVA TEKIJÄ MARKKINASUORITUKSEN PARANTAMISESSA. 9 1. Taloudellinen yhdentyminen: pääomamarkkinat yhä tuotemarkkinoiden jäljessä yhdentymisessä. 9 - Tuotemarkkinat: kauppa ja ulkomaiset suorat sijoitukset. 9 - Pääomamarkkinat. 10 2. Tarve edistää innovaatiotoimintaa ja luovuutta taloudellisen suorituskyvyn ja kilpailukyvyn parantamiseksi. 11 B. MARKKINOIDEN TOIMIVUUS: YHDENTYMISEN VAIKUTUS YHTEISKUNNALLISEEN YHTENÄISYYTEEN JA KULUTTAJIIN. 12 1. Taloudellinen ja yhteiskunnallinen yhtenäisyys on hyötynyt lisääntyneestä yhdentymisestä. 12 2. Yhdentymisen vaikutus kuluttajien maksamiin vähittäishintoihin: parannuksille vielä tilaa. 13 III. HORISONTAALISTEN KYSYMYSTEN SEURANTA. 14 A. LIIKETOIMINTAYMPÄRISTÖN PARANTAMINEN. 15 1. Yrittäjyys ja lainsäädännön yksinkertaistaminen. 15 2. Jäljellä olevat kaupan tekniset esteet. 16 B. MARKKINOIDEN TOIMINNAN PARANTAMINEN. 17 1. Valtiontuet. 17 2. Julkiset hankinnat. 19 3. Verotus. 20 2 IV. TALOUSUUDISTUKSEN EDISTÄMINEN SISÄMARKKINOILLA. 21 PALVELUJEN A. PALVELUMARKKINOIDEN AVAAMINEN JA INTEGROINTI. 21 1. Julkiset palvelut. 21 2. Rahoituspalvelut. 23 B. PALVELUALOJEN LAINSÄÄDÄNNÖLLISTEN PUITTEIDEN PARANTAMINEN. 24 1. Sähköinen kaupankäynti. 24 2. Jakelu. 25 V. PÄÄTELMÄT. 26 3 Tiivistelmä tuote- Tämä on toinen komission Cardiffissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston toimeksiannosta laatima vuosikertomus ja pääomamarkkinoiden toiminnasta. Neuvosto kehotti jäsenvaltioita ja komissiota laatimaan vuosikertomukset niiden toimivaltaan kuuluvista, tuote- ja pääomamarkkinoiden lainsäädännölliseen uudistukseen liittyvistä asioista. Prosessi vauhdittaa talousuudistusta antamalla materiaalia talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen valmistelulle ja on perustana komission ehdotuksille, jotka koskevat sisämarkkinastrategiaan sisältyvien kohdennettujen toimien uudistamista. Kölnissä ja Helsingissä kokoontuneet Eurooppa-neuvostot ovat äskettäin korostaneet talousuudistuksen tärkeyttä merkittävänä osana työllisyysstrategiaa ja makrotaloudelliseen vakauteen liittyvää politiikkaa. Tämä kertomus on laadittu hetkellä, joka on ratkaiseva Euroopan taloudelle. Yleisesti suotuisasta taloudellisesta ympäristöstä huolimatta Euroopalla on edessään monia haasteita, ja avoimet kun se pyrkii parantamaan yleistä kilpailukykyään. Joustavat, syntymisen kestävän ovat markkinat perusedellytys. Nykyinen toteuttaa talousuudistukset, joita tarvitaan sellaisten dynaamisten ja tehokkaiden markkinoiden kehittämiseksi, jotka edistävät innovointia ja yrittäjyyttä. Uudistukset on toteutettava tavalla, joka tunnustaa kullekin jäsenvaltion taloudelle ominaiset haasteet. integroidut työpaikkojen talouskasvun talouden noususuuntaus pitkäaikaisen tilaisuuden tarjoaa ja Tällä kertomuksella vaikutetaan talousuudistukseen kahdella tavalla: Kertomuksen avulla seurataan ja arvioidaan tuote- ja pääomamarkkinoiden toimivuutta, jotta pystyttäisiin tunnistamaan sääntelyssä olevat ongelmat EU:n tasolla. tutkitaan Kertomuksessa viimeaikaisia suuntauksia. kaupan, sijoitusten ja pääomamarkkinoiden integraation • Kauppa on yhä markkinoiden integroitumisen edistäjä. • Rajatylittävät suorat sijoitukset edelleen rakennemuutoksen tärkeimmät välittäjät nykypäivän sisämarkkinoilla. EU:n sisäisten ulkomaisten sijoitusten arvo kaksinkertaistui yksistään vuosina 1997 ja 1998. EU:n yritysten rajatylittävien sulautumien ja yritysostojen arvo saavutti uuden huipun vuonna 1998. Suuntauksessa ei näy merkkejä vauhdin hidastumisesta. yritysostot ovat sulautumiset sekä ja jäsenvaltioissa lisäämällä muissa osuutta. Arvopaperien • Pääomamarkkinoiden integraatio on nopeutumassa, vaikka arvopaperimarkkinoiden integraatiossa onkin vielä runsaasti parantamisen varaa. Valuuttariskin poistuminen on institutionaalisia sijoittajia monipuolistamaan osakesalkkunsa kannustanut erityisesti liikkeellelaskemien sisältöä hyödyntämään arvopaperien mahdollisuutta kerätä pääomaa koko EU:n alueelta. Sijoittajien suhtautuminen riskinottoon on muuttumassa, laskevat jyrkästi. Unionissa -markkinoita. Esimerkiksi euromääräisten kansainvälisten joukkovelkakirjojen anti on nyt käytännössä samalla tasolla kuin dollarimääräisten anti. Yhdessä kaikki nämä suuntaukset ovat merkki likvidien ja uudenaikaisten arvopaperimarkkinoiden syntymisestä EU:n yhtiöiden palvelukseen. Tässä kertomuksessa tuodaan kuitenkin esille joukko lainsäädännöllisiä, hallinnollisia ja rakenteellisia esteitä, jotka yhä aiheuttavat EU:n arvopaperimarkkinoiden sirpaloitumista. ja keskimääräiset eurooppalaiset uusia olevien liikkeellelaskijat luottokelpoisuusluokitukset rahoitustuotteita yhtiöiden pyrkivät syntyy ja 4 Markkinoiden integroitumisesta on muitakin todisteita: vähittäishintojen lähentyminen jatkuu, vaikkakin hitaammin kuin 1990-luvun alussa. Yksityisen kulutuksen hintahajonta EU:n 15 jäsenvaltion välillä on pienentynyt 22,3 prosentista vuonna 1990 arviolta 14,7 prosenttiin vuonna 1998. Lähentyminen ei kuitenkaan aina tapahdu kohti alhaisempaa hintatasoa. Markkinoille saattamisen esteiden poistaminen on siten tarpeen, jotta integraatio muuttuisi parantuneeksi markkinoiden toimivuudeksi, mutta se ei yksistään riitä. Täydellistä kilpailutilannetta on tuettava panemalla täytäntöön tiukkoja kilpailupolitiikkoja. Kertomuksessa osoitetaan myös miten integraatio on auttanut yhteisön köyhimpiä osia pääsemään muun EU:n tasolle. EU:n reuna-alueiden suoritus on osoittanut vääräksi teorian, jonka mukaan tehokkuus ja yhteiskunnallinen yhtenäisyys ovat vastakkaisia tavoitteita. Kertomuksessa luetellaan talousuudistuksen jatkamiseksi tarvittavat poliittiset toimenpiteet. Yhteisön lainsäädännöllisten puitteiden keventämiseksi, niiden laadun parantamiseksi ja markkinoiden tehokkaan toimivuuden tiellä olevien esteiden poistamiseksi on määritetty poliittisia toimenpiteitä. Niitä ovat mm. : • jäsenvaltioille annettu suositus pienentää uusien yritysten perustamiseen liittyviä yleisiä taloudellisia ja lainsäädännöllisiä kustannuksia ja järjestelmällisesti tarkistaa nykyinen oikeudellinen kehys sen laadun parantamiseksi; • ehdotus tutkia mahdollisuudet laajentaa uuden lähestymistavan soveltamista uusien alojen tekniseen yhdenmukaistamiseen; • jäsenvaltioille annettu suositus jatkaa nykyistä valtiontukien määrän vähentämistä sekä pyrkiä tehokkaammin välttämään alakohtaisia (ja erityisesti tilapäisiä) valtiontukia; • rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman täydellinen ja nopea täytäntöönpano, jolla edistetään liike- ja sijoitustoimintaa sekä samalla lisätään kuluttajien ja sijoittajien luottamusta sekä vakautetaan rahoitusjärjestelmä; • yleishyödyllisten palvelujen aloilla yhteisön oikeudellisen kehyksen omaksuminen ja täydellinen täytäntöönpano sekä kilpailusääntöjen tiukka soveltaminen; • kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi on laadittava kattavat puitteet tietoyhteiskunnan palvelujen vapaalle liikkuvuudelle ja kehitettävä integroitu politiikka, jossa yhdistyvät valtion ja elinkeinon oma sääntely sekä kuluttajansuojasäännöt; • jakelusektorin uudistusta haittaavien rajoitusten poistaminen. joka kykenee Näiden suositusten täytäntöönpano edistää menestyvää yritystaloutta, omaksumaan teknisen kehityksen siten, että siitä on sosiaalista ja taloudellista hyötyä koko mantereelle. EU:n ja jäsenvaltioiden on 1. 2. hyödynnettävä nykyistä suotuisaa taloussuhdannetta kilpailukyvyn edistämiseksi ja toteutettava talousuudistuksia, jotka sopivat yhteen taloudellisen ja sosiaalisen yhtenäisyyden sekä muiden yhteiskunnallisten tavoitteiden kanssa; lainsäädännöllinen ympäristö. tarjottava paras mahdollinen kilpailullinen ja Viranomaisilla on tässä kolme tärkeää tehtävää: 1) markkinoiden korkean todella vaikuttavat kilpailutason takaaminen, jotta tarpeelliset rakennemuutokset 5 kilpailukykyyn ja parantavat kuluttajien hyvinvointia; 2) tutkittava ja tarvittaessa jotta ne tarjoaisivat yksinkertaisen mutta mukautettava nykyisiä säännöksiä, kuitenkin korkealaatuisen lainsäädännöllisen ympäristön; ja 3) varmistettava kaikkien osakkaiden aktiivinen osallistuminen keskusteluun tehokkaista tavoista jatkaa integraatiota; 3. sisämarkkinapolitiikoita käytettävä mikrotalouspolitiikoita Sisämarkkinat voivat korjaamiseksi, jotka haittaavat kilpailukykyä ja kasvua EU:n laajuisesti. maakohtaisia edistämiseen. toimia puitteina sellaisten lainsäädännöllisten puutteiden jäsenvaltioiden kilpailukyvyn talousuudistuksen ja ja Kestävä talouden suorituskyky on keskeinen tekijä pysyvälle uusien työpaikkojen syntymiselle, mikä on ainoa onnistunut ja kestävä ratkaisu yhteiskunnallisen syrjäytymisen estämiseksi. Tässä kertomuksessa osoitetaan tie sellaisen lainsäädännöllisen ympäristön joka edistää työpaikkojen luomista yrityksissä. Siten se on osa komission luomiseksi, ja 24. maaliskuuta pidettäväksi suunniteltua Eurooppa- valmisteluja Lissabonissa 23. neuvoston erityiskokousta varten. 6 I. JOHDANTO Tämä on toinen vuosikertomus tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta, jonka komissio on laatinut vastauksena Cardiffissa kesäkuussa 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiin. Neuvoston toimeksiannon mukaisesti tässä kertomuksessa esitetään tehokkaan markkinayhdentymisen indikaattorit, mukaan lukien hintaerot ja sisämarkkinatoimenpiteiden täytäntöönpano, minkä tarkoituksena on seurata talousuudistuspyrkimyksiä yhteisön tasolla ja kehittää politiikoita, ja pääomamarkkinoista saataisiin tehokkaampia. Komission kertomus sekä jäsenvaltioiden laatimat niiden toimivaltaan kuuluvia ovat kansalliset pääomamarkkinoita lähdemateriaalina talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimisessa. joiden avulla tuote-, palvelu- kertomukset koskevat tuote- ja ja ja ja tuote- roolia korostanut täydentänyt uudistamisen Luxemburgin pääomamarkkinoiden Ensimmäisen kertomuksen julkaisemista seuraavan vuoden aikana Eurooppa-neuvosto on toistuvasti kattavan talousuudistuksen merkitystä rahaliiton makrotaloudelliselle vakaudelle. Kölnissä pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa sovittu työllisyyspaketti on korostanut Cardiffin talous- ja rakenneuudistusprosessin ja makrotaloudellista vuoropuhelua koskevaa prosessia. Helsingissä kokoontunut Eurooppa- neuvosto totesi työllisyyttä koskevien suuntaviivojen olleen onnistuneita ja korosti talous-, työllisyys- ja rakennepolitiikoiden koordinoimisen merkitystä työttömyyden torjumisessa. Eurooppa-neuvosto vahvisti Helsingissä myös, että markkinasuorituksen parantaminen on kattavan korostetaan talousuudistuksen merkitystä ja erityisesti markkinoiden vapauttamista ja verouudistuksia elintason suotuisien talousnäkymien ylläpitämiseksi. Kilpailukyvyn, turvaamiseksi jossa vallitsevat vapaa kauppa ja jatkuva ja edistämiseksi maailmassa, teknologinen muutos, jäsenvaltioiden ja yhteisön on lisättävä ponnistuksiaan parantaa tuote- ja pääomamarkkinoiden tehokkuutta. Lisäksi EMU edellyttää joustavia markkinoita, jotka pystyvät mukautumaan taloudellisiin muutoksiin ilman työpaikkojen häviämistä ja kilpailukyvyn pienenemistä. tekijä. Puheenjohtajamaan työllisyyden ja uudistuksen päätelmissä työllisyyttä keskeinen taloudelliset näkymät Euroopan talouden vakaa perusta ja nykyiset suotuisat tarjoavat erityisen otollisen ympäristön talousuudistukselle, jonka avulla voidaan korjata joitakin rakenteellisia ongelmia, jotka ovat aikaisemmin heikentäneet Euroopan kilpailukykyä ja työllisyyttä. Alhainen inflaatio, investoinnit, nouseva tulotaso ja parempi on työllisyystilanne mahdollisuus toteuttaa rakenteellisia uudistuksia, jotka voivat muuttaa Euroopan nopeasti kasvavaksi ja korkean työllisyyden taloudeksi, joka pystyy vastaamaan maailmanlaajuisen kilpailun aiheuttamiin haasteisiin. On aika rakentaa EMU:n tuomalle makrotalouden vakaudelle ja luoda dynaaminen liikeympäristö, jossa innovaatiotoiminta ja luovuus kukoistavat ja yrittäjyys voi muuttaa investoinnit ja teknologian luomat tilaisuudet uusiksi työpaikoiksi, ja samalla säilyttää yhteiskuntamme arvot. lisääntyvät talousuudistuksen aloittamista. Euroopan helpottavat unionilla Prosessin tehostaminen ja parantaminen työllisyys- Talous-, ja rakennepolitiikkojen koordinoinnin tehostaminen on keskeisessä asemassa, jos sisämarkkinoiden ja yhteisen rahan tarjoamia mahdollisuuksia halutaan täysin hyödyntää, mutta koordinoinnin kustannukset olisi pidettävä mahdollisimman pieninä. ECOFIN-neuvosto Eurooppa-neuvostolle kertomuksen, jossa tarkastellaan nykyisin käytettävissä olevia välineitä ja talouspolitiikan koordinoinnista EMU:n 3. vaiheessa ensimmäisenä vuotena saatuja kokemuksia ja jolla on merkittäviä seuraamuksia Cardiffin prosessille. Kertomuksessa korostetaan laajojen talouspolitiikan suuntaviivojen keskeistä roolia talouspolitiikan koordinoinnissa ja tuodaan laatinut Helsingissä kokoontuneelle on 7 esille tarve varmistaa eri neuvostojen toiminnan johdonmukaisuus. Menettelytapojen kannalta merkittävin muutos on ollut komission laatimien kertomusten määrässä tapahtunut pieneneminen. Viime vuonna laaditut kertomukset Cardiff I ja II on korvattu tällä yhdellä vuosittaisella kertomuksella. Lisäksi komissio tulee tekemään analyyseja jäsenvaltioiden talousuudistussuunnitelmista talouspoliittisessa komiteassa tehtävää vertaistutkimusta varten. Lissabonissa pidettävässä Eurooppa-neuvoston erityiskokouksessa tullaan tarkistamaan nykyistä talouspoliittista koordinointia. uuden strategian [KOM(1999)624] hyväksyminen Sisämarkkinoiden sisämarkkinaneuvostossa lisää uuden ulottuvuuden tähän kertomukseen. Jäljempänä selostetut seurantaprosessin tulokset ja tuote- ja pääomamarkkinoiden toimintaa koskevien arviointien päätelmät muodostavat perustan uuden sisämarkkinastrategian tuleville vuosittaisille kohdetoimien tarkistuksille. Tästä syystä kertomuksessa kiinnitetään erityistä huomiota eräisiin sisämarkkinoiden keskeisiin kysymyksiin, kuten hintojen lähentymiseen ja rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseen. Tämä on myös ECOFIN-neuvoston Helsingin Eurooppa-neuvostolle antaman kertomuksen uusien suuntaviivojen mukaista. Kertomuksen tavoitteet ja rakenne Cardiffin Eurooppa-neuvoston toimeksiannon mukaisesti tämän kertomuksen päätavoite on ja pääomamarkkinoiden toimivuutta esittää komission viime vuonna tekemän, koskevan seurannan ja jotta tulokset. Tämä on tehtävä, tunnistettaisiin talousuudistuksen kalleimmat esteet taloudellisen tehokkuuden kannalta. tuote- arvioinnin keskeisimmät Tähän kertomukseen sisältyy päätelmiä ja suosituksia, joissa luonnostellaan poliittisia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen talousuudistuksen edistämiseksi tai jotka auttavat poistamaan markkinoiden tehokkaan toimivuuden esteitä. Näihin kuuluu uusia aloitteita, joita tarvitaan markkinatehokkuuden lisäämiseksi tai talousuudistuksen edistämiseksi, sekä jo ilmoitettuja poliittisia toimia, jotka olisi suoritetun seurannan ja arvioinnin tulosten mukaan toteutettava kiireellisesti. Täsmällisten poliittisten ehdotusten muotoilu ei kuulu tämän kertomuksen alaan. Maakohtaisia talouspolitiikan suuntaviivoja laaditaan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen yhteydessä talousuudistusta koskevien jäsenvaltioiden kertomusten ja tässä kertomuksessa olevien tietojen perusteella. Tässä esitetyt päätelmät ja suositukset otetaan huomioon myös sisämarkkinastrategian kohdetoimien tarkistuksessa. Kertomuksen rakenne perustuu komission viime vuonna hyväksymän ja neuvoston -raportin pääpiirteille. Siihen on tehty joitakin muutoksia vastaanottaman Cardiff sisämarkkinaneuvoston suorittamasta tehdyn ECOFIN:in arvioinnin ensimmäisestä Cardiff-prosessiin kuuluvasta päätelmien huomioimiseksi. Alaa on laajennettu käsittämään eräät markkinoiden toimivuuden yhteiskunnalliset ulottuvuudet. Lisäksi tämän vuoden kertomukseen on sisällytetty laaja joukko tilastollisia indikaattoreita, jotka helpottavat Cardiffin prosessin seuraavia vaiheita. ECOFIN-neuvoston I tekemien ja toimesta ehdotusten Kertomuksessa on kolme pääosaa. Osassa II esitetään yleisarviointi markkinoiden toimivuudesta. Siinä otetaan huomioon taloudelliset seikat, kuten resurssien tehokkaalle jakamiselle ja kasvulle tarpeellinen markkinoiden yhdentyminen, sekä muita markkinoiden toimivuuden ulottuvuuksia, erityisesti kuluttajille koituvat edut sekä taloudellinen ja yhteiskunnallinen yhtenäisyys sellaisina kuin ne on määritelty perustamissopimuksessa. Osassa ja ja tulokset. talousuudistukseen liittyvien horisontaalisten kysymysten seurannan tärkeimmät Näiden kysymysten valinnassa komissio on ottanut huomioon viime vuoden Cardiff I ja II -raporttien tulokset sekä sisämarkkinoiden horisontaalisia kysymyksiä käsittelevän työryhmän pääomamarkkinoiden toimivuuteen esitetään eräiden tuote- III 8 laatiman tiivistelmän. Osa kertomuksen ja talouspoliittisen komitean ensimmäisestä Cardiff-prosessiin kuuluvasta IV on omistettu palvelujen talousuudistuksen toimesta edistämiselle. Palvelusektorille annettu erityisasema johtuu sen taloudellisesta merkityksestä työllisyyden aiheuttamista erityisongelmista ja tarpeesta ryhtyä yhteisön tason toimiin palvelumarkkinoiden avaamiseksi ja integroimiseksi sekä parantaa palvelualojen sääntelykehystä1. rakenneuudistusten arvonlisän kannalta, alalla tällä ja II. MARKKINOIDEN YLEISEN TOIMIVUUDEN ARVIOINTI Tuote- ja pääomamarkkinoiden taloudellinen integraatio parantaa Euroopan talouden suorituskykyä kasvattamalla markkinoiden kokoa sekä vähentämällä kustannuksia ja edistämällä kilpailua. Muiden taloudellisten tekijöiden ja erityisesti innovoinnin, luovuuden, taloudellisen ja rahallisen yhdentymisen on oltava merkittävämmässä asemassa uuden vuosisadan maailmanlaajuisessa tiedolle rakentuvassa taloudessa. Kertomuksessa keskitytään näihin kysymyksiin markkinoiden toimivuuden arvioimiseksi yleisesti taloudelliselta kannalta. A. 1. MARKKINOIDEN TOIMIVUUS: YHDENTYMINEN ON EDELLEEN JOHTAVA TEKIJÄ MARKKINASUORITUKSEN PARANTAMISESSA Taloudellinen yhdentyminen: pääomamarkkinat yhä tuotemarkkinoiden jäljessä yhdentymisessä – Tuotemarkkinat: kauppa ja ulkomaiset suorat sijoitukset yhdentymistä. Vuodesta jäsenvaltioiden markkinoiden Kaupan esteiden poistamiseen ja markkinoiden vapauttamiseen tähtäävä sisämarkkinaohjelma sisäisen lisää teollisuustuotteiden kaupan kasvu on edennyt huomattavasti nopeammin kuin bkt:n kasvu. Tämä on sitäkin merkittävämpää, koska teollisuustuotteiden kaupan osuus bkt:stä on pienentynyt (ks. kaavio 1 ja taulukot 1 ja 2). Palvelujen alalla aikaisemmin säänneltyjen sektorien yhdentyminen, jäljellä olevien kaupan esteiden poistaminen ja muut usein teknisistä syistä johtuvat rakenteelliset muutokset tekevät mahdolliseksi paljon suuremman kaupan keskinäisen riippuvuuden. 