eurovoc_concepts:
animal disease
animal nutrition
labelling
manufactured feedingstuffs
raw material

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 07. 01. 2000 COM(1999) 744 final 2000/0015 (COD) Propuesta de DIRECTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se modifica la Directiva 79/373/CEE relativa a la comercialización de los piensos compuestos (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS INFORMACIÓN GENERAL: 1. Marco jurídico: En lo que respecta al etiquetado de los piensos compuestos, el objetivo de la Directiva 79/373/CEE del Consejo, relativa a la comercialización de los piensos compuestos, modificada por la Directiva 90/44/CEE del Consejo, consiste en garantizar que los ganaderos estén informados, objetivamente y de la forma más precisa posible, de la composición y el uso de los piensos. La Directiva 90/44/CEE destaca la importancia de garantizar que la exactitud de las declaraciones pueda comprobarse oficialmente. La declaración de las materias primas en los piensos ha sido (y sigue siendo) considerada un dato importante para los ganaderos. En 1990, cuando se aprobó la Directiva 90/44/CEE, el control de la determinación cuantitativa de las materias primas planteaba dificultades, principalmente a causa de la naturaleza de los productos utilizados, la complejidad de las mezclas realizadas o los métodos de elaboración empleados. Por lo tanto, hasta el momento, se prefiere una declaración flexible en materia de piensos para animales de producción, limitada a la indicación de las materias primas sin especificar su cantidad. Además, para facilitar la declaración de las materias primas, se aceptó ofrecer esta información por categorías, que reúnen varios grupos de materias primas bajo un mismo nombre. Actualmente, la Directiva 91/357/CEE de la Comisión establece las categorías de ingredientes utilizables en el etiquetado de los piensos compuestos destinados a los animales que no sean los de compañía. (Las categorías de ingredientes para los piensos compuestos destinados a los animales de compañía ya habían sido establecidas antes mediante la Directiva 82/475/CEE de la Comisión). 2. La crisis de la EEB: La Comisión temporal de investigación de la encefalopatía espongiforme bovina del Parlamento Europeo recomendó, en febrero de 1997, la inclusión en el etiquetado de una declaración obligatoria explícita de los fabricantes sobre los piensos que permita identificar claramente los componentes y el origen de los ingredientes, así como las instrucciones de utilización. Posteriormente, en noviembre de 1997, la Comisión temporal observó que la Comisión, aunque aceptaba llevar a cabo una investigación a mediados de 1998, todavía no había declarado su inequívoco compromiso en favor de la declaración cuantitativa y cualitativa de los piensos en forma de indicaciones claras de los componentes y del origen de las materias primas e instó a la Comisión a que estableciera las condiciones y los controles técnicos necesarios a tal fin y presentara una propuesta adecuada. 2 En el primer y segundo informe semestral de seguimiento de la EEB la Comisión declara que cualquier propuesta referente al etiquetado cuantitativo y cualitativo de los piensos debe permitir un control fidedigno de los datos y basarse en métodos analíticos reconocidos. En el segundo informe semestral, también anuncia que se ha llevado a cabo un estudio conjunto para comprobar las posibilidades actuales de determinación cualitativa y semicuantitativa, mediante análisis microscópico, de los ingredientes de los piensos compuestos, en especial para detectar la presencia, el origen y la cantidad de harina de carne y huesos. En su reunión de los días 29 y 30 de marzo de 1999, el Comité permanente de alimentación animal aceptó las conclusiones del estudio conjunto, dejando claro que todavía no es posible la identificación cualitativa y cuantitativa de todas las materias primas presentes en los piensos compuestos únicamente mediante análisis microscópico. En su resolución de abril de 1999 relativa al segundo informe semestral de la Comisión sobre la EEB, el Parlamento Europeo reitera su llamamiento en favor de una declaración pública obligatoria de los ingredientes de los piensos e insta una vez más a la Comisión a que presente una propuesta al respecto; considera que las dificultades que plantea la declaración cuantitativa ya no deberían servir de excusa para no presentar una declaración cualitativa. Además, algunos Estados miembros han mostrado repetidamente su desacuerdo con las disposiciones vigentes sobre el etiquetado de los piensos compuestos, solicitando la posibilidad de declarar todas las materias primas presentes en los piensos compuestos así como su peso respectivo. Casi todos los Estados miembros opinan que la declaración de las materias primas por categorías no ofrece información útil a los ganaderos y, por lo tanto, no debería existir. DECLARACIÓN ABIERTA: La Comisión es consciente de las ventajas