title: 2000/524/EG: Kommissionens beslut av den 18 januari 2000 om det statliga stöd som Tyskland genomfört till förmån för Linde AG [delgivet med nr K(2000) 64] (Text av betydelse för EES) (Endast den tyska texten är giltig)

text: 22. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 211/7 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 18 januari 2000 om det statliga stöd som Tyskland genomfört till förmån för Linde AG [delgivet med nr K(2000) 64] (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2000/524/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT (3) med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88. 2 första stycket i detta, efter att i enlighet med ovan nämnda artikel (1) ha gett berörda parter tillfälle att inkomma med synpunkter, och av följande skäl: I. FÖRFARANDE (1) (2) I maj 1998 fick kommissionen under sina kontakter med de tyska myndigheterna kännedom om ett antal transaktioner där Treuhandanstalt (nedan kallad THA) och dess efterträdare Bundesanstalt fur vereinigungsbe- dingte Sonderaufgaben (nedan kallad BvS) liksom före- tagen UCB Chemie GmbH (nedan kallat UCB) och Linde AG (nedan kallat Linde) varit inblandade. Dessa transak- tioner handlade i huvudsak om på vilka villkor det skulle levereras kolmonoxid (CO) till den aminproduktion som UCB förvärvat från Leuna Werke GmbH (LWG) när det senare företaget privatiserades. Därefter underrättade de tyska myndigheterna genom en skrivelse av den 7 augusti 1998 (A/36142) kommis- sionen om bakgrunden till de ifrågavarande åtgärderna. Genom en skrivelse av den 18 september 1998 (D/ 16578) ställde kommissionen ytterligare frågor, som besvarades genom en skrivelse av den 3 december 1998 (A/38804). Ärendet registrerades den 10 februari 1999 som NN 16/99. (1) EGT C 194, 10. 7. 1999, s. 15. (4) (5) (6) (7) Genom en skrivelse av den 30 mars 1999 (SG (99)D/ 2353, EGT C 194, 10. 7. 1999, s. 15) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88. 2 i EG-fördraget med avseende på — det bidrag på 9 miljoner tyska mark, som BvS bevil- jade i samband med uppförandet av den nya CO- anläggningen, — leveransavtalet och särskilt det ”marknadspris”, som UCB nu betalar för kolmonoxiden. I en skrivelse av den 25 maj 1999 (A/33985) redovisade de tyska myndigheterna sin ståndpunkt. Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter. II. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA II. 1 Stödmottagaren tillhör Lindekoncernen, Linde en globalt verksam koncern som omfattar mer än 120 företag med mer än 32 000 anställda och som 1998 hade en omsättning på 10 738 000 000 mark och redovisade en vinst på 9 371 000 000 mark. Koncernen har verksamhet inom fyra olika sektorer: bygg- och anläggningsteknik, materi- alhantering, kylteknik och tekniska gaser. sitt har huvudkontor i Höllriegelskreuth Linde (München). Linde hade 1998 en omsättning på 4 554 000 000 mark och 12 499 anställda. Företaget är för närvarande den näst största leverantören av industri- gaser i Europa. Gaserna levereras ofta till slutanvändarna L 211/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 8. 2000 i relativt stora kvantiteter direkt i rörledningar från gas- tillverkaren. De används som mellanprodukter vid fram- ställningen av ett stort antal kemiska produkter och dessutom inom medicin och för forsknings- och utveck- lingsändamål. II. 2 Privatiseringen av den kemiska produktionen i Leuna (Sachsen-Anhalt) (8) (9) 1993 beslöt THA att avyttra LWG:s produktion av aminer i Leuna till UCB, ett dotterföretag till Union Chimique Belge, en belgisk läkemedels- och kemikon- cern med världsomspännande verksamhet. Koncernen har mer än 8 000 anställda, av vilka ca 50 % arbetar i läkemedelssektorn och resten i kemi- och filmsektorerna. Ungefär en tredjedel av de anställda finns i Belgien. År 1998 hade UCB 79 anställda och en omsättning på 66,9 miljoner mark. Framställningen av aminer utgör endast en mindre del av produktionen vid kemikonglomeratet i Leuna. Enligt uppgifter från de tyska myndigheterna avyttrades amin- produktionen efter ett öppet och villkorslöst anbudsför- farande. UCB var den enda anbudsgivaren och betalade en köpesumma på 6,6 miljoner mark. THA övertog kostnaderna för bortskaffande av miljöfarligt avfall och uppröjning av tomter (2). (10) Eftersom kolmonoxid behövs för att producera aminer, ställde UCB som villkor för köpet att leveranserna av CO skulle garanteras av THA. (11) THA (3) åtog sig att leverera CO till marknadspris för en tid av tio år förutsatt — att UCB inte sluter något avtal om leverans av kolmonoxid med någon annan producent, och — att UCB inte beslutar att bygga en egen anläggning för produktion av CO. Om så skulle ske, skulle THA enligt privatiseringsavtalet delta med ett investerings- bidrag på 5 miljoner mark. (12) Man angav inte hur marknadspriset skulle bestämmas. Men det är på sin plats att påpeka att THA på sin tid ingick långfristiga leveransavtal av samma slag med flera andra investerare, eftersom försörjningsläget för kemi- sektorn uppenbarligen var rätt så osäkert. Enligt vad de tyska myndigheterna uppger skulle de flesta tillverkare annars inte ha valt denna produktionsort, och följakt- ligen skulle THA inte ha kunnat fullgöra sitt privatiser- ingsuppdrag. (2) Kommissionen har i sina beslut (se beslut i ärenden NN 108/91, E 15/92 och NN 768/94 Tyskland – Treuhand) erkänt THA:s alldeles speciella och ojämförbara roll i samband med övergången från planekonomi till marknadsekonomi. Kommissionen accepterar därför att uppröjningen och saneringen av de miljöskador som åsamkats området före den 1 juli 1990 inte utgör ett statligt stöd. (3) Detta beslut innebär inget prejudikat för de stöd som beviljats inom ramarna för privatiseringsavtalet av den 22 april 1993. (13) Då avtalet med UCB om produktionen av aminer ingicks, räknade THA med att finna en investerare som skulle överta anläggningen för tillverkning av CO. Så skedde inte. Eftersom CO-anläggningen varken hade omstrukturerats eller moderniserats, var dess produk- än marknadspriset. tionskostnader betydligt högre Därför drev den offentliga sektorn anläggningen med en årlig förlust på cirka 3,5 miljoner mark. BvS beslöt 1996 att säga upp avtalet om leverans av CO – som gick med förlust – och föreslog UCB att de själva skulle producera den kolmonoxid som behövdes för framställningen av aminer. I så fall skulle UCB i enlighet med privat- iseringsavtalet få ett bidrag på 5 miljoner mark. (14) UCB avböjde emellertid. Därefter måste BvS se sig om efter en annan investerare. Den enda investerare som anmälde interesse av att överta produktionen var före- taget Linde, som funnits i regionen sedan 1994. I juni 1997 slöts sedan ett avtal mellan BvS, LWG, UCB och Linde om CO-försörjningen. II. 3 Avtalet mellan BvS, LWG, UCB och Linde (15) (16) (17) Linde åtog sig enligt detta avtal att bygga en ny anlägg- ning för produktion av CO inom loppet av 18 månader. Den nya anläggningen skulle integreras i Lindes befint- liga verksamhet i Leuna. Byggkostnaderna skulle komma att uppgå till 12 miljoner mark, varav Linde skulle bidra med 3 miljoner mark av egna medel. Under byggtiden skulle Linde upprätthålla driften i den gamla anlägg- ningen och leverera kolmonoxid till UCB enligt de villkor som THA och UCB kommit överens om 1993, inom ramen för privatiseringsavtalet. Enligt detta avtal bidrog BvS med 9 miljoner mark till byggnadskostnaderna. Enligt de tyska myndigheterna omfattade detta belopp dels det bidrag på 5 miljoner mark som THA och UCB kommit överens om i privati- seringsavtalet, dels ett bidrag på ytterligare 4 miljoner mark. Eftersom kommissionen hyste starka misstankar om att i) bidraget på 9 miljoner mark till Linde för CO-produk- tionen och ii) det ”marknadspris” som överenskommits mellan UCB och Linde båda kunde innehålla inslag av statligt stöd beslöt man att med avseende på dessa åtgärder inleda det förfarande som anges i artikel 88. 2 i EG-fördraget. III. TYSKLANDS SVAR PÅ DET INLEDDA FÖRFA- RANDET ENLIGT ARTIKEL 88. 2 I EG-FÖRDRAGET (18) Med en skrivelse av den 25 maj 1999 reagerade de tyska myndigheterna på det inledda förfarandet enligt följande: — På grund av kolmonoxidens speciella egenskaper måste denna gas framställas där den används. Det kan därför aldrig bli tal om en påverkan av handeln med en sådan produkt. 22. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 211/9 — Eftersom det för CO inte finns någon marknad i ordets vanliga bemärkelse, kan riktpriset endast baseras på de löpande kostnaderna i de existerande anläggningarna. Det skulle bli mycket dyrare med en helt separat produktionsanläggning för CO. — Av följande skäl åtnjuter Linde ingen positiv särbe- handling: i) Den gamla CO-anläggningen såldes inte. Den tillhör liksom tidigare LWG. Eftersom Linde uppförde en egen CO-anläggning förelåg det ingen skyldighet att utlysa ett anbudsförfarande. ii) Lindes prissättning bygger på investeringskostna- derna och en rimlig vinstmarginal. iii) Eftersom Linde inte behövde bygga en ny CO- anläggning och eftersom det inte fanns några andra intressenter kan det inte vara tal om någon favoriserande behandling. — Lika litet kan man tala om ett favoriserande av UCB, eftersom UCB betalar ett högre pris till Linde än till BvS. Detta pris ligger under alla omständigheter över det som praktiseras i andra länder (USA) (4). — Leveransgarantin var en förutsättning för att UCB skulle överta produktionen av Enligt garantin skulle CO-priset under en tioårsperiod uppgå till […] (*) och inte ändras. Detta pris var för BvS inte längre affärsmässigt hållbart. aminer. — LWG undersökte möjligheten att starta en egen CO- produktion, men investeringskostnaderna visade sig vara för höga. CO framställs med en syntesgas som måste renas i en s. k. steamreformer. Det enda alter- nativet till en egen produktion var att använda en steamreformer som fanns i grannskapet. Eftersom Linde tidigare förvärvat en steamreformer från LWG föreslog Linde BvS och UCB att man skulle förse UCB med CO. I så fall skulle CO levereras till UCB till ett pris av […] (*). Detta pris skulle gälla från undertecknandet av överenskommelsen mellan BvS, UCB och Linde i juni 1997 och fram till dess att Lindes nya CO-anläggning faktiskt togs i bruk, och därefter skulle ett pris på […] (*) gälla. Det bedöms på vanligt vis. Enligt uppgifter från de tyska myndig- heterna (skrivelse A/33985 av den 25 maj 1999, registrerad den 28 maj 1999) beslöt UCB att godta Lindes anbud, eftersom Linde med sin nya produk- tionsanläggning kunde leverera mer CO än LWG. För UCB var möjligheten att i framtiden höja produk- tionen en viktig faktor. Därefter erbjöd Linde UCB ett avtal omfattande […] (*). (4) Enligt en färsk rapport ligger CO-priset i USA för närvarande på motsvarande 250 mark/1 000 Nm3 (se European Chemical News av den 29 mars 1999, s. 28–29). (*) De exakta siffrorna är hemliga. — Man avtalade att priset på […] (*) skulle gälla under en period på […] (*). Eftersom det inte går att fast- ställa ett marknadspris i egentlig mening har man inte heller avtalat om någon kontrollordning. — Linde har investerat 12,586 miljoner mark, varav 9 miljoner mark ställdes till förfogande av offentliga medel (0,45 miljoner mark såsom investeringsbidrag och resten som ett ad hoc-bidrag från BvS). Investe- ringskostnaderna gällde i huvudsak uppförandet av en ny produktionsanläggning för CO. IV. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA IV. 1 Den relevanta marknaden (19) På den marknad det här är tal om levereras industrigaser, speciellt vätgas, syrgas och kvävgas via rörledningar ända fram till fabriken eller till dess närhet. Direktleve- ranserna utgör en särskild marknad, eftersom man rent allmänt inte kan leverera tillräckliga gasmängder till stor- förbrukarna med tankbilar eller gasflaskor. (20) Anläggningar för gasförsörjning kan uppföras överallt. Inom detta affärsområde är de stora tillverkarna verk- samma över hela världen. Den aktuella marknaden omfattar åtminstone den gemensamma marknaden. (21) Linde arbetar med direktförsörjning av industrigaser. Det är produkter som det handlas med inom gemen- skapen (5). Följande siffror visar att också andra aktörer är aktiva på den här marknaden: Företag Marknadsandel Linde Messer Griesheim Air Liquide BOC Air Products 18 % 6 % 50 % 8 % 15 % (22) CO är en mycket giftig gas som används inom kemisek- torn. De CO-mängder som UCB behöver kan bara leve- reras via rörledningar eller direkt från en försörjnings- källa. Frakten är dyr, och därför måste CO framställas i närheten av avnämaren. (5) Handeln med industrigaser inom gemenskapen (NACE 24. 11) uppgick 1997 till 244 749 400 euro (Eurostat). L 211/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 8. 2000 (23) största produktions- 1994 kunde Linde öppna sitt centrum för industrigaser i Leuna och 1998 övertog man hela industrigasförsörjningen till MIDER, Mittel- deutsche Erdölraffinerie (ung. Mellantyska oljeraffinade- riet) i Leuna. MIDER, som tillhör den franska oljekon- cernen Elf Aquitaine, köper vätgas, syrgas och kvävgas från Linde. Leveransavtalet är värt över 1 miljard mark. (24) Med tanke på de mycket höga kostnaderna för att bygga nya, separata anläggningar hade Linde ett fördelaktigt läge genom att man kunde integrera CO-produktionen i sina befintliga anläggningar för produktion av vätgas i direkt anslutning till MIDER. (25) Trots att UCB för tillfället är Lindes enda avnämare av CO kan det inte uteslutas, att Linde i framtiden kommer att leverera CO även till andra företag som är belägna i samma industriområde. I detta sammanhang är det värt att lägga märke till att Buna, Leuna och Bitterfeld anstränger sig för att få till stånd investeringar inom kemisektorn. Till de företag som redan etablerat sig hör – förutom UCB, Linde och Elf Aquitaine – även Elf Atochem SA, Rhône-Poulenc SA och Domo SA. (26) Linde kan leverera gas till rimliga priser, och det är också tänkbart att företagen föredrar denna leverantör framför andra på grund av Lindes tillförlitlighet och goda ekono- miska villkor. (27) Mot bakgrund av ovanstående, riskerar varje stöd till Linde för uppförande av en ny produktionsanläggning för CO att snedvrida konkurrenssituationen. IV. 2 Åtgärder som utgör statligt stöd: Bidraget till Linde på 9 miljoner mark IV. 2. 1 Karaktären av statligt stöd (28) Det bidrag på 9 miljoner mark som BvS beviljade Linde utgör ett statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget, eftersom det gjorde det möjligt för företaget att komplet- tera sin befintliga vätgasanläggning med en produktions- anläggning för CO, utan att behöva stå för kostnaderna. Även om det är så att CO av bestämda skäl måste produceras där den skall användas, äger den här bedöm- ningen giltighet. För det första därför att Linde uppnår fördelar gentemot sina konkurrenter genom gynnsam- mare investeringsvillkor för den nya produktionsanlägg- ningen för CO, och för det andra därför att – av de skäl som redan anförts – varje stöd till den enda leverantören av CO i Leuna får konsekvenser för de andra tillver- karnas slutprodukter som är beroende av CO (t. ex. för UCB:s produktion av aminer). Med dessa slutprodukter bedrivs det handel inom gemenskapen. (30) Det kan tilläggas att detta var ett vanligt sätt under det tidiga 90-talet, eftersom det annars skulle ha varit omöj- ligt att sälja delar av integrerade industrikonglomerat som inte kunde privatiseras i sin helhet. Försörjnings- läget för för kemiindustrin skulle annars ha blivit osäkert. Utan denna typ av garantier skulle därför de flesta tillverkare inte varit beredda att överta en del av produktionsanläggningarna, och THA skulle inte ha kunnat fullgöra sitt privatiseringsuppdrag. (31) De leveransgarantier man ingick med UCB 1993 rättfär- digar emellertid inte att man 1997 beviljade Linde stat- ligt stöd i samband med uppförandet av en ny produk- tionsanläggning för kolmonoxid. (32) För det första är det svårt att se bidraget på 5 miljoner mark (enligt privatiseringsavtalet 1993) som en del av leveransgarantin. Ett sådant bidrag var nämligen inget krav som UCB ställde inom ramarna för den leveransga- ranti man övertagit från THA. De kontraktsmässiga anspråk man hade på en rimlig CO-försörjning skulle ha varit tillgodosedda också utan ett sådant bidrag. Än mindre kan man åberopa den här leveransgarantin för att rättfärdiga beviljandet av bidraget på 9 miljoner mark till Linde. Dessutom hade man i den ursprungliga över- enskommelsen inte stipulerat att en tredje part skulle kunna få uppdraget att uppföra en ny anläggning och därmed bli berättigad till ett bidrag på 9 miljoner mark. I själva verket var det så att avtalet stipulerade att UCB hade rätt att söka efter fördelaktigare leveransvillkor, inklusive byggandet av egna anläggningar. Däremot var det aldrig tal om en tredje möjlighet, den som de tyska myndigheterna i sitt yttrande då förfarandet enligt artikel 88. 