1993 EU:n investoinnit Kauppa on yhä keskeinen ja pysyvä tapa integroida yhteisön markkinat, mutta nykypäivän sisämarkkinoilla rajatylittävät ja yritysostot erityisesti palvelualoilla muodostavat dynaamisimmat nykyisten sisämarkkinoiden yhdentymisen välineet. Yksistään vuosien 1997 ja 1998 välisenä aikana EU:n sisäisten ulkomaisten sijoitusten arvo melkein kaksinkertaistui, mikä osoittaa harkittua kasvuun perustuvaa yritysstrategiaa markkinatilaisuuksien hyödyntämiseksi ja johtuu luultavasti suurelta osin EMU:n tarjoamasta uudesta sysäyksestä yhdentymiseen (ks. taulukko 3). sekä sulautumiset rahoittamiseen. Aktiivinen sulautumis- Rajatylittäviä sijoituksia käytetään usein yritysten välisten sulautumien ja yritysostojen (M&A) ja yritysostotoiminta on selvä osoitus kasvuhakuisista yrityksistä, jotka pyrkivät kilpailemaan laajentuneilla EU:n markkinoilla. EU:n viimeaikaisen M&A-toiminnan intensiivisyys on lisääntynyt (ks. taulukko 4). EU:n yritysten rajatylittävien sulautumien ja yritysostojen arvo oli ennätysmäinen vuonna 1998, lisäksi siihen liittyi yhä jatkuva kasvu, jonka tuloksena vuoden 1999 lukujen odotetaan olevan 1 Kertomukseen liittyy komission yksiköiden valmisteluasiakirja, tietoa pääomamarkkinoiden integraatiosta, pankkitoiminnasta, sähkön yhtenäismarkkinoista ja hintojen lähentymisestä. jossa on analyyttista 9 suuremmat kuin vuoden 1998 ennätyksen. Toisin sanoen sulautumien ja yritysostojen merkitys markkinoiden yhdentymisen välineenä kauppaan verrattuna on huomattavasti kasvanut. Lisääntyvän rajatylittävän M&A-toiminnan alakohtaiset osuudet ovat muuttumassa: palvelujen osuus kaikista kaupoista lisääntyy (53 prosenttia vuonna 1998, kun määrä oli 42 prosenttia vuonna 1992). On myös tärkeää huomata, että EU:n ulkoinen kauppa on kasvanut nopeammin kuin EU:n sisäinen kauppa vuodesta 1993 lähtien. Toisin sanoen EU:n markkinat yhdentyvät nopeasti paitsi keskenään, myös muiden kuin EU-markkinoiden kanssa. Tämä osoittaa vääräksi mielipiteen, jonka mukaan sisämarkkinat olisivat väline Euroopan sulkemiseksi muulta maailmalta. Samaan ollaan päädytty äskettäisessä OECD:n tutkimuksessa2, jossa osoitetaan, että WTO:n millennium-kierroksen aattona EU:n avoimuus kaupan ja investointien suhteen on sama tai suurempi kuin USA:n ja paljon suurempi kuin Japanin. Avoin ja tehokas sulautumien valvonta sekä jäsenvaltioissa että yhteisössä on olennaisen tärkeä tekijä kilpailun säilyttämiseksi ja samalla oikeusvarmuuden tarjoamiseksi yrityksille. Valvonnan pitäisi perustua kilpailusääntöjen tiukkaan soveltamiseen ja olla kotimaisesta teollisuuspolitiikasta riippumatonta. Tähän liittyen yritysostotarjouksia koskevan direktiivin hyväksymisen on tapahduttava nopeasti. Myös säädös eurooppayhtiöstä voisi helpottaa yritysten nykyistä laajentumismenetelmää. Komissio pysyy valppaana tavaroiden ja palvelujen kaupan tielle tulevien uusien alakohtaisten esteiden varalta. – Pääomamarkkinat Indikaattorit osoittavat, että pääomamarkkinoiden lisäyhdentymiselle on vielä huomattavasti tilaa Euroopassa (ks. liite A). Esimerkiksi ulkomaisten osakkeiden osuus eurooppalaisten sijoittajien osakesalkusta on suhteellisen pieni. Lisäksi pääomamarkkinoiden yhdentyminen ei tasoittaa kulutusta ja siten vaimentaa ole vielä edennyt niin pitkälle, että se voisi suhdannevaihteluja (ks. taulukot 5 ja 6). Tilanne on kuitenkin muuttumassa nopeasti. Muissa jäsenvaltioissa liikkeelle laskettujen arvopaperien ostorajoitusten poistaminen ja yhteisen rahan tulo ovat kannustaneet institutionaalisia sijoittajia hajauttamaan salkun sisältöä kansainvälisempään suuntaan. Arvopaperien liikkeellelaskijat, jotka pyrkivät Euroopan laajuisille markkinoille, hyötyvät liikkeellelaskettujen kansainvälisten arvopaperien euromääräinen uudesta suuntauksesta: kokonaisarvo on nyt käytännössä sama kuin dollarimääräisten liikkeellelaskujen määrä (ks. joka taulukko 9), neljännesvuosi vuoden 1998 puolivälin jälkeen (ks. ja rahaliitto, rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden luomiseen tähtäävä tiettyjen rajoitusten poistaminen, maksujärjestelmien parantuminen ja vielä viimeaikaisempi rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täytäntöönpano ovat näiden rakenteellisten muutosten tärkeimmät liikkeellepanevat voimat. ja vaihdettujen johdannaissopimusten määrä on moninkertaistunut taulukko 8). Euroopan talous- riskinottoon. Sijoittajien käyttäytyminen muuttuu vastaavasti. Vakaampi makrotaloudellinen ympäristö, alhaisemmat korot ja yhteinen raha näyttävät lisänneen keskitason eurooppalaisen sijoittajan joukkovelkakirjamarkkinoiden halukkuutta keskimääräinen luottokelpoisuus on laskussa, mikä on seurausta markkinoille tulleiden AAA- luokkaa alempien liikkeellelaskijoiden määrän lisääntymisestä. Tämä näyttää osoittavan, että yritysten mahdollisuudet saada rahoitusta ovat jo parantumassa. Muutokset kuitenkin myös korostavat tarvetta lisätä avoimuutta ja uudistaa valvontasääntöjä, kuten komissio on toivonut Eurooppalaisten yritysten 2 OECD, “Trends in market openness”, Economics Department working paper n. 221, August 1999. 10 koskevassa rahoituspalveluja erityisen tärkeää joiden merkitys järjestelmän pääomamarkkinoiden vakaudelle on yhä huomattavampi eläke- tai sijoitusrahastoihin ja arvopaperimarkkinoille osallistumisen kautta. toimintasuunnitelmassaan. Tämä yksityisille sijoittajille, vakauden kannalta on ja Näissä uusissa ja pääomamarkkinoiden kehitykselle suotuisissa puitteissa kaikkien yritysten, ja erityisesti pk-yritysten, pitäisi pystyä hyötymään parantuneista rahoitusolosuhteista. Pk- yritysten erityistarpeita varten tarvitaan enemmän erilaisia ja riittäviä rahoituslähteitä. Kuten Cardiffissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti, riskipääoma on merkittävä pk-yritysten riskipääomamarkkinat ovat kuitenkin Yhdysvaltoihin rahoituksen lähde. Eurooppalaiset verrattuna riskipääomasijoituksilla rahoitetaan pk-yritysten laajentumista: vain vähäinen osa käytetään aloittavien yritysten siemenpääomaan, mikä haittaa kasvumahdollisuuksia omaavien uusien yritysten perustamista tai laajentamista. Yhdysvalloissa 60 prosenttia riskipääomasta tulee eläkerahastoista, kun vastaava luku jopa Euroopan kehittyneimmillä riskipääomamarkkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vain 30 prosenttia. Eurooppalaiset institutionaaliset sijoittajat voisivat ottaa selkeästi merkittävämmän roolin riskipääomamarkkinoilla. pienemmät3. Useimmilla eurooppalaisilla paljon lainsäädännölliset valvontaa ja vakavaraisuutta koskevat Pääomamarkkinoiden yhdentymisen kiihtyvän vauhdin tukemiseksi tulisi institutionaalisten rajoitukset poistaa. Samanaikaisesti olisi sijoittajien tarpeettomat avoimuutta, säädökset mukautettava uuteen markkinatodellisuuteen rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmassa ehdotetuilla tavoilla. Tämä on olennaisen tärkeää, jotta varmistettaisiin kuluttajien suojelu ja rahoitusjärjestelmän ja komission tällä vakaus. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaan sisältyvät aloitteet alalla äskettäin tekemät ehdotukset [KOM(1999)493] olisi toteutettava mahdollisimman nopeasti, jotta parannettaisiin riskipääoman, myös siemenpääoman, saantiedellytyksiä Euroopassa, erityisesti pk-yritysten osalta. 2. Tarve edistää innovaatiotoimintaa ja luovuutta taloudellisen suorituskyvyn ja kilpailukyvyn parantamiseksi Paremman taloudellisen suorituskyvyn on perustuttava innovaatiotoimintaan ja luovuuteen, jotta maksimoitaisiin kasvu ja työllisyys tulevaisuudessa. Valitettavasti EU:n teollisuuden osuus TTK:n kokonaismenoista on alhainen Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna (ks. ja jäsenvaltioiden sirpaleiset TTK-politiikat taulukko 10). Alhaiset TTK-investoinnit haittaavat Euroopan taloudellista suorituskykyä. TTK:hon sijoittamista, teknologista tuotosta (patenttihakemusten määrässä mitattuna) ja innovaatiotoimintaa on huomattavasti lisättävä, jotta kuilu kilpailijoihin kaventuisi. Viides puiteohjelma tarjoaa lisärahoitusta EU:n T&K:lle. Komission tiedonannossa Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta ehdotetaan tapoja parantaa koordinointia ja verkottumista, jotta voitaisiin paremmin koordinoida nykyisiä sirpaleisia kansallisia TTK-järjestelmiä ja vapauttaa TTK-potentiaalia. On kuitenkin yksityissektorin tehtävä parantaa teknologista suorituskykyä. olevan odotettavissa teollisuutta Investoinneista tuoton investoimaan teknologiaan ja muihin aineettoman pääoman muotoihin. Teollis- ja tekijänoikeudet ovat aina edistäneet innovointia ja luovuutta, joten kansainvälisiin teollis- ja tekijänoikeussääntöihin äskettäin tehdyillä muutoksilla pitäisi olla vaikutusta. Parantunut suojelun taso ja teollis- ja tekijänoikeuksien parempi maailmanlaajuinen soveltaminen kannustavat yrityksiä innovointiin ja luovuuteen. lisääntyminen kannustaisi 3 Ks. komission tiedonanto [KOM(1999)493]: Riskipääoma: Ehdotuksia seuraaviksi toimenpiteiksi. toimintasuunnitelman täytäntöönpano. 11 Teollis- ja tekijänoikeusmarkkinoilla vallitsevien olosuhteiden parantaminen on olennaisen tärkeää myös innovoinnin ja luovuuden edistämiseksi. Teollis- ja tekijänoikeusmarkkinoiden arvon arvioiminen koko EU:ssa on vaikeaa. Teknologian kansainvälisen kaupan osuus EU:n ja suuri osa kaupasta tapahtuu jäsenvaltioiden välillä. Näiden bkt:stä on 1–2 prosenttia, tietoon perustuvassa markkinoiden toimivuus on kilpailukyvyn avaintekijä uudessa taloudessa. kansallisten Nykyisiä ja suunnitteilla olevia pyrkimyksiä TTK:n täydennettävä yhteisön aloitteilla teollis- ja innovaatiojärjestelmien yhdistämiseksi olisi tekijänoikeuksien ja hyödyllisyysmallien, tavaramerkkien) suojelemiseksi, jotta edistettäisiin innovointia ja luovuutta ja helpotettaisiin kauppaa "teknologian yhtenäismarkkinoilla". tekijänoikeuksien, edistämiseksi (patenttien, mallien ja B. MARKKINOIDEN TOIMIVUUS: YHDENTYMISEN VAIKUTUS YHTEISKUNNALLISEEN YHTENÄISYYTEEN JA KULUTTAJIIN arviointia kaikkea markkinoiden Yhteiskunnallisen hyväksyttävyyden olisi myös oltava toimivuuden kanssa. Markkinoiden yhdessä tuloksellisuus on yhteiskunnallisesti tyydyttävää vain, jos se on sosiaalisten tavoitteiden ja arvojen mukaista. Tässä kertomuksessa otetaan sen vuoksi huomioon yhteiskunnallisen ja taloudellisen yhtenäisyyden edistäminen ja kuluttajien edut4 5. osa näkökantojen taloudellisten 1. Taloudellinen ja yhteiskunnallinen yhtenäisyys on hyötynyt yhdentymisestä lisääntyneestä sopia voivat yhteen alueiden täydellisesti yhteiskunnallisten Sisämarkkinat osoittavat, miten markkinoiden vapauttamisen ja yhdentymisen taloudelliset kuten tavoitteet perustamissopimuksessa tarkoitetun taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhtenäisyyden kanssa. parantunut ja Euroopan huomattavasti Kuudennen toteuttamisen kausikertomuksen Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta mukaan kymmenellä alueella, joilla tulotaso oli alhaisin, henkeä kohti laskettu bkt nousi 41 prosentista 50 prosenttiin yhteisön keskiarvosta vuosien 1986 ja 1996 välisenä aikana. Sitä, missä määrin aggregoitujen taloudellisten tulosten ja sisämarkkinoiden välillä on suora yhteys, on kuitenkin vaikea sanoa. taloudellinen sisämarkkinoiden yhteiskunnallinen yhtenäisyys keskeisinä arvojen, aikoina. on Tiedonannossa Euroopan teollisuuden rakennemuutos ja mukauttaminen [KOM(1999)465] olevat tiedot poikkeavat eräiden talousasiantuntijoiden ennustuksista siitä, että sisämarkkinat kasvattaisivat EU:n ydin- ja reuna-alueiden talouksien välistä kuilua. Ennustusten vastaisesti teollisuustuotannon maantieteellinen keskittyminen eri maissa on vuosina 1988–1998 vähentynyt (ks. kaaviot 2 ja 3). Toisin sanoen, reuna-alueiden valtiot ja pienet maat ovat 4 5 tältä pohjalta. Myös markkinatulosten vaikutukset ympäristöön olisi otettava huomioon. Komissio antoi tänä vuonna tiedonannon [KOM(99) 263], jossa käsitellään ympäristöä ja sisämarkkinoita. Neuvosto on antanut samaa aihetta käsittelevän päätöslauselman. Ympäristökysymyksiä tullaan käsittelemään tulevissa kertomuksissa liittyviä ympäristökysymyksiä on käsitelty lyhyesti asiaa koskevassa liitteessä. Toinen merkittävä seikka, jota olisi tarkasteltava ja ymmärrettävä paremmin, on työmarkkinoiden ja tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnan välinen suhde, mutta se ei kuulu tämän kertomuksen aihepiiriin. Työmarkkinoiden ja tuote- ja pääomamarkkinoiden seuraamiseen käytettävien erilaisten poliittisten välineiden olemassaolon (Luxemburg ja Cardiff) ei kuitenkaan pidä estää niiden välisten suhteiden tutkimista. sähkömarkkinoiden vapauttamiseen Joitakin 12 kasvaneet nopeammin kuin suuret tehneet mahdolliseksi hyödyntää mittakaavaetuja ja lisätä tuottavuutta. Siten Euroopan tiiviimpi yhdentyminen ei näytä johtaneen "ydin- vs. reuna-alue" -malliin jäsenvaltioissa. jäsenvaltiot. Lisäksi sisämarkkinat ovat integraatio näyttää siten auttaneen rationalisoimaan EU:n tuotantoa ja Lisääntyvä kiihdyttämään kasvua suhteellisesti enemmän unionin vähemmän kehittyneissä maissa monipuolistaen niiden teollisuuden rakenteita. Prosessia on vahvistanut jäsenvaltioiden teknologian, pääoman ja työvoiman saatavuudessa olleiden erojen vähittäinen pieneneminen. tehokkaasti yhdentyminen Siten perustamissopimuksen tavoitteeseen taloudellisesta ja sosiaalisesta yhtenäisyydestä. Tätä suuntausta on tulevaisuudessa valvottava, erityisesti alueellisella tasolla, mutta tietojen saatavuuteen ja rakenteellisten muutosten mittaamiseen liittyvät vaikeudet voivat tehdä mahdottomaksi vuosittaisen raportin laatimisen. taloudellinen vaikuttavan Euroopan näyttää Tehokkuuden parantuminen on ollut ja sen tulisi tulevaisuudessakin olla yhdenmukaista talouksien lähentymisprosessin kanssa. Uudessa sisämarkkinastrategiassa muiden yhteisön politiikkojen, kuten taloudellisen ja sosiaalisen yhtenäisyyden, jatkuva yhdentyminen on strateginen tavoite. 