que supone la "declaración abierta" en las disposiciones relativas al etiquetado de los piensos compuestos para animales de producción, ya que facilita la rastreabilidad de las materias primas. Los últimos acontecimientos relativos a aceites y aditivos contaminados por dioxinas en Bélgica y Alemania, respectivamente, refuerzan la importancia de una información detallada en las etiquetas de los piensos compuestos. En realidad, el nivel de contaminación de un pienso compuesto depende de la cantidad de materia prima contaminada incorporada al mismo y, por consiguiente, resulta de capital importancia contar con una información exhaustiva sobre todas las materias primas incluidas en él, así como sus diferentes cantidades. En la actualidad la determinación cualitativa y cuantitativa de las materias primas en los piensos compuestos para animales de producción sigue planteando dificultades, por lo que respecta a su comprobación mediante análisis, principalmente a causa de la 3 naturaleza de los productos utilizados, la complejidad de las mezclas realizadas o los métodos de elaboración empleados. Pero a pesar de los problemas técnicos, la Comisión admite, sin embargo, que el control oficial de la declaración de etiquetado podría basarse no sólo en los análisis, sino también en la comprobación de los documentos presentados por el fabricante de piensos compuestos. En este sentido, los Estados miembros de destino de estas mercancías tendrán que fiarse de los controles realizados por las autoridades oficiales de los países de procedencia. De acuerdo con el programa legislativo presentado al Parlamento Europeo y al Consejo de Ministros de Agricultura, como consecuencia de la crisis de la dioxina originada en Bélgica, la Comisión elaboró una propuesta que modifica las disposiciones relativas al etiquetado de los piensos compuestos. El Comité permanente de alimentación animal examinó el proyecto de propuesta en su reunión de 26 de julio de 1999. Con tal motivo, la mayor parte de los Estados miembros se decantó en favor de una declaración abierta facultativa y limitada a los piensos compuestos para animales de producción. La industria de piensos también está en contra de una declaración abierta obligatoria, argumentando las dificultades que plantea el control de la declaración de etiquetado, la necesidad de proteger la propiedad intelectual de las fórmulas de los piensos y las dificultades que supone incluir en las etiquetas unas fórmulas que varían continuamente. La Comisión considera, por el contrario, que una declaración abierta facultativa va en contra del derecho a la información de los ganaderos y del objetivo de transparencia. Además, cree que una declaración abierta optativa ocasionaría inevitablemente distorsiones de la competencia entre los fabricantes de piensos. La Comisión opina que el control de la declaración de etiquetado deberá hacerse independientemente de que la declaración abierta sea facultativa u obligatoria. Con respecto a la protección de la propiedad intelectual de las fórmulas de los piensos, la Comisión no puede aceptar dicho argumento en aras de la máxima transparencia. En realidad, no hay violación de la confidencialidad comercial, ya que normalmente las fórmulas de piensos compuestos no están patentadas. Incluso si lo estuvieran, la fórmula no podría mantenerse secreta. De hecho, la publicación de los ingredientes no constituiría una amenaza para los derechos de propiedad intelectual. Por otro lado, la Comisión reconoce las dificultades que plantea la sustitución de las etiquetas en caso de cambio de la composición del pienso. Para evitar este inconveniente, propone que la declaración abierta pueda ofrecerse en una etiqueta diferente o en un documento adjunto específico. Por último, la Comisión está de acuerdo en que, en el caso de los alimentos para animales de compañía, dicha información detallada no es estrictamente necesaria y, por lo tanto, acepta mantener el status quo actual de estos productos, es decir, una declaración semiabierta obligatoria (manteniendo también la posibilidad de declarar categorías de materias primas en vez de las propias materias primas) o una declaración abierta facultativa. 4 2000/0015 (COD) Propuesta de DIRECTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se modifica la Directiva 79/373/CEE relativa a la comercialización de los piensos compuestos EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y, en particular, el apartado 4 de su artículo 152, Vista la propuesta de la Comisión1, Visto el dictamen del Comité Económico y Social2, Visto el dictamen del Comité de las Regiones3, De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado4, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) 1 2 3 4 5 6 La Directiva 79/373/CEE del Consejo, de 2 de abril de 1979, relativa a la comercialización de los piensos compuestos5, cuya última modificación la constituye la Directiva 98/87/CE6, establece las normas de comercialización de los piensos compuestos en la Comunidad. En lo que respecta al etiquetado, el objetivo de la Directiva 79/373/CEE consiste en garantizar que los ganaderos estén informados, objetivamente y de la forma más precisa posible, de la composición y el uso de los piensos; es importante garantizar que la exactitud de las declaraciones efectuadas pueda ser oficialmente comprobada en todas las fases de circulación de los piensos. La declaración de las materias primas presentes en los piensos constituye, en algunos casos, un dato importante para los ganaderos. Hasta el momento, la Directiva 79/373/CEE contempla una declaración flexible limitada a la indicación de las materias primas sin especificar su DO L DO L DO L DO L DO L 86 de 6. 