2 i EG-fördraget inleddes med rätta betecknade som en nödlösning. Denna tredje möjlighet skulle ha inne- burit att ett tredje företag fått stöd för att bygga en ny CO-anläggning. Det avtal som i juni 1997 träffades mellan BvS, LWG, UCB och Linde måste sålunda anses vara ett nytt avtal, oberoende av privatiseringsavtalet från 1993. (33) Slutligen skall det påpekas att de tyska myndigheterna inte kunnat framlägga konkret och tillräcklig bevisning för att inget annat företag än Linde skulle ha accepterat att leverera till UCB. Man gör endast gällande, att Linde var den ende intresserade investeraren. IV. 2. 2 Bedömning av om den statliga stödåtgärden är tillåtlig (29) De tyska myndigheterna hävdar att leveransgarantin av CO till UCB utgjorde den enda möjligheten att sälja produktionen av aminer. (34) Efter det att man sålunda slagit fast att bidraget på 9 miljoner mark till Linde utgör ett statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget, måste kommissionen pröva om denna atgärd är tillåtlig enligt EG-fördraget. 22. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 211/11 (35) Vad gäller karaktären på det stöd som kom Linde till del, kan det konstateras att med undantag för investeringsbi- draget på 0,45 miljoner mark så handlar det inte i något fall om stöd som redan godkänts av kommissionen, utom om nationella åtgärder som inte beviljats av kommissionen och som enligt artikel 88. 3 i EG- fördraget skulle ha anmälts till kommissionen innan de utbetalades. Följaktligen rör det sig om ett olagligt stöd. (36) Artikel 87. 1 i EG-fördraget fastslår att sådana stödåt- gärder som uppfyller de där uppställda kriterierna i vanliga fall inte är förenliga med den gemensamma marknaden. (37) (38) I föreliggande fall är undantagsföreskrifterna i artikel 87. 2 i EG-fördraget inte tillämpliga, eftersom stödet inte avser något av de mål som avses i dessa föreskrifter. För övrigt har de tyska myndigheterna inte åberopat dessa undantagsföreskrifter som skäl till stödåtgärderna. I artikel 87. 3 i EG-fördraget preciseras de typer av stöd som kan anses vara förenliga med den gemensamma marknaden. Stödet måste vara förenligt med hela gemenskapens enbart med en medlemsstats eller dess områdes intressen. intressen och inte (39) Om den gemensamma marknaden skall kunna fungera normalt och den huvudinriktning som kommer till uttryck i artikel 3 g i EG-fördraget skall följas måste de undantag som omnämns i artikel 87. 3 i EG-fördraget och som gäller hur man skall bedöma stödordningar eller särskilda stöd tolkas restriktivt. Undantagen gäller bara när det kan visas att marknadskrafterna ensamma – utan stödåtgärder – inte skulle ha varit tillräckliga för att få de företag som åtnjutit stöden att genomföra något av de mål som nämns i undantagsbestämmelserna. (40) Vad gäller de undantag som stipuleras i artikel 87. 3 b och d i EG-fördraget så är det ifrågavarande stödet inte inriktat på att underlätta för en viktig verksamhet av gemensamt europeiskt intresse eller på att undanröja en avsevärd störning i den tyska ekonomin och det uppvisar inte heller några sådana drag. Det är inte heller tänkt att stödja kulturella ändamål eller bevara kultu- rarvet. (41) När det gäller undantaget i artikel 87. 30 c i EG-fördraget så ligger inte Sachsen-Anhalt i ett område som är stöd- berättigat enligt denna bestämmelse. (42) I vissa fall kan kommissionen med stöd i artikel 87. 3 c i EG-fördraget godkänna undsättnings- eller omstrukturer- ingsstöd till företag i svårigheter, i överensstämmelse med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsätt- ning och omstrukturering av företag i svårigheter (6) som (6) EGT C 368, 23. 12. 1994, s. 12. (43) (44) (45) (46) (47) (48) var i kraft vid tidpunkten för beviljandet av stödet. Linde är inte ett företag i svårigheter i riktlinjernas mening, och bidraget på 9 miljoner mark utgör inget undsätt- nings- eller omstruktureringsstöd. En medlemsstats stödområden och gränsen för det högsta stödbelopp som är tillåtet i varje stödområde, antingen för nyinvesteringar eller för att skapa nya arbetstillfällen, kan utläsas av vederbörande medlems- stats stödområdeskarta. Enligt den tyska stödområdes- kartan är Sachsen-Anhalt ett område enligt artikel 87. 3 a i EG-fördraget. I artikel 87. 3 a föreskrivs det att stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstan- darden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning, kan anses som förenligt med den gemensamma marknaden. I syfte att uppnå en effektiv kontroll av de regionala stödåtgärderna och samtidigt förverkliga målen i artikel 3 i EG-fördraget, särskilt bokstäverna g och k, fastställer kommissionen för varje medlemsstat en högsta gräns för hur stor del av investeringarna i ett stödområde som får utgöras av stöd. För Sachsen-Anhalt ligger gränsen vid 35 % av de stödberättigande kostnaderna. Stödet till nyinvesteringar beräknas som en procentdel av värdet av investeringen. Detta värde beräknas utifrån summan av de totala kostnaderna (det enhetliga beräk- ningsunderlaget), investeringsdelarna som motsvarar tomtmark, byggnader och utrustning. Detta samman- lagda beräkningsunderlag fördelar sig för Lindes del på följande sätt: Byggnader Utrustning (miljoner mark) 1,809 10,777 12,586 Totalt Kommissionen måste pröva huruvida ett stöd i den här storleksordningen kan anses som förenligt med den gemensamma marknaden enligt undantaget i artikel 87. 3 a i EG-fördraget. Eftersom de tyska myndigheterna bidrar med 9 miljoner mark av de stödberättigande investeringskostnaderna på 12,586 miljoner mark, har man överskridit den tillåtna översta gränsen mycket kraftigt. Enligt vad den tyska regeringen uppger beviljades 0,45 miljoner mark, med stöd i den tyska lagen om investeringsbidrag, Investi- tionszulagengesetz (7), och detta belopp behöver därför inte undersökas ännu en gång av kommissionen. De tyska myndigheterna har dessutom påpekat att man beviljat direkta investeringsbidrag i enlighet med gemen- skapens målsättning att förbättra regionernas ekono- miska struktur. Slutligen fastslår de tyska myndigheterna att BvS:s investeringsbidrag inte uppgår till mer än 8,55 miljoner mark (9 miljoner mark minus 450 000 mark). (7) Investitionszulagengesetz, lagen om investeringsbidrag. De åtgärder som vidtagits med stöd i denna lag räknas som regionalt investe- ringsstöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget och godkändes av kommissionen (stödordning N 494/A/95). L 211/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 8. 2000 till regionala stödbestämmelser, ifrågavarande stödet (49) Med undantag för investeringsbidraget på 0,45 miljoner inte med mark beviljades det som hänvisning kommissionen redan godkänt, utan de ansvariga myndigheterna träffade sina beslut som svar på en uppkommen situation. I dessa fall måste man undersöka vilken verkan stöden haft på hela gemenskapen. EG- domstolen har fastställt denna tolkning i Hytasa-målet (dom av den 14 september 1994 i de förenade målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92 Spanien mot kommissionen (8)) och i Pyrsa-målet (dom av den 14 januari 1997 i mål C-169/95 Spanien mot kommis- sionen (9)). (50) Ett enstaka bidrag kan ses som ett regionalstöd som är förenligt med den gemensamma marknaden, förutsatt att det faktiskt bidrar till den långsiktiga utvecklingen av ifrågavarande område och inte är till nackdel för gemen- skapens intressen eller inverkar menligt på konkurrens- förhållandena inom gemenskapen. Ett sådant stöd kan sålunda ses som förenligt med den gemensamma mark- naden, förutsatt att det inte förändrar affärsvillkoren på ett strider mot gemenskapens intressen. sätt att det sådant Lindes CO-produktion kommer utan vidare att absor- beras av marknaden. (54) Härav följer att den del av stödet, som i överensstäm- melse med kumuleringsreglerna (12) inte överskrider 35 % av de stödberättigande investeringskostnaderna, inte kan anses förändra affärsvillkoren på ett sådant sätt att det motverkar gemenskapens intressen, och att denna del av stödet kan anses vara förenlig med artikel 87. 3 a i EG-fördraget. (55) Av anförda skäl, och med hänsyn till det faktum att de totala investeringarna uppgår till 12,586 miljoner mark, får investeringsstödet (inklusive investeringsbidraget på 0,45 miljoner mark) inte överskrida 35 % av detta belopp, dvs. 4 404 750 mark. Därmed är denna del av stödet enligt kommissionens uppfattning förenlig med den gemensamma marknaden. (56) de stödberättigande Resten av stödet, som enligt kumuleringsreglerna (13) överskrider den högsta tillåtna procentandelen på 35 % av investeringskostnaderna, nämligen 4 395 250 mark, utgör ett statligt stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden och som inte uppfyller någon av förutsättningarna för att undan- tagsföreskrifterna i artikel 87. 2 och 87. 3 i EG-fördraget skall kunna tillämpas. (51) Eftersom bidraget till Linde är knutet till en konkret investering, nämligen uppförandet av en ny produk- tionsanläggning för CO i Leuna, och eftersom det utgör en viss procentandel av de biståndsberättigade investe- ringskostnaderna, kan det ses som ett investeringsstöd. (52) Investeringskostnaderna är stödberättigande enligt Rikt- linjer för statligt stöd regionala ändamål (10) (riktlinjerna), eftersom det rör sig om en nyinvestering och stödet till en sådan beräknas som en procentandel av investe- ringens värde. Detta värde fastställs på grundval av en (typberäkningsunderlag) (11). enhetlig Lindes andel av finansieringen av projektet uppgår till mer än 25 % av de totala kostnaderna. Därmed uppfyller investeringen kriterierna i riktlinjerna. kostnadshelhet (53) Det är dessutom kommissionens uppfattning att den nya anläggningen för framställning av CO på ett positivt sätt bidrar till utvecklingen av regionen Sachsen-Anhalt och särskilt då för Leuna, som tillsammans med Buna och Bitterfeld utgör det största industriområdet i Sachsen- Anhalt. Investeringen kommer också att förbättra den lokala kemiproduktionens konkurrenskraft. Kommis- sionen har inte kunnat fastställa någon överkapacitet inom gemenskapen när det gäller att framställa CO, och (8) REG 1994, s. I-4103. (9) REG 1997, s. I-0135. (10) EGT C 74, 10. 3. 1998, s. 9. (11) Se fotnot 9 punkt 4. 5. IV. 3 Åtgärder som enligt kommissionens genom- gång inte innehåller något inslag av statligt stöd: Det marknadspris UCB betalat Linde (57) När det gäller det pris som UCB för närvarande betalar Linde för CO-leveranserna […] (*), konstaterar kommis- sionen att, enligt de upplysningar som den tyska rege- ringen lämnat, beror det pris UCB betalar på de faktiska kostnaderna. Detta pris ligger över det pris som UCB utlovades i privatiseringsavtalet 1993. (58) Den tyska regeringen påpekar dessutom att kolmonoxi- dens speciella egenskaper gör att det inte går att fast- ställa huruvida priset motsvarar marknadspriset. (59) Dessutom hänvisar de tyska myndigheterna till de priser som praktiserades i USA (14). Dessa priser ligger långt under det pris som avtalades mellan UCB och Linde. (60) I detta sammanhang kan det påpekas att i slutändan måste de båda aktörerna på marknaden komma överens om priset. De tyska myndigheterna har uppgivit, att priset bygger på produktionskostnaderna plus ”en rimlig vinstmarginal”. Oaktat att kommissionen gjort stora ansträngningar för att skaffa sig upplysningar om mark- nadspriset på kolmonoxid har det visat sig vara mycket svårt att få tillförlitliga uppgifter. Då kommissionen offentliggjorde att förfarandet skulle inledas, bad den därför om uppgifter från andra aktörer. Emellertid inkom inga yttranden i frågan från andra som kan ha varit inblandade. (12) Enligt punkt 4. 18 i för det riktlinjerna gäller bestämmelserna om det tillåtna stödet totala stödbeloppet, när flera regionalstöd- sordningar tillämpas samtidigt, och oavsett om stödet betalas med lokala, regionala eller nationella medel eller med gemenskapsmedel. (13) Se fotnot 11. (*) De exakta siffrorna är hemliga. (14) I medlemsstaterna arbetar man med andra priser än i USA. Dock är priserna i Tyskland förhållandevis höga även om man jämför med övriga medlemsstater. 22. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 211/13 (61) Trots att kommissionen inte kunnat se att denna trans- aktion utgör statligt stöd måste man dock slå fast, att det pris man sålunda avtalat ingick i en övergripande över- enskommelse. I stora drag går överenskommelsen ut på, att Linde åtar sig att leverera till UCB till ett visst pris och att man skulle få ett bidrag på 9 miljoner mark för att uppföra en ny produktionsanläggning för CO (15). ränta som används vid beräkningen av bidragsekviva- lenten inom ramen för regionalstöd i Tyskland (17). (67) Enligt EG-domstolens rättspraxis skall tidigare åberopade förfaranden och föreskrifter användas så, att stödet verk- ligen kan drivas in. Alla eventuella förfarandemässiga eller andra svårigheter som kan uppkomma under genomförandets gång påverkar inte rättskraften i detta beslut (18). V. SLUTSATSER (62) (63) Följaktligen kan man konstatera, att den del av det granskade stödet som i enlighet med kumuleringsreg- lerna ej överskrider den högsta tillåtna procentandelen på 35 procent av de stödberättigande investeringskost- förändrar affärsvillkoren på ett sätt som naderna, ej motverkar gemensamma intressen och sålunda kan anses som förenlig med artikel 87. 3 a i EG-fördraget. Resten av stödet, som i enlighet med kumuleringsreg- lerna överskrider den högst tillåtna procentandelen på 35 % av de stödberättigande investeringskostnaderna, nämligen 4 395 250 mark, utgör ett stöd som är ofören- ligt med den gemensamma marknaden och som ej uppfyller de nödvändiga förutsättningarna för att undan- tagsföreskrifterna i artikel 87. 2 och 87. 3 skall kunna tillämpas. (64) När det gäller priserna för leveransen av CO till UCB så har kommissionen inte kunnat fastställa att det rör sig om ett statligt stöd. (65) Om ett stöd anses vara oförenligt med den gemen- samma marknaden, uppmanar kommissionen medlems- staterna att kräva detta åter från stödmottagaren (16). Därför måste Tyskland återkräva det stödbelopp som enligt kumuleringsreglerna överstiger den högsta tillåtna procentandelen på 35 % av de stödberättigande investe- ringskostnaderna, dvs. de 4 395 250 mark som förelig- gande beslut handlar om. (66) Stödet skall återbetalas i enlighet med förfarandena i tysk lagstiftning, inklusive ränta räknat från den dag det olag- liga stödet utbetalats och till dess stödet faktiskt återbeta- lats. Räntan skall beräknas på grundval av den referens- (15) Enligt allmänna rättsprinciper äger överenskommelser giltighet, så som länge de grundläggande förutsättningar och förväntningar rådde då överenskommelsen ingicks inte förändras (rebus sic stan- tibus). Ifall det överenskomna priset hade påverkats av stödbeloppet skulle man rimligen ha förväntat sig att Linde försökt omförhandla priset, för att anpassa sig till de nya ekonomiska och finansiella förutsättningar (speciellt det som de tyska myndigheterna kallar ”en normal vinstmarginal”) som följer av skyldigheten att återbetala otillåtligt stöd. (16) Meddelande från kommissionen av den 24 november 1983 (EGT C 318, 24. 11. 1983, s. 3). Se även dom av den 12 juli 1973 i mål 70/72, kommissionen mot Tyskland, Rec. 1973, s. 813 och dom av den 24 februari 1987 i mål 310/85, Deufil GmbH und Co. KG mot kommissionen, Rec. 1987, s. 901. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Det stöd som Tyskland beviljat Linde AG i form av ett bidrag till uppförandet av en produktionsanläggning för kolmonoxid i Leuna (Sachsen-Anhalt) är, till den del som i överensstämmelse med kumuleringsreglerna ej överskrider den högsta tillåtna procentandelen på 35 % för statligt regionalt stöd i Sachsen- Anhalt, förenligt med den gemensamma marknaden. Artikel 2 Det stöd som Tyskland beviljat Linde AG i form av ett bidrag till uppförandet av en produktionsanläggning för kolmonoxid i Leuna (Sachsen-Anhalt) är, till den del som enligt kumulerings- reglerna överskrider den högsta tillåtna procentandelen på 35 % för statligt regionalstöd i Sachsen-Anhalt, enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget oförenligt med den gemensamma mark- naden. Artikel 3 1. Tyskland skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 2 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagaren. 2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfa- randen gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarens förfo- gande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd. (17) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna SG (91) D/4577 av den 4 mars 1991. Se även dom av den 21 mars 1990 i mål 142/87, Belgien mot kommissionen, Rec. 1990, s. I-959. (18) Dom av den 21 mars 1990 i mål 142/87, Belgien mot kommis- sionen, Rec. 1990, s. I-959, s. 58–63. L 211/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 8. 2000 Tyskland skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet. Artikel 4 Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland. Artikel 5 Utfärdat i Bryssel den 18 januari 2000. På kommissionens vägnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2847/99 van Lucio Manisco (GUE/NGL) aan de Commissie. Teruggave van de Elgin marbles.