2. Yhdentymisen vaikutus kuluttajien maksamiin vähittäishintoihin: parannuksille vielä tilaa Terveys ja turvallisuus, valinta, hinta, ja avoimet markkinasuhteet ovat markkinoiden toimivuuden keskeisiä ulottuvuuksia kuluttajien kannalta annettaviin katsoen. Näitä tullaan sisällyttämään aiheesta kertomuksiin. aiheuttamiin hintavaikutuksiin kuluttajille koituvana merkittävänä hyötynä. laatu, saatavuus ja oikeudenmukaiset sisämarkkinoiden tulevaisuudessa keskittyneet seikkoja olemme vuonna Tänä Eurostatin tietojen mukaan yksityisen kulutuksen hintahajonta eri EU-maiden välillä on pienentynyt 22,3 prosentista6 vuonna 1990 arviolta 14,7 prosenttiin vuonna 1998. Suuntaus on ollut huomattavin kaupankäyntiin soveltuvien tavaroiden, kuten elintarvikkeiden, jalkineiden ja kotitalousvälineiden, kohdalla. Hintahajonta on edelleen suuri sellaisilla kaupankäyntiin soveltumattomien tuotteiden aloilla kuten rakentamisessa, mutta se on pienentynyt muilla kaupankäyntiin soveltumattomien tuotteiden aloilla, kuten virkistyksen, koulutuksen ja kulttuurin aloilla. Julkisten palvelujen hintojen lähentyminen heijastaa vapauttamisprosessin kehitystä: energiasektoreilla, tahtiin eri maissa, hintahajonta on suurempi nyt kuin mitä se oli vuonna 1990, toisin kuin teleliikenteen alalla, jossa hinnat ovat nopeasti lähentyneet toisiaan kilpailun ja teknologian ansiosta (ks. taulukot 11–13). joilla vapauttaminen on edennyt eri ja verotus vaihtelevat ovat merkittävä Välillinen nykyiselle valuuttakurssit hintahajonnalle. Alv:n erojen osuus loppukulutuksen hintojen eroista on noin 20 prosenttia (ks. taulukko 14). Valuuttakurssien vaihtelut ovat vaikuttaneet suuresti hintahajonnan lisääntymiseen vuosien 1992 ja 1995 välisenä aikana (erityisesti vuonna 1995), kun jäsenvaltioissa, joissa jo oli suhteellisen alhaiset hinnat, tapahtui merkittävää rahan arvon alenemista. Sen vuoksi hintojen lähentyminen näyttää pysähtyneen vuoden 1993 jälkeen. Sitä seuraavia kolmea vuotta, jolloin valuuttakurssit olivat vakaammat, koskevat EU15:n luvut osoittavat lähentymisen kuitenkin jatkuvan, vaikkakin hitaammin kuin vuosina 1985–1995. syy 6 Nämä luvut osoittavat variaatiokertoimen, joka mittaa hintajakauman hajontaa prosentteina kaikissa maissa verrattuna EU:n keskimääräisiin hintoihin. 13 Lisäksi kuudessa jäsenvaltiossa, joihin valuuttakurssien vaihtelut vaikuttivat vähiten vuosina 1992–1995, ei näy merkkejä hintahajonnan lisääntymisestä (ks. taulukko 15). yhdentymisen Kuluttajien hyvinvoinnin kannalta on tärkeää tutkia taso, jota kohti vähittäishinnat lähentyvät. alhaisempia Kilpailuympäristössä hintatasoja. Vähemmän kilpailevilla markkinoilla lähentyminen saattaa tapahtua kohti korkeampia hintoja. Vaikka näiden suuntausten toteaminen on vaikeaa, näyttää siltä, että markkinoilla, joilla kilpailu on kovaa, esim. teleliikenteen alalla, hinnat lähentyvät kohti alhaisempia hintatasoja. Näin ei kuitenkaan aina ole ollut laita kaikilla aloilla [ks. liite B. Lisätietoja asiakirjassa EU Economy: 1999 Review - SEC(1999)1950)]. lähentymiseen pitäisi johtaa kohti Hintojen lähentymistä osoittaviin seikkoihin tulisi suhtautua varovasti useista syistä. Ensinnäkin käytettävissä olevien tietojen laatua on parannettava. Toiseksi, integraatio on vain yksi monista tekijöistä, joilla on vaikutusta hintojen lähentymiseen. Markkinoilla vallitseva kilpailu, erojen pieneneminen ja muut tekijät, kuten jakelusektorin tehokkuus, vaikuttavat myös hintahajonnan muuttumiseen. Siten hintojen lähentymistä pitäisi pitää talouden uudistusprosessin avainkysymyksenä eikä vain taloudellisen yhdentymisen indikaattorina. Taloudellinen integraatio ei ole ainoa hintojen lähentymiseen vaikuttava tekijä, ja sen vuoksi laaja talousuudistus on tarpeen, jotta hinnat lähentyisivät kohti alhaista hintatasoa nykyisillä sisämarkkinoilla. Jäsenvaltioiden ja yhteisön toimenpiteet on yhdistettävä, jotta voitaisiin edistää kilpailua, lainsäädännön uudistamista ja integraation jatkumista. Muut toimenpiteet hintojen avoimuuden edistämiseksi, jotta kuluttajat ja ostajat yleensä saisivat aikaan hintojen tärkeitä, erityisesti äskettäin vapautetuilla aloilla. Jakelusektorin lähentymisen, ovat tehokkuuden parantaminen on myös keskeisessä asemassa. III. HORISONTAALISTEN KYSYMYSTEN SEURANTA EMU:n tarvitsemien joustavien markkinoiden syntyminen edellyttää jäljellä olevien esteiden poistamista tuote- ja pääomamarkkinoiden yhdentymisen tieltä. Myös valtiontuista, julkisten hankintojen käytännöistä, lainsäädännöstä tai verotuksesta johtuvat kilpailun vääristymät ja sisämarkkinoiden toiminnan esteet olisi poistettava. Jäljellä olevien esteiden tunnistaminen ja niiden vaikutusten arviointi ovat talousuudistuksen suurimpia vaikeuksia. OECD:n laskemat talouteen vaikuttavan sääntelyn yleiset indikaattorit voivat rajoituksistaan huolimatta olla hyödyllisiä tähän tarkoitukseen, koska niiden pitäisi osoittaa sääntelyn myönteisyys markkinamekanismien kannalta. Lisäksi ne mahdollistavat niiden välisen vertailun. Indikaattorit osoittavat, että jäsenvaltioissa on merkittäviä eroja, mikä viittaa siihen, että tarvitaan maakohtaisia ratkaisuja (ks. taulukko 16). Tuotemarkkinoiden kokonaissääntelyn osalta EU-maiden tilanne näyttää olevan keskimäärin huonompi kuin USA:n, mutta parempi kuin muiden OECD-maiden kuten Japanin tai Norjan. Valtion suorittama talouden valvonta (johon sisältyy sellaisia muuttujia kuin valtion mukanaolo yksityisten yritysten toiminnassa tai julkisten liikelaitosten määrä) on OECD:n mukaan pääasiallinen syy EU:n sääntelyn jäykkyyteen. Mutta EU ei ole poikkeus ja myös muissa OECD-talouksissa, kuten Koreassa, Sveitsissä ja erityisesti Norjassa, tämä indikaattori on suuri. Kaupan ja investoinnin esteet ovat hyvin pienet EU-maissa. Huomattavimmat tulokset on saatu ehkä yritystoiminnan esteiden indikaattorien kohdalla, jotka osoittavat merkittäviä eroja eri Euroopan maissa. 14 Poliittisista syistä on tarpeen tarkastella yleisten indikaattorien takana olevia muuttujia valtioiden ja yhteisön tasolla. Jäljempänä on raportoitu viidestä markkinoiden toimintaan vaikuttavasta avaintekijästä. Ne on valittu komission prioriteettien ja ensimmäisestä Cardiffin prosessiin kuuluvasta toimesta tehtyjen päätelmien nojalla, ja niihin kuuluu rakenteellisia joilla on välitön vaikutus liiketoimintaympäristöön, sekä politiikkoihin liittyviä tekijöitä, kysymyksiä, jotka vaikuttavat markkinoiden toimintaan. A. 1. LIIKETOIMINTAYMPÄRISTÖN PARANTAMINEN Yrittäjyys ja lainsäädännön yksinkertaistaminen riittämättömät maksukyvyttömyyssäännöt, lainsäädäntö, ja hallinnollinen konkurssi- Uuden yrityksen perustaminen on yhä lannistavaa monissa jäsenvaltioissa: monimutkainen rahoitusmahdollisuudet, ja taloudellinen epäasianmukaiset rajoitetut tiedonsaantimahdollisuudet ja riittämätön koulutus ovat muiden syiden ohella eräitä pienyritysten perustamista ja kehittämistä ehkäiseviä tekijöitä. Vaikutus heijastuu aloittavien yritysten määrään, joka on huomattavasti pienempi kuin Yhdysvalloissa, sekä uusien yritysten selviytymiseen ajan mittaan. Tilanteen korjaamiseksi tarvitaan nopeita taloudellisia ja lainsäädännöllisiä uudistuksia. Merkittävät erot yritysten rekisteröintimenettelyissä eri jäsenvaltioissa (ks. kaaviot 4 ja 5) ovat osoitus siitä, että tilannetta voidaan paljon parantaa erityisesti vaihtamalla esimerkkejä parhaista toimintatavoista, kuten: • Keskitettyjen palvelupisteiden perustaminen aloittavien yritysten avuksi. Ne voivat tarjota olennaisesti yksinkertaistettuja hallinnollisia menettelyjä ja antaa neuvoja ja tietoja. tällaisia Useimmissa palvelupisteitä Portugalin yritysmuodollisuuksien keskus tai Ranskan "Guichet Unique" -järjestelmä). Joissakin seuraamaan jäsenvaltioissa (esim. Yhdistyneessä kuningaskunnassa) pyritään myös aloitusvaiheen jälkeistä kehitystä. jäsenvaltioissa on joko jo perustettu tai aiotaan perustaa yritysikkuna" -järjestelmä, Espanjan (esim. "yksi • Yritysten perustamiseen kuluvan ajan lyhentäminen. Ranskassa pyritään nopeuttamaan yrityksen suunnitellaan uusien perustamiseen tarvittavan ajan vähentämistä kuudesta kuukaudesta 20 päivään. rekisteröintimenettelyä Portugalissa yritysten ja • Byrokratian vähentäminen. Suomessa on suunnitteilla yhden rekisteröintilomakkeen käyttöönotto. Alankomaiden ohjelmalla hallintokustannusten pienentämiseksi on jo vähennetty yrityksiin vaikuttavien säädösten määrää ja perustettu yksi palvelupiste, jossa kerätään kaikki työntekijöihin liittyvät tiedot. Yksityisen osakeyhtiön perustamiseen vaadittu vähimmäispääoma voi myös olla merkittävä este uusien yritysten ja erityisesti pk-yritysten perustamiselle. Kymmenessä jäsenvaltiossa vähimmäispääomavaatimus on 8 000 euroa, mutta Saksassa määrä on 25 000 euroa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa taas ei ole vaatimuksia vähimmäispääomasta. Valitettavasti eurooppalainen suuntaus näyttää menevän kohti vähimmäispääoman lisäämistä (kuten Kreikassa suorat Suomessa). yksityisen rekisteröintikustannukset eivät olisi liian suuret, kokonaiskustannukset (eli kustannukset, joihin sisältyvät lakimiehille, kirjanpitäjille, edustajille tai konsulteille maksetut palkkiot) voivat olla paljon korkeammat kuin Yhdysvalloissa. Arviot ovat seuraavanlaisia: Ranska 3 400 euroa, Italia 2 200 euroa, Yhdistynyt kuningaskunta 420 euroa, Espanja 300 euroa ja Irlanti 250 euroa. Yhdysvalloissa kustannukset ovat keskimäärin 500 euroa. osakeyhtiön Samoin vaikka ja Komissio koordinoi jäsenvaltioiden kanssa useita toimia, joiden tavoitteena on saada aikaan parempi sääntelykehys EU:ssa. Yksi tapa saavuttaa tämä tavoite on vaatia, että ehdotettu 15 lainsäädäntö on tiettyjen laatuvaatimusten mukaista ja että tarvittaessa tehdään selvitys sen tutkia rajallisen määrän lakiehdotuksia vaikutuksista yritystoimintaan. Yritykset voivat osallistumalla yritysraadin kokeiluohjelmaan (Business Test Panel). toimenpiteisiin Toisella yhteisön aloitteella, SLIM-aloitteella, pyritään yksinkertaistamaan ja parantamaan nykyisen lainsäädännön laatua. SLIM:in äskettäisen tarkistuksen yhteydessä todettiin, että SLIM tulee jatkossakin olemaan merkittävä väline EU:n säädösten parantamisessa, kunhan sitä hieman parannetaan siten, että korostetaan avoimuutta, parannetaan yhtymäkohtia nopeammin. Tarkistuksessa kansallisiin lähestymistapa lainsäädännön korostettiin myös yksinkertaistamiseen korostamalla SLIM:in komission parempaan roolia lainsäädäntöön ja lainsäädännön uudistamiseen tähtäävässä yleisessä ohjelmassa. Siten tulevat toteuttaa vastauksena laajoihin, mutta tarkasti määriteltyihin SLIM-toimenpiteet (paremman sääntelyn) tavoitteisiin, jotka on vahvistettu komission tasolla ja joita jäsenvaltiot tukevat. suositukset hyväksytään tarvetta ottaa käyttöön keskitetympi strategista tulisi ja suosituksiin vastauksena Lisäksi yritysten toimintaolosuhteiden yksinkertaistamista käsittelevän task force -ryhmän (BEST) laaditussa BEST-toimintasuunnitelmassa yhdistetään ensimmäistä kertaa saman katon alle erilaiset politiikan alat, joilla on vaikutusta yrittäjyyteen ja yrityksiin. Siinä keskitytään pk-yritysten kannalta tärkeimpiin seikkoihin, kuten uuteen suhtautumistapaan koulutukseen ja työpaikkaan, parempaan rahoituksen saantiin ja innovaatioiden käyttöönottoon, sekä parempaan julkiseen hallintoon. Jäsenvaltioiden olisi jatkettava pyrkimyksiään vähentää uusien yritysten perustamisen yleisiä taloudellisia ja lainsäädäntöön liittyviä kustannuksia. Nykyisen oikeudellisen kehyksen järjestelmällinen tarkistus olisi toteutettava alakohtaisesti siten, että erityistä huomiota kiinnitetään aloihin, joilla on erityisiä sääntelyjärjestelmiä. Komissio tarkistaa nykyisten lainsäädännön yksinkertaistamisaloitteiden tehokkuuden ja antaa siitä raportin. SLIM- aloitteesta tehty arviointi esitetään ensi vuoden alussa. 2. Jäljellä olevat kaupan tekniset esteet kansalliset vaatimukset Viime vuoden kertomuksessa todettiin, että yhteisön sisällä on vielä joitakin kaupan teknisiä esteitä. Kuten perustamissopimuksessa on määrätty, jäsenvaltiot voivat perustelluista syistä, joskus edellyttää, että niiden markkinoilla joita ovat mm. kansanterveys tai turvallisuus, tuotteet ovat tiettyjen teknisten vaatimusten mukaisia. Eräissä yksittäistapauksissa olevat kauppaa erilaiset perustamissopimuksen vastaisella tavalla. On olemassa joukko yhteisön välineitä, joilla pyritään poistamaan nämä kaupan tekniset esteet, ja niiden tehokkuus on tutkittava. Itse asiassa EU:ssa on käytetty kolmea tapaa kaupan teknisten esteiden poistamisessa: vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltaminen yhdenmukaistamattomilla aloilla; ja yksityiskohtainen joka rajoittuu sellaisten olennaisten vaatimusten lainsäädännöllinen yhdenmukaistaminen, käyttöönottoon, (uusi tuotavien tuotteiden on oltava lähestymistapa). joiden mukaisia markkinoille yhdenmukaistaminen lähestymistapa); rajatylittävää kuitenkin tekninen (vanha haitata voivat ja laajan ensimmäisen Komissio antoi viime vuonna tiedonannon [KOM(1999)299] kertomuksen vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta tavaroiden ja palvelujen aloilla. Näissä asiakirjoissa on konkreettisia aloitteita, jotka sekä jäsenvaltioiden että komission olisi toteutettava vastavuoroisen tunnustamisen tehokkaamman soveltamisen 16 aikaansaamiseksi7. Vastavuoroista tunnustamista aiotaan seurata tarkasti kertaa vuodessa ilmestyvissä kertomuksissa. Selvityksen lisäksi tarkasteltu tuotteiden yhdenmukaistamiseen. lähestymistavan vaikutusta uuden tulevissa kaksi jäljempänä on lyhyesti sääntelyn teknisen Uuden lähestymistavan piiriin kuuluvan EU:n sisäisen kaupan osuus on vähitellen kasvanut ja on nyt noin 31 prosenttia teollisuustuotannon kokonaiskaupasta EU:ssa. Tämä viittaa siihen, että uusi lähestymistapa on ollut menestyksekäs EU:n sisäisen kaupan avaamisessa. Uuden lähestymistavan mukaisia direktiivejä on 20, vaikkakin kaksi niistä kattaa yli 80 prosenttia uuteen lähestymistapaan liittyvästä kaupasta – toinen elektromagneettisen yhteensopivuuden ja toinen kone- ja laiteturvallisuuden. Ensimmäinen direktiivi on vähitellen muodostumassa tärkeämmäksi sen kattamien uuden lähestymistavan piiriin kuuluvien tuotteiden osuuden kasvaessa (ks. kaaviot 6 ja 7). Kaaviossa 8 on osoitettu elektromagneettisten tuotteiden viennin kehittyminen EU:ssa verrattuna teollisuustuotannon kokonaisviennin kehittymiseen EU:ssa. Kehityksen viiteluku 100 on asetettu vuoteen 1991, koska direktiivi tuli voimaan 1. tammikuuta 1992; jos direktiivi on auttanut helpottamaan elektromagneettisia osia sisältävien tuotteiden rajatylittävää kauppaa, se on voinut tapahtua vasta sen jälkeen. Direktiivin ensimmäisenä soveltamisvuonna sillä ei näyttänyt olevan merkittävää vaikutusta kyseisten tuotteiden EU:n sisäiseen kauppaan. Vuoden 1993 jälkeen, kun standardit olivat saatavilla ja direktiiviä pantiin tehokkaasti täytäntöön, direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden EU:n sisäinen vienti alkoi kasvaa nopeammin kuin teollisuustuotannon EU:n sisäinen vienti kokonaisuudessaan. Tämä viittaa siihen, että direktiivi lisää kyseisten tuotteiden rajatylittävää kauppaa. Alaan vaikuttavat suhdannevaihtelut eivät selitä tätä EU:n sisäisen kaupan lisääntymistä, koska investoinnit, joka on hyvä monien direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden sisäisen kysynnän osoittaja, eivät osoita erityisiä merkkejä muutoksesta vuonna 1993. Siten on ilmeistä, että uusi lähestymistapa voi olla tehokas väline rajatylittävän kaupan teknisten esteiden poistamiseksi EU:ssa. Tämän välineen tehokas täytäntöönpano edellyttää kuitenkin kolmen tekijän samanaikaista vaikutusta: direktiivit, ja tehokas täytäntöönpano. standardit soveltamisen Komission ja jäsenvaltioiden olisi harkittava uuden laajentamista uusille aloille. Tapauksissa, joissa sitä jo sovelletaan, standardien kehittäminen ja direktiivien tehokas täytäntöönpano ovat olennaisen tärkeitä. lähestymistavan B. 1. MARKKINOIDEN TOIMINNAN PARANTAMINEN Valtiontuet Valtiontukien kokonaismäärä on edelleen melko suuri jäsenvaltioissa, ja ne saattavat siten aiheuttaa kilpailun vääristymistä sisämarkkinoilla. EU15:ssä käytettiin vuosittain keskimäärin yli 95 miljardia euroa vuodessa valtiontukiin vuosina 1995–97 (noin 1,2 prosenttia bkt:stä). Kehityssuunta on rohkaiseva, mutta jäljellä on joitakin huolenaiheita. Yksi rohkaiseva seikka on se, että valtiontukien osuus bkt:stä on pienentynyt vuodesta 1990 lähtien, erityisesti 7 Neuvosto ilmoitti 28. 10. 1999 näiden sitoumusten olevan tervetulleita ja antoi päätöslauselman vastavuoroisesta tunnustamisesta. 