4. 1979, p. 30. DO L 318 de 27. 11. 1998, p. 43. 5 cantidad en el caso de los piensos para animales de producción y se mantiene la posibilidad de declarar categorías de materias primas en vez de declarar las propias materias primas. Sin embargo, la crisis de la EEB y la reciente crisis de la dioxina han demostrado la inadecuación de las disposiciones en vigor y la necesidad de una información detallada, tanto cualitativa como cuantitativa, sobre la composición de los piensos compuestos para animales de producción. Una información cuantitativa detallada de la composición puede ayudar a la hora de enfocar la rastreabilidad de materiales potencialmente contaminados hacia lotes específicos, lo que beneficiará a la salud pública y evitará el desperdicio de productos que no presenten un riesgo significativo para la salud pública. imponer una En consecuencia, declaración obligatoria de todas las materias primas presentes en los piensos compuestos para animales de producción y de su cantidad. resulta adecuado, en este momento, Por consiguiente, en el futuro no podrán declararse categorías de materias primas en lugar de declarar las propias materias primas en el caso los piensos compuestos para animales de producción; por razones prácticas, debe derogarse la Directiva 91/357/CEE de la Comisión, de 13 de junio de 1991, por la que se fijan las categorías de ingredientes utilizables en el etiquetado de los piensos compuestos destinados a los animales que no sean los de compañía7. Por razones prácticas, deberá permitirse que las declaraciones relativas a las materias primas presentes en los piensos compuestos para animales de producción se faciliten en una etiqueta ad hoc o en un documento adjunto. Son necesarias disposiciones especiales relativas al etiquetado de los piensos para animales de compañía, que tengan en cuenta el carácter especial de este tipo de piensos. (5) (6) (7) (8) (9) (10) HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA: Artículo 1 La Directiva 79/373/CEE del Consejo quedará modificada de la siguiente manera: 1. El texto de la letra j) del apartado 1 del artículo 5 se sustituirá por el siguiente: “el número de lote”. 7 DO L 193 de 17. 7. 1991, p. 34. 6 2. 3. Se suprimirá la letra c) del apartado 3 del artículo 5. En el artículo 5, se añadirá el siguiente apartado: “7. En el caso de los piensos compuestos destinados a animales que no sean animales de compañía, la declaración de materias primas en términos de porcentaje en peso, de conformidad con el artículo 5 quater, podrá facilitarse en una etiqueta diferente a la que se hace referencia en el apartado 1, o en un documento adjunto diferente al que se hace referencia en el apartado 4. ”. 4. El texto del artículo 5 quater se sustituirá por el siguiente: “Artículo 5 quater 1. 2. Cuando se presente una declaración de materias primas, éstas deberán mencionarse en su totalidad. La enumeración de las materias primas estará sometida a las siguientes normas: a) piensos compuestos destinados a animales que no sean animales de compañía: enumeración de las materias primas en términos de porcentaje por peso; b) piensos compuestos destinados a enumeración de las materias primas contenida o mencionándolas por orden decreciente según el peso. animales de compañía: indicando la cantidad 5. 6. Las materias primas deberán describirse con su nombre específico; no obstante, en el caso de los piensos compuestos destinados a animales de compañía, la indicación del nombre específico de la materia prima podrá sustituirse por el nombre de la categoría a la que pertenezca dicha materia prima, en caso de que las categorías que reúnan varias materias primas hayan sido establecidas de conformidad con la letra a) del apartado 10. En el caso de los piensos compuestos destinados a animales de compañía, el recurso a una de estas dos formas de declaración excluye la otra, salvo si alguna de las materias primas utilizadas no pertenece a ninguna de las categorías definidas; en tal caso, la materia prima designada con su nombre específico será mencionada por orden de importancia según el peso en relación con las categorías. En el etiquetado de los piensos compuestos para animales de compañía se podrá además hacer resaltar la presencia o el bajo contenido de una o varias materias primas que caractericen a los alimentos. En este caso, deberá indicarse claramente el contenido mínimo o máximo expresado en porcentaje en peso de la materia prima o de las materias primas utilizadas, ya sea junto a la declaración en la que se señale la materia prima o las materias primas indicadas, ya sea en la lista de materias primas, ya sea mencionando la o las materias primas y su porcentaje en peso junto a la correspondiente categoría de materias primas. 