eurovoc_concepts:
EU policy
Greece
United Kingdom
architectural heritage
competence of the Member States
international dispute

formats: html pdf print

text: 24. 10. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 303 E/119 (2000/C 303 E/118) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2839/99 van Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) aan de Commissie (18 januari 2000) Betreft: Klimaatverandering in eerdere onderzoekprogramma(cid:146)s en in het Vijfde Kaderprogramma Zijn in vroegere onderzoekprogramma(cid:146)s en in het Vijfde Kaderprogramma terreinen van onderzoek of onderzoekmethodologie opgenomen die van belang zijn om processen van klimaatverandering te begrij- pen? Zo ja, zijn deze opgenomen omdat de middelen die in voorgaande jaren voor dit gebied waren uitgetrokken ontoereikend waren, of omdat er te weinig aanvragen voor steun zijn ontvangen of omdat het vereiste onderzoek zeer veelomvattend is en waarschijnlijk niet op adequate wijze behandeld zou zijn in ØØn enkel Kaderprogramma? Antwoord van de heer Busquin namens de Commissie (11 februari 2000) Het klimaatonderzoek, voornamelijk in verband met klimaatschommelingen en onverwachte klimaat- veranderingen, wordt in het vijfde kaderprogramma voortgezet. Inzicht in dergelijke ontwikkelingen is een basisvereiste om onderscheid te kunnen maken tussen natuurlijke en door de mens veroorzaakte klimaatveranderingen. Daarvoor is evenwel zeer uitvoerig en langdurig onderzoek noodzakelijk. (2000/C 303 E/119) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2847/99 van Lucio Manisco (GUE/NGL) aan de Commissie (18 januari 2000) Betreft: Teruggave van de (cid:132)Elgin marbles(cid:148) Volgens de Britse pers zou premier Tony Blair het (cid:132)categorische besluit(cid:148) hebben genomen de (cid:132)Elgin marbles(cid:148) van het Parthenon niet aan Griekenland terug te geven en aldus voorbij te gaan aan de gewettigde aanspraken van dat land, die overigens al jarenlang door de Europese openbare opinie en de meeste parlementsleden van de Unie worden gesteund. Meent de Commissie niet dat zij dringend haar goede diensten moet aanbieden om het geschil op te lossen door de regering van het Verenigd Koninkrijk ertoe over te halen op haar besluit terug te komen? Antwoord van mevrouw Reding namens de Commissie (10 maart 2000) Krachtens artikel 151 (ex artikel 128) van het EG-Verdrag is de Commissie bevoegd om de samenwerking op cultureel gebied aan te moedigen. Wegens het subsidiariteitsbeginsel valt de kwestie die de geachte afgevaardigde aan de orde stelt niet onder de bevoegdheid van de Commissie, maar alleen onder die van de lidstaten. Omdat de Commissie dit geschil tussen het Verenigd Koninkrijk en Griekenland graag snel opgelost zou zien, is zij echter bereid in deze zaak als politiek bemiddelaar op te treden indien beide lidstaten daarom vragen


title: PERGUNTA ESCRITA E-2782/99 apresentada por Alexandros Alavanos (GUE/NGL) à Comissão. Medidas anti-dumpring sobre os produtos siderúrgicos de países terceiros.