17 jäsenvaltioissa, joissa se oli yli 1,5 prosenttia vuonna 1990. Joissakin jäsenvaltioissa aleneva suuntaus näyttää kuitenkin pysähtyneen vuosina 1993–1995 ja 1995–1997 (ks. kaavio 9). Kuten neuvosto totesi viime vuonna, sisämarkkinoiden kilpailutilanteeseen voitaisiin selvittää, on niiden määrän lisäksi tutkittava niiden koostumus. Siinä on avuksi niiden luokittelu kolmeen ryhmään: jotta valtiontukien vaikutus 1. 2. 3. Alueelliset valtiontuet, joihin kuuluvat 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla myönnetyt tuet ja joiden osuus bkt:stä oli 0,3 prosenttia vuosina 1995–1997 (ks. kaavio 12). Näitä tukia myönnetään periaatteessa tasapuolisuussyistä8. jotka on tarkoitettu lähinnä tehokkuuden edistämiseen Horisontaaliset valtiontuet, markkinatappiot korvaamalla tavalla kuin muulla (innovaatiotoiminnalle, energiansäästölle, pk-yrityksille, ympäristölle myönnettävät tuet); näiden tukien osuus bkt:stä oli 0,1 prosenttia vuosina 1995–1997 (ks. kaavio 10). alakohtaisella Alakohtaiset valtiontuet, jotka on tarkoitettu perinteisille teollisuusaloille (hiili, laivanrakennus ja teräs) ja joilla pyritään tukemaan investointeja; nämä luultavasti vääristävät kilpailua eniten. Niiden osuus bkt:stä oli noin 0,16 prosenttia. Jos liikennesektorille annetut valtiontuet lasketaan mukaan, alakohtaisten valtiontukien osuus bkt:stä vuosina 1995–1997 oli 0,67 prosenttia (ks. kaavio 11). Lukuun ottamatta Irlantia, jossa teräs- ja rautatiesektoreille myönnetyt tuet lisääntyivät, kaikki maat ovat vähentäneet tai ainakin pitäneet ennallaan alakohtaiset valtiontukensa (prosentteina tuet näyttävät korvaavan bkt:stä). Joissakin maissa (esim. Tanskassa) horisontaaliset alakohtaisia tukia. Kreikassa alueelliset tuet. ja niiden osuus on ollut Alakohtaisten valtiontukien osuus on kuitenkin edelleen suuri, määrätietoisen vakaa vuosina 1990–1997. Toisin sanoen vaikka valtiontukien kokonaismäärä on pienentynyt, niiden tukien osuus, joilla on luultavasti haitallisin vaikutus kilpailuun, ei ole muuttunut (ks. kaavio 14). tuet näyttävät korvaavan alakohtaiset Tilapäiset valtiontuet saattavat olla erityisen haitallisia kilpailulle, joten niiden käyttö antaa syytä huoleen. Ne ovat alakohtaisia tukia, jotka eivät kuulu minkään vahvistetun ohjelman tai kehyksen piiriin, ja ne on tarkoitettu käytettäväksi pääasiassa uudelleenjärjestelyjen yhteydessä, usein lyhyen ajan tarpeiden vuoksi. Vaikka niiden osuus yhteisön kaikista tuista on laskenut vuosien 1993–1995 15,3 prosentista, niiden osuus yhteisön kokonaistuesta oli yhä noin 13 prosenttia vuosina 1995–97 (jolloin teollisuudelle myönnettyjen tilapäisten taulukot 17 ja 17a)). valtiontukien määrä Rahoituspalvelusektorin tilapäiset valtiontuet ovat lisääntyneet tasaisesti vuodesta 1993, ja ne kasvoivat jälleen noin 11 prosenttia vuonna 1997. Suurin osa kyseisestä tuesta myönnettiin Ranskassa, mutta Isot yksittäistapaukset vaikuttavat suuresti näihin tuloksiin, mutta tulevaisuuden suuntauksia olisi kuitenkin seurattava tarkasti alalla parhaillaan tapahtuvien merkittävien muutosten vuoksi. lisääntyi huomattavasti Espanjassa ja Portugali ovat myös samoilla linjoilla. Irlanti, Italia (ks. 8 Periaatteessa alueellisten valtiontukien pitäisi olla merkittävimpiä maissa, joissa tuloerot ovat suurimpia. Kuten kaavio 13 kuitenkin osoittaa, alueellisten valtiontukien ja alueellisten tuloerojen välillä ei näytä olevan suoraa vastaavuutta. 18 jatkettava. Jäsenvaltioiden olisi Nykyistä valtiontukien vähentymisen suuntausta olisi ryhdyttävä lisäponnisteluihin alakohtaisten ja erityisesti tilapäisten tukien välttämiseksi. Komissio kiinnittää erityistä huomiota kyseisten tukien myöntämisessä tapahtuvaan kehitykseen. 2. Julkiset hankinnat Julkiset hankinnat ovat sisämarkkinoiden keskeinen osa sekä taloudellisen merkityksensä vuoksi että jäsenvaltioiden hallintojen välittömän taloudellisen vaikutusvallan välineenä. Julkisen sektorin tavarahankinnat, palvelujen hankinnat ja (rakennus)työurakat ovat tärkeitä EU:n taloudelle (niiden arvo on arvioitu noin 14 prosentiksi bktl:stä eli yli 1 000 miljardiksi euroksi vuonna 1998, mikä vastaa yli puolta Saksan bkt:stä). Sen vuoksi EU:n talouden toiminnan kannalta on olennaisen tärkeää, että julkisten hankintojen markkinat ovat avoimia EU:n laajuiselle kilpailulle. Täten veronmaksajat saavat vastinetta rahoilleen, julkisten palvelujen laatu paranee ja resurssit voidaan jakaa tehokkaalla tavalla. Julkisten hankintojen markkinat voivat olla tehokkaat vain, jos kaikilla osapuolilla (ostajat, myyjät, toimittajat ja viranomaiset) on hyvät ja relevantit tiedot markkinoista. Komissio käy parhaillaan julkisia hankintoja koskevaan tiedonantoonsa9 sisältyvän lupauksen mukaisia joilla keskusteluja jäsenvaltioiden kanssa alustavasta yhdeksän indikaattorin sarjasta, voitaisiin mitata markkinasuuntauksia ja julkisten hankintojen pitkäaikaisia vaikutuksia. Indikaattorien avulla saadaan vuosittaiset arviot kaikista julkisista hankinnoista, julkisia hankintoja koskevien direktiivien kattamista summista ja virallisessa lehdessä tosiasiallisesti ilmoitettujen julkisten hankintojen arvosta sekä ilmoituksia julkaisevien viranomaisten määrästä, julkaistujen ilmoitusten määrästä ja EU:n sisäisen ristiinhankinnan määrästä. Lisäindikaattoreilla mitataan julkaistujen ilmoitusten laatua ja verrataan julkisen sektorin samoista tai vastaavista tavaroista ja palveluista eri puolilla EU:ta maksamia hintoja. Näiden indikaattorien arvo markkinoiden avoimuuden mittana voidaan nähdä vuosien 1993–1998 alustavista arvioista. Vuonna 1998 yli kuusi kertaa suurempi määrä jäsenvaltioiden hankintaviranomaisia julkaisi tarjouspyyntöjä kuin vuonna 1993. Kun vuonna 1992 sopimuspuolet julkaisivat EU:ssa 30 863 tarjouspyyntöilmoitusta, tämä luku oli noussut 73 688:aan vuoteen 1998 mennessä, ja siihen sisältyi palveluita, tavaroita ja urakoita paljon useammilta aloilta. Tarjouskilpailujen kokonaisarvoa on vaikea arvioida. Kaikkien myönnettyjen sopimusten johtaa sopimusilmoituksen julkaisemiseen. Koska jotkin yksittäiset erittäin suuret pitäisi julkisia hankintoja koskevat sopimukset voivat olla arvoltaan merkittäviä, suhteellisen pieni määrä puuttuvia tietoja voi merkittävästi vaikuttaa lopputulokseen. Näin ollen vuonna 1993 julkaistujen tarjouspyyntöjen enimmäisarvon voidaan arvioida olleen 59 miljardia euroa, kun se vuonna 1998 oli 137 miljardia euroa (ks. kuvio 15 ja taulukot 18, 19, 20 ja 21). Julkaistujen ilmoitusten määrä kasvaa yhä, mutta sopimusilmoitusten julkaisua sekä niiden sisältämän tiedon määrää ja laatua voitaisiin vielä huomattavasti parantaa. Tämä lisäisi joilla seurataan julkisten hankintojen tilastoja, markkinoiden avoimuutta ja parantaisi kokonaiskehitystä. On myös tarpeen tutkia, saako suurempi avoimuus aikaan lisääntynyttä kilpailua julkisten hankintojen markkinoilla. Julkisten hankintojen hintaindikaattorien kehittäminen voisi vaikuttaa siihen suuntaan. 9 Komission tiedonanto, 11. 3. 1998, [KOM(98)143 lopullinen] Julkiset hankinnat Euroopan unionissa. 19 Kuten julkisia hankintoja koskevassa tiedonannossa10 todettiin, komissio esittää lähiaikoina joilla pyritään yksinkertaistamaan, selventämään ja parantamaan joukon toimenpiteitä, julkisen hankintajärjestelmän toimintaa. Komissio antaa myös indikaattoreita, joilla voidaan mitata markkinasuuntauksia ja julkisten hankintojen politiikan pitkäaikaisia vaikutuksia. Nykyinen oikeudellinen kehys on pantava täytäntöön ja sen soveltamista valvottava11. 3. Verotus Komissio on esittänyt koordinoitua lähestymistapaa, jolla torjutaan haitallisen verokilpailun resurssien jakamiseen ja verojärjestelmiin aiheuttamia vääristymiä eri maissa. Neuvosto hyväksyi 1. 12. 1997 tämän lähestymistavan, johon sisältyy toimenpiteitä, jotka kohdistuvat yhtiöverotukseen, säästöjen verotukseen ja lähiyhtiöiden välisten rajatylittävien korko- ja rojaltimaksujen verotukseen. Komissio on ehdottanut yritysverotuksen alalle toimintasääntöjä, joilla estettäisiin veron perusteiden pieneneminen haitallisen verokilpailun vuoksi (veron perusteiden siirtäminen toiseen maahan). Veron perusteiden pienenemisen estäminen on keskipitkällä ajalla edellytys tuotantojärjestelmän verorasituksen pienentämiseksi. jonka tarkoituksena on Säästöjen verotuksen osalta komissio on ehdottanut direktiiviä, vähentää sisämarkkinoilla esiintyviä talouden vääristymiä, jotka johtuvat joidenkin yhteisön sisäiset rajat ylittävien korkomaksujen verotuksen tehottomuudesta. Ehdotus perustuu nk. rinnakkaiselon malliin, jonka puitteissa kukin jäsenvaltio voi valita joko 20 prosentin pidätyksen tai muille kuin maassa asuville maksettuja korkoja koskevien tietojen toimittamisen muille jäsenvaltioille. Tällä ehdotuksella ei ole vaikutusta maassa asuviin sovellettaviin nykyisiin verotusjärjestelmiin. Korko- ja rojaltimaksujen yhteistä verojärjestelmää koskeva ehdotus noudattaa pääoman verotuksessa samaa neutraalisuuden periaatetta, kuin mitä on jo aikaisemmin sovellettu emo- ja tytäryhtiöihin. Kaikissa kyseisissä tapauksissa verojen periminen alkuperäpaikassa voi merkitä tarpeettomia kustannuksia yhtiöille ja jopa kaksinkertaistaa verotuksen joissakin tapauksissa. Yritysverotuksen tutkimisen yhteydessä ja ottaen huomioon tarve torjua haitallista verokilpailua neuvosto on pyytänyt komissiota laatimaan tutkimuksen yritysverotuksesta vuoden 2000 puoliväliin mennessä. Tutkimuksessa analysoidaan jäsenvaltioiden yritysverojen tosiasiallisten tasojen erot jotka saattavat haitata rajatylittävää taloudellista toimintaa yhtenäismarkkinoilla. Tältä pohjalta tehdä arvio niiden vaikutuksista toimialojen ja investointien sijaintipaikkoihin. pitäisi Tutkimuksen tulosten avulla pitäisi voida toisaalta tunnistaa paremmin veron perusteiden vaikutukset yritysveron todelliseen määrään ja toisaalta tuoda esiin verotuksellisia siten toimenpiteitä, eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn edistämiseksi. tärkeimmät verotussäädökset, ja tutkitaan, mitkä ovat sisämarkkinoiden yhdentymisen voitaisiin ehdottaa joita ja Hallinnollinen yhteistyö on avainasemassa syrjimättömyyteen ja yhtenäismarkkinoiden toteutumiseen tähtäävissä verojärjestelmissä. Vastavuoroisesta avusta verojen perinnässä annetun komission uuden ehdotuksen pääasiallisena tavoitteena on suojella kansallisia ja 10 11 KOM(98)143 lopullinen, 11. 3. 1998, Julkiset hankinnat Euroopan unionissa. Lokakuussa 1999 yhtäkään yhdestätoista julkisia hankintoja koskevasta direktiivistä ei oltu täysin täytäntöönpantu kaikissa 15 jäsenvaltiossa. 20 yhteisön taloudellisia etuja, esitetään myös välittömän verotuksen ottamista käyttöön. joille petokset ovat yhä suurempana uhkana. Ehdotuksessa Lisäksi komissio on ryhtynyt tekemään alv:n valvontaa ja hallinnollista yhteistyötä koskevaa täydellistä tarkistusta, joka tullaan esittämään kolmannessa 14 artiklaa koskevassa raportissa (asetuksen tärkeitä yhtenäismarkkinoiden kilpailukyvyn ja (verotuksellisen) puolueettomuuden vuoksi ja laillisen kaupan suojelemiseksi. olennaisen toiminnot 218/1992 Kyseiset nojalla). ovat Etusija on annettava veropolitiikkojen ja verohallintojen välisen yhteistyön lisäämiselle. Täten edistetään työllisyyden kannalta myönteisiä verojärjestelmiä samalla kun ylläpidetään verotuloja ja varmistetaan sisämarkkinoiden paras mahdollinen toiminta. Tässä yhteydessä yritysverotus on keskeisessä asemassa. Jäsenvaltioita pyydetään ennen kaikkea pyrkimään yhteistoiminnallisiin ratkaisuihin tällä alalla. IV. TALOUSUUDISTUKSEN EDISTÄMINEN PALVELUJEN SISÄMARKKINOILLA Palvelujen osuus EU:n bkt:stä kasvaa koko ajan, ja ne työllistävät kaksi kertaa niin paljon ihmisiä kuin teollisuus ja maatalous yhteensä. Viime vuosikymmenen aikana sektorin kasvu ja sillä syntyneiden uusien työpaikkojen määrä on lähes kaikissa jäsenvaltioissa ylittänyt talouden yleisen suorituskyvyn, joten palvelujen osuus kokonaistaloudesta on kasvanut kaikkialla EU:ssa. Euroopan palvelusektorin työllisyys on kuitenkin alhaisempi kuin Yhdysvaltojen. Eräiden tai asemassa rahoituspalvelujen, ja sen vuoksi kyseisiä markkinoita on seurattava erityisen tarkasti12. Jatkuvat pyrkimykset palvelumarkkinoiden ja lainsäädännöllisten puitteiden parantaminen eräiden integroimiseksi palvelualojen osalta ovat sektorin etusijalla olevat toimenpiteet. toimivuus on ratkaiseva Euroopan taloudelle, ja avaamiseksi keskeisessä olevien jakelun alojen, kuten A. 1. PALVELUMARKKINOIDEN AVAAMINEN JA INTEGROINTI Julkiset palvelut ovat Näiden avainpalvelujen avaaminen kilpailulle tuottaa edelleen merkittäviä taloudellisia ja yhteiskunnallisia tuloksia. Direktiivin 96/92 voimaantulo helmikuun 19. päivä teki vuodesta 1999 avainvuoden jäsenvaltioiden sähkömarkkinoiden vapauttamisessa. Ainoastaan Ranska ja Luxemburg eivät pysyneet aikataulussa13. Lisäksi useimmat jäsenvaltiot ovat valinneet direktiivissä ehdotetuista vaihtoehdoista ne, jotka johtavat avoimimpiin markkinarakenteisiin. Jäsenvaltiot tavoitteita markkinoiden vapauttamisessa markkinaosuuksien ja kilpailulle avoimien alojen muodossa. Euroopan energiamarkkinoiden lopullinen tavoite ei kuitenkaan ole vain niiden vapauttaminen, vaan yksien eurooppalaisten sähkömarkkinoiden aikaansaaminen, vaikka se aiheuttaa joitakin lisäongelmia. Joissakin maissa liikeyritykset ja kotitaloudet voivat jo tuntea vapauttamisen taloudelliset hyödyt. Esimerkiksi Saksassa, Portugalissa, Ranskassa, Belgiassa ja Espanjassa laskeneet kotitalouksien ja teollisuuden maksamat sähkön hinnat odotettaessa sektorin avautumista kilpailulle (ks. taulukot 22 a ja b ja liite C). (ilman veroja) ovat kunnianhimoisia asettaneet itselleen 12 13 Valitettavasti tilastotietojen puute rajoittaa analyyttista työtä. Tämä ongelma olisi korjattava. Irlanti on saanut yhden vuoden lykkäystä ja Kreikka kaksi vuotta. 21 Televiestintäalalla yritykset ja kansalaiset ovat hyötyneet yleisesti vapautetuista markkinoista 1. 1. 1998 lähtien. Virallisten operaattorien markkinavoima pienenee uusien tulokkaiden ja kasvavan kilpailun seurauksena; sen tuloksena kuluttajat nauttivat alentuneista hinnoista (yritysten kulut pienentyneet jopa 25 %, yksityisten käyttäjien kulut jopa 40 % vuosina 1997– 1999). Yhteenliittämismaksut ja kiinteiden linjojen kustannukset ovat myös laskusuunnassa, vaikka niiden absoluuttinen taso on edelleen kansainvälisesti katsoen liian korkea. Tapahtuneesta edistyksestä huolimatta Viidennessä raportissa televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta [KOM(1999)537] tuodaan esille joitakin huolenaiheita. Merkittävimpiä ovat ja kansallisten sääntelyviranomaisten tehokkuudessa olevat yhteenliittämisjärjestelmien vähäinen yhdenmukaistaminen, paikallisten liitäntämarkkinoiden vähäinen kilpailu ja yleispalveluvelvoitteiden kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevan sääntelykehyksen täytäntöönpanon mahdollisesti aiheuttamat markkinoille pääsyn esteet (ks. taulukot 23 a ja b). erot, yhteisön lisenssi- hintoja. tyydyttävästi joilla toimii enemmän kuin kaksi Lentoliikenteen vapauttamisen tähänastiset tulokset ovat myönteisiä: markkinoille pääsy on ja markkinoilla toimii nyt enemmän ja isompia kilpailijoita. tapahtunut Liikenteenharjoittajien määrä on noussut 132:sta vuonna 1993 164:ään vuonna 1998, virallisten kansallisten liikenteenharjoittajien markkinaosuus on tasaisesti pienentynyt, ja sellaisten reittien määrä, liikenteenharjoittajaa, on taulukot 24 a ja b). Vapauttaminen on tuonut kolminkertaistunut vuodesta 1992 (ks. kuluttajille etuja parempien palvelujen ja halvempien hintojen muodossa. Hinnoissa tapahtunut kehitys ei kuitenkaan ole täysin tyydyttävä; kampanjahinnat ovat yleistyneet, mutta lisääntynyt kilpailu markkinoilla ei aina ole merkittävästi pienentänyt täysin joustavien lentoliikenteestä kuljetusmaksujen [KOM(1999)182 lopullinen] osoitetaan, että kilometrihinnat ovat edelleen toisistaan poikkeavia eri puolilla Eurooppaa, ja tuodaan esille huoli eräiden reittien hinnoista. Komissio valvontamenettelyn. on Lentokenttäinfrastruktuurien vähyys ja korkeat kustannukset sekä ilmatilan ruuhkautuminen ovat edelleen pääasialliset pullonkaulat, jotka haittaavat kilpailua ja vaikuttavat kielteisesti kaikkien lentoyhtiöiden kilpailukykyyn. Näiden esteiden vuoksi pienet ja keskisuuret lentoyhtiöt eivät voi parantaa markkina-asemiaan nopeammin. Lisäksi asetuksesta 95/93 ja neuvoston direktiivistä 96/67/ETY huolimatta jäsenvaltioiden erilaiset sääntelykäytännöt tulo- ja lähtöaikojen jakamisessa sekä muissa toiminnoissa, kuten maahuolinnassa, estävät lentoliikenteen täydellisen yhtenäismarkkinoita todellisella ulkoisella ulottuvuudella, jotta poistettaisiin ns. avoin taivas -sopimusten