7 La Directiva 91/357/CEE de la Comisión quedará derogada a partir del [1 de julio de Artículo 2 2000]. 1. 2. Artículo 3 las disposiciones Los Estados miembros adoptarán y publicarán, a más tardar el [30 de junio de 2000], reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión. Las disposiciones adoptadas serán aplicables a partir del [1 de julio de 2000]. legales, Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva. Artículo 4 La presente Directiva entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros. Artículo 5 Hecho en Bruselas, Por el Parlamento Europeo El Presidente Por el Consejo El Presidente 8


formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 07. 01. 2000 KOM(1999) 744 lopullinen 2000/0015 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI rehuseosten pitämisestä kaupan annetun direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT TAUSTAA: 1. Oikeudellinen kehys Rehuseosten päällysmerkintöjen osalta rehuseosten pitämisestä kaupan sellaisena kuin se on annetulla neuvoston direktiivillä 79/373/ETY, muutettuna neuvoston direktiivillä 90/44/ETY, on tarkoitus varmistaa, että kotieläintuottajille annetaan puolueetonta ja mahdollisimman tarkkaa tietoa rehun koostumuksesta ja käytöstä. Direktiivissä 90/44/ETY korostetaan, että on tärkeää huolehtia siitä, että ilmoitusten tarkkuus voidaan virallisesti varmistaa. annettiin, Rehuissa käytettävien ainesten ilmoittamista pidettiin (ja pidetään edelleen) tärkeänä tiedon lähteenä kotieläintuottajille. Vuonna 1990, jolloin direktiivi 90/44/ETY aiheutti tarkastamisvaikeuksia, pääasiassa käytettyjen tuotteiden laadun, seosten monimutkaisuuden tai käytettyjen valmistusmenetelmien vuoksi. Tämän vuoksi tuolloin pyrittiin joustavaan tuotantoeläinten rehussa käytettyjen ainesten ilmoittamismenettelyyn ilman mainintaa niiden määristä. rehuainesten määrittely määrän Rehuainesten ilmoittamisen helpottamiseksi päätettiin hyväksyä myös näiden tietojen toimittaminen ryhmittäin niin, että yhteen nimeen kuuluu useita rehuaineksia. Komission direktiivissä 91/357/ETY säädetään muiden eläinten kuin lemmikkieläinten rehuseosten merkinnöissä käytettävistä ainesryhmistä. (Lemmikkieläinten rehuseosten merkinnöissä käytettävistä ainesryhmistä säädettiin jo komission direktiivissä 82/475/ETY). 2. BSE-kriisi BSE-tautia käsittelevä Euroopan parlamentin tilapäinen tutkintavaliokunta suositteli helmikuussa 1997, että otettaisiin käyttöön päällysmerkinnät, jotka sisältävät valmistajien laatiman pakollisen ja täsmällisen ilmoituksen rehuista ja joiden avulla voidaan selkeästi määrittää raaka-aineiden koostumus ja alkuperä sekä käyttötapa. Tilapäinen tutkintavaliokunta totesi marraskuussa 1997, että vaikka komissio oli suostunut laatimaan tutkimuksen vuoden 1998 puoliväliin mennessä, se ei ollut vielä ilmoittanut hyväksyvänsä varauksetta rehujen määrästä ja laadusta rehuainesten sisältäisi annettavaa selkeät alkuperästä. Tutkintavaliokunta kehotti komissiota koostumuksesta vahvistamaan tätä tarkoitusta varten tarvittavat ja tarkastukset sekä toimittamaan asianmukaisen ehdotuksen asiasta. ilmoitusta, ja tekniset edellytykset tiedot joka Komissio totesi sekä ensimmäisessä että toisessa BSE:n valvonnasta laatimassaan puolivuotisraportissa, että eläinrehujen määrällistä ja laadullista merkintää koskevien ehdotusten olisi mahdollistettava tietojen luotettava valvonta ja niiden pitäisi perustua tunnustettuihin analyyttisiin menetelmiin. Toisessa yhteistyössä jossa tarkasteltiin nykyisiä mahdollisuuksia toteutetusta tutkimuksesta, puolivuotisraportissa ilmoitettiin tämän lisäksi 2 rehuseosten ainekset ja puolittain määrällisesti määrittää laadullisesti mikroskooppisen analyysin avulla ja erityisesti selvittää lihaluujauhon mahdollinen esiintyminen, alkuperä ja määrä. 1999 rehukomitea hyväksyi yhteistyötutkimuksen tulokset että 29. –30. Pysyvä kaikkien maaliskuuta rehuseoksiin ja määrällinen tunnistaminen ei ole edelleenkään mahdollista yksinomaan mikroskooppisen analyysin avulla. kokouksessaan rehuainesten laadullinen sisältyvien pidetyssä todeten, toisti parlamentti huhtikuussa Euroopan antamassaan päätöslauselmassa, joka koski komission toista BSE:n valvonnasta laatimaa puolivuotisraporttia, että rehujen ainesosien julkinen ilmoittaminen olisi tehtävä pakolliseksi ja että komission olisi laadittava asiaa koskeva ehdotus. Euroopan parlamentti katsoo, että määrällisen ilmoituksen laatimisen vaikeutta ei pitäisi enää käyttää tekosyynä laadullisen ilmoituksen laatimisen esteeksi. 