eurovoc_concepts:
anti-dumping measure
anti-subsidy proceeding
economic survey
import (EU)
iron and steel industry
iron and steel product
operation of the Institutions
plate
third country

text: C 330 E/50 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 21. 11. 2000 Informar se nªo considera que medidas deste tipo podem ter como consequŒncia indirecta afectar a fantasia e a tradi(cid:231)ªo napolitana, que levou a sua pizza a ser a mais conhecida e apreciada em todo o mundo, com consequŒncias tambØm do ponto de vista do emprego uma vez que o mercado de pizzerias e padarias ligadas a uma produ(cid:231)ªo de tipo artesanal corre o risco de desaparecer? Informar, para terminar, se nªo considera oportuno intervir talvez atravØs de novas regulamenta(cid:231)ıes que em vez de penalizarem legitimem definitivamente e protejam a especificidade dos produtos tradicionais de qualidade de cada Pa(cid:237)s membro da Uniªo Europeia? Resposta dada pelo ComissÆrio Liikanen em nome da Comissªo (1 de Fevereiro de 2000) A Comissªo tomou conhecimento das not(cid:237)cias surgidas na imprensa italiana e noutros meios de comunica(cid:231)ªo social italianos sobre uma alegada directiva europeia relativa (cid:224) higiene que poderia conduzir (cid:224) proibi(cid:231)ªo dos fornos a lenha tradicionais italianos usados na prepara(cid:231)ªo de pizzas. A Comissªo estÆ em condi(cid:231)ıes de declarar que estas not(cid:237)cias nªo tŒm qualquer fundamento e que nªo existem requisitos de higiene, em vigor ou propostos, aplicÆveis aos fornos a lenha utilizados na prepara(cid:231)ªo de pizzas. A legisla(cid:231)ªo europeia sobre higiene que abrange a prepara(cid:231)ªo das pizzas tradicionais consiste na Directiva 93/43/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1993, relativa (cid:224) higiene dos gØneros aliment(cid:237)cios (1). No entanto, desta directiva nªo constam disposi(cid:231)ıes que exijam a proibi(cid:231)ªo dos fornos a lenha utilizados na prepara(cid:231)ªo de pizzas. Na verdade, nªo sªo referidos fornos ou quaisquer outros equipamentos espec(cid:237)ficos de prepara(cid:231)ªo de alimentos. A directiva abrange muitos tipos de actividade econ(cid:243)mica ligados (cid:224) alimenta(cid:231)ªo que recorrem a uma vasta gama de equipamentos de prepara(cid:231)ªo, pelo que estabelece princ(cid:237)pios muito gerais para a higiene dos alimentos. Exige que os equipamentos que entram em contacto directo com os alimentos estejam em boas condi(cid:231)ıes de arruma(cid:231)ªo e em bom estado de conserva(cid:231)ªo, de modo a minimizar qualquer risco de contamina(cid:231)ªo dos alimentos. Os equipamentos devem ser limpos e, sempre que necessÆrio, desinfectados. A sua instala(cid:231)ªo deve permitir a limpeza adequada da Ærea circun- dante. A Comissªo estÆ a estudar uma eventual proposta de reformula(cid:231)ªo e consolida(cid:231)ªo num œnico texto das 14 directivas relativas (cid:224) higiene dos alimentos, incluindo a Directiva 93/43/CEE. Este exerc(cid:237)cio nªo envolve quaisquer altera(cid:231)ıes na legisla(cid:231)ªo em vigor que abrange a prepara(cid:231)ªo de pizzas. A medida incidirÆ nos riscos para a saœde ligados aos gØneros aliment(cid:237)cios, sua produ(cid:231)ªo e prepara(cid:231)ªo em todas as fases, do produtor ao consumidor. Sempre que sejam identificados riscos espec(cid:237)ficos para a saœde inaceitÆveis ligados (cid:224) produ(cid:231)ªo ou prepara(cid:231)ªo de quaisquer gØneros aliment(cid:237)cios e que tais riscos justifiquem medidas a n(cid:237)vel europeu, a Comissªo procurarÆ tomar as medidas mais eficazes para proteger a saœde dos consumidores. (1) JO L 175 de 19. 7. 1993. (2000/C 330 E/055) PERGUNTA ESCRITA E-2782/99 apresentada por Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (cid:224) Comissªo (18 de Janeiro de 2000) Objecto: Medidas anti-dumpring sobre os produtos siderœrgicos de pa(cid:237)ses terceiros Antes da sua demissªo, o ComissÆrio Sr. Leon Brittan, agindo de modo paradoxal, nªo tomou como devia uma decisªo sobre a imposi(cid:231)ªo de taxas provis(cid:243)rias anti-dumping em matØria de importa(cid:231)ªo de produtos siderœrgicos em rolo (hot rolled coil) provenientes da BulgÆria, da ˝ndia, do Irªo, da `frica do Sul, de Taiwan e da JugoslÆvia, apesar de um estudo da estudo da Comissªo Europeia ter demonstrado o preju(cid:237)zo 21. 11. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 330 E/51 para a indœstria siderœrgica europeia, e remeteu a decisªo final para a nova Comissªo, seis meses mais tarde. Em consequŒncia das crescentes importa(cid:231)ıes provenientes destes pa(cid:237)ses, criou-se um excedente tal que fez com que as siderurgias europeias passassem de 17 ou 18 % no in(cid:237)cio de 1998 para (cid:141)3 % no final do ano e (cid:141)10 % nos primeiros meses da 1999. O ComissÆrio, examinando o ano de 1998 na sua totalidade, concluiu que o preju(cid:237)zo no final do ano era reduzido. No entanto, segundo a Decisªo SECA 2277/96 (1), no 1 do artigo 6o «Para que a conclusªo seja representativa, serÆ definido um per(cid:237)odo de inquØrito que, no caso de dumping, abrangerÆ normalmente um per(cid:237)odo nªo inferior a 6 meses imediatamente anterior ao in(cid:237)cio do processo». Se respeitarmos o esp(cid:237)rito e a letra desta decisªo, conclui-se que o preju(cid:237)zo para a siderurgia europeia foi enorme. (De 17 a 18 % em 1998, os resultados das siderurgias europeias atingiram (cid:141)10 % nos primeiros meses da 1999). Havia, portanto, que tomar imediatamente medidas provis(cid:243)rias anti-dumping possibilidade que estÆ prevista, o mais tardar 6 meses ap(cid:243)s o in(cid:237)cio do inquØrito. Pergunta-se (cid:224) Comissªo: 1. Por que razªo seguiu esta tÆctica? 2. Foram respeitadas as disposi(cid:231)ıes do artigo 6o da Decisªo 2277/96 sobre a defesa contra as importa(cid:231)ıes que constituem objecto de dumping por parte de pa(cid:237)ses terceiros? 3. Tenciona tomar medidas definitivas anti-dumping dentro do prazo previsto de 6 meses a contar a partir de 8. 10. 1999? (1) JO L 308 de 29. 11. 1996, p. 11. Resposta dada por P. Lamy em nome da Comissªo (22 de Fevereiro de 2000) A Comissªo gostaria de assinalar que paralelamente ao processo anti-dumping relativo (cid:224)s importa(cid:231)ıes de determinados produtos laminados planos, de ferro ou a(cid:231)o nªo ligado, originÆrios da BulgÆria, da ˝ndia, do Irªo, da Repœblica Federativa da JugoslÆvia, da `frica do Sul e de Taiwan, a que o Senhor Deputado faz referŒncia, foi igualmente iniciado um inquØrito anti-subven(cid:231)ıes relativamente (cid:224) ˝ndia, (cid:224) `frica do Sul e a Taiwan. No (cid:226)mbito desses processos, a Comissªo, com base nas informa(cid:231)ıes dispon(cid:237)veis em Setembro de 1999, concluiu provisoriamente que os resultados da anÆlise eram controversos e que seriam necessÆrios novos elementos de prova relativos ao preju(cid:237)zo importante para que pudessem ser tomadas quaisquer medidas. Nestas circunst(cid:226)ncias, nªo foi poss(cid:237)vel determinar a existŒncia de um preju(cid:237)zo, nomeadamente dentro do prazo previsto para a institui(cid:231)ªo de medidas provis(cid:243)rias. Por conseguinte, decidiu-se prosseguir o inquØrito e recolher novas informa(cid:231)ıes. Em Setembro de 1999 a situa(cid:231)ªo era a seguinte: por um lado, os pre(cid:231)os e os lucros (considerados numa base anual) no per(cid:237)odo compreendido entre 1997 e 1998 haviam aumentado, enquanto, por outro, se havia verificado um crescimento significativo das importa(cid:231)ıes e a deteriora(cid:231)ªo de outros indicadores da situa(cid:231)ªo econ(cid:243)mica da indœstria comunitÆria. O no 1 do artigo 6o e o no 1 do artigo 11o das decisıes de base (respectivamente anti-dumping e anti- -subven(cid:231)ıes) excluem a possibilidade de se alterar a dura(cid:231)ªo do per(cid:237)odo de inquØrito (PI) ap(cid:243)s o in(cid:237)cio de um inquØrito. O per(cid:237)odo de um ano (1998) seleccionado como PI pela indœstria autora da denœncia era bem conhecido de todas as partes interessadas nos processos acima referidos, pelo que este facto nunca esteve em causa. Nestes casos, qualquer altera(cid:231)ªo na dura(cid:231)ªo do per(cid:237)odo de inquØrito teria sugerido a existŒncia de manipula(cid:231)ªo, que seria contrÆria ao desenvolvimento objectivo dos processos. Todavia, findo o prazo para a institui(cid:231)ªo de medidas provis(cid:243)rias, a Comissªo prosseguiu e concluiu o seu inquØrito, tendo analisado as informa(cid:231)ıes adicionais recebidas. Esta anÆlise suplementar foi efectuada numa base trimestral, por categorias principais do produto e por tipo de contrato de venda. Concluiu-se que a situa(cid:231)ªo econ(cid:243)mica da indœstria se havia deteriorado C 330 E/52 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 21. 11. 2000 significativamente durante o per(cid:237)odo de inquØrito. De facto, apurou-se que, durante a segunda metade do per(cid:237)odo de inquØrito, a rentabilidade, o volume de vendas, os pre(cid:231)os de venda, a produ(cid:231)ªo, etc. haviam evolu(cid:237)do de forma tªo negativa que apontava para um preju(cid:237)zo importante. Paralelamente, verificou-se que esta situa(cid:231)ªo dif(cid:237)cil persistiu em 1999. As informa(cid:231)ıes adicionais proporcionaram tambØm explica(cid:231)ıes concretas para o intervalo de tempo que decorreu entre o aumento significativo das importa(cid:231)ıes objecto de dumping e de subven(cid:231)ıes e o in(cid:237)cio da deteriora(cid:231)ªo da situa(cid:231)ªo econ(cid:243)mica da indœstria comunitÆria durante o PI. A Comissªo concluiu que as importa(cid:231)ıes em dumping e objecto de subven(cid:231)ıes constitu(cid:237)am a œnica causa do preju(cid:237)zo. A avalia(cid:231)ªo de todos os interesses envolvidos no mercado comunitÆrio, conhecida como «teste do interesse comunitÆrio», revelou que nªo existiam quaisquer motivos contrÆrios (cid:224) institui(cid:231)ªo de medidas. Nesta base, a Comissªo decidiu instituir medidas anti-dumping e de compensa(cid:231)ªo definitivas no (cid:226)mbito dos processos acima referidos (1). (1) Decisªo da Comissªo no 283/2000/ECSC de 4 de Fevereiro de 2000 (Anti-dumping) Decisªo da Comissªo no 284/2000/ECSC de 4 de Fevereiro de 2000 (Anti-subven(cid:231)ıes) (JO L 31 de 5. 2. 2000). (2000/C 330 E/056) PERGUNTA ESCRITA E-2804/99 apresentada por Jorge HernÆndez Mollar (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (18 de Janeiro de 2000) Objecto: Preocupa(cid:231)ªo sentida no sector comunitÆrio do abacate na sequŒncia do acordo UE-MØxico Os agricultores da prov(cid:237)ncia espanhola de MÆlaga, um dos principais centros comunitÆrios de produ(cid:231)ªo de abacate, expressaram a sua preocupa(cid:231)ªo com as eventuais consequŒncias da assinatura do recente acordo comercial entre a UE e o MØxico. Actualmente, o direito de importa(cid:231)ªo do abacate mexicano na UE Ø de 4 % no per(cid:237)odo compreendido entre Janeiro e Maio, de 7,5 % de Junho a Novembro e de 5 % em Dezembro. Com o acordo de comØrcio livre estes direitos irªo desaparecer, o que provocarÆ graves preju(cid:237)zos ao sector do abacate da UE. De que forma prevŒ a Comissªo defender os interesses dos produtores espanh(cid:243)is de abacate face (cid:224)s importa(cid:231)ıes deste produto a partir do MØxico, tendo em conta as graves consequŒncias que os mesmos irªo sofrer em consequŒncia de liberaliza(cid:231)ªo originada pela entrada em vigor do acordo de comØrcio livre UE-MØxico? Resposta dada pelo ComissÆrio Franz Fischler em nome da Comissªo (6 de Mar(cid:231)o de 2000) No (cid:226)mbito do acordo de comØrcio livre com o MØxico, os abacates provenientes deste pa(cid:237)s beneficiarªo, efectivamente, a partir de Julho de 2000, de uma redu(cid:231)ªo progressiva e linear dos direitos aduaneiros ad valorem de importa(cid:231)ªo na Comunidade, os quais serªo totalmente eliminados a partir do 2008. Esta redu(cid:231)ªo operar-se-Æ a partir de direitos de base de 2,7 a 5,1 % (de acordo com os meses em causa). AlØm disso, estarÆ em vigor um contingente pautal de 20 000 toneladas, de direito nulo, para as importa(cid:231)ıes mexicanas realizadas entre 1 de Junho e 30 de Setembro, per(cid:237)odo este que nªo corresponde ao per(cid:237)odo tradicional de produ(cid:231)ªo comunitÆria (Outubro a Maio). A produ(cid:231)ªo comunitÆria disporÆ por conseguinte de um prazo substancial para se adaptar ao desmante- lamento dos direitos aplicÆveis (cid:224)s importa(cid:231)ıes na Comunidade de abacates mexicanos. JÆ que os direitos ad valorem actualmente em vigor sªo jÆ bastante reduzidos (entre 4 e 5,6 % conforme os meses), parece alØm disso pouco provÆvel que a entrada em vigor do acordo de comØrcio livre com o MØxico possa provocar preju(cid:237)zos (cid:224) produ(cid:231)ªo comunitÆria de abacates, caracterizada por um elevado grau de competitividade