aiheuttamat sisämarkkinoiden vääristymät. kehittymisen. On myös tiedonannossa hintakehitystä Komission perustanut seuraavan Euroopan täydentää kilpailun erityisen tarpeen Postisektorin avaaminen on ollut vaikeaa. Neuvoston antamassa direktiivissä 97/67/EY säädetään maksuperiaatteista, määritellään yleispalvelun tarjoamisen puitteet ja säädetään tilien avoimuudesta. Lokakuun 1999 loppuun mennessä kahdeksan maata, Belgia, Tanska, Kreikka, Suomi, Ranska, Italia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta, olivat panneet EU- direktiivin täysin täytäntöön. Direktiivi on osittain saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä Saksassa, Itävallassa, Alankomaissa, Portugalissa ja Espanjassa. Komissio pohtii parhaillaan, mihin toimenpiteisiin se ryhtyy (ks. taulukko 25). Useimmissa näistä prosesseista on eräitä yhteisiä piirteitä. – Ensinnäkin palvelun tarjonnan perinteisten rakenteiden poistaminen edellyttää usein sellaisten uusien markkinoiden luomista, tarvita alakohtaisesti yhdentyneiden monopolin haltijoiden ympäristössä. Tämä on usein vaikeaa, mikä johtuu teknisistä syistä (esim. sähkön tuottaminen), tarpeesta käyttää yhteisiä verkkoja palvelujen tarjoamisessa (esim. sähkö- ja televiestintäverkot, lentoliikenteen valvonta) tai tarpeesta jakaa vähäiset joita ei 22 resurssit (esim. kehittämistä, markkinatoiminnot voidaan organisoida tehokkaimmalla tavalla. lentokentät). Siihen tarvitaan sellaisten uusien markkinasuunnitelmien joiden avulla tarjoajat ovat yhteydessä kuluttajiin ja joiden avulla – Toinen yhteinen piirre on pullonkaulojen sisältyminen prosesseihin (esimerkkejä ovat verkkojen käyttösopimukset televiestintäalalla, lennonvalvonta tai tulo- ja lähtöaikojen jakaminen lentokentillä). Ongelman ytimenä on usein se, että hallitsevat viralliset toimijat pitävät hallussaan strategisia välineitä. – Kolmanneksi, jotta voitaisiin onnistuneesti päästä yhteiskunnallisesti hyväksyttävään markkinoiden toimintamalliin, on varmistettava yleispalvelun velvoite. Kilpailua ylläpitävien ja kaikkien osakkaiden edut turvaavien rahoitusjärjestelyjen suunnitteleminen voi ratkaisut olisi silti löydettävä. joskus olla vaikeaa, mutta yhteiskunnallisesti hyväksyttävät täytäntöön ja sovellettava yhteisön Jäsenvaltioiden olisi pantava ja erityisesti sähköalalla. Kilpailusääntöjen tiukka oikeudellista kehystä neljällä alalla, toimeenpano ja tarvittaessa lainsäädännöllisten puitteiden kehittäminen varmistaa tehokkaan kilpailun äskettäin kilpailulle avautuneilla markkinoilla. Tämä on olennaista aina, kun pullonkaulat etuoikeutettuun yleispalvelun velvoite asettavat televiestintäalalla kilpailuasemaan. Erityisongelmien, kuten lentoliikenteen hintojen tai verkkokäytön hinnoittelun valvomisen voittamiseksi kehitetään erityisratkaisuja. täysimääräisesti viralliset toimijat tai 2. Rahoituspalvelut Eurooppalaiset rahoituspalvelut ovat muuttumassa nopeasti ja perinpohjaisesti. Pankkialalla on käynnissä lähentyminen ja rakenteellinen tiivistyminen, joka on vielä kaukana lopullisesta tavoitteesta. Teknologisen muutoksen aikaansaama sääntelyssä tapahtuneet muutokset, suora rahoitustoiminta ilman välikäsiä ja uudempi yhden rahan käyttöönotto vaikuttavat koko Euroopan pankkijärjestelmän taseiden rakenteeseen ja ja ottolainausmarkkinoilla on suorituskykyyn. Lisääntynyt kilpailu säästöistä korkoa pienentänyt tuottamattomista toiminnoista ovat kuitenkin huomattavasti kasvaneet. Euromääräisten arvopaperien markkinoilta tuleva lisääntynyt kilpailu voi pienentää yrityspankkitoiminnan määrää (ks. liite D). vähittäispankkitoimintojen kannattavuutta. perinteisten lisääntynyt kilpailu, Tulot anto- Euroopan pankkitoiminnan kannattavuus on heikkoa verrattuna Yhdysvaltoihin, jossa 1990- luvun puolivälin jälkeen tehdyt lainsäädännölliset uudistukset lisäsivät pankkien kilpailua ja vauhdittivat sektorin rakenneuudistusta (ks. taulukko 27). Mittakaavaetujen hyödyntämisen uudet mahdollisuudet ovat saaneet eurooppalaisia pankkeja yhdistymään, eikä välttämättä kilpailun kustannuksella. Pankkialalla tapahtuneiden sulautumien määrä nelinkertaistui 1990- luvun puolivälin ja lopun välisenä aikana. Vuoden 1999 ensimmäisen puoliskon aikana arvossa mitattuna noin 25 prosentissa kaikista loppuun saatetuista sulautumista ja yritysostoista oli mukana rahoituslaitoksia. Pääpaino on ollut lähinnä kotimaisessa yhdistymisessä ja rakenneuudistuksessa. Rajat ylittävä yhdistyminen on ollut pääasiassa alueellista, erityisesti Skandinavian ja Iberian niemimaan maissa ja Benelux-maissa. Pankit jotka ovat rakentamaan isohkoja kansallisia ovat kilpailukykyisiä Euroopan markkinoilla (ks. taulukko 28). lähinnä pyrkineet ryhmittymiä, Teknologinen muutos ja eräiden tuotteiden suhteellinen yksinkertaisuus helpottaa Euroopan laajuisten vähittäispankkipalvelujen integroitumista, mutta rajat ylittävien maksutapahtumien korkeat kulut haittaavat prosessia. Rajat ylittävien maksutapahtumien korkeat kulut johtuvat riittämättömästä lähinnä vähittäispankkitoiminnan maksujärjestelmien eurooppalaisten 23 kehityksestä. Tarvitaan muutoksia pankkien sisäisissä ja niiden välisissä toiminnoissa, jotta kansalaisten ja yritysten käyttöön saataisiin täysin yhdentyneitä vähittäispankkitoiminnan maksujärjestelmiä. Komission vuoden 1999 rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmassa ehdottama keskitetty strategia, jossa ovat mukana ECSB, EU:n toimielimet, jäsenvaltiot ja yksityissektori, on kiireellisempi kuin koskaan, jotta tämä pitkäaikainen ongelma saataisiin ratkaistua. Vakuutuspalvelujen markkinoita luonnehtii hidas mutta edistyvä yhdentyminen ja vahva keskittymissuuntaus. Yhdentyminen on suhteellisen hidasta henkivakuutusalalla, koska kansalliset verotusjärjestelmät poikkeavat toisistaan. Erilaiset verotusjärjestelmät haittaavat rahoituspalvelujen myös eläkerahastojen yhtenäismarkkinoiden luomista. Sen vuoksi verotusjärjestelmien toimintasuunnitelmassa eläkerahastojen parempaa sijoitustoiminnan tarpeettomien kansallisten rajoitusten poistamista, jotta eurooppalaisten rahoitusmarkkinoiden integraatio nopeutuisi. ehdotetaan koordinointia. Lisäksi lisäeläkejärjestelyt toimintasuunnitelmassa puolletaan kattavien Muiden arvopaperien kuin valtionobligaatioiden lisääntynyt kysyntä kiihdyttää yhtiöiden osakepääomamarkkinoita, ja Euroopan arvopaperimarkkinat voivat kasvaa. Euroopan arvopaperimarkkinoiden osuus maailman pörssiarvosta oli noin 25 prosenttia vuonna 1998, mikä on huomattavasti vähemmän kuin pohjoisamerikkalaisten pörssien osuus. Rahoituspalvelujen täydellinen ehdottoman tärkeää, erityisesti seuraavien kohtien osalta: – vähittäispankkitoiminnan maksujärjestelmien kehittäminen on välttämätöntä Euroopan toimintasuunnitelman täytäntöönpano nopea on ja laajuisten vähittäispankkipalvelujen markkinoiden yhdentymisen helpottamiseksi; – pankkien hallintoa ja valvontaa olisi vahvistettava laatimalla taloudellista raportointia koskevat yhteiset normit, jotka pätevät kaikkialla unionissa; – toimintasuunnitelmassa ehdotetun kansallisten sääntöjen tai yritysten valvontajärjestelmien tarkistuksen pitäisi myös tarjota uusia etenemismahdollisuuksia; – on tarpeen tarkistaa nykyiset järjestelyt, jotta saadaan aikaan kestävät valvontarakenteet, jotka on mukautettu rahoituspalvelusektorin eri osien uusiin markkinatodellisuuksiin; – komissio tekee ehdotuksen eläkerahastoja koskevaksi direktiiviksi vuoden 2000 puoliväliin mennessä; – toimintasuunnitelmassa ehdotetut lähentymistä koskevat säännöt voisivat helpottaa Euroopan arvopaperimarkkinoiden yhdentymistä. B. 1. PALVELUALOJEN LAINSÄÄDÄNNÖLLISTEN PUITTEIDEN PARANTAMINEN Sähköinen kaupankäynti Sähköinen kaupankäynti tekee mahdolliseksi luoda EU:n laajuiset markkinat aloilla, jotka eivät aikaisemmin ole soveltuneet kaupankäyntiin, jotka ovat aikaisemmin olleet sidotut paikallisille markkinoille – jos olosuhteet ovat suotuisat. Korkean arvonlisän tarjoamisen verkossa sekä perinteiseen levitystapaan verrattuna nopeudesta ja laadusta johtuvien etujen voidaan odottaa olevan merkittävä vaikuttaja verkkopalvelujen kaupan kasvulle. ja yrityksille, kaupankäynnin Sähköisen ja televiestintäalan kilpailuedellytyksistä. Vaikka telealan vapauttaminen on merkittävästi laskenut hintoja, linjojen vuokrauskulut ovat edelleen suhteelliset korkeat eräissä Euroopan maissa. Tuotantojärjestelmien osalta yritysten tieto- ja tietoliikenneteknologian taso vaihtelee tietotekniikan kasvunopeus suurelta riippuu osin 24 maasta toiseen ja on erityisen alhainen pk-yrityksissä. Tämä voi yhdessä alhaisen TTT- osaamisen kanssa rajoittaa sähköisen kaupankäynnin kasvua Euroopassa. esitettiin tavoite kehyksestä, Vuonna 1997 annetussa sähköistä kaupankäyntiä koskevassa tiedonannossa [KOM(97)157 johdonmukaisesta lopullinen] lainsäädännöllisestä kasvamisen tekisi mahdolliseksi ja samalla turvaisi oikeutetun yleisen edun ja erityisesti kuluttajien edut. Kuluttajien luottamuksen kehittyminen uuteen toimintaympäristöön on ratkaiseva tekijä ja edistämiseksi elektronisen kaupankäynnin kasvulle. Lisäksi tarvitaan riittävät ja tehokkaat teollis- ja tekijänoikeudet. olevasta, kaupankäynnin ennustettavissa sähköisen luovuuden suojelemiseksi selkeästä, joka Marraskuussa 1998 komissio teki ehdotuksen direktiiviksi [KOM(98)586 lopullinen] jossa sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista oikeudellisista näkökohdista, ehdotetaan sähköisen kaupankäynnin oikeudellista kehystä, jonka suhteen neuvosto pääsi yksimielisyyteen yhteisestä kannasta joulukuussa 1999. Siinä varmistetaan tietoyhteiskunnan sisämarkkinaperiaatteiden palvelujen (alkuperämaan ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteet) soveltamista. Direktiivissä säädettyjä periaatteita sovelletaan rahoituspalveluihin ja pääomamarkkinoihin, lukuun ottamatta muutamaa hyvin rajoitettua poikkeusta, joiden tarkoituksena on suojella kuluttajia ja sijoittajia14. selventämällä liikkuvuus keskeisten vapaa ulkopuolisilla täydennettävä tuomioistuimien Yhtenäistä oikeudellista kehystä ja tehokasta rajat ylittävää oikeudellista korvausjärjestelmää on ylittävillä korvausjärjestelmillä, jotka perustuvat avoimiin ja tunnustettuihin käytännesääntöihin (jotka ovat suhteellisesti paremmin kuluttajien ulottuvilla). Kuluttajien on voitava ratkaista verkkotarjoajien kanssa syntyneet ongelmat pienin kustannuksin ja helposti. Tunnustettu ja "laatuleimojen" luotettava web-kauppiaiden myöntämisen tehokas jonka tuomioistuinlaitoksen ulkopuolinen korvausjärjestelmä, varmistaisi kuluttajien luottamuksen. Komission ei ole tarkoitus hoitaa eikä edes perustaa tällaista järjestelmää, mutta se voisi tukea kuluttajajärjestöjä sellaisten järjestelmien kehittämisessä. tarkastusjärjestelmä, toimintaa pienikustannuksinen, joka mahdollistaisi vahvistaisi valtioiden rajat ja Sisämarkkinoiden sähköisen kaupankäynnin kattavien puitteiden laatimisessa on jo saavutettu paljon menestystä: avoimuutta, ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojaa ja sähköistä allekirjoitusta koskevat direktiivit on jo annettu. Kattavien puitteiden luominen tietoyhteiskunnan palvelujen vapaalle liikkuvuudelle EU:ssa edellyttää jo annettujen direktiivien tehokasta soveltamista. Lisäksi puitteita on kiireellisesti täydennettävä antamalla sähköisen kaupankäynnin oikeudellisia näkökohtia ja elektronista rahaa koskevat direktiivit. Lisäksi neuvoston olisi saavutettava yhteinen kanta teollis- ja tekijänoikeuksia ja etämyyntiä (mukaan lukien rahoituspalvelujen tietosuoja) koskevista direktiiviehdotuksista. Kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi tarvitaan integroitu politiikka, jossa yhdistyvät valtion ja teollisuuden sääntely ja kuluttajansuojasäännöt. Sähköiseen kaupankäyntiin vaikuttavien alojen (kuten televiestinnän) markkinaolosuhteita on seurattava. Välillisen verotuksen soveltamista sähköisen kaupankäynnin alalla koskevaan ongelmaan on löydettävä uusi ratkaisu. 14 Euroopan parlamentti on todennut käsittelyssä tukenut (KOM(1999)427 lopullinen). Sisämarkkinaneuvosto on 7. sopimukseen yhteisestä kannasta direktiiviin. tämän direktiivin kiireellisen tarpeen ja on ensimmäisessä 1999 joulukuuta 1999 päässyt poliittiseen voimakkaasti. Tarkistettu hyväksyttiin elokuussa ehdotus sitä 25 2. Jakelu jakelusektori voisi ja kilpailukykyisempi Jakelujärjestelmän tehostaminen on tuotemarkkinoiden toimivuuden kannalta keskeistä. Tehokkaampi johtaa alhaisempiin hintoihin ja laajempaan kuluttajille tarjottavaan tavaroiden ja palvelujen valikoimaan. Alalle ovat tällä hetkellä tyypillistä maiden väliset merkittävät erot tuottavuudessa. Lisääntynyt kilpailu ja sääntelyn uudistukset voisivat parantaa sen toimivuutta. Suurimittaisten jakelupisteiden perustamista estävät maankäytön rajoitukset ja aukioloaikojen rajoitukset ovat kaksi merkittävää seikkaa, jotka pienentävät kilpailua jakelusektorilla. Kauppojen aukioloaikojen enemmässä vapauttamisessa äskettäinen saavutettua edistymistä on tasapainottanut suurten vähittäiskauppojen laajentumisessa omaksuttu kielteisempi asenne. Kaavoitussäännöillä (mukaan lukien kaupunkikeskustojen kaavoitusrajoituksilla) voi olla useita vaikutuksia vähittäissektorin suoritukseen: ne pienentävät suurempien myyntipisteiden kuluttajien hyvinvoinnille mahdollisesti tarjoamia etuja ja pienentävät innovoinnin vaikutusta, erityisesti uudenaikaisten vähittäismyyntimuotojen kehitystä. Maissa, joissa on tiukat säädökset, avataan yleensä vähemmän uusia kauppoja (esim. Italia). Suuntaus näyttää olevan kohti vähittäiskauppojen kaavoitussääntöjen tiukentamista maissa, jotka ovat perinteisesti olleet vapaampia sen suhteen. Sen johdosta maissa kuten Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa avataan nykyään vähemmän suuria kauppoja (ks. taulukko 30). Aukioloaikojen rajoittaminen pienentää kuluttajien valinnanmahdollisuuksia, mutta suojelee pieniä omistajien hoitamia kauppoja, joille aukioloaikojen pidentäminen on vaikeampaa (ks. taulukko 29). Yleinen kehitys on kuitenkin kohti väljempiä aukioloa koskevia sääntöjä, koska lyhyiden aukioloaikojen katsotaan yhä enemmän rajoittavan kuluttajien hyvinvointia ja olevan ristiriidassa yleisen joustavampia työaikajärjestelyjä koskevan vaatimuksen kanssa. Aukioloaikojen rajoitukset ovat väljentyneet erityisesti Pohjois-Euroopassa, ja nimenomaan ja paikalliset viranomaiset Tanskassa, Itävallassa, Alankomaissa ja Saksassa. Alueelliset osallistuvat yhä enemmän kauppojen aukioloaikoja koskevien säädösten muuttamisesta käytyihin keskusteluihin. jakelusektorin Kansallisten viranomaisten olisi poistettava rajoitukset, uudistusta. Ehdotetun uuden asetuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tuottajien ja myyjien välisiin alakohtaisiin sopimuksiin antamisella ja soveltamisella pitäisi olla positiivinen vaikutus jakelualaan. jotka haittaavat V. PÄÄTELMÄT 1. EU:N OLISI KÄYTETTÄVÄ HYVÄKSI NYKYISTÄ SUOTUISAA TALOUDELLISTA TILANNETTA JA JA YHTEISKUNNALLISEN YHTENÄISYYDEN JA MUIDEN SOSIAALISTEN TAVOITTEIDEN KANSSA YHTEENSOPIVIA TALOUSUUDISTUKSIA KILPAILUKYKYÄ TALOUDELLISEN EDISTETTÄVÄ TEKEMÄLLÄ Eurooppa voisi päästä pitkän ajan taloudelliseen kasvuun, jos EMU:n tarjoamia etuja hyödynnetään ja ryhdytään talousuudistuksiin innovatiivisemman, dynaamisemman ja suorituskykyisemmän talousympäristön luomiseksi. Sisämarkkinoiden perustamisesta saadut kokemukset osoittavat, että tehokkuuden, taloudellisen integraation ja markkinakilpailun parantaminen on yhteensopivaa yhteiskunnallisen yhtenäisyyden edellyttämän taloudellisen lähentymisprosessin kanssa; on mahdollista avata julkisia palvelumarkkinoita tehokkaasti kilpailulle ja samalla tarjota kohtuuhintaisia yleisen edun mukaisia palveluja; pk-yritysten ja kuluttajien edut sekä ympäristönsuojelu voidaan turvata ja niitä voidaan usein lisätä uudistusprosessin avulla. Eurooppa on menneisyydessä onnistunut yhdistämään kasvun ja 26 talousuudistukset parantunut, kun kyky ja halu muuttua on ollut poliittisen tuen saamiseksi talousuudistukselle. tuotannon kasvuun siten, että hyvinvointi on lisääntynyt ja elintaso todellinen. Tämä on olennaista laajan Euroopan edessä oleva haaste muodostuu kilpailukyvyn parantamiseen tarvittavien talousuudistusten ja yhteiskunnallisen seikan yhteensovittamiseksi on toteutettava politiikkoja. Unionilla ja jäsenvaltioilla on tilaisuus viedä näitä kysymyksiä pidemmälle Eurooppa-neuvoston erityiskokouksessa Lissabonissa 23. –24. maaliskuuta 2000. työllisyyden kanssa. Näiden