1999 voimassa Lisäksi muutamat jäsenvaltiot olivat useaan otteeseen ilmoittaneet olevansa tyytymättömiä ja vaatineet mahdollisuutta ilmoittaa kaikki rehuseosten sisältämät ainesosat ja kunkin että rehuainesten ilmoittaminen ryhmittäin ei tarjoa maanviljelijöille hyödyllistä tietoa, joten se olisi poistettava käytöstä. ainesosan painon. Lähes kaikki rehuseosten merkintäsäännöksiin jäsenvaltiot katsovat, oleviin AVOIN ILMOITUS: Komissio on selvillä siitä, että "avoimesta ilmoituksesta" on hyötyä tuotantoeläinten rehuseosten helpottaa rehuainesten jäljitettävyyttä. päällysmerkintöjä säännöksissä, koskevissa koska se lisäävät tapahtumat Äskettäiset dioksiinin saastuttamiin öljyihin ja lisäaineisiin liittyneet Belgian ja ilmoitettavien Saksan riippuu sen yksityiskohtaisten tietojen merkitystä. Rehuseoksen saastuneisuus sisältämän saastuneen rehuaineksen määrästä, minkä vuoksi on erittäin tärkeää ilmoittaa täydelliset tiedot kaikista rehuseokseen käytetyistä rehuaineksista ja niiden eri määristä. päällysmerkinnöissä rehuseosten käytettävien Tuotantoeläinten rehujen sisältämien rehuainesten laadun ja määrän määrittäminen aiheuttaa tällä hetkellä edelleen ongelmia analyyttisen tarkastamisen kannalta, pääasiassa tai valmistusmenetelmien vuoksi. Teknisistä ongelmista huolimatta komissio kuitenkin myöntää, että päällysmerkinnöissä annettavien ilmoitusten virallinen valvonta voitaisiin toteuttaa analyyttisen tarkastamisen lisäksi rehuseoksen valmistajan toimittamien asiakirjojen perusteella. seosten monimutkaisuuden tuotteiden luonteen, Tämän alkuperämaiden viranomaisten tekemiin tarkastuksiin. tällaisten vuoksi tuotteiden määränpääjäsenvaltioiden on luotettava Euroopan parlamentille ja maatalousasioita käsittelevälle neuvostolle Belgian dioksiinikriisin jälkeen esittelemänsä lainsäädäntöohjelman mukaisesti komissio laati 3 ehdotuksen rehuseosten päällysmerkintöjä koskevien säännösten muuttamiseksi. Pysyvä rehukomitea tarkasteli ehdotusluonnosta 26. heinäkuuta 1999 pidetyssä kokouksessaan. Useimmat kannattavansa vapaaehtoista avointa ilmoitusta, tuotantoeläimille tarkoitettuihin joka rajoittuisi rehuseoksiin. Myös rehuteollisuus vastustaa pakollista avointa ilmoitusta vedoten päällysmerkinnöissä rehujen koostumukseen liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien suojeluun sekä vaikeuksiin lisätä päällysmerkintöihin alati muuttuvia rehujen ainesosia. valvontaongelmiin, annettavien jäsenvaltiot ilmoitusten ilmoittivat tuolloin Komissio katsoo sitä vastoin, että vapaaehtoinen avoin ilmoitus on ristiriidassa maanviljelijöiden tiedonsaantioikeuden ja avoimuustavoitteen kanssa. Lisäksi se on johtaisi väistämättä kilpailun sitä mieltä, että vapaaehtoinen avoin ilmoitus vääristymiseen rehuseosten valmistajien välillä. Komissio on sitä mieltä, että päällysmerkinnöissä annettavien ilmoitusten valvonta on toteutettava riippumatta siitä, onko kyseessä vapaaehtoinen vai pakollinen avoin ilmoitus. Komissio ei voi mahdollisimman suureen avoimuuteen pyrkiessään hyväksyä rehujen koostumukseen liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien suojelua rehujen ei koskevaa valmistusohjeita ei tavallisesti ole patentoitu. Vaikka ne olisi patentoitu, niitä ei voitaisi pitää salaisina. Ainesten julkaiseminen ei ja tekijänoikeuksia. perustetta. Liikesalaisuutta itse asiassa riko teollis- tosiasiassa rikota, koska Toisaalta komissio ymmärtää ongelman, joka liittyy päällysmerkintöjen muuttamiseen rehun koostumuksen vaihtuessa. Tämän epäkohdan poistamiseksi komissio ehdottaa, että avoin ilmoitus voitaisiin antaa erillisessä päällysmerkinnässä tai erityisessä saateasiakirjassa. Komissio on samaa mieltä siitä, että tällaiset yksityiskohtaiset tiedot eivät ole lemmikkieläinten ruuan osalta ehdottoman tarpeellisia, joten niitä koskevat voimassa olevat säännökset voidaan säilyttää. Tämä tarkoittaa joko pakollista puoliavointa ilmoitusta (lisäksi säilytetään mahdollisuus itse rehuainesten sijasta) tai vapaaehtoista avointa ilmoitusta. ilmoittaa rehuainesten ryhmät 4 2000/0015 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI rehuseosten pitämisestä kaupan annetun direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen 1, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon 2, ottavat huomioon aluekomitean lausunnon 3 noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä 4, sekä katsovat seuraavaa: (1) (2) (3) (4) 1 2 3 4 5 6 Rehuseosten pitämisestä kaupan 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetussa neuvoston direktiivissä 79/373/ETY 5, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/87/EY 6, vahvistetaan säännöt rehuseosten kaupan pitämiseksi yhteisössä. Rehuseosten päällysmerkintöjen osalta direktiivillä 79/373/ETY on tarkoitus varmistaa, että kotieläintuottajille annetaan puolueetonta ja mahdollisimman tarkkaa tietoa rehun koostumuksesta ja käytöstä. On tärkeää huolehtia siitä, että ilmoitusten tarkkuus voidaan virallisesti varmistaa rehujen liikkumisen kaikissa vaiheissa. Rehujen sisältämien rehuainesten ilmoittaminen on tietyissä tapauksissa tärkeä tiedon lähde kotieläintuottajille. Tähän saakka direktiivillä 79/373/ETY on pyritty joustavaan tuotantoeläinten rehussa käytettyjen ainesten ilmoittamismenettelyyn ilman mainintaa niiden EYVL L EYVL L EYVL L EYVL L EYVL L 86, 6. 