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-2805/99 di Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) alla Commissione. Iniziativa comunitaria EQUAL.

eurovoc_concepts:
EU initiative
equal treatment
labour market

text: 3. 10. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 280 E/135 (2000/C 280 E/146) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2805/99 di Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) alla Commissione Oggetto: Iniziativa comunitaria EQUAL (18 gennaio 2000) Nel periodo 2000-2006 un(cid:146)unica iniziativa comunitaria, denominata EQUAL, comprender(cid:224) le azioni iniziative comunitarie Ł stato concernenti ridotto, passando dalle 13 esistenti nel periodo 1994-1999 alle 4 previste per il periodo le nuove tecnologie o l(cid:146)occupazione. Pertanto, il numero di 2000-2006. EQUAL, iniziativa comunitaria il cui obiettivo Ł la cooperazione transnazionale nella promozione di nuovi metodi di lotta contro le discriminazioni e le disparit(cid:224) in relazione con il mercato del lavoro, Ł frutto delle esperienze precedentemente acquisite. Pu(cid:242) la Commissione far sapere come si articoler(cid:224) tale iniziativa per coprire tutti gli aspetti che influiscono sul mondo del lavoro, quali requisiti saranno richiesti per beneficiarne e secondo quali modalit(cid:224) gli Stati dovranno presentare proposte per un programma di iniziativa comunitaria? Risposta data dalla sig. ra Diamantopoulou a nome della Commissione (10 febbraio 2000) La proposta di comunicazione relativa all(cid:146)iniziativa comunitaria EQUAL (1) Ł attualmente all(cid:146)esame del Parlamento. Equal, attraverso la realizzazione di partnership di sviluppo, mira a far partecipare gli organismi pubblici e privati, principalmente a livello territoriale, che possono fornire soluzioni innovative ai problemi esistenti nel mondo del lavoro. Le condizioni per essere beneficiari verranno stabilite nei programmi operativi nazionali rispettivi. La Commissione intende tuttavia assicurarsi della partecipazione di piccoli promotori nel quadro delle partnership di sviluppo che verranno costituite. Gli Stati membri dovranno presentare le loro proposte in conformit(cid:224) delle disposizioni di cui all(cid:146)articolo 21 del Regolamento (CE) n. 1260/1999 del Consiglio, del 21 giugno 1999, che stabilisce disposizioni generali sui Fondi strutturali (2), che dovranno essere elaborate in accordo con gli orientamenti adottati tramite proposte concrete nel dalla Commissione. Lo Stato membro avr(cid:224) il compito di garantire, programma operativo, lavoro interno e, concretamente, in primo luogo alla selezione, nel quadro dell(cid:146)iniziativa, dei temi prioritari per l(cid:146)occupa- zione. l(cid:146)applicazione di tali orientamenti alla realt(cid:224) del mercato del (1) COM(1999) 476 def. (2) GU L 161 del 26. 6. 1999. (2000/C 280 E/147) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2808/99 di Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) alla Commissione Oggetto: Legislazione europea sulla marcatura dei veicoli a GPL (18 gennaio 2000) I vigili del fuoco professionisti francesi segnalano il maggior pericolo causato, in caso di incendio, dai veicoli che utilizzano GPL. E(cid:146) ormai maturata in Francia la necessit(cid:224) di informare i cittadini sui pericoli inerenti a tale carburante


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2746/99 von Ioannis Marínos (PPE-DE) und Christos Folias (PPE-DE) an die Kommission. Ernennung eines griechischen Generaldirektors in der Kommission.

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

text: C 303 E/104 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 24. 10. 2000 Die Tschechische Republik kann im Rahmen von Interreg II nicht gef(cid:246)rdert werden, da diese Gemein- schaftsinitiative nur die in den Mitgliedstaaten anfallenden Ausgaben finanziert. Die unter dieser Initiative finanzierten Ma(cid:223)nahmen werden jedoch eng mit den PHARE-Aktivit(cid:228)ten koordiniert. Daher entsteht durch Ma(cid:223)nahmen, die im Rahmen von Interreg II auf der deutschen oder der (cid:246)sterreichischen Seite der Grenze durchgef(cid:252)hrt werden, indirekt der Tschechischen Republik ebenfalls ein Nutzen, beispielsweise durch eine Reduzierung der Verschmutzung von Fl(cid:252)ssen, W(cid:228)ldern oder der Luft. Au(cid:223)erdem hat die Tschechische Republik auch von verschiedenen Mehrl(cid:228)nderprogrammen im Umwelt- bereich profitiert, insbesondere von Projekten f(cid:252)r das Schwarze Dreieck, die sich gr(cid:246)(cid:223)tenteils auf kleine Demonstrationsprojekte konzentrierten, die die Verbesserung der Umweltqualit(cid:228)t im tschechischen und polnischen Teil des Schwarzen Dreiecks zum Ziel hatten. (2000/C 303 E/099) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2746/99 von Ioannis Mar(cid:237)nos (PPE-DE) und Christos Folias (PPE-DE) an die Kommission Betrifft: Ernennung eines griechischen Generaldirektors in der Kommission (18. Januar 2000) Die Europ(cid:228)ische Kommission ist verantwortlich f(cid:252)r 36 Generaldirektionen und Dienststellen. Nach den j(cid:252)ngsten Ver(cid:228)nderungen wurden an deren Spitze berufen: 8 Briten, 7 Franzosen, 6 Deutsche, 4 Italiener, 3 D(cid:228)nen, 2 Spanier, 1 Niederl(cid:228)nder, 1 Schwede, 1 Finne, 1 Belgier und 1 Luxemburger. Ab dem 1. 1. 2000 wird weder eine Generaldirektion noch eine der 36 wichtigen Dienststellen von einem Griechen geleitet werden (das gleiche gilt f(cid:252)r zwei weitere kleine L(cid:228)nder), was bis zur wahrscheinlich unbegr(cid:252)ndeten Abl(cid:246)sung (cid:129) was derzeit bewiesen wird (cid:129) des einzigen griechischen Generaldirektors, Herrn Spyros Pappas, der Fall war. Kann die Kommission die ungleiche Behandlung zu Lasten Griechenlandes, Portugals und Irlands und zugunsten bestimmter gro(cid:223)er L(cid:228)nder wie insbesondere Gro(cid:223)britanniens erkl(cid:228)ren? Kann die Kommission mitteilen, ob es in n(cid:228)chster Zeit einen Generaldirektor oder einen Dienststellenleiter griechischer Staatsan- geh(cid:246)rigkeit geben wird, und wenn ja, in welcher Generaldirektion oder welcher Dienststelle genau? Antwort von Herrn Kinnock im Namen der Kommission (24. Februar 2000) Die Kommission hat das Anliegen der Herren Abgeordneten zur Kenntnis genommen, meint aber, da(cid:223) in bezug auf die in der Anfrage zur Sprache gebrachten Sachverhalte nicht von einer Diskriminierung zum Nachteil bestimmter L(cid:228)nder gesprochen werden kann. Sie bekr(cid:228)ftigt ihren in dem Beschlu(cid:223) vom 8. Dezember 1999 (cid:252)ber Ernennungen in Dienstposten der h(cid:246)heren F(cid:252)hrungsebene in der Kommission zum Ausdruck gebrachten Willen, Ernennungen von den Verdiensten abh(cid:228)ngig zu machen, dabei aber auf allen Ebenen im gro(cid:223)en und ganzen ein ausgewogenes Verh(cid:228)ltnis zwischen den Staatsangeh(cid:246)rigen aller Mitgliedstaaten zu erhalten, damit die unabdingbare kulturelle Vielfalt und der Zusammenhalt des europ(cid:228)ischen (cid:246)ffentlichen Dienstes gew(cid:228)hrleistet sind. In diesem Sinne hat die Kommission betont, ausreichend qualifizierte Beamte aus allen Mitgliedstaaten auf der A1-Ebene zu Generaldirektoren, Leitern von Diensten o. (cid:228). ernennen zu wollen. Es liegt im Wesen der Ernennungssysteme in allen Organen, da(cid:223) die Kommission vor Abschlu(cid:223) des jeweiligen Ernennungsverfahrens in keinem Fall angeben kann, welche Person mit welcher Staatsangeh(cid:246)- rigkeit zum Leiter eines Dienstes ernannt wird. (2000/C 303 E/100) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2754/99 von Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) an die Kommission (18. Januar 2000) Betrifft: F(cid:246)rderung von Ma(cid:223)nahmen zur Bek(cid:228)mpfung der Drogenabh(cid:228)ngigkeit unter Jugendlichen Der l(cid:228)ndliche (cid:246)stliche Teil der Grafschaft Northamtonshire, eine relativ wohlhabende Gegend der East Midlands, ist mit einem erheblichen Problem im Zusammenhang mit dem Drogenmi(cid:223)brauch unter Jugendlichen konfrontiert. Die britische Regierung hat sich entschieden, diese Grafschaft nicht in ihre


title: QUESTION ÉCRITE E-2780/99 posée par Alexandros Alavanos (GUE/NGL) à la Commission. Mesures d'aide aux prix des oranges à jus en Grèce.

eurovoc_concepts:
Greece
citrus fruit
common agricultural policy
threshold price

text: 3. 10. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 280 E/127 (2000/C 280 E/136) QUESTION (cid:201)CRITE E-2780/99 posØe par Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (cid:224) la Commission Objet: Mesures d(cid:146)aide aux prix des oranges (cid:224) jus en GrŁce (18 janvier 2000) La rØduction de 30 % du montant de l(cid:146)aide aux oranges (cid:224) jus consØcutive au dØpassement du seuil de transformation en vigueur de 1 189 000 tonnes, dØcidØe par la Commission pour la campagne 1999-2000, devrait entra(cid:238)ner une nouvelle diminution des revenus des producteurs, Øtant donnØ que les prix qui ont ØtØ fixØs ne couvrent pas les coßts de production et que, dans les contrats qui ont tØ passØs avec les entreprises, les prix marchands conclus sont exagØrØment bas. (cid:201)tant donnØ que le seuil de 1 189 000 tonnes qui a ØtØ Øtabli pour l(cid:146)application de sanctions (cid:224) la production d(cid:146)oranges a ØtØ calculØ sur la base des annØes au cours desquelles diffØrentes circonstances ont entra(cid:238)nØ la production de quantitØs commerciales particuliŁrement basses et qu(cid:146)il est clairement dispropor- tionnØ par rapport aux niveaux rØels de la production, comme l(cid:146)a d(cid:146)ailleurs admis le Parlement lors de sa sØance du 14 avril 1999, proposant que le seuil soit portØ (cid:224) 1 665 000 tonnes, la Commission pourrait-elle indiquer si elle compte Øtablir un plafond plus ØlevØ pour les oranges qui sont destinØes (cid:224) la transforma- tion, de maniŁre (cid:224) limiter les sanctions et, essentiellement, (cid:224) sauvegarder les revenus des producteurs? RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (15 fØvrier 2000) Les producteurs d(cid:146)agrumes doivent tirer leurs revenus de la vente de leur production aussi bien sur le marchØ du frais que sur le marchØ de la transformation. L(cid:146)aide (cid:224) la transformation est un complØment (cid:224) ces revenus. Le seuil pour les oranges fixØ par le Conseil a ØtØ calculØ sur la base des quantitØs transformØes dans le passØ avec l(cid:146)aide communautaire. Le rŁglement (CE) no 2202/96 du Conseil du 28 octobre 1996 instituant un rØgime d(cid:146)aide aux producteurs de certains agrumes (1) prØvoit que la Commission doit prØsenter au Conseil un rapport sur l(cid:146)application du rØgime des agrumes transformØs, assorti, le cas ØchØant, de propositions appropriØes. C(cid:146)est dans le cadre de ce rapport que la Commission examinera le niveau du seuil pour les oranges. (1) JO L 297 du 21. 11. 1996. (2000/C 280 E/137) QUESTION (cid:201)CRITE E-2781/99 posØe par Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (cid:224) la Commission Objet: Mesures d(cid:146)aide (cid:224) la commercialisation des oranges en GrŁce (18 janvier 2000) L(cid:146)augmentation importante de la production d(cid:146)oranges prØvue cette annØe en GrŁce devrait crØer des problŁmes supplØmentaires sur le plan de la commercialisation du produit. Les difficultØs que posent les exportations vers les pays d(cid:146)Europe centrale et orientale du fait des tracasseries bureaucratiques et des problŁmes Øconomiques qui subsistent dans certains pays, mais Øgalement de la destruction de certains axes routiers due (cid:224) la guerre en Yougoslavie, aggravent encore le problŁme de l(cid:146)Øcoulement de ces produits, mettant ainsi gravement en pØril les revenus des producteurs. Quelles mesures la Commission propose-t-elle de prendre (prise en charge des frais de transports, augmentation des quantitØs destinØes (cid:224) l(cid:146)aide alimentaire, en particulier pour les Balkans, etc. ) pour favoriser l(cid:146)Øcoulement de la production?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2708/99 van Rosa Miguélez Ramos (PSE) aan de Commissie. Spaanse doelstelling 2 ‐ regio's.