sovittamisesta yhtenäisyyden yhteen vahvistamisen säilyttämisen korkean kolmen 2. EU:N JA JÄSENVALTIOIDEN OLISI TARJOTTAVA PARAS MAHDOLLINEN KILPAILU- JA YHTEEN JA LAINSÄÄDÄNNÖLLINEN KESKUSTELEMAAN JA LÖYTÄMÄÄN TEHOKKAITA RATKAISUJA, JOILLA INTEGRAATIOTA VOIDAAN EDISTÄÄ YMPÄRISTÖ OSAKKAAT TUOTAVA Tehokkaat markkinat edellyttävät ennustettavissa olevaa ja avointa oikeudellista ympäristöä. Markkinat kuitenkin perustuvat myös kirjoittamattomiin järjestelyihin ja käytäntöihin, jotta tarjoajien ja käyttäjien välisten liiketoimien kustannukset voitaisiin minimoida. Ne muodostavat markkinoiden todellisen "taloudellisen infrastruktuurin" ja ovat keskeisessä asemassa markkinoiden muotoutumisessa tehokkaaksi taloudelliseksi välineeksi. Joissakin tapauksissa yhtenäismarkkinoiden luominen tarkoittaa nykyisten markkinajärjestelyjen tarkistamista sen varmistamiseksi, että ne mukautuvat uusiin maantieteellisiin ulottuvuuksiin. Näin on selkeästi rahoituspalvelujen uusien maksujärjestelmien ja eurooppalaisten energian yhtenäismarkkinoiden sähköisessä kaupankäynnissä, aivan uusien markkinoiden luomiseksi. Kaikissa näissä tapauksissa tarvitaan sääntelyä, mutta lisämuutokset ovat uusiin oleellisia, sisämarkkinoiden olosuhteisiin. Näitä muutoksia voivat tai paikallisviranomaiset, ja yksityissektorin aloitteiden on oltava johtavassa asemassa uusien ja tehokkaampien EU:n laajuisten markkinasuunnitelmien kehittämisessä. Talousuudistuksen on alettava yhteiskunnan ruohonjuuritasolta. Viranomaisilla on kuitenkin merkittävä tehtävä kolmella alueella: infrastruktuuri mukautuisi tarvitaan kokonaan uusia toteuttaa vain teollisuus jotta markkinoiden laita. Muissa taloudellinen tapauksissa, järjestelyjä erityisesti luomisen i. ii. iii. Kuten aikaisemmat kokemukset aloilta kuten televiestintä tai tekninen standardointi osoittavat, yhteisöllä on suhteellista etua muutoskatalysaattorina toimimiselle, koska se voi tuoda yhteen osakkaita keskustelemaan ja löytämään tehokkaita ratkaisuja integraation edistämiseksi. Tämänhetkinen Firenzen aloite kehittää teknisiä ratkaisuja sähkömarkkinoiden integroitumisen edistämiseksi mahdollisimman vähäisellä julkisen sektorin osallistumisella on esimerkki parhaasta toimintatavasta tässä yhteydessä. että komission nykyiset Sekä kansallisten sääntelyjärjestelyt, jos on merkkejä liiallisesta lainsäädännöllisestä taakasta tai liiketoimien kustannuksista, jotka haittaavat markkinoiden tehokkuutta. Viranomaisten on korkealaatuiset yksinkertaiset mutta lainsäädännölliset puitteet kuluttajille, tuottajille ja yleensä koko yhteiskunnalle. viranomaisten tarkistettava tarjoamaan kuitenkin pyrittävä on Viranomaisten on varmistettava riittävä kilpailu, jotta markkinavoimat voivat johtaa tehokkaisiin markkinatuloksiin kuluttajien ja muuntaa hyvinvoinniksi ja lisääntyneeksi kilpailukyvyksi. rakennemuutokset 27 3. EU:N JA JÄSENVALTIOIDEN OLISI KÄYTETTÄVÄ SISÄMARKKINAPOLITIIKKOJA JA JA TALOUSUUDISTUKSEN MIKROTALOUDEN POLITIIKOITA MAAKOHTAISIA KILPAILUKYVYN EDISTÄMISEEN Tarvitaan kahdenlaisia välineitä, joiden avulla tarvittavat rakennemuutokset voidaan toteuttaa läheisyysperiaatetta kunnioittaen: • Jäsenvaltioiden olisi löydettävä sopivat mikrotalouspoliittiset ratkaisut tuote- pääoma- ja muiden markkinoidensa erityisiin rakenteellisiin ja taloudellisiin ongelmiin. Samoin kuin unioni on pystynyt yhdistämään yhtenäisyyden integraatioon, jäsenvaltioiden pitäisi pyrkiä toteuttamaan uudistuksia, jotka sopivat yhteen niiden omien yhteiskunnallisten arvojen tai taloudellisten piirteiden kanssa. • Talousuudistus edellyttää sisämarkkinoiden vahvistamista EU:n mikrotalouspolitiikoiden kulmakivenä. Mikrotalouspoliittisten seikkojen sisällyttämistä talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin olisi täydennettävä lisäsysäyksellä taloudelliseen integraatioon, kuten EMU edellyttää. 4. MARKKINOIDEN MAAILMANLAAJUINEN AVAUTUMINEN HELPOTTAA LAINSÄÄDÄNNÖLLISTÄ UUDISTUSTA ne jos sähköinen realisoituvat maailmanlaajuisen markkinoiden EU:n taloudellisen ja lainsäädännöllisen uudistuksen potentiaaliset hyödyt ovat huomattavasti suuremmat, ja lainsäädännön uudistamisen yhteydessä, erityisesti eräillä palvelualoilla. Eräillä sektoreilla, kilpailun kaupankäynti lentoliikenne, kuten lainsäädännön lähentymistä maailmanlaajuisella tasolla. maailmanlaajuistuminen vaatii Eurooppa voisi käyttää hyväksi vaikutusvaltaa, se on saanut merkittävällä avautumisella maailmankaupalle ja investoinneille, ja edistää avautumista eräillä nykyään tiukasti säännellyillä maailmanmarkkinoilla – esimerkiksi rahoituspalvelujen alalla. Lisäksi unionin jäsenyyttä hakevien maiden on pysyttävä mukana EU:n talousuudistuksen vauhdissa ja mukautettava markkinarakenteensa vastaavasti, jotta niiden taloudet voisivat täysin hyötyä laajentumisesta. rahoituspalvelut, avautumisen jonka tai 28 LIITE Talousuudistus: Kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta Komissio esittää asiakirjan vastineena Cardiffin Eurooppa- neuvoston päätelmiin Tilastoliitteet 29 MARKKINOIDEN YLEISEN TOIMIVUUDEN ARVIOINTI MARKKINOIDEN TOIMIVUUS: YHDENTYMINEN ON EDELLEEN JOHTAVA TEKIJÄ MARKKINOIDEN TOIMINNAN PARANTAMISESSA Talouden yhdentyminen: pääomamarkkinat yhä tuotemarkkinoiden jäljessä yhdentymisessä Tuotemarkkinat: kauppa ja ulkomaiset suorat sijoitukset Kuvio 1 – EU:n BKT:n ja teollisuustuotteiden viennin kehittyminen 220 200 180 160 140 120 100 EU12:n sis. EU12:n ulk. BKT 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Lähde: COMEXT-tietokanta – Eurostat Taulukko 1 – Teollisuustuotteiden ja palvelujen kaupan suhteellinen merkitys EU:n sisäinen teollisuustuotanto (viennin %-osuus BKT:sta) Keskiarvo 88–92 Keskiarvo 93–97 Erotus Teollisuustuotteiden ja palvelujen merkitys suhteessa BKT:seen (alakohtainen %-osuus BKT:sta) 1993 1997 Teollisuus- tuotteet Palvelut Teollisuus- tuotteet Palvelut EU12 B-L D DK E EL F I IRL NL P UK 11,6 % 39,0 % 14,4 % 14,7 % 6,0 % 3,2 % 10,5 % 9,0 % 35,1 % 29,5 % 16,9 % 8,1 % 13,1 % 41,2 % 11,4 % 16,1 % 9,8 % 4,3 % 11,2 % 10,8 % 39,7 % 30,5 % 16,7 % 10,4 % 1,5 % 2,1 % -3,0 % 1,3 % 3,8 % 1,1 % 0,7 % 1,7 % 4,6 % 1,0 % -0,2 % 2,3 % 19,8 18,1 21,7 17,1 17,9 12,9 18,4 20,0 28,8 17,7 22,9 19,7 48,0 53,6 43,6 42,7 51,3 49,5 49,8 51,1 38,3 44,9 45,3 50,3 19,3 18,1 19,9 17,1 18,1 12,0 18,2 20,0 31,4 17,8 22,1 19,7 Lähde: COMEXT- ja CRONOS-tietokannat – Eurostat. 48,8 54,9 45,7 42,0 51,4 52,3 49,7 51,9 38,8 46,6 43,1 52,2 30 Taulukko 2 – EU:n sisäisen palvelujen kaupan kehittyminen, % BKT:sta (1992–1997) – vertailu teollisuustuotteisiin 1997 1992 1993 1994 1995 1996 1997 16,3 % 16,9 % 16,1 % 17,2 % 18,2 % 18,1 % 18,4 % 19,7 % 16,6 % 17,3 % 18,3 % 4,7 % 4,6 % 4,5 % 4,7 % 4,9 % 5,0 % : 5,7 % : 6,7 % : 5,2 % : : 7,5 % 9,0 % 6,4 % 7,4 % 5,7 % : : 8,0 % 9,5 % 6,1 % 7,3 % 5,7 % : : 8,0 % 8,4 % 4,8 % 8,1 % 5,9 % : : 8,5 % 8,4 % 4,7 % 7,7 % 5,8 % : 8,6 % 5,0 % 7,5 % 6,0 % 15,1 % 14,8 % 14,7 % 14,1 % 14,3 % 14,9 % : : 10,5 % 10,4 % 10,8 % 10,7 % 9,7 % : : : : 4,5 % 4,7 % 4,9 % 5,2 % 5,4 % 5,0 % A B-L D DK E EL F FIN I IRL NL P S UK EU:n sisäinen teollisuustuotteiden kauppa 1997 40,8 93,8 25,6 40,0 27,3 17,9 26,8 35,1 22,4 79,8 74,1 45,4 39,5 24,6 Lähde: COMEXT- ja CRONOS-tietokannat – Eurostat Taulukko 3 – Ulkomaiset suorat sijoitukset EU:ssa (miljoonaa euroa) Ulkomaiset suorat sijoitukset kohdemaittain Ulkomaisten suorien sijoitusten osuus BKT:sta Keskiarvo 1992–1998 % kokonais- määrästä Keskiarvo 1992–1998 A B-L D DK E EL F FIN I IRL NL P S UK Lähde: Eurostat. 1443 9008 7274 1269 4230 492 7434 1749 4486 1551 10483 1049 4636 11450 0,8 % 4,1 % 0,4 % 0,9 % 0,9 % 0,5 % 0,6 % 1,6 % 0,5 % 3,0 % 3,4 % 1,3 % 2,4 % 1,2 % 2,2 % 13,5 % 10,9 % 1,9 % 6,4 % 0,7 % 11,2 % 2,6 % 6,7 % 2,3 % 15,8 % 1,6 % 7,0 % 17,2 % 31 Taulukko 4 – Sulautumat ja yritysostot Operaatioiden lukumäärä (kohteena oleva sektori) Teollisuus Palvelut 1992 1995 1998* 57,6 % 54,4 % 42,4 % 45,6 % 47,4 % 52,6 % Arvon kehittyminen (EU, 1992=100) 100 114 256 * Ensimmäiset yhdeksän kuukautta. Lähde: M&A-tietokanta. Pääomamarkkinat Taulukko 5 – Kotimaisiin sijoitussalkkuihin sisältyvien ulkomaisten osakesijoitusten osuus D E 1 F I UK 1997 18,5 10,2 12,4 19,0 15,3 Keskiarvo 1990–1997 18,8 9,5 9,4 12,7 17,3 1 Espanjan osalta 1996 ja 1990–1996. Lähde: OECD Financial Accounts Statistics. Taulukko 6. a – Kotimaakeskeisyys: yksityisen kulutuksen kasvun korrelaatio, 1961– 1998 B D K D E L E F IR L I L N L A P F IN S U K U S E U -1 5 B 1 ,0 0 D K 0 ,1 0 1 ,0 0 D 0 ,5 4 0 ,3 4 1 ,0 0 E L 0 ,5 1 0 ,2 7 0 ,6 1 1 ,0 0 E F 0 ,6 5 0 ,2 5 0 ,5 6 0 ,4 7 1 ,0 0 0 ,6 3 0 ,3 7 0 ,5 6 0 ,6 3 0 ,8 0 1 ,0 0 IR L 0 ,3 2 0 ,1 5 0 ,1 3 ,2 0 0 ,2 0 0 ,1 1 1 ,0 0 I L 0 ,6 4 0 ,1 0 0 ,4 6 0 ,4 7 0 ,7 5 0 ,7 2 0 ,0 8 1 ,0 0 0 ,4 7 0 ,1 4 0 ,6 2 0 ,3 6 0 ,4 6 0 ,4 5 0 ,1 3 0 ,3 2 1 ,0 0 N L 0 ,6 0 0 ,4 5 0 ,7 4 0 ,6 4 0 ,7 0 0 ,6 7 0 ,3 0 0 ,5 4 0 ,4 8 1 ,0 0 A P 0 ,5 4 0 ,0 7 0 ,4 7 0 ,5 0 0 ,6 1 0 ,5 1 -0 ,0 7 0 ,4 3 0 ,3 2 0 ,4 1 1 ,0 0 0 ,5 1 -0 ,0 8 0 ,2 4 0 ,1 7 0 ,5 5 0 ,3 5 0 ,1 3 0 ,3 7 0 ,4 3 0 ,3 2 0 ,4 6 1 ,0 0 F IN 0 ,3 7 0 ,2 9 0 ,3 0 0 ,3 2 0 ,4 9 0 ,5 8 -0 ,0 2 0 ,4 7 0 ,3 8 0 ,3 2 0 ,2 2 0 ,0 8 1 ,0 0 S 0 ,5 1 0 ,4 2 0 ,4 5 0 ,3 3 0 ,7 3 0 ,6 3 0 ,1 1 0 ,6 1 0 ,5 3 0 ,5 9 0 ,2 9 0 ,4 1 0 ,6 3 1 ,0 0 U K U S 0 ,1 9 0 ,0 6 -0 ,0 4 0 ,1 0 0 ,2 1 0 ,2 3 0 ,3 5 0 ,1 5 0 ,1 5 0 ,0 1 0 ,0 6 0 ,0 6 0 ,4 1 0 ,2 1 1 ,0 0 0 ,2 8 0 ,5 0 0 ,2 8 0 ,4 0 0 ,3 1 0 ,4 3 0 ,3 9 0 ,1 0 0 ,0 3 0 ,4 0 0 ,2 1 -0 ,0 5 0 ,2 7 0 ,2 7 0 ,4 8 1 ,0 0 E U -1 5 0 ,7 6 0 ,3 5 0 ,7 5 0 ,6 7 0 ,8 7 0 ,8 8 0 ,2 5 0 ,8 1 0 ,5 8 0 ,7 7 0 ,5 7 0 ,4 3 0 ,6 0 0 ,7 3 0 ,3 6 0 ,4 4 1 ,0 0 Lähde: Ameco. 32 Taulukko 6. b – Kotimaakeskeisyys: BKT:n kasvun korrelaatio, 1961–1998 B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK US EU-15 B 1,00 DK 0,51 1,00 D 0,70 0,59 1,00 EL 0,57 0,49 0,59 1,00 E F 0,73 0,43 0,56 0,58 1,00 0,86 0,53 0,68 0,65 0,82 1,00 IRL 0,01 -0,02 -0,02 0,05 0,01 -0,04 1,00 I L 0,74 0,39 0,52 0,46 0,69 0,77 -0,12 1,00 0,36 0,28 0,42 0,11 0,24 0,23 0,08 0,13 1,00 NL 0,76 0,57 0,72 0,54 0,56 0,72 0,12 0,55 0,38 1,00 A P 0,70 0,41 0,68 0,53 0,61 0,72 -0,08 0,59 0,27 0,64 1,00 0,72 0,35 0,57 0,47 0,59 0,74 0,01 0,66 0,23 0,59 0,64 1,00 FIN 0,53 0,34 0,27 0,41 0,48 0,54 0,14 0,41 0,21 0,33 0,42 0,36 1,00 S 0,67 0,47 0,43 0,50 0,61 0,66 0,04 0,59 0,07 0,58 0,42 0,36 0,71 1,00 UK US 0,32 0,50 0,32 0,38 0,34 0,39 0,10 0,30 0,44 0,38 0,25 0,49 0,40 0,39 1,00 0,29 0,51 0,44 0,38 0,35 0,41 0,03 0,32 0,28 0,43 0,13 0,36 0,20 0,21 0,59 1,00 EU-15 0,88 0,64 0,83 0,69 0,81 0,92 0,01 0,80 0,39 0,80 0,75 0,77 0,55 0,70 0,57 0,52 1,00 Lähde: Ameco. Taulukko 7 – Osake-emissiot yhteensä (ensimmäiset yleisöannit (miljoonaa euroa) ja toiset osakeannit) 1997 3195,1 1484,7 7843,8 830,7 NA 1663,8 17829,0 877,7 5142,8 2269,5 538,2 16688,7 609,5 1832,5 19688,4 80494,3 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK EU-15 1 EU-15 1998 644,6 2462,6 20816,4 2468,6 10095,8 2203,0 26610,1 3017,5 10218,1 1194,3 3332,7 35361,1 3109,0 798,1 15548,6 127784,6 137880,4 1 Lukuun ottamatta Espanjaa. Lähde: International Federation of European Stock Exchanges. 33 muutos, % -79,8 65,9 165,4 197,2 NA 32,4 49,3 243,8 98,7 -47,4 519,2 111,9 410,1 -56,4 -21,0 58,7 Taulukko 8 – Yleiseurooppalaisten ja kansallisten futuurimarkkinoiden osakeindeksit Dow Jones STOXX 50 ja DAX Kaupankäynnin kohteena olleiden johdannais- sopimusten lukumäärä (päivittäinen keskiarvo/vuosineljännes) III. 1998 IV. 1998 I. 1999 II. 1999 Futuurit DJ Stoxx 50 1 2229 4973 13685 18790 Futuurit DAX 2 Optiot 30917 26344 58304 47328 DJ Stoxx 50 1 834 2113 3775 11117 Optiot DAX 2 130927 122203 126189 117866 1) DJ Euro Stoxx 50 ja DJ Stoxx 50 2) Myös DAX:n epätasalukuiset johdannaiset (odd lot). Lähde: Deutsche Börse. Taulukko 9 – Kansainväliset joukkovelkakirjaemissiot Kansainväliset joukkovelkakirjaemissiot (miljardia euroa) 1997 1998 285,0 524,3 64,9 19991 445,40 516,40 71,73 1014,7 1033,50 EURO USD YEN YHTEENSÄ 192,8 454,2 114,2 886,8 1 Vuoden 1999 kolme neljännestä. Lähde: Bank for International Settlements, Quarterly Review, marraskuu 1999. 34 Tarve edistää innovaatiotoimintaa ja luovuutta talouden suoritusten ja kilpailukyvyn parantamiseksi Taulukko 10 – EU:n teknologia-alan suorituskyvyn indikaattorit A 49,30 2,33 2,80 1,52 vuotuinen T&k-bruttomenot, % BKT:sta 1997 T&k-bruttomenojen kasvu 1997 Teollisuuden rahoittamien t&k- bruttomenojen %-osuus 1997 Kekseliäisyys (patentteja / 10 000 asukasta) 1996 Patenttien (ulkopuolisten/maassa jättämät 1996 Innovaatiotoiminnan innovatiivisten intensiteetti: yritysten liikevaihdon %-osuus, joka käytetään innovaatiotoiminnan menoihin 1997–1998 Teknologia-alan tulot, % t&k-bruttomenoista 1997 5,97 jakautuminen asuvien patenttihakemukset) maksutase: 3,50 11,07 B -. - D DK E EL F 2,31 2,03 0,86 2,9 4,20 2,80 61,6 50,20 44,7 -. - FIN 2,23 I 1,08 IRL 1,43 2,78 14,3015 -1,051 7,60 11,20 62,90 - 44,30 69,60 L -. - NL - 4,101 P S UK USA Japan OECD EU 0,65 3,85 1,87 2,71 2,92 2,21 1,83 9,40. -0,80 5,60 3,90 4,50 2,40 - 21,10 67,70 49,50 64,30 74,00 62,30 - 0,88 5,25 2,53 0,59 0,39 4,32 2,25 1,24 2,22 2,14 1,59 0,09 4,72 3,11 4,03 - 5,82 2,62 26,72 6,76 37,99 8,11 3,39 24,36 9,52 2,20 4,1. 1,80 e. s. 4,30 3,9 -. 9,69 - 37,68 8,87 27,71 12,61 9,46 0,58 4,28 8,01 3,30 e. s. 3,80. 7 3,20. 3,80 87,4816 23,96 - - 20,4717 23,40 - - 1,76 6,711 9,30 14,341 3,411 14,242 - - - - 97,6018 33,20 4,61 18,862 15,89 5,62 96,503 92,37 0,71 15,72 4,44 2,96 Teknologia-alan maksutase: maksut, % t&k-bruttomenoista 1997 21,95 72,172 28,19 Lähde: STI, OCED ja Eurostat, Community Innovation survey, Statistics in Focus 15 16 17 18 Tiedot vuodelta 1996. Tiedot vuodelta 1995. Tiedot vuodelta 1993. Tiedot vuodelta 1992. 35 MARKKINOIDEN TOIMIVUUS: INTEGRAATION VAIKUTUS SOSIAALISEEN YHTENÄISYYTEEN JA KULUTTAJIIN Taloudellinen ja sosiaalinen yhtenäisyys Kuvio 2 – Tuotannon ja kaupan erikoistuminen: 1988–1998 - (viiden suurimman teollisuudenalan osuus) Tuotanto 1988 1998 Kauppa 1988 Belgia Belgia 75 50 25 Yhd. kuningaskunta Ruotsi Suomi Portugali Tanska Saksa Yhd. kuningaskunta Ruotsi Kreikka Suomi Espanja Portugali 75 50 25 1998 Tanska Saksa Kreikka Espanja Itävalta Ranska Itävalta Ranska Alankomaat Italia Irlanti Alankomaat Italia Irlanti Lähde: WIFO:n laskelmat, joissa on käytetty SBS- ja COMEXT-tietokantoja. Kuvio 3 – Tuotannon ja viennin maantieteellinen keskittyminen Y d in a ln e ja r e n n a -a ln e 1 9 8 8 1 9 9 8 y d in a ln e R e n n a -a ln e Y d in a ln e R e n n a a ln e O s u u s a rv o n lis ä y ts e s tä O s u u s v ie n n is ta S u n r e t tu lo t ja p ie n e t tu lo t 7 0 6 0 5 0 4 0 3 0 2 0 1 0 0 6 0 5 0 4 0 3 0 2 0 1 0 0 K o rk e a k e s k ita so m a t a la k o r k e a k e s k ita s o m a ta la O s u u s a rv o n li sä y ts e s tä O s u u s v ie n n is ta Lähde: WIFO:n laskelmat, joissa on käytetty SBS- ja COMEXT-tietokantoja. 36 Integraation vaikutus vähittäishintoihin Taulukko (standardipoikkeama) 11 – Verollisten hintojen hajonnan trendit 1985–1998 LUOKKA Yksityinen kulutus Rakentaminen Koneet ja laitteet 1985 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 21,9 18,8 18,8 15,9 16,4 18,1 16,0 14,8 14,7 19,2 22,1 20,7 21,4 22,0 22,5 21,8 23,3 23,9 9,1 6,2 7,8 6,8 8,5 9,3 7,8 6,1 6,7 Lähde: 1985–1997: Eurostat; 1998: sisämarkkinoiden pääosaston arviot. Taulukko 12 – EU15:n hintahajonta: pääluokat 1990–1998 (variaatiokerroin) 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Yksityinen kulutus 0,21 0,19 0,18 0,16 0,16 0,18 0,16 0,15 0,15 Elintarvikkeet, juomat ja tupakka 0,26 0,21 0,21 0,17 0,18 0,17 0,16 0,17 0,17 Vaatetus ja jalkineet 0,16 0,12 0,12 0,14 0,11 0,14 0,13 0,08 0,08 Bruttovuokrat, polttoaineet ja energia 0,30 0,29 0,30 0,28 0,28 0,29 0,26 0,25 0,25 Kodinkoneet ja kodinhoito 0,16 0,17 0,13 0,11 0,12 0,14 0,10 0,08 0,08 Liikenne ja viestintä 0,17 0,16 0,15 0,14 0,18 0,17 0,16 0,15 0,15 Koulutus, kulttuuri ja vapaa-aika 0,22 0,17 0,16 0,13 0,14 0,17 0,16 0,11 0,10 Rakentaminen Koneet ja laitteet 0,19 0,22 0,21 0,22 0,23 0,23 0,22 0,23 0,24 0,06 0,06 0,08 0,07 0,08 0,09 0,08 0,06 0,07 Lähde: 1990-1997: Eurostat; 1998: sisämarkkinoiden pääosaston arviot. 