4. 1979, s. 30. EYVL L 318, 27. 11. 1998, s. 43. 5 (5) (6) (7) (8) (9) määristä ja säilytetty mahdollisuus ilmoittaa rehuainesten ryhmät rehuainesten sijasta. itse BSE-kriisi ja äskettäinen dioksiinikriisi osoittivat kuitenkin, että nykyiset tiedot säännökset tuotantoeläimille ja määrästä ovat tarpeen. että tarkoitettujen rehuseosten koostumuksen laadusta yksityiskohtaiset riittämättömiä ovat ja Yksityiskohtaiset määrää koskevat tiedot koostumuksesta voivat auttaa mahdollisesti saastuneiden ainesten jäljittämisessä tiettyihin eriin, mistä on etua kansanterveydelle ja mikä estää sellaisten tuotteiden haaskauksen, jotka eivät aiheuta merkittävää vaaraa kansanterveydelle. Näin ollen on – tässä vaiheessa – asianmukaista edellyttää pakollista ilmoitusta kaikista rehuaineksista sekä niiden määrästä tuotantoeläimille tarkoitetuissa rehuseoksissa. Tulevaisuudessa ei tämän vuoksi ole mahdollista ilmoittaa tuotantoeläimille tarkoitettuihin rehuseoksiin sisältyvien rehuainesten ryhmiä itse rehuainesten sijasta. Muiden eläinten kuin lemmikkieläinten rehuseosten merkinnöissä käytettävistä ainesryhmistä 13 päivänä kesäkuuta 1991 annettu komission direktiivi 91/357/ETY 7 kumotaan käytännön syistä. Käytännön syistä tuotantoeläinten rehuseoksiin sisältyviä rehuaineksia koskevat ilmoitukset voidaan antaa erityisessä päällysmerkinnässä tai saateasiakirjassa. (10) Erityissäännökset ovat tarpeen lemmikkieläinten rehujen päällysmerkintöjen osalta tällaisten rehujen erityisluonteen huomioon ottamiseksi, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: Muutetaan neuvoston direktiivi 79/373/ETY seuraavasti: 1 artikla 1. 2. 3. Korvataan 5 artiklan 1 kohdan j alakohta seuraavasti: “eränumero" Poistetaan 5 artiklan 3 kohdan c alakohta. Lisätään 5 artiklaan kohta seuraavasti: “7. Muille kuin lemmikkieläimille tarkoitettujen rehuseosten osalta rehuainekset voidaan ilmoittaa 5 c artiklan mukaisesti painoprosentteina 7 EYVL L 193, 17. 7. 1991, s. 34. 6 muussa kuin 1 kohdassa tarkoitetussa päällysmerkinnässä tai muussa kuin 4 kohdassa tarkoitetussa saateasiakirjassa. " 4. Korvataan 5 c artikla seuraavasti: “5 c artikla 1. Jos rehuainekset vaaditaan ilmoitettavaksi, kaikki rehuainekset on mainittava. 2. Rehuainesten luetteloinnissa on noudatettava seuraavia sääntöjä: a) muille kuin lemmikkieläimille tarkoitetut rehuseokset: rehuainesten luettelu painoprosentteina. b) lemmikkieläimille tarkoitetut rehuseokset: rehuainesten luettelu joko määrät ilmoittaen tai nimeämällä ne painon mukaan suurimmasta pienimpään. " Rehuainekset on ilmoitettava käyttäen niiden erityisnimiä; lemmikkieläimille tarkoitettujen rehuseosten osalta rehuaineksen erityisnimen sijasta voidaan kuitenkin käyttää sen ryhmän nimeä, johon rehuaines kuuluu, silloin kun useita rehuaineksia käsittävät ryhmät on muodostettava 10 artiklan a kohdan mukaisesti. Käyttämällä lemmikkieläimille tarkoitettujen rehuseosten yhteydessä toista kyseisistä kahdesta ilmoitusmuodosta suljetaan pois toisen käyttäminen, paitsi jos jokin käytetyistä rehuaineksista ei kuulu mihinkään määriteltyyn ryhmään. Tällaisessa tapauksessa omalla erityisnimellään merkitty rehuaines on mainittava painonsa mukaisessa tärkeysjärjestyksessä suhteessa ryhmiin. rehuseosten päällysmerkinnöissä Lemmikkieläinten voidaan myös erityisilmoituksella korostaa rehun laadun kannalta olennaisen yhden tai useamman rehuaineksen esiintymistä tai alhaista pitoisuutta. Tällöin tai rehuaineksen/-ainesten enimmäispitoisuus on osoitettava selvästi erityisesti rehuainesta/-aineksia korostaen ilmoituksen yhteydessä tai rehuainesluettelossa tai mainitsemalla rehuaines/-ainekset ja kyseiset painoprosentit vastaavan rehuainesluettelon yhteydessä. painoprosentteina vähimmäis- ilmoitettu 5. 6. Kumotaan komission direktiivi 91/357/ETY [1 päivästä heinäkuuta 2000]. 2 artikla 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan ja julkaistava tämän direktiivin ja hallinnolliset määräykset lait, asetukset noudattamisen edellyttämät viimeistään [30 päivänä kesäkuuta 2000]. Niiden on ilmoitettava tästä 7 komissiolle viipymättä. Näitä säännöksiä on sovellettava [1 päivästä heinäkuuta 2000]. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin julkaistaan. tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 4 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 5 artikla Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Puheenjohtaja Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 8


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2861/99 van Michel Hansenne (PPE-DE) aan de Commissie. Gemeenschappelijk stelsel van belasting over de toegevoegde waarde ‐ Achtste richtlijn.