eurovoc_concepts:
Spain
eligible region

text: C 303 E/94 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 24. 10. 2000 Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (27 januari 2000) In de meerjarige oriºntatieprogramma(cid:146)s voor de vissersvloten van alle lidstaten zijn capaciteitsdoelstellingen vastgesteld voor wat betreft tonnage en motorvermogen, gemeten overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2930/86 van de Raad van 22 september 1986 houdende definities van de kenmerken van vissersvaar- tuigen (1). Verordening (EEG) nr. 2930/86 is gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 3259/94 van de Raad (2) en Beschikking 95/84/EG van de Commissie (3), en voortaan dient de tonnage van vissersvaartuigen te worden gemeten in (cid:132)gross tonnage(cid:148) (GT) als gedefinieerd in het Verdrag van Londen van 1969. Alle vaartuigen van meer dan 24 meter lengte tussen de loodlijnen moeten reeds worden gemeten in GT. Voor vaartuigen van ten minste 15 meter lengte over alles, maar minder dan 24 meter lengte tussen de loodlijnen, moeten de GT-ramingen in de periode tot einde 2003 geleidelijk worden vervangen door resultaten van GT-metingen. Voor vaartuigen van minder dan 15 meter lengte over alles wordt de GT bepaald door middel van een vereenvoudigde formule gebaseerd op de lengte, de breedte en de diepte van het vaartuig. Na een openbare aanbesteding is met de Sea fish industry authority in het Verenigd Koninkrijk een contract gesloten om na te gaan hoe deze bepalingen in de verschillende lidstaten worden toegepast. Het eindverslag van deze instantie zal in het eerste kwartaal van 2000 aan de Commissie worden toegezonden. Momenteel wordt opnieuw bezien hoe het motorvermogen moet worden gemeten. Daartoe pleegt de Commissie overleg met het Europees normalisatiecomitØ om te bepalen op welke manier de kwestie kan worden aangepakt. De kwestie wordt nu als een prioriteit beschouwd voor de Gemeenschap en dit kan leiden tot verdere wijziging van Verordening (EEG) nr. 2930/86. (1) PB L 274 van 25. 9. 1986. (2) PB L 339 van 29. 12. 1994. (3) PB L 67 van 25. 3. 1995. (2000/C 303 E/086) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2708/99 van Rosa MiguØlez Ramos (PSE) aan de Commissie (18 januari 2000) Betreft: Spaanse doelstelling 2 (cid:129) regio(cid:146)s De Commissie heeft in oktober en november de lijsten met doelstelling 2 (cid:129) regio(cid:146)s voor de periode 2000- 2006 goedgekeurd, terwijl de lijsten van 10 lidstaten nog moeten worden goedgekeurd. Hoe staat het met de lijst met doelstelling 2 (cid:129) regio(cid:146)s uit Spanje? Heeft de Spaanse regering deze lijst binnen de gestelde termijn ingediend? Wanneer zij achterstand heeft opgelopen, hoe heeft dat dan kunnen gebeuren? Aangezien de verordening die momenteel van kracht is, eind 1999 afloopt, luidt de vraag: wat gaan de Commissie en de lidstaten wier lijsten nog niet zijn goedgekeurd, doen om de continu(cid:239)teit te waarborgen van de programma(cid:146)s en de start van nieuwe projecten met ingang van 1 januari 2000? Antwoord van de heer Barnier Namens de Commissie (24 februari 2000) Op 1 juli 1999 heeft de Commissie de lidstaten gevraagd v(cid:243)(cid:243)r 31 augustus 1999 een voorstel in te dienen betreffende de zones die onder doelstelling 2 zouden moeten vallen, voor de periode 2000-2006. Voor de lidstaten die begin september 1999 een voorstel voor zones van doelstelling 2 hebben ingediend dat voldoet aan Verordening (EG) nr. 1260/1999 van de Raad van 21 juni 1999 houdende algemene bepalingen inzake de Structuurfondsen (1), kon reeds in oktober en november 1999 een eerste besluit worden genomen. Het voorstel van de Spaanse autoriteiten heeft de Commissie pas op 15 september 1999 ontvangen. Na het overleg met de betrokken autoriteiten is op 22 december 1999 een principieel besluit genomen over 24. 10. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 303 E/95 de ontwerplijst van voor doelstelling 2 in aanmerking komende zones in Spanje. Het definitieve besluit zou worden genomen na het overleg met de drie comitØs overeenkomstig vorenvermelde verordening. Dat overleg heeft plaatsgevonden op 25, 26 en 31 januari 2000. De Commissie stelt het definitieve besluit in de loop van de maand februari vast. Wat de overgang van de ene programmeringsperiode naar de andere betreft, wijst de Commissie het geachte parlementslid erop dat de eindbegunstigden, wat de bijstandspakketten van de periode 1994-1999 betreft, tot en met 31 december 1999 betalingen konden verrichten voor acties waarvoor bindende juridische en financiºle bepalingen zijn vastgesteld v(cid:243)(cid:243)r 31 december 1999. Wat de periode 2000-2006 betreft, wordt in artikel 52, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1260/1999 bepaald dat de begindatum van de subsidiabiliteit van de uitgaven onder bepaalde voorwaarden aan de datum van de indiening van de aanvraag mag voorafgaan. Daadwerkelijk betaalde uitgaven waarvoor de Commissie tussen 1 januari en 30 april 2000 een aanvraag voor een bijstandspakket heeft ontvangen die aan alle in de genoemde verordening gestelde voorwaarden voldoet, kunnen met ingang van 1 januari 2000 voor een bijdrage van de fondsen in aanmerking worden genomen. (1) PB L 161 van 26. 6. 1999. (2000/C 303 E/087) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2709/99 van Monica Frassoni (Verts/ALE) aan de Commissie Betreft: Huerta de La puenta (regio Valencia, Spanje) (18 januari 2000) Het departement van publieke werken, stadsvoorzieningen en vervoer van het regiobestuur van Valencia (Generalitat Valenciana) wil een logistiek centrum vestigen voor de haven van Valencia in La Punta. Dit is een landbouwgebied met speciale kenmerken: het staat model voor duurzame en efficiºnte landbouw ten dienste van de consumenten in de stad en is als zodanig enig in de Europese Unie. In het kader van de milieueffectrapportage over dit project zijn de betrokken burgers niet geraadpleegd en evenmin is rekening gehouden met alternatieven; daarmee is niet voldaan aan de milieueffectrichtlijnen 85/377/EEG (1) en 97/ 11/EG (2). In het bestemmingsplan wordt het niet-onderzoeken van alternatieven gerechtvaardigd met een slag in de lucht (het belangrijkste lijkt wel dat de logistieke diensten vlakbij de haven moeten worden gevestigd), hoewel er mogelijkheden zijn bij de containersterminal die dichter bij de haven ligt dan La Punta en waarvan de gevolgen voor het milieu, de productiesector en de landbouw en bovenal voor het historisch erfgoed aanzienlijk minder ingrijpend zouden zijn dan bij La Punta. Evenmin worden in het plan ZAL de eventuele gevolgen geanalyseerd voor het aangrenzende natuurgebied Albufera dat beschermd is door de Valenciaanse wetgeving en opgenomen is in diverse internationale overeenkomsten (Ramsar, vogelbescher- ming (Aves), de Habitatrichtlijn 92/43/EEG) (3). In de milieueffectrapportage wordt bijvoorbeeld toegegeven dat het gevaar bestaat dat de activiteiten rond de ZAL het grondwater zullen verontreinigen van de vlakte van Valencia; er wordt echter onvoldoende aandacht besteed aan de mogelijke gevolgen van dit alles voor het natuurgebied. Bovendien wordt in de milieueffectrapportage toegegeven dat ten gevolge van de onbereikbaarheid van La Punta over de weg en de noodzakelijke aanleg van infrastructurele voorzieningen de ZAL het gevaar van overstromingen zal doen toenemen in geval van hevige regenval. Daarom wordt een reeks maatregelen voorgesteld wanneer de vestiging er komt. Er is evenwel geen rekening gehouden met het gevaar dat de aangrenzende woonwijken onderlopen aangezien er tot dusver onvoldoende drainagecapaciteit is. Meent de Commissie niet dat de Spaanse autoriteiten zich niet hebben gehouden aan de milieueffectricht- lijnen, vooral de verplichting om de betrokkenen te raadplegen en rekening te houden met alternatieven? Welke maatregelen denkt de Commissie te nemen om ervoor te zorgen dat de Habitat van Albufera niet te lijden heeft onder het plan ZAL? (1) PB L 175 van 5. 7. 1985, blz. 140. (2) PB L 73 van 14. 3. 1997, blz. 5. (3) PB L 206 van 22. 7. 1992, blz. 7


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2858/99 af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen. Ufuldstændig gennemførelse af direktivet om vurdering af indvirkningen på miljøet i Regionen Lazio.

eurovoc_concepts:
Italy
Latium
environmental impact
national implementing measure
parking area
public works

text: C 303 E/120 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 24. 10. 2000 (2000/C 303 E/120) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2855/99 af Jonas Sj(cid:246)stedt (GUE/NGL) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Hvad er tilladt med den nye foderlov En lovsk(cid:230)rpelse i Sverige i henhold til EU(cid:146)s direktiver har medfłrt, at landets zoologiske haver nu har forbud mod at anvende ukontrolleret kłd som foder. Mus og kyllinger kan dermed ikke l(cid:230)ngere gives til dyrene i de zoologiske haver. Alle kłd(cid:230)dende dyr i zoologiske haver skal nu i stedet for have parteret og dyrl(cid:230)gekontrolleret kłd fra godkendte foderfabrikker. Slangerne er dog blevet undtaget fra denne bestem- melse. Men syge hornugler og ugler, som de zoologiske have har taget sig af, har af hensyn til deres fordłjelse ogs(cid:229) behov for at (cid:230)de hele dyr med pels og alting. Men det er blevet anset for forbudt efter den svenske lov og det EU-direktiv, der ligger til grund for loven. Mener Kommissionen, at det er tilf(cid:230)ldet? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (9. februar 2000) I henhold til R(cid:229)dets direktiv 1999/22/EF af 29. marts 1999 om hold af vilde dyr i zoologiske haver (1), er medlemsstaterne forpligtede til at sikre, at alle zoologiske haver opretholder en hłj standard for dyrehold med et udarbejdet ern(cid:230)ringsprogram for dyrene. Det n(cid:230)vnte direktiv specificerer dog ikke kostforhold i detaljer. S(cid:229)danne forhold behandles af medlems- staterne. (1) EFT L 94 af 9. 4. 1999. (2000/C 303 E/121) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2858/99 af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Ufuldst(cid:230)ndig gennemfłrelse af direktivet om vurdering af indvirkningen p(cid:229) miljłet i Regionen Lazio Kan Kommissionen under henvisning til forespłrgerens tidligere forespłrgsler om vurdering af indvirk- ningen p(cid:229) miljłet og direktiv 85/337/E(cid:216)F (1) med efterfłlgende (cid:230)ndringer oplyse, om direktivet er blevet gennemfłrt effektivt og fuldt ud, navnlig efter den italienske regerings uddelegering af befłjelser til regionerne, herunder is(cid:230)r Regionen Lazio, eller om der tv(cid:230)rtimod er konstateret unłjagtigheder og/eller dele, der ikke er gennemfłrt fuldt ud? forespłrgsel E-2084/99 (2), har givet Navnlig parkeringshuset i Rom, som er omtalt i anledning til en befłjelseskonflikt mellem Rom Kommune, der har udstedt den p(cid:229)g(cid:230)ldende tilladelse uden at foretage en vurdering af indvirkningen p(cid:229) miljłet, og Regionen Lazio, der derimod har anmodet om en vurdering af indvirkningen p(cid:229) miljłet. i Via Sacchi (1) EFT L 175 af 5. 7. 1985, s. 40. (2) EFT C 219 af 1. 8. 2000, s. 87. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (23. februar 2000) Med hensyn til gennemfłrelse i national lovgivning af direktiv 85/337/E(cid:216)F af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters virkninger p(cid:229) miljłet i Italien og specielt i regionen Lazio henvises det (cid:230)rede medlem til svar p(cid:229) skriftlig forespłrgsel E-2084/99. Man er i łjeblikket ved at undersłge, om 24. 10. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 303 E/121 regionallovgivningen er i overensstemmelse med direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (1), om (cid:230)ndring af direktiv 85/337/E(cid:216)F. Det kan tilfłjes, at parkeringspladser ikke specifikt er n(cid:230)vnt i bilagene til direktiv 85/ 337/E(cid:216)F, og det er derfor vanskeligt at anf(cid:230)gte mangel p(cid:229) specifik gennemfłrelse i forbindelse med denne projektgruppe. Derimod omfatter direktiv 97/11/EF, der ikke finder anvendelse i dette specifikke tilf(cid:230)lde, fordi det g(cid:230)lder for projekter, hvortil ansłgning om tilladelse er fremsendt efter den 14. marts 1999, specifikt parkeringspladser blandt projekterne i bilag II til direktiv (10 b). Konflikter mellem forskellige organer i den italienske forvaltning er ikke relevant p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan. Det er kun relevant, at f(cid:230)llesskabslovgivningen anvendes korrekt. Med hensyn til anvendelse af direktiv 85/337/E(cid:216)F i dette specifikke tilf(cid:230)lde kunne parkeringspladser efter Kommissionens mening, uden at v(cid:230)re specifikt n(cid:230)vnt, omfattes af bilag II i direktiv 85/337/E(cid:216)F under nr. 10 b (som anl(cid:230)gsarbejde i byzoner blandt infrastrukturprojekter). I henhold til direktivet skal bilag II- projekter underkastes en vurdering af miljłvirkninger (VVM), hvis medlemsstaterne mener, at projekterne kr(cid:230)ver det. Medlemsstaterne er imidlertid forpligtet til at foretage en forvurdering for at fastsl(cid:229), om bilag II- projekter skal underkastes en VVM-procedure. Kommissionen mener derfor, at hvis der ikke blev foretaget nogen forvurdering af parkeringspladsprojektet, som m(cid:229)tte f(cid:229) v(cid:230)sentlige virkninger p(cid:229) miljłet, er det en overtr(cid:230)delse af direktivet, medens det forhold, at et projekt om en parkeringsplads ikke underkastes en VVM-procedure ikke er en overtr(cid:230)delse af direktivet, hvis det i en forundersłgelse er blevet konkluderet, at projektet ikke vil f(cid:229) v(cid:230)sentlige virkninger. (1) EFT L 73 af 14. 3. 1997. (2000/C 303 E/122) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2859/99 af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Den offentlige lov og orden Tryghed p(cid:229) gaden betragtes som et vigtigt gode for befolkningen og som en offentlig service, der betales over skatterne. Det er derfor nłdvendigt med et tilstr(cid:230)kkeligt antal politibetjente og et tilstr(cid:230)kkeligt antal politistationer over hele landet. Desv(cid:230)rre er situationen i Rom og navnlig i distrikt XX ganske anderledes, idet hele kvarterer forfalder og er kendetegnet af social uro, narkotika- og alkoholmisbrug samt indvandrere, mens der ikke er nok betjente, samtidig med, at der er andre omr(cid:229)der, hvor der ikke er nogen politistation, selv om distriktet har anmodet om det. Arrangementerne i forbindelse med fejringen af (cid:229)rtusindskiftet vil kun forv(cid:230)rre situationen. P(cid:229) denne baggrund bedes Kommissionen oplyse fłlgende: 1. 2. Findes der forskningsresultater, oplysninger eller eksempler p(cid:229) god praksis vedrłrende de logistiske og organisatoriske metoder, som anvendes af ordensmagten? Findes der lignende problemer i andre EU-medlemsstater, og hvordan klares disse problemer i givet fald? 3. Hvad er den generelle holdning til hele denne problemstilling? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Ant(cid:243)nio Vitorino (6. marts 2000) Kommissionen er enig med det (cid:230)rede medlem i, at sikkerhed p(cid:229) gaderne er et meget vigtigt spłrgsm(cid:229)l