37 Taulukko 13 – EU15:n hintahajonta: alakohtainen jakautuminen 1990–1998 (variaatiokerroin) 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Elintarvikkeet Viljatuotteet ja leipä 0,31 0,26 0,25 0,20 0,22 0,20 0,18 0,17 0,16 Liha Kala 0,26 0,22 0,23 0,20 0,21 0,20 0,19 0,18 0,19 0,18 0,18 0,14 0,14 0,14 0,18 0,17 0,16 0,16 Maitotuotteet, juusto ja kananmunat 0,14 0,15 0,12 0,08 0,09 0,10 0,10 0,12 0,12 Öljyt ja rasvat 0,37 0,25 0,28 0,22 0,22 0,13 0,11 0,15 0,15 Hedelmät, vihannekset ja perunat 0,23 0,21 0,21 0,20 0,20 0,19 0,19 0,18 0,18 Muut elintarvikkeet 0,20 0,17 0,20 0,17 0,18 0,15 0,14 0,14 0,13 Juomat Alkoholittomat juomat 0,36 0,33 0,25 0,19 0,21 0,24 0,25 0,36 0,35 Alkoholijuomat 0,59 0,44 0,40 0,31 0,34 0,36 0,37 0,29 0,29 Vaatetus ja jalkineet Vaatetus, myös korjaus Jalkineet, myös korjaus 0,17 0,12 0,12 0,14 0,12 0,15 0,14 0,07 0,07 0,19 0,18 0,17 0,20 0,13 0,15 0,12 0,12 0,12 Bruttovuokrat, polttoaineet ja energia Bruttovuokrat 0,37 0,38 0,37 0,33 0,33 0,34 0,31 0,30 0,30 Polttoaineet ja energia 0,13 0,11 0,15 0,17 0,17 0,18 0,17 0,17 0,17 Kodinkoneet ja kodinhoito Huonekalut, lattianpäällysteet ja niiden korjaus 0,14 0,10 0,12 0,08 0,09 0,13 0,10 0,09 0,08 Kodintekstiilit ja niiden korjaus 0,25 0,27 0,27 0,26 0,18 0,20 0,17 0,16 0,17 Kodinkoneet ja niiden korjaus 0,14 0,09 0,07 0,13 0,12 0,16 0,14 0,10 0,10 Muut kotitalouden tavarat ja palvelut 0,27 0,24 0,21 0,15 0,17 0,17 0,16 0,15 0,15 Liikenne ja viestintä Yksityisajoneuvot 0,26 0,24 0,24 0,22 0,19 0,21 0,20 0,19 0,19 Yksityisajoneuvojen käyttö 0,21 0,21 0,18 0,16 0,16 0,18 0,17 0,16 0,16 Ostetut matkustuspalvelut 0,26 0,27 0,27 0,27 0,28 0,27 0,27 0,27 0,26 Viestintä 0,35 0,34 0,30 0,31 0,30 0,18 0,19 0,18 0,18 Kulttuuri ja vapaa-aika Vapaa-aikaan liittyvät laitteet ja niiden korjaus 0,18 0,13 0,09 0,10 0,12 0,14 0,13 0,10 0,10 Kulttuuri- ja vapaa-ajan palvelut 0,28 0,25 0,23 0,21 0,20 0,20 0,18 0,13 0,13 Kirjat, sanomalehdet ja aikakauslehdet 0,27 0,22 0,17 0,14 0,15 0,18 0,18 0,18 0,17 Lähde: 1990-1997: Eurostat; 1998: sisämarkkinoiden pääosaston arviot. 38 Taulukko 14 – Verottomien hintojen estimoitu hajonta, EU15, 1990–1997 (variaatiokerroin) Yksityinen kulutus Elintarvikkeet, juomat ja tupakka Elintarvikkeet Juomat Tupakka Vaatetus ja jalkineet Bruttovuokrat, polttoaineet ja energia Kodinkoneet ja kodinhoito Liikenne ja viestintä Viestintä Koulutus, kulttuuri ja vapaa-aika Sis. välilliset verot Ei sis. välillisiä veroja 0,15 0,17 0,14 0,36 0,32 0,08 0,25 0,08 0,15 0,18 0,11 0,13 0,14 0,11 0,26 0,31 0,09 0,24 0,07 0,12 0,19 0,09 Lähde: Eurostat ja PO ECFIN Taulukko 15 – Hintahajonta kuudessa maassa (Itävalta, Belgia, Tanska, Ranska, Saksa, Alankomaat), joiden kahdenväliset vaihtokurssit ovat melko vakaat (variaatiokerroin) 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Yksityinen kulutus Elintarvikkeet, juomat ja tupakka Elintarvikkeet Juomat Tupakka Vaatetus ja jalkineet Bruttovuokrat, polttoaineet ja energia Kodinkoneet ja kodinhoito Liikenne ja viestintä Viestintä Koulutus, kulttuuri ja vapaa-aika Rakentaminen* Asuinrakennukset* Muut kuin asuinrakennukset* Maa- ja vesirakennus* Koneet ja laitteet Kulkuneuvot Muut kuin sähkökäyttöiset koneet Sähkökäyttöiset koneet 0,11 0,14 0,10 0,25 0,29 0,10 0,10 0,09 0,15 0,27 0,10 0,09 0,13 0,12 0,06 0,06 0,11 0,08 0,08 0,10 0,13 0,10 0,23 0,31 0,07 0,09 0,09 0,14 0,27 0,09 0,10 0,11 0,12 0,16 0,06 0,19 0,06 0,04 0,10 0,14 0,11 0,20 0,27 0,07 0,10 0,09 0,13 0,27 0,08 0,13 0,11 0,10 0,14 0,09 0,20 0,07 0,08 0,09 0,12 0,11 0,14 0,21 0,07 0,08 0,04 0,11 0,24 0,07 0,09 0,10 0,09 0,08 0,05 0,10 0,05 0,06 0,07 0,12 0,11 0,15 0,19 0,06 0,06 0,04 0,10 0,24 0,06 0,09 0,14 0,09 0,07 0,08 0,12 0,09 0,06 0,07 0,12 0,10 0,17 0,19 0,06 0,07 0,05 0,10 0,14 0,08 0,07 0,10 0,07 0,05 0,08 0,08 0,09 0,05 Lähde: 1990–1997: Eurostat; 1998: sisämarkkinoiden pääosaston arviot. 0,07 0,13 0,12 0,18 0,20 0,07 0,10 0,04 0,10 0,17 0,09 0,07 0,11 0,10 0,06 0,07 0,14 0,07 0,08 0,09 0,14 0,13 0,20 0,19 0,06 0,11 0,04 0,10 0,18 0,08 0,08 0,11 0,11 0,06 0,06 0,06 0,07 0,07 0,09 0,15 0,13 0,21 0,18 0,06 0,11 0,04 0,10 0,18 0,08 0,08 0,11 0,11 0,06 0,06 0,07 0,08 0,07 * Lukuun ottamatta Ranskaa, jota koskeva aikasarja ei ole yhtenäinen. 39 HORISONTAALISTEN KYSYMYSTEN SEURANTA Taulukko 16 - OECD:n laatimat, koko talouden kattavan sääntelyn yleiset indikaattorit vuonna 1998 Valtion valvonta Yritystoiminnan esteet Kaupan ja sijoitustoimin- nan esteet Tuotemark- kinoiden sääntelyn yleinen indikaattori EU-MAAT 2,92 1,83 1,36 1,98 A B D DK E EL F FIN I IRL NL P S UK MUUT OECD-MAAT Australia Kanada (cid:1) T ekki Unkari Islanti Japani Korea Meksiko Uusi-Seelanti Norja Puola Sveitsi Turkki Yhdysvallat 2,6 3,4 1,7 3,1 3,4 4 3,6 3,3 4,4 1,3 3,2 3,5 2,8 0,7 2,90 2,3 1,5 4,7 3,7 1,5-5,0 2,6 2,9 1,4 2,2 4,4 4,0-5,7 3 2,3-3,6 0,9 1,8 2,6 2,3 1,4 1,5 1,6 2,7 2,2 2,3 1,4-2,0 1,6 1,0-1,6 2,1 0,6 1,81 1,6 1,0-1,6 0,7-2,9 0,4-2,6 1,4-4,1 2,2 1,3-3,5 0,9-3,1 1,3 1,0-1,6 0,3-3,1 2,4 1,5-3,6 1,6 1,2 1,4 1,2 1,3 1,3 1,7 1,2 1,3 1,2 1,1 1,2 2,3-2,5 1,5 1,1 2,33 1,7 2,7 2,5-4,7 0-2,2 1,9 3 1,9-4,1 3,6 1 2,1-3,4 1,8-4,0 1,8 2,4 1,2 1,8 2,4 1,7 1,9 2 2,4 2,4 2,2 2,5 1,3-1,4 2 2,3-2,9 2,1 0,8 2,38 1,9 1,8-2,0 2,6-4,2 1,2-2,8 1,6-3,5 2,6 2,0-3,6 2,1-2,8 1,5 2,5-3,2 2,0-4,3 2,4 2,1-3,1 1,2 Lähde: OECD - "Cross-Country Regulation Patterns and their Implications for Sectoral Performance: A Progress Report" - ECO/CPE/WP1(99)16) – 1. lokakuuta 1999. 40 LIIKETOIMINTAYMPÄRISTÖN PARANTAMINEN Yrittäjyys ja sääntelyn yksinkertaistaminen Kuvio 4 – Yritysten kaupparekisteriin merkitsemiseen kuluva aika Kesto viikkoina 30 25 20 15 10 5 0 UKDK L USA S IRL FIN B P F A EL NL I D E Lähde: Logotechin tekemä tutkimus (International comparison of the formal requirements and administrative procedures required for the formation of SMEs – 1997) ja komissio. Kuvio 5 -Yrityksen kaupparekisteriin merkitsemiseen liittyvien menettelyjen kokonaismäärä 30 25 20 15 10 5 0 Luxe m burg Y hdysvallat Y hd. K uningaskunta Tanska B elgia S uo mi R uotsi Itävalta Irlanti Alanko m aat P ortugali S aksa R anska E spanja Italia Kreikka Lähde: Logotechin tekemä tutkimus (International comparison of the formal requirements and administrative procedures required for the formation of SMEs – 1997) ja komissio. 41 Jäljellä olevat kaupan tekniset esteet Kuvio 6 – EU12:n sisäisen teollisuustuotannon ja uuden lähestymistavan mukaisen kaupan kehittyminen 260 240 220 200 180 160 140 120 100 Uusi lähestymistapa Teollisuustuot. yht. 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Lähde: COMEXT Kuvio 7 – EU12:n sisäisen teollisuustuotteiden kaupan osuus, johon sovelletaan uutta lähestymistapaa, yksityiskohtaista yhdenmukaistamista ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta Uusi lähest Yksit. k. yhd Vastav. tun 45. 0% 40. 0% 35. 0% 30. 0% 25. 0% 20. 0% 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Lähde: COMEXT 42 koskevan Kuvio soveltamisalaan kuuluvat tuotteet, kaupan kehittyminen (1991=100) Sähkömagneettista yhteensopivuutta 8 – direktiivin EU:n sis. elekromagn. EU:n sis. teollisuust. EU:n sijoitukset 200. 0 150. 0 100. 0 50. 0 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Lähde: COMEXT MARKKINOIDEN TOIMINNAN PARANTAMINEN Valtiontuet Kuvio 9 – Valtiontukien kokonaismäärä, % BKT:sta 3,00% 2,50% 2,00% 1,50% 1,00% 0,50% 0,00% Itävalta B elgia Tanska S aksa E spanja S uo mi R anska Kreikka Irlanti Luxe m burg Italia Alanko m aat P ortugali R uotsi Y hd. k. kunta 1990 1995 1996 1997 Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. 43 Kuvio 10 – Horisontaaliset valtiontuet, % BKT:sta 0,6% 0,5% 0,4% 0,3% 0,2% 0,1% 0,0% It ä v B T S E S R e lg ia a n s k a a lt a a k s s p a u o a n m i s k a Irla K r eik k n ti It a li a L u x e A l a P R Y o rt u g n k o o t si u h a n ja 1990 1995 a 1996 1997 m b u r g m a a t ali d. k. k u n t a Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. Kuvio 11 - Alakohtaiset tuet, % BKT:sta 1990 1995 1996 1997 2,0% 1,8% 1,6% 1,4% 1,2% 1,0% 0,8% 0,6% 0,4% 0,2% 0,0% Itävalta B elgia T a nska S aksa Espanja S uo mi R a nska Kreikka Irlanti Italia Luxe m burg Alanko m a at P ortugali R uotsi Y hd. kuningaskunta Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. 44 Kuvio 12 - Valtion myöntämät aluetuet 1,2% 1,0% 0,8% 0,6% 0,4% 0,2% 0,0% Itävalta B elgia T anska S aksa Espanja S uo mi R anska Kreikka Irlanti 1990 1995 1996 1997 Luxe m burg Italia Alanko m aat P ortugali R uotsi Y hd. k. kunta Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. Kuvio 13 - Kansallisen tason alueelliset erot ja valtion myöntämien aluetukien käyttö – 1996 ) a t s : T K B % ( t e u t e u l a t ä m ä t n ö y m n o i t l a V 0 , 8 0 , 7 0 , 6 0 , 5 0 , 4 0 , 3 0 , 2 0 , 1 0 E L P S N L 0 5 1 0 1 5 I D F I N E U K 2 0 B F A 3 0 2 5 3 5 B K T h e n k e ä k o h t i - a l u e e l l i s e t e r o t ( s t a n d a r d i p o i k k e a m a ) Lähde: Eurostat ja kilpailun pääosasto. Kuvio 14 kokonaismäärästä) – Valtiontukien tavoitekohtainen jakautuminen EU:ssa (% 100% 50% 0% 1990 1995 1997 Alakoht. Horisont. Alue Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. 45 Taulukko 17 – Tapauskohtaisesti myönnetyt valtiontuet teollisuustuotannon, rahoituspalvelujen ja lentoliikenteen aloilla 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Milj. euroa Milj. euroa % koko- nais- tuesta % koko- nais- tuesta Milj. euroa % koko- nais- tuesta Milj. euroa Milj. euroa % koko- nais- tuesta % koko- nais- tuesta Milj. euroa % koko- nais- tuesta 2422 6 5236 12 4353 11 3352 8 3663 10 3522 10 5161 13 8774 20 10918 26 6623 16 4796 13 3602 10 795 97 480 1920 2069 1924 2776 3082 974 805 Teollisuustuo- tanto Treuhand- tuki* Rahoitus- palvelut Lentoliikenne Yhteensä 7583 14902 17671 13968 11909 11011 * Saksassa myönnettävä tuki, jonka myöntäjänä on Treuhandanstalt (THA) tai Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS). Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. Taulukko 17a – Jäsenvaltioissa tapauskohtaisesti myönnetyt valtiontuet Treuhand-tuet – vuosittaiset keskiarvot 1993–1995 ja 1995–1997 ja teollisuustuotannon, rahoituspalvelujen ja lentoliikenteen aloilla 1993–1995 1995–1997 miljoonaa euroa - 30 9 865 0 726 100 2 538 - 1 813 75 - 40 299 - - 15 487 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK EUR 12/15 miljoonaa euroa 48 3 5 632 0 1 391 0 3 372 - 1 614 37 - 37 261 - - 12 396 prosenttia 0 0 45 0 11 0 27 - 13 0 - - 2 - - 100 prosenttia - 64 0 5 1 16 - 12 0 - - 2 - - 100 46 Lähde: Euroopan komissio – kilpailun pääosasto. Markkinoiden toiminnan parantaminen Julkiset hankinnat Kuvio 15 – suuntaus EU:ssa Julkiset hankinnat yhteensä 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Virallisessa lehdessä julkaistujen tarjouspyyntöjen arvo 1 100 1 050 1 000 950 900 850 800 750 160,00 140,00 120,00 100,00 80,00 60,00 40,00 20,00 0,00 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Julkaistujen tarjouskilpailujen lukumäärä 80000,00 60000,00 40000,00 20000,00 0,00 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Lähde: Euroopan komissio – sisämarkkinoiden pääosasto. DG MARKT 47 Taulukko 18 - Julkiset hankinnat yhteensä (miljardia euroa) A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Yhteensä 1993 1994 1995 1996 1997 26,33 15,55 269,81 16,86 55,42 9,95 124,40 9,91 103,51 4,80 1,71 31,37 9,22 25,19 178,19 882,00 28,26 16,49 280,67 18,02 53,55 9,98 124,34 11,32 99,73 5,38 1,67 32,38 9,35 30,46 203,62 925,00 28,70 16,41 293,81 19,65 53,74 11,87 125,10 12,79 92,55 5,71 1,80 33,87 10,14 30,81 205,71 943,00 29,33 15,84 294,06 21,31 52,78 12,60 124,03 13,33 103,71 6,02 1,87 34,47 11,53 35,95 214,35 971,00 30,30 17,29 281,53 22,18 53,29 13,47 123,17 14,66 107,51 7,01 1,84 34,76 13,45 36,60 241,08 998,00 1998 33,06 17,82 282,53 23,31 56,39 14,31 125,41 14,93 114,12 7,95 1,94 36,94 13,91 34,47 276,55 1054,00 Taulukko 19 - Virallisessa lehdessä julkaistujen tarjouspyyntöjen arvo (miljardia euroa) A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Yhteensä 1993 1994 1995 1996 1997 1998 0,05 1,50 9,29 2,28 4,37 2,74 8,30 0,02 7,43 0,68 0,12 2,27 1,25 0,21 18,43 59,00 0,58 1,71 13,76 3,14 4,38 4,45 8,96 0,78 9,26 0,64 0,09 2,87 1,14 3,38 25,94 81,00 1,49 2,10 17,10 3,67 5,27 4,18 11,18 1,29 10,31 0,78 0,11 3,15 1,81 4,42 28,23 95,00 2,50 2,37 19,08 3,13 6,79 4,78 14,50 1,55 11,66 1,21 0,16 3,40 2,27 4,76 30,03 108,00 2,40 3,38 20,38 3,29 7,25 5,83 18,00 1,47 13,95 1,65 0,21 3,74 2,06 5,02 38,28 127,00 2,77 4,43 21,54 3,52 7,85 6,39 23,54 1,69 13,92 1,50 0,35 3,69 2,16 5,26 38,27 137,00 Lähde: Euroopan komissio – sisämarkkinoiden pääosasto. 48 Taulukko 20 - Julkaistujen tarjouskilpailujen lukumäärä A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Yhteensä 1993 1994 1995 1996 1997 1998 60 553 7 360 859 1 538 922 5 773 16 4 855 278 86 627 474 122 7 340 30 863 590 711 10 554 1 180 1 863 1 128 7 106 468 6 647 379 72 986 667 1 664 9 692 43 707 1 378 856 12 543 1 566 3 093 1 225 9 329 751 7 533 505 86 1 115 926 2 273 10 622 53 801 2 231 1 109 14 038 1 298 4 134 1 352 12 008 851 7 933 652 107 1 281 1 138 2 327 10 568 61 027 2 187 1 594 15 190 1 294 3 980 1 534 14 985 822 8 445 750 141 1 406 1 167 2 372 11 377 67 244 2 488 2 187 15 939 1 334 4 156 1 680 19 691 894 8 068 792 199 1 379 1 291 2 529 11 061 73 688 Taulukko 21 – Julkaisevien yksiköiden lukumäärä A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Yhteensä 1993 1994 1995 1996 1997 1998 45 117 310 49 35 239 32 183 13 77 64 148. 802 2 115 196 429 2 423 214 264 1 537 114 937 25 331 166 171 129 612 1 640 9 189 215 623 2 727 338 393 1 988 109 1 177 32 465 286 170 254 665 1 607 11 049 236 551 2 972 338 487 2 657 113 1 229 34 478 373 203 236 596 1 702 12 203 404 470 2 995 381 547 3 017 123 1 193 38 509 314 223 274 542 1 720 12 750 419 527 3 114 396 715 3 186 130 1 276 40 573 413 236 270 606 1 694 13 595 Lähde: Euroopan komissio – sisämarkkinoiden pääosasto. 49 TALOUSUUDISTUKSEN EDISTÄMINEN PALVELUJEN SISÄMARKKINOILLA – Palvelumarkkinoiden avaaminen ja integrointi - Yleishyödylliset laitokset Taulukko 22. a – Televiestintä: yhdenmukaistamisdirektiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja yleispalveluvelvoite Avoimen verkon tarjoaminen Kiinteät johdot Puhelintoiminta Toimiluvat Yhteenliittäminen Numerot Tietosuoja Maa 90/387/ETY muutettu 97/51/EY 92/44/ETY muutettu 97/51/EY 98/10/EY 97/13/EY 97/33/EY 97/66/EY Yleispalveluvelvoite 98/61/EY, muutos 97/33/EY A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Suurin osa Osittain Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Osittain Osittain Osittain Osittain 1 Suurin osa Osittain Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Ei rahoitusjärjestelyjä Kuninkaallinen asetus hyväksytään viim. 1999 Ei rahoitusjärjestelmää. Raportoitu kuluttajien korkeasta tyytyväisyysasteesta. Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Osittain Ei yhteistä rahoitusjärjestelmää Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Rahoitusjärjestelmä perustettu 1998 Suurin osa 1 Suurin osa 1 1 1 1 1 Ei pantu täyt. Ei rahoitusjärjestelmää Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Osittain Osittain Uusien tulokkaiden on osallistuva yleispalveluvelvoitteen kuluihin Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Osittain Suurin osa Ei yhteistä rahoitusjärjestelmää Suurin osa Suurin osa Suurin osa Ei pantu täyt. 3 Ei pantu täyt. Osittain Suurin osa Osittain Suurin osa Kustannusten jakamistarpeen ensivaiheen arviointi. Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Osittain Osittain Suurin osa 1 Suurin osa 1 Suurin osa Suurin osa 1 Osittain Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Ei pantu täyt. Ei vielä rahoitusjärjestelmää. Osittain Suurin osa Ei pantu täyt. Ei yhteistä rahoitusjärjestelmää Suurin osa Suurin osa Osittain Osittain Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa Suurin osa 2 Osittain Ei yhteistä rahoitusjärjestelmää Mahdollisuus jakaa yleispalveluvelvoitteen kulut Ei suunnitelmaa yhteisestä rahoitusjärjestelmästä 2 yleispalvelujen tuottajaa. Ei tarvetta kulujen jakamiseen. Korkealaatuinen palvelu. Lähde: Viides raportti televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta. Osittain = Saatettu osittain osaksi kansallista lainsäädäntöä; Suurin osa = Saatettu huomattavassa määrin osaksi kansallista lainsäädäntöä. 1 Viimeaikaista lainsäädäntöä tarkastellaan; 2 Pyydetty lykkäystä; 3 Aiempi direktiivi 95/62/EY on suurelta osin saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. 