eurovoc_concepts:
United Kingdom
VAT
financial equalisation
public authorities
tax relief

formats: html pdf print

text: 8. 8. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 225 E/211 De opneming van grootschalige waterkracht in de werkingssfeer van een voorstel voor een richtlijn ter bevordering van elektriciteit uit duurzame bron in het kader van de interne elektriciteitsmarkt wordt momenteel door de Commissie bestudeerd. (2000/C 225 E/241) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2861/99 van Michel Hansenne (PPE-DE) aan de Commissie (7 januari 2000) Betreft: Gemeenschappelijk stelsel van belasting over de toegevoegde waarde (cid:129) Achtste richtlijn Al in 1990 stelde Fernand Herman de volgende vraag 2083/90 (1) aan de Commissie: (cid:132)In het Verenigd Koninkrijk kunnen de Kroon, lokale overheden, alsmede soortgelijke organen terugbetaling vragen van de BTW op leveringen van goederen en diensten alsmede van de BTW op goederen die zij invoeren op voorwaarde dat deze leveringen of invoeren niet zijn bestemd voor een aan BTW onderworpen activiteit (niet-zakelijke doeleinden) of in zekere omvang zijn vrijgesteld van BTW. Deze procedure die bekend staat onder de naam (cid:148)terugbetalingstelsel(cid:132), wordt toegepast ongeacht het feit of de betrokken organisaties hiervoor in aanmerking komen of niet. Is deze procedure wel in overeenstemming met de zesde BTW- richtlijn?(cid:148) De Commissie heeft hier een voorlopig en onbevredigend antwoord op gegeven. Hoe komt het dat zij nooit een definitief antwoord heeft verstrekt? Is de Commissie, wat dan meer in het bijzonder de vraag van mijn voorganger betreft, van mening dat ook openbare instanties van andere lidstaten dan het Verenigd Koninkrijk voor deze procedure in aanmerking komen en HM Customs & Excise overeenkomstig de achtste richtlijn om terugbetaling kunnen vragen van de BTW op goederen en diensten die in het Verenigd Koninkrijk worden aangekocht en eventueel aan de plaatselijke BTW zijn onderworpen? (1) PB C 164 van 24. 6. 1991, blz. 10. Antwoord van de heer Bolkestein namens de Commissie (1 februari 2000) Het gemeenschappelijk BTW-stelsel voorziet erin dat de lidstaten, de regio(cid:146)s, de departementen, de gemeenten en andere publiekrechtelijke instellingen in principe niet als belastingplichtigen worden beschouwd voor activiteiten of handelingen die zij als overheidsinstanties verrichten. Voor deze activiteiten of handelingen is er derhalve geen BTW verschuldigd. De leveringen van goederen en de dienstverrichtingen door belastingschuldigen ten gunste van de lidstaten, de regio(cid:146)s, de departementen, de gemeenten en andere publiekrechtelijke instellingen, alsmede de goederen die zij invoeren zijn echter wel aan BTW onderworpen. De lidstaten, lokale overheden en andere publiekrechtelijke instellingen zijn, omdat zij het statuut van niet BTW-plichtige bezitten voor activiteiten of handelingen die zij als openbare instanties verrichten, uitge- sloten van het recht op aftrek van de BTW die betaald is bij de aankoop van goederen en diensten. Dit statuut van niet-belastingplichtige sluit hen uiteraard ook uit van de teruggave van BTW, via de terugbeta- lingsprocedure van de achtste richtlijn (1), die betaald is een andere lidstaat dan die van vestiging. Teneinde met name te vermijden dat de BTW van invloed is op het besluit van de overheidsdiensten om zelf bepaalde handelingen te verrichten of een beroep te doen op particuliere bedrijven, hebben verschillende lidstaten, waaronder het Verenigd Koninkrijk, een mechanisme ingevoerd voor de volledige of gedeeltelijke teruggave van de BTW die door de overheidsinstanties op hun aankopen van goederen en diensten is gedragen. Het is van belang er rekening mee te houden dat het om een zuiver financiºle operatie tussen verschillende overheidsinstellingen gaat, die afhankelijk is van ieder nationaal beleid op het gebied van de financiering van de overheidsdiensten. Een dergelijk mechanisme is derhalve niet in strijd met de zesde BTW-richtlijn (2). (1) (2) PB L 331 van 27. 12. 1979. PB L 145 van 13. 6. 1977