title: Komisijas Lēmums (2000. gada 18. janvāris), ar kuru groza Lēmumu 96/627/EK, ar ko īsteno 2. pantu Padomes Direktīvā 77/311/EEK attiecībā uz trokšņu līmeni, kam pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji (paziņots ar dokumenta numuru C(1999) 3546)Dokuments attiecas uz EEZ.

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
drivers
noise level
noise protection
occupational health
tractor

text: 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 265 32000D0063 27. 1. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 22/66 KOMISIJAS LĒMUMS (2000. gada 18. janvāris), ar kuru groza Lēmumu 96/627/EK, ar ko īsteno 2. pantu Padomes Direktīvā 77/311/EEK attiecībā uz trokšņu līmeni, kam pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji (paziņots ar dokumenta numuru C(1999) 3546) (Dokuments attiecas uz EEZ) (2000/63/EK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Direktīvu 77/311/EEK (1977. gada 29. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attie- cībā uz trokšņu līmeni, kam pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji (1), kurā jaunā- kie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/54/EK (2), un jo īpaši tās 2. pantu, tā kā: (1) (2) Attiecībā uz visiem traktoriem bez kabīnēm ir pierādīts, ka tehnisku iemeslu dēļ nav iespējams ievērot Komisijas Lēmumā 96/627/EK (3) noteiktā pārejas laika beigu termiņu. Šajos apstākļos nepieciešams pār- celt pārejas laika beigu termiņu, kas noteikts transportlīdzekļiem minētajā lēmumā. Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu tirdzniecībā lauksaimniecības un mežsaim- niecības traktoru nozarē, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. Lēmuma 96/627/EK 1. pantu aizstāj ar šādu pantu: 1. pants “1. pants Direktīvas 77/311/EEK 2. panta 2. punktā noteiktais pārejas laiks beidzas: — 2001. gada 1. oktobrī attiecībā uz visiem jaunajiem traktoru tipiem, — 2003. gada 1. oktobrī attiecībā uz visiem jaunajiem traktoriem. ” 2. pants Dalībvalstīs pieņem noteikumus, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz 2001. gada 30. septembrim izpildītu šī lēmuma prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 2000. gada 18. janvārī 3. pants Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Erkki LIIKANEN (1) OV L 105, 28. 4. 1977. , 1. lpp. (2) OV L 277, 10. 10. 1997. , 24. lpp. (3) OV L 282, 1. 11. 1996. , 72. lpp


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2811/99 von Cristiana Muscardini (UEN) an die Kommission. Gesetzgebungstätigkeit und Regulierung.

eurovoc_concepts:
administrative formalities
decentralisation
drafting of EU law

text: 24. 10. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 303 E/115 (cid:220)berdies ist an dieser Stelle auf die wichtigen Arbeiten zu verweisen, die zur Zeit von der (cid:132)Financial action task force on money laundering (FATF) (5)(cid:147) durchgef(cid:252)hrt werden. Diese Gruppe handelt auf der Grundlage eines Mandats der G7, dem zufolge diejenigen L(cid:228)nder und Gebiete zu ermitteln sind (ob nun (cid:132)offshore(cid:147) oder (cid:132)onshore(cid:147) und zu denen m(cid:246)glicherweise auch die FATF-Mitglieder selbst z(cid:228)hlen), die eine ungen(cid:252)- gende Zusammenarbeit auf dem Gebiet der allgemeinen Bek(cid:228)mpfung der Geldw(cid:228)sche anbieten. Im Rahmen dieser Arbeiten werden international auch alle bedeutenden Finanzzentren anhand einer Reihe von Kriterien gepr(cid:252)ft (zu denen auch ein (cid:252)berm(cid:228)(cid:223)ig gesch(cid:252)tztes Bankgeheimnis geh(cid:246)rt). Im Juni 2000 will die FATF eine Liste mit den Namen dieser L(cid:228)nder und Gebiete ver(cid:246)ffentlichen. (1) ABl. L 166 vom 28. 6. 1991. (2) KOM(95) 54 endg. und KOM(98) 401 endg. (3) KOM(1999) 352 endg. (4) ABl. C 251 vom 15. 8. 1997. (5) Bei der FATF handelt es sich um das internationale Organ auf dem Gebiet der Bek(cid:228)mpfung der Geldw(cid:228)sche. Es wurde 1989 von der G7 eingesetzt und z(cid:228)hlt derzeit 28 Mitglieder, u. a. auch die Kommission und alle Mitgliedstaaten. (2000/C 303 E/112) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2811/99 von Cristiana Muscardini (UEN) an die Kommission Betrifft: Gesetzgebungst(cid:228)tigkeit und Regulierung (18. Januar 2000) Die Gesetzgebungst(cid:228)tigkeit der Union sollte nicht verwechselt werden mit der Regelung von Ausf(cid:252)hrungs- bestimmungen. Erstere besteht in der Annahme von Rahmengesetzen gem(cid:228)(cid:223) den vom Vertrag vorgese- henen Verfahren. Letztere hingegen modifiziert die Verfahren und bezieht die nationalen Verwaltungen unmittelbarer ein, um das Parlament, das mehr Zeit auf die Diskussion wichtigerer Probleme verwenden sollte als auf die L(cid:228)nge von Spargelstangen, den Duft von Lupinen, die L(cid:228)nge von Pr(cid:228)servativen oder den Mechanismus von Nagelpistolen, von (cid:252)berm(cid:228)(cid:223)iger und sachfremder Arbeit zu entlasten. Da das Parlament ein politisches, kein technisches Organ ist, m(cid:246)ge die Kommission folgende Fragen beantworten: 1. Ist sie sich der Diskreditierung der Institutionen in den Augen der Unionsb(cid:252)rger bewu(cid:223)t, wenn die Presse (cid:252)ber von Br(cid:252)ssel auferlegte Regelungen berichtet, bei denen drei oder vier Institutionen mit Fragen wie den genannten befa(cid:223)t sind? 2. Teilt sie die Auffassung, wonach der Wille, jedes winzige Detail regeln zu wollen, sehr h(cid:228)ufig dazu f(cid:252)hrt, Wirtschaftst(cid:228)tigkeiten zum Vorteil von Gro(cid:223)unternehmen zu zerst(cid:246)ren, die als einzige in der Lage sind, die Investitionen zu t(cid:228)tigen, die eine Anpassung an die neuen Vorschriften erlauben, wobei die B(cid:252)rger in bezug auf die Produktqualit(cid:228)t freilich keinerlei Schutz genie(cid:223)en? 3. Ist sie nicht der Auffassung, da(cid:223) sich viele Gruppen von B(cid:252)rgern angesichts der genannten F(cid:228)lle immer weiter von Europa entfernen, immer weniger an seinen angeblichen Einigungswillen glauben und B(cid:252)rokratie und Zentralismus immer st(cid:228)rker kritisieren? 4. H(cid:228)lt sie es nicht f(cid:252)r angezeigt, Vorschl(cid:228)ge vorzulegen, um diese legislative (cid:132)Verirrung(cid:147) im Rahmen der vorgesehenen institutionellen Reform zu korrigieren? Antwort von Herrn Prodi im Namen der Kommission (20. M(cid:228)rz 2000) Die Kommission ist sich der von der Frau Abgeordneten erw(cid:228)hnten Probleme wohl bewu(cid:223)t. Diese Probleme werden in dem Wei(cid:223)buch (cid:252)ber eine sinnvollere F(cid:252)hrungsrolle innerhalb der Union und (cid:252)ber ihre Grenzen hinaus behandelt, das von der Kommission im Jahre 2001 vorgelegt wird. Die Frau Abgeordnete wird auf die einschl(cid:228)gigen Erkl(cid:228)rungen verwiesen, die der Pr(cid:228)sident der Kommission auf der Parlamentstagung vom 15. Februar 2000 zu den strategischen Zielen der Kommission f(cid:252)r die n(cid:228)chsten f(cid:252)nf Jahre abgegeben hat


title: European Parliament resolution on the Commission Report on the implementation in 1998 of Commission Decision No 2496/96/ECSC of 18 December 1996 establishing Community rules for State aid to the steel industry (Steel Aid Code) (COM(1999) 94 — C5-0104/1999 — 1999/2107(COS))

eurovoc_concepts:
aid for restructuring
aid to industry
iron and steel industry

formats: pdf print

text: C 304/76 Official Journal of the European Communities EN 24. 10. 2000 Tuesday 18 January 2000 27. Is concerned that in certain individual cases aid to maritime transport has been mixed with aid to shipbuilding, which forms part of manufacturing industry and the limits on which have been laid down in a separate directive; Instructs its President to forward this resolution to the Commission, the Council, the Committee of 28. the Regions and the Economic and Social Committee. * * * 12. Report on state aid to the steel industry (1998) A5-0073/1999 European Parliament resolution on the Commission Report on the implementation in 1998 of Commission Decision No 2496/96/ECSC of 18 December 1996 establishing Community rules for (COM(1999) 94 - C5-0104/1999 - 1999/ State aid to the steel industry (Steel Aid Code) 2107(COS)) The European Parliament, $ having regard to the Commission Report (COM(1999) 94 $ C5-0104/1999)), $ having regard to Article 8 of Decision No 2496/96/ECSC of 18 December 1996 (1), $ having regard to the Treaty establishing the European Coal and Steel Community, which expires in 2002, $ having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs (A5-0073/1999), A. whereas the Commission Report relates to the second year of the sixth Steel Aid Code, B. whereas efforts should continue to be made in future to eliminate obstacles to competition and serious distortions of the market balance, C. whereas under Article 4(c) of the ECSC Treaty, subsidies or aids granted by States to the iron and steel industry or special charges imposed by States, in any form whatsoever, are prohibited, D. whereas the rules allow the granting of aid to the steel industry in certain clearly defined cases as an emergency measure, 1. Welcomes the Commission’s report on the implementation of the Steel Aid Code in 1998; notes, however, that not all aspects of steel aid are treated; 2. Stresses that restricting state aid to research and development, environmental protection, plant clo- sures and special aids for Greece represents a sensible framework for the prevention of distortions of competition; Supports the Commission’s decision of 9 December 1998 pursuant to Article 88 of the ECSC Treaty 3. to initiate a procedure on the basis of Decision No 2496/96/ECSC; 4. Calls on the Member States to comply with their reporting requirement more promptly in future; 5. Criticises the Commission because, in spite of the clear wording of the Steel Aid Code, which applies to all types of aid, it has on several occasions authorised aid for steel undertakings which do not fall within the categories set out in the Code; Calls for a thorough assessment of this unequal treatment, inter alia in the light of the judgments of 6. the European Court of Justice; (1) OJ L 338, 28. 12. 1996, p. 42. 24. 10. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 304/77 Tuesday 18 January 2000 7. Recalls in this context that in its order of 3 May 1996 the Court accepted that the iron and steel industry is particularly sensitive to disturbances to its competitive operation, the purpose of the system of aids to this industry being to ensure the survival of successful companies; points out that this rigid aid system is accurately defined in the current Steel Aid Code and should continue after the ECSC Treaty expires; 8. Calls for clarification of whether the Steel Aid Code applies to all aids; Calls for a number of decisions to be examined as to whether they might require authorisation pur- 9. suant to Article 95 of the ECSC Treaty; Calls on the Commission, in its 1999 Report, to detail the active role it plays in the elaboration of 10. restructuring plans and authorised exceptional cases; Considers that the Commission must decide justly and equitably when it authorises $ or even itself 11. suggests $ exceptions to the ban on aid in individual cases, while in others it does not even consider the application of Article 95 of the ECSC Treaty; 12. Calls for an expert assessment of aid in connection with the privatisation of state steel undertakings; 13. Considers a review and amendment of the Steel Aid Code to be desirable in the interests of equal treatment if the Commission intends to permit aids other than those hitherto referred to at the end of the Steel Aid Code; Calls on the Commission to propose amendments to that effect in connection with the regulations 14. which are to succeed the ECSC Treaty from 2002; 15. Considers that, after the expiry of the ECSC Treaty, only a Council Regulation can guarantee the necessary legal certainty and ensure that the strict ban on all types of aid not covered by the Code is binding; Calls, therefore, for aids to the steel industry to be governed by a Council Regulation pursuant to 16. Article 94 of the EC Treaty; Shares the view of the ECSC Consultative Committee that admissible aids should give the EU’s steel 17. sector advantages comparable to those enjoyed by other sectors of industry, but that any distortion of competition among companies in the EU’s steel sector should be avoided, it being understood that the rules should be sufficiently strict to ensure that aid cannot be used for purposes other than those specified in the Code; Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the govern- 18. ments of the Member States