50 Taulukko 22. b – Televiestintä: markkinoiden rakenne ja toimivuus Paikallispuhelut Kaukopuhelut Ulkomaanpuhelut Matkaviestinmarkkinat Operaattoreiden lukumäärä (1) 1999 Vakiintuneiden operaattoreiden arvioitu markkinaosuus Vuoden 1999 alkupuolisko 90-95 (7) 95-100 (2)(3) 95-100 (5) 90-95 (3)(4) 95-100 (3) 100 (7) 95-100 (2)(6) 65-70 (3)(9) 100 (7) 100 (5) 100 (7) 95-100 (4)(7) 100 (7) 95-100 (3) 80-85 (3) A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK (1) Tällä hetkellä toiminnassa olevat. (2) Tämä luku on saatu laskemalla pakallis- ja kaukopuhelujen markkinat yhteen. Pelkkien paikallispuheluiden markkinoiden osuus on todennäköisesti suurempi. Vakiintuneiden operaattoreiden arvioitu markkinaosuus Vuoden 1999 alkupuolisko 90-95 95-100 (4)(2) 60-65 90-95 (4) 95-100 (4) 100 95-100 (4)(2) 65-70 (4)(9) 90-95 95-100 100 85-90 100 95-100 (4) 80-85 (4) 20 7 22 11 26 1 (10) 8 61 1 5 2 2 1 (10) 22 (8) 36 (3) Vähittäispalveluista saadut tulot 31. 12. 1998. (4) Arvio. (5) Minuuttitaksa 30. 6. 1999 Operaattoreiden lukumäärä (1) 1999 20 10 47 11 10 1 (10) 31 19 12 6 6 24 1 (10) 22 (8) 26 Vakiintuneiden operaattoreiden arvioitu markkinaosuus Vuoden 1999 alkupuolisko 90-95 90-95 (11)(2) 60-65 60-65 (11) 90-95 (11) 100 95-100 (11)(2) 85-90 (11)(9) 95-99 95-100 95-100 70-75 100 60-65 (11) 50-55 (11) Operaattoreiden lukumäärä (1) 1999 20 9 47 11 10 1 (10) 31 14 12 8 7 24 1 (10) 22 66 Suurimpien operaattoreiden markkinaosuus (arvio) 1998 69 72 46 53 65 57 51. 66 60 100 64 50 49 34 Operaatto- reiden lukumäärä 1999 4 3 4 4 3 3 3 4 4 2 2 5 3 4 4 (6) 31. 12. 1998. (7) Vähittäispalveluista saadut tulot 30. 6. 1999. (8) Ruotsissa tällä hetkellä puhelintoimintaa harjoittavien operaattoreiden määrä on arvioitu (voimassaolevien ja neuvottelujen kohteina olevien ) yhteenlaskettujen sopimusten perusteella. (9) Suomen osalta luku viittaa Soneran ja Finnet-ryhmän yhteiseen markkinaosuuteen. (10) Portugalille ja Kreikalle on myönnetty kilpailun avaamista koskeva poikkeus tammikuusta 2000 alkaen. (11) Vuodelta 1998. Lähde: Euroopan komissio, neljäs ja viides raportti televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta. 51 Taulukko 22. b – Televiestintä: markkinoiden rakenne ja toimivuus (jatkoa) Keskimääräiset vuosimenot käyttäjäluokittain (EU15=100) Hinnat vuonna 1999 ja muutos vuodesta 1997 (2) Vakiintuneiden operaattoreiden kiinteiden johtojen yhteenliittäminen (50 km) - indeksi Laatu (4) Yksityisasiakkaa t Yritysasiakkaat Paikallispuhelu (3 km) Valtakunnallinen puhelu (200 km) Ulkomaanpuhelu Yhdysvaltoihin (10') Valtakun- nallinen 64 Kb/s. Valtakun- nallinen 2 Mb/s. Linjaa kohti tehdyt vikailmoitukset (1) Laskutuksen täsmällisyys(9) 1999 %99/98 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK EU 120 112 85 76 136 115 88 85 102 117 68 86 153 69 88 100 1999 %99/98 10 min %99/97 66% 11% 1% -9% 59% 24% -6% -1% 0% -21% 0% -6% -1% 13% 4% 7% 17% 12% -8% 11% -11% -10% -18% 6% 3% -3% 19% 5% -6% 19% 10% 0% 14% 138 9% 111 96 -8% 10% 57 -9% 153 -10% 116 90 -10% 6% 70 7% 115 8% 106 52 16% 1% 73 -7% 163 60 11% 6% 100 1% 100 205 126 110 104 80 56 108 53 60 124 95 81 68 78 151 100 10 min %99/97 -40% -22% -35% -35% -18% -28% -28% 2% -28% -57% 0% -33% -34% -40% -6% -31% 155 117 125 43 178 197 103 58 114 85 25 43 145 32 80 100 10 min%99/97 148 -34% 145 -20% 60 -67% 115 -29% 110 -27% 148 -20% 74 -55% 138 -33% 88 -50% 71 -40% 67 -63% 22 -89% 103 -49% -2% 125 4% 86 0 100 1999 122 120 108 54 121 137 107. 120 85 45 127 79 61 114 100 1999 99 125 104 64 165 137 88 31 154 107 80 124 87 54 82 100 0,062 (3) 0,0469 (3). 0,0132 (7) 0,279 (3) 0,064 (3) 0,084 (3) 0,156 /0,168 (10) 0,12 (8) Ei saatav. 0,027 (3) 0,052 (6). 0,0385 (10) 0,6 (5)(3) 0,074 (3). 1,3 (7) 0,074 (3) 9,2 (3) 3,9 (3) 0,053 / 0,04 (10)(5) 5 (8) 0,5 (6). 0,4 (6). (1) Todellisten ilmoitettujen vikojen lukumäärä. (2) Lähde: Eurodatan Euroopan komissiolle tekemä tutkimus. Yhdysvaltojen tariffit koskevat vain Ninex-Bell Atlanticia; tariffeissa ei oteta huomioon erikoistarjouspaketteja. Lisätietoja viidennen raportin sivulla 195. (3) 1998. (4) Luvut eivät ole maiden välillä vertailukelpoisia. (5) Muutettujen laskujen määrä 1 000:tta laskua kohti. (6) Tammikuu-kesäkuu 1999. Lähde: Euroopan komissio, neljäs ja viides raportti televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta. 52 (7) Kesäkuu 1999. (8) Tammikuu-marraskuu 1998. (9) Valitusten määrä 1 000:tta laskua kohti (10) Tammikuu-kesäkuu 1998/ heinäkuu-joulukuu 1998. Taulukko 23. a - Direktiivi 96/92/EY: Katsaus jäsenvaltioiden sääntelyn tilanteeseen ja tulevaan markkinarakenteeseen Direktiivin täytäntöön- panon tilanne Tuotannon aloittamisessa noudatettava järjestely Kilpailulle avaamisen aikataulu Kuluttajan tai jakelijan vähimmäiskoko – markkinaosuus 1999 2000 2002 Myöhemmin Verkkoon pääsy Toimintojen eriyttäminen Julkisen palvelun velvoitteet Hukkakulut tai siirtymä- järjestely Lupamenettely 40 GWh-26,7 % 20 GWh-31 % Kaikki jakel. 9 GWh-50 %: 2003 Säännelty A B DK FIN F D EL IRL I L Pantu täyt. Pantu täyt. Pantu täyt. Pantu täyt. Lupa/tarjousk. - Lupamenettely 100 GWh-90 % Lupamenettely 100 % 100 GWh-33 % 20 1 GWh Ei pantu täyt. Lupa/tarjousk. 100 GWh-22 % 20 GWh – 31 % Pantu täyt. Lupamenettely 100 % 2 v:n poikkeus Lupamenettely 1 v:n poikkeus Lupamenettely - - Pantu täyt. Lupamenettely 30 GWh-30 % Ei pantu täyt. Lupamenettely 45 % 100 GWh-23 % 21 4 Gwh-28 % 20 GWh-35 % NL Pantu täyt. Lupamenettely P E S Pantu täyt. Pantu täyt. Pantu täyt. Lupa/tarjousk. Lupamenettely Lupamenettely UK Pantu täyt. Lupamenettely 20 GWh-33 % 19 9 GWh -27 % 1 Gwh-46 % 100% 100% Kaikki 2010 mennessä Säännelty Kaikki 2003 mennessä Säännelty 22 Säännelty Säännelty Juridisesti erilliset 23 Juridisesti erilliset Juridisesti erilliset1 Juridisesti erilliset Itsen. hallinnoitu 32 % 2003 mennessä 9 Gwh-40% 66% Kaikki 2003 mennessä Kaikki 2007 mennessä Neuvott. perust. Itsen. hallinnoitu Neuvott. perust. Juridisesti erilliset Säännelty Säännelty Säännelty Säännelty Säännelty Säännelty Säännelty Säännelty Juridisesti erilliset Ei siirtov. operaatt. 24 Juridisesti erilliset Juridisesti erilliset Juridisesti erilliset Juridisesti erilliset Juridisesti erilliset1 Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Mahdollinen Määriteltävä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei Kyllä Lähde: Euroopan komissio – energian pääosasto. Säännelty verkkoon pääsy = Säännelty kolmannen osapuolen verkkoon pääsy; Juridisesti erilliset = Juridisesti erilliset siirtoverkko- operaattorit. 19 20 21 22 23 24 + 8 % jakelijoista, jolloin markkinoista 27 % on avoimina. Ennen vuoden 2000 loppua. 19. 2. 2001. 1. 1. 2000 alkaen. Vain maan tietyissä osissa. Muissa osissa siirtoverkko-operaattorit eivät ole erillisiä yksiköitä, vaan itsenäisesti hallinnoituja. Luxemburgin sähköntuotantojärjestelmää pidetään jakelujärjestelmänä. 53 Taulukko 23. b - Sähkömarkkinat: hinnat kuluttajaluokittain 1996–1999 Vuotuinen kulutus < 1 200 kWh. Vuotuinen kulutus < 7 500 kWh. KOTITALOUSKÄYTTÄJÄT 1999 hinta (verol- linen) EU=100 102 136 130 155 99 54 101 78 48 88 117 93 101 100 98 100 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK EU 1999 hinta (veroton) EU=100 1999 vero, % verottomas- ta hinnasta erotus, %, 99/96 (veroton hinta) 1999 hinta (verollinen) EU=100 1999 hinta (veroton) EU=100 1999 vero, % verottomasta hinnasta erotus, %, 99/96 (veroton hinta) 108 113 120 148 89 65 100 65 166 73 95 104 96 79 79 100 111 121 134 66 96 79 103 62 160 71 118 93 120 71 96 100 29 23 17 196 22 8 28 38 36 35 6 47 5 48 7 31 -5 -3 -3 3 -15 -10 -7 -17 4 -9 -1 -15 -5. 7 -7 101 139 138 86 102 63 98 73 45 97 138 92 119 90 118 100 27 22 17 124 22 8 29 32 31 12 6 26 5 39 4 25 -4 -6 -5 9 -15 2 -5 -14 -5 10 -1 -6 -5. 11 -4 54 Lähde: Eurostat. Taulukko 23. b – Sähkömarkkinat: hinnat kuluttajaluokittain 1996–1999 (jatkoa) Vuotuinen kulutus < 50 000 kWh. Vuotuinen kulutus < 2 milj. kWh. Vuotuinen kulutus < 50 milj. kWh. TEOLLISUUSKÄYTTÄJÄT 1999 hinta (verol- linen) EU=100 158 140 146 73 92 72 84 57 119 110 114 99 85 61 90 100 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK EU 1999 hinta (veroton) EU=100 1999 vero, % verottomasta hinnasta erotus, %, 99/96 (veroton hinta) 154 141 140 50 93 82 85 53 107 120 132 88 100 60 94 100 26 21 28 79 22 8 21 31 36 13 6 38 5 25 18 23 -7 0 -17 2 -20 2 -13 -16 3 3 -1 -3 -14 -10 1 -6 1999 hinta (verol- linen) EU=100 133 118 121 118 101 83 90 70 133 98 103 91 90 58 93 100 Lähde: Eurostat. 1999 hinta (veroton) EU=100 1999 vero, % verottomas- ta hinnasta erotus, %, 99/96 (vero- ton h) 1999 hinta (veroll. ) EU=100 1999 hinta (veroton) EU=100 1999 vero, % verottomas- ta hinnasta erotus, %, 99/96 (veroton hinta) 31 21 16 84 22 8 16 36 55 12 6 20 5 25 18 24 -6 -5 -13 3 -18 2 -11 -19 1 8 -1 -6 -15 -16 10 -6 129 99 132 139 109 84 92 67 117 102 88 101 84 58. 100 118 102 142 90 111 97 98 59 104 112 103 107 99 58. 100 36 21 16 91 22 8 17 41 40 13 6 18 5 25. 24 -18 -8 -11 1 -18 2 -10 -37 0 8 -3 -2 -18 -14. -10 125 121 130 79 102 96 95 64 106 108 120 94 106 57 98 100 55 Taulukko 24. a – Matkustajalentoliikenteen markkinoiden rakenne Markkinaosuudet Markkinoille tulijat ja markkinoilta poistujat Ensimm. liikenteenharjoitt. , %markkinoista Toinen liikenteenharjoitt. , %markkinoista Yleisyys ASK Yleisyys ASK Uudet tulokkaat Toimintansa lopettaneet 1997 1992 1997 1992 1997 1992 1997 1993 1996 Yht. 1993 1996 Yht. 1992 43,3 48 49,1 44,6 79,9 0 44,5 71 61 67,3 0 55. 0 23,5 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK EU 64,9 52,9 43,9 37,6 49,6 0 33,5 76,2 48,7 39,1 0 42. 0 40,4 46 43 55 55 65,9 0 67,5 79 65,2 62 62 56. 0 38 48 53 31 49 42,3 0 48,5 71 50 42 0 49. 0 44 0 0 6,3 24 0 0 4,7 0 10,9 15,2 0 2,1. 0 8,9 8,7 2,6 9,6 24,3 11,4 0 5,9 9,3 10,3 21,7 0 4,5. 0 9,1 Lähde: Euroopan komissio – liikenteen pääosasto. ASK = Käytettävissä olevat paikat / km. 48 4 4 13 8 0 4 1 10 25 0 0,5. 0 9 0 4 8 1 4 1 7 1 4 2 0 2 0 9 21 64 2 3 11 3 8 5 7 0 12 2 0 4 1 5 12 75 2 7 19 4 12 6 14 1 16 4 0 6 1 14 33 139 0 2 4 1 1 1 1 0 9 4 4 2 1 2 13 5 5 3 11 14 25 1 2 0 0 2 1 8 10 44 2 4 1 0 3 0 3 11 58 3 6 1 0 5 1 11 21 102 0 0 0 8 0 0 1 0 10 13 0 0,3. 0 9 56 Taulukko 24. b – Markkinoiden toimivuus – keskimääräinen lipun hinta suurimpien pääkaupunkien lentokentiltä (euroa/km) – heinäkuu 1997 Business-luokka Economy-luokka Alennuskampanjahinta Reitit, joilla 1 liikenteenharj. 0,51 Reitit, joilla 2 liikenteenharj. 0,53 Reitit, joilla 3 liikenteenharj. 0,51 Reitit, joilla 4 liikenteenharj. 0,61 Reitit, joilla 1 liikenteenharj. 0,55 Reitit, joilla 2 liikenteenharj. 0,50 Reitit, joilla 3 liikenteenharj. 0,52 Reitit, joilla 4 liikenteenharj. 0,68 Reitit, joilla 1 liikenteenharj. 0,21 Reitit, joilla 2 liikenteenharj. 0,21 Reitit, joilla 3 liikenteenharj. 0,22 Reitit, joilla 4 liikenteenharj. 0,32 0,51 0,57 0,75 0,32 0,21 0,51. 0,33 0,48 0,57 0,51 0,25 0,43 0,44 0,58 0,47 0,43 0,33 0,25 0,54. 0,34 0,49 0,34 0,48 0,28 0,41 0,42 0,52 0,34 0,44 0,27 0,25 0,53. 0,41 0,52 n. a. 0,49 0,29 0,48 0,46 n. a. 0,28 0,42 0,21 0,23 n. a. 0,49 0,28 0,43 0,80 0,51 0,57 0,67 0,30 0,21 0,47. 0,32 0,38 0,51 0,49 0,21 0,42 0,41 0,52 0,46 0,43 0,31 0,21 0,50. 0,32 0,41 0,29 0,46 0,25 0,42 0,38 0,39 0,34 0,39 0,25 0,19 0,46. 0,33 0,43 n. a. 0,43 0,27 0,43 0,40. 0,29 0,37 0,19 0,20. 0,47 0,28 0,37 0,62 0,22 0,27 0,24 0,16 0,15 0,20. 0,15 0,21 0,24 0,28 0,11 0,12 0,23 0,21 0,20 0,16 0,14 0,11 0,21. 0,14 0,19 0,13 0,21 0,11 0,15 0,18 0,12 0,15 0,18 0,14 0,11 0,18. 0,14 0,20 n. a. 0,20 0,16 0,17 0,17. 0,11 0,17 0,10 0,10. 0,26 0,15 0,16 0,21 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Lähde: Euroopan komissio – liikenteen pääosasto. 57 Taulukko 25 – Postipalvelut Jäsen- valtio Direktiivin 97/67/EY täytäntöönpano Yleispalvelun tarjoaja Liikevaihto 1998 Henkilöstö 1998* Palvelun laatu 20 g:n kirjeen hinta*** Postitoimi- paikat Kotimaisten kirjelähetysten lukumäärä E+1 IN % Euroa Lukumäärä (miljoonaa). 84,2 94,4 94,5 60,9. 76,4 94,0. 84,5. 94,0 96,6 97,3 91,1 0,51 0,42 0,56 0,54 0,21 0,30 0,46 0,59 0,62 0,38 0,40 0,36 0,40 0,58 0,40 2 436 1 400 14 500 1 169 4 093 1 225 17 038 1 601 13 967 1 912 106 2 387 3 712 1 800 18 760 2 868 3 319 20 000 1 685 4 227. 25 127 1 541 5 527 556 106 6 710 1 100. 18 090 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Osittain Kokonaan Osittain Kokonaan Osittain Kokonaan Kokonaan Kokonaan Kokonaan Ei pantu täyt. Ei pantu täyt. Osittain Osittain Kokonaan Kokonaan PTA LA POSTE DEUTSCHE POST POST DANEMARK CORREOS Y TELEGRAFOS ELTA LA POSTE POST FINLAND POSTE ITALIANE AN POST PTT LUXEMBOURG TNT-POST GROUP CORREIOS SWEDEN POST THE POST OFFICE Milj. euroa 1 438 1 723 14 668 1 358 1 135 254 14 239 1 002 6 014 494 396 7 409 519 2 709 10 902 * ITALIA 1997 ** TANSKA (kokonaisia työpäiviä) ***ITALIA JA PORTUGALI: ENSIMMÄISEN LUOKAN LÄHETYKSET Lähde: Euroopan komissio – sisämarkkinoiden pääosasto. Työntekijöiden lukumäärä** 38 271 41 637 253 000 25 485 64 896 11 135 287 348 26 448 181 262 8 647 1 696 58 209 16 348 51 793 212 500 58 Taulukko 26 – Viiden yrityksen keskittymät suurimmissa maissa (1998) Rahoituspalvelut D E F I UK EU Japani Yhdysvallat 39,10 58,32 47,63 58,17 54,67 13,05 36,37 30,83 Lähde: City Universityn ja London Economicsin tutkimus, johon on kerätty tietoja IBCA-tietokannasta. Taulukko 27 – Pankkien kannattavuus EU:ssa (% kokonaisvaroista) 1991–1998 Saksa Espanja Ranska Italia Yhd. k. kunta Muut EU-maat 1991-94 1995-98 1991-94 1995-98 1991-94 1995-98 1991-94 1995-98 1991-94 1995-98 1991-94 1995-98 0,6 0,5 0,9 1,0 0,3 0,4 0,6 0,6 0,8 1,2 0,4 0,7 2,0 1,6 3,1 2,7 2,0 1,5 2,7 2,6 2,3 2,2 1,8 1,6 0,6 0,6 1,0 1,1 0,8 1,0 1,1 1,3 1,3 1,1 0,7 0,9 -1,7 -1,4 -2,7 -2,5 -2,1 -1,8 -2,7 -2,7 -2,4 -2,1 -1,6 -1,6 -0,3 -0,3 -0,5 -0,3 -0,5 -0,2 -0,5 -0,6 -0,3 0,0 -0,5 -0,2 Voitto ennen veroja Nettomäär. korkotulot Muut kuin koroista saatavat tulot Liiketoiminnan kulut Varaukset luotto- tappioiden varalta ja muut Lähde: City Universityn ja London Economicsin tutkimus, johon on kerätty tietoja IBCA-tietokannasta. Taulukko 28 – Erityyppisten pankkifuusioiden jakautuminen EU:ssa Maa A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Kotimainen– kotimainen Ulkomainen– kotimainen Kotimainen– ulkomainen Lukumäärä 100 67 82 0 81 100 88 100 90 100 0 50 33 50 86 0 33 11 67 0 0 0 0 10 0 0 25 67 25 14 0 0 7 33 19 0 13 0 0 0 100 25 0 25 0 2 3 28 3 16 2 8 1 10 1 3 4 3 4 7 Lähde: City Universityn ja London Economicsin tutkimus, jossa on käytetty Thompson Securities Datan tietoja. 59 Palvelutoiminnan sääntelykehyksen parantaminen Jakelu Taulukko 29 – Aukioloaikojen rajoitukset ma–pe lauantai sunnuntai kommentteja 6. 00-19. 30 6. 00-17. 00 5. 00-20. 005. 00- 21. 00 (pe) 5. 00-20. 00 6. 00-20. 00 6. 00-16. 00 Vapaa aukiolo maanantaista klo 6. 00 lauantaihin klo 17. 00 Suljettu (paitsi perheyritykset) 24 tuntia kiinni viikoittain Suljettu Suljettu Enintään 66 tuntia viikossa 0. 00-24. 00 0. 00-24. 00 Enint. 8 tuntia Enintään 72 tuntia viikossa 6. 00-20. 00 (talvi) 6. 00-21. 00 (kesä) 6. 00-18. 00 Suljettu Suljettu 24 tuntia kiinni viikoittain 7. 00-21. 00 7. 00-18. 00 12. 00-21. 00 7. 00-22. 00 (kerran viikossa sulkemisaika klo 13. 00) Suljettu (paitsi joulukuussa ja 8 sunnuntaina/vuosi) Ei rajoituksia, paitsi kerran viikossa sulkemisaika klo 13. 00 Suljettu 6. 00-20. 00 6. 00-16. 00 6. 00-13. 00 Enintään 13 tuntia/päivä 6. 00-22. 00 6. 00-22. 00 Avoinna 12 sunnuntaina/vuosi 6. 00-24. 00 6. 00-24. 00 8. 00-13. 00 0. 00-24. 00 0. 00-24. 00 0. 00-24. 00 0. 00-24. 00 0. 00-24. 00 10. 00-18. 00 A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Lähde: Instituto de Empresa - "Los Horarios comerciales en la Union Europea" – 1999. Taulukko 30 – Hyper- ja supermarkettien rakentaminen 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 D F I UK 459 139 119 8 19 89 46 20 65 48 31 64 50 53 23 74 15 39 18 45 59 37 16 44 94 21 21 37 34 19 21 21 Lähde: Pellegrini - "Regulation and the Retail Trade" – Mimeo. 60 Taulukko 31 – Vähittäiskaupan jakelun rakenne ja tuottavuus EU:ssa Keskittyminen (Elintarvikkeiden vähittäiskaupan viiden suurimman ryhmän markkinaosuus ) Yritysten lkm (1 000) Keskim. koko (työntekijöiden määrä / yksikkö) Tuottavuus (liikevaihto / työntekijä) (1 000 euroa) 1997 68 1991 66 76 61 50 89 61 38 54 25 93 68 52 95 57 123 30,1 422 454 399 185 20,9 536 3,5 98,1 132 265 1996 38,9 : 31,7 294 (1) : 23,6 392 : 20,7 708 3,2 86 118 55 207 1991 : 1,5 6,6 5,2 2,2 4,7 1,6 5,2 3,5 5,2 6,7 1,1 : 8,8 1996 6,6 1991 : 1996 128,4 158 126 118 : 184,5 174 : 101 108 149 93 74 218 117 118 76 141 : 98 124 193 99 : : 115 6,1 9,2 3,7 6,4 2,1 5,5 6,5 3,1 : : Itävalta Belgia Tanska Saksa Espanja Suomi Ranska Kreikka Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali Ruotsi Yhd. k. kunta (1): Ei sisällä henkilökohtaisten ja kotitaloustavaroiden korjausta. Lähde: Eurostat. 61