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2796/99 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. Säilyketeollisuus ja sen merkitys Euroopan unionin elintarvikeapupolitiikalle.

eurovoc_concepts:
EU aid
cannery
fishery produce
fishery resources
food aid

text: C 374 E/16 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/019) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2796/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: S(cid:228)ilyketeollisuus ja sen merkitys Euroopan unionin elintarvikeapupolitiikalle Euroopan parlamentti keskusteli edelt(cid:228)v(cid:228)ll(cid:228) vaalikaudella kes(cid:228)kuun 1998 t(cid:228)ysistunnossa kalataloustuottei- den s(cid:228)ilyketeollisuutta ja vesiviljely(cid:228) Euroopan unionissa koskevasta mietinn(cid:246)st(cid:228) (A4-0137/98) (1), jonka se my(cid:246)s hyv(cid:228)ksyi. Mietinn(cid:246)n johtop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiss(cid:228) Euroopan parlamentti pyyt(cid:228)(cid:228) Euroopan komissiota tukemaan yhteis(cid:246)n s(cid:228)ilykkeiden sis(cid:228)llytt(cid:228)mist(cid:228) apua tarvitsevien maiden humanitaariseen elintarvikeapupolitiikkaan, koska s(cid:228)ilykkeet ja kuljetus on helppoa. takaavat elintarvikkeiden ravinto-ominaisuuksien s(cid:228)ilymisen ja niiden varastointi 1. Voiko Euroopan komissio antaa tietoja toimista, hyv(cid:228)ksymisen j(cid:228)lkeen parlamentin pyynt(cid:246)jen mukaisesti? joihin on ryhdytty edell(cid:228) mainitun mietinn(cid:246)n Voiko Euroopan komissio kertoa EU:n humanitaariselle politiikalle yleens(cid:228) ja erityisesti elintarvike- 2. avulle viimeisimm(cid:228)n 5 vuoden aikana suunnattujen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahojen kokonaism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n ja ilmoittaa eurooppa- laisten s(cid:228)ilykkeiden prosentuaalisen osuuden ja kokonaism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n elintarvikeavusta sek(cid:228) tuotteet ja kyseisten s(cid:228)ilykkeiden alkuper(cid:228)n j(cid:228)senvaltioittain? 3. Voiko Euroopan komissio kertoa, mink(cid:228) tyyppisi(cid:228) tuotteita sis(cid:228)ltyy EU:n elintarvikeapupolitiikkaan ja mik(cid:228) on kunkin tuotteen prosentuaalinen osuus sek(cid:228) miten tuotteet on jaettu unionin ulkopuolisissa maissa? (1) EYVL C 210, 7. 6. 1998, s. 295. Poul Nielsonin komission puolesta antama vastaus (13. huhtikuuta 2000) Elintarvikeapua my(cid:246)nnet(cid:228)(cid:228)n elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sek(cid:228) elintarviketurvaan liittyvist(cid:228) erityisist(cid:228) tukitoimista 27 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1292/ 96 ja j(cid:228)senvaltioiden kanssa hyv(cid:228)ksyttyjen elintarvikeavun (1) menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukaisesti tarpeita koskevan erityisarvioinnin perusteella. Avun on my(cid:246)s ehdottomasti oltava edunsaajamaiden m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)mien elintarviketurvastrategioiden mukainen. Paikalliset kulutustottumukset ja kansalliset tuotantoj(cid:228)rjestelm(cid:228)t otetaan my(cid:246)s huomioon. Komissio asettaa etusijalle paikalliset hankinnat ja nk. kolmikantahankinnat (hankinnat muista kehitys- maista kuin edunsaajamaista). N(cid:228)iden hankintojen osuus on keskim(cid:228)(cid:228)rin 40 prosenttia kaikista toteute- tuista hankinnoista. Suurin osa niist(cid:228) muodostuu viljasta (riisi, maissi ja hirssi) ja palkokasveista. Arvoisalle parlamentin j(cid:228)senelle ja Euroopan parlamentin p(cid:228)(cid:228)sihteerist(cid:246)lle l(cid:228)hetet(cid:228)(cid:228)n suoraan asiakirja, josta ilmenee my(cid:246)nnetyn elintarvikeavun kokonaism(cid:228)(cid:228)r(cid:228) vuosina 1993(cid:129)1999. Komissio huomioi elintarvikeavun yhteydess(cid:228) kaikin mahdollisin tavoin elintarviketuotteiden toimittamisen s(cid:228)ilykkein(cid:228), erityisesti kalas(cid:228)ilykkein(cid:228). Edunsaajat kuitenkin asettavat etusijalle tuoretuotteet. Arvoisalle parlamentin j(cid:228)senelle ja parlamentin p(cid:228)(cid:228)sihteerist(cid:246)lle l(cid:228)hetet(cid:228)(cid:228)n suoraan asiakirja, josta ilmenee viime vuosina apuna toimitettujen makrilli- ja sardiinis(cid:228)ilykkeiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t sek(cid:228) niiden alkuper(cid:228)maat. Euroopan yhteis(cid:246)n humanitaarisen avun toimisto (ECHO) huolehtii p(cid:228)(cid:228)asiassa h(cid:228)t(cid:228)avun toimittamisesta. Kuluneen viiden vuoden aikana komissio on my(cid:246)nt(cid:228)nyt seuraavansuuruiset m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahat yhteis(cid:246)n humani- taariselle politiikalle: 1995: 692,1 miljoonaa euroa; 1996: 656,7 miljoonaa euroa; 1997: 441,6 miljoonaa euroa; 1998: 517,7 miljoonaa euroa ja 1999: 812,9 miljoonaa euroa eli yhteens(cid:228) vuosina 1995(cid:129)1999 3121 miljoonaa euroa. Edunsaajamaat luetellaan arvoisalle parlamentin j(cid:228)senelle ja parlamentin p(cid:228)(cid:228)sihteerist(cid:246)lle suoraan l(cid:228)hetett(cid:228)- v(cid:228)ss(cid:228) asiakirjassa. 28. 12. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 374 E/17 ja kansainv(cid:228)listen j(cid:228)rjest(cid:246)jen ECHO toimii valtiosta riippumattomien j(cid:228)rjest(cid:246)jen (kansalaisj(cid:228)rjest(cid:246)jen) kautta. Humanitaarisen j(cid:228)rjest(cid:246)n on kumppanuudesta tehdyn puitesopimuksen 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti hankittava tuotteet ensisijaisesti toimintamaastaan tai kyseisell(cid:228) alueella sijaitsevasta maasta. T(cid:228)m(cid:228) toimintatapa mahdollistaa elintarvikeavun toimittamisen edullisemmin, ja lis(cid:228)ksi hankitut tuotteet vastaavat paremmin edunsaajien ravintotottumuksia. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi kyseisen artiklan 2 kohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)- t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) humanitaarisen j(cid:228)rjest(cid:246)n on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ett(cid:228) tuotteet vastaavat mahdollisimman hyvin paikallisen v(cid:228)est(cid:246)n tarpeita ja tottumuksia. Toimitetut elintarviketuotteet ovat yleens(cid:228) viljaa (vehn(cid:228) ja maissi), (cid:246)ljy(cid:228), riisi(cid:228) ja palkokasveja. Kalas(cid:228)ilyk- keiden osuus on eritt(cid:228)in v(cid:228)h(cid:228)inen ECHOn toimittamassa elintarvikeavussa. (1) EYVL L 166, 5. 7. 1996. (2000/C 374 E/020) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2806/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Ministeri(cid:246)n asema innovaatiosta ja teknologiasta vastaaville virastoille Euroopan unionin er(cid:228)(cid:228)n(cid:228) suurena haasteena on yhdist(cid:228)(cid:228) unionin kehitys ja teknologinen innovaatio. Yhdist(cid:228)minen on v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)t(cid:246)nt(cid:228), kun otetaan huomioon maailman valtakeskittymien kuten Yhdysvaltojen, Japanin ja Kaakkois-Aasian teknologinen edistyminen. Julkinen mielipide ja erityisesti yritt(cid:228)j(cid:228)t on saatava entist(cid:228) tietoisemmiksi siit(cid:228), ett(cid:228) innovaatio ja teknologia joita teollisuudesta ja tutkimuksesta vastaavat kansalliset ja alueelliset ovat kaikkein vaativimpia asioita, viranomaiset joutuvat hoitamaan. Katsooko komissio, ett(cid:228) sen pit(cid:228)isi kannustaa Euroopan unionin j(cid:228)senvaltioita nostamaan ministeri(cid:246)iden asemaan er(cid:228)it(cid:228) innovaatiosta ja teknologiasta vastaavia virastoja, jotta julkisesti ja virallisesti korostettaisiin niiden t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) teht(cid:228)v(cid:228)(cid:228) kaikkien j(cid:228)senvaltioiden hallinnossa? Erkki Liikasen komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2000) Komissio on samaa mielt(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) innovaatioihin on kiinnitett(cid:228)v(cid:228) aiempaa enemm(cid:228)n huomiota kansallisella ja aluetasolla harjoitettavassa politiikassa. Koska yritysten innovointikyky on kilpailukyvyn kehitt(cid:228)misen ensimm(cid:228)inen edellytys talousel(cid:228)m(cid:228)lt(cid:228)(cid:228)n kehittyneiss(cid:228) maissa, innovaatiotoiminnan edist(cid:228)mi- nen on valtioiden vaativa teht(cid:228)v(cid:228). Innovaatioprosessin monimutkaisuuden vuoksi innovaatiostrategioita ja -politiikkaa k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n usein eri ministeri(cid:246)iss(cid:228), joiden tavoitteet saattavat olla kesken(cid:228)(cid:228)n ristiriitaisia. Siksi on tarpeen tukea vuoropuhelua ja koordinoida politiikan aloja, jotka ovat riippuvaisia t(cid:228)st(cid:228) vuoropuhe- lusta. Komissio k(cid:228)ynnisti innovaatiopolitiikkaa koskevan periaatekeskustelun antamalla vihre(cid:228)n kirjan innovaa- tiosta (1) ja jatkoi sit(cid:228) innovaatioita koskevalla toimintasuunnitelmalla (2). Asiaa koskevassa keskustelussa on suositeltu, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltiot sovittavat tehokkaasti yhteen eri politiikan aloihin kuuluvat toimenpiteet, jotta niill(cid:228) voidaan vauhdittaa innovaatioita yhten(cid:228)isesti yhteis(cid:246)n alueella. Asia kuuluu tietenkin ensisijaisesti Innovaatioiden alalla on kuitenkin toivottavaa tunnistaa ja edist(cid:228)(cid:228) hyvi(cid:228) j(cid:228)senvaltioiden toimivaltaan. toimintatapoja. Komissio aikoo edist(cid:228)(cid:228) aloitteiden suunnittelua ja toteuttamista luomalla innovaatioiden alalle yhteisen viitekehyksen. Sen avulla j(cid:228)senvaltiot voivat vaihtaa ja ottaa k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n parhaita toimintatapoja, jotka koskevat mm. innovaatiohakuisen yrityspolitiikan koordinointikeinoja j(cid:228)senvaltion sis(cid:228)ll(cid:228)