title: Πρόταση απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου με την οποία επεκτείνεται η απόφαση αριθ. 710/97/ΕΚ για συντονισμένη μέθοδο χορήγησης αδειών στον τομέα των δορυφορικών προσωπικών επικοινωνιακών υπηρεσιών στην Κοινότητα

eurovoc_concepts:
approximation of laws
competition
radio telecommunications
satellite communications
waveband

text: C 150 E/52 EL ¯(cid:240)(cid:223)(cid:243)(cid:231)(cid:236)(cid:231) ¯(cid:246)(cid:231)(cid:236)(cid:229)æ(cid:223)(cid:228)Æ (cid:244)ø(cid:237) ¯ıæø(cid:240)ÆœŒ(cid:254)(cid:237) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:244)(cid:222)(cid:244)ø(cid:237) 30. 5. 2000 —æ(cid:252)(cid:244)Æ(cid:243)(cid:231) Æ(cid:240)(cid:252)(cid:246)Æ(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı ¯ıæø(cid:240)ÆœŒ(cid:239)(cid:253) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ıº(cid:223)(cid:239)ı ŒÆØ (cid:244)(cid:239)ı (cid:211)ı(cid:236)(cid:226)(cid:239)ıº(cid:223)(cid:239)ı (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:239)(cid:240)(cid:239)(cid:223)Æ (cid:229)(cid:240)(cid:229)Œ(cid:244)(cid:229)(cid:223)(cid:237)(cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:231) Æ(cid:240)(cid:252)(cid:246)Æ(cid:243)(cid:231) ÆæØŁ. 710/97/E˚ ªØÆ (cid:243)ı(cid:237)(cid:244)(cid:239)(cid:237)Ø(cid:243)(cid:236)(cid:221)(cid:237)(cid:231) (cid:236)(cid:221)Ł(cid:239)(cid:228)(cid:239) (cid:247)(cid:239)æ(cid:222)ª(cid:231)(cid:243)(cid:231)(cid:242) Æ(cid:228)(cid:229)Ø(cid:254)(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:239)(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:221)Æ (cid:244)ø(cid:237) (cid:228)(cid:239)æı(cid:246)(cid:239)æØŒ(cid:254)(cid:237) (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)ø(cid:240)ØŒ(cid:254)(cid:237) (cid:229)(cid:240)ØŒ(cid:239)Ø(cid:237)ø(cid:237)ØÆŒ(cid:254)(cid:237) ı(cid:240)(cid:231)æ(cid:229)(cid:243)Ø(cid:254)(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:252)(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ (2000/C 150 E/04) (˚(cid:229)(cid:223)(cid:236)(cid:229)(cid:237)(cid:239) (cid:240)(cid:239)ı (cid:240)Ææ(cid:239)ı(cid:243)Ø(cid:220)(cid:230)(cid:229)Ø (cid:229)(cid:237)(cid:228)ØÆ(cid:246)(cid:221)æ(cid:239)(cid:237) ªØÆ (cid:244)(cid:239)(cid:237) ¯ˇ(cid:215)) COM(1999) 745 (cid:244)(cid:229)ºØŒ(cid:252) (cid:151) 2000/0020(COD) ((cid:213)(cid:240)(cid:239)(cid:226)º(cid:222)Ł(cid:231)Œ(cid:229) Æ(cid:240)(cid:252) (cid:244)(cid:231)(cid:237) ¯(cid:240)Ø(cid:244)æ(cid:239)(cid:240)(cid:222) (cid:243)(cid:244)Ø(cid:242) 7 (cid:201)Æ(cid:237)(cid:239)ıÆæ(cid:223)(cid:239)ı 2000) (cid:212)ˇ ¯(cid:213)(cid:209)(cid:217)—`(cid:218)˚ˇ ˚ˇ(cid:201)˝ˇ´ˇ(cid:213)¸(cid:201)ˇ ˚`(cid:201) (cid:212)ˇ (cid:211)(cid:213)(cid:204)´ˇ(cid:213)¸(cid:201)ˇ (cid:212)˙(cid:211) ¯(cid:213)(cid:209)(cid:217)—`(cid:218)˚˙(cid:211) ¯˝(cid:217)(cid:211)˙(cid:211), Œ(cid:254)(cid:237) (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)ø(cid:240)ØŒ(cid:254)(cid:237) (cid:229)(cid:240)ØŒ(cid:239)Ø(cid:237)ø(cid:237)ØÆŒ(cid:254)(cid:237) ı(cid:240)(cid:231)æ(cid:229)(cid:243)Ø(cid:254)(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:252)(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ ŁÆ (cid:240)(cid:220)ł(cid:229)Ø (cid:237)Æ Ø(cid:243)(cid:247)(cid:253)(cid:229)Ø (cid:243)(cid:244)Ø(cid:242) 13 (cid:204)Æ(cid:192)(cid:239)ı 2000. ‚(cid:247)(cid:239)(cid:237)(cid:244)Æ(cid:242) ı(cid:240)(cid:252)ł(cid:231): (2) …(cid:244)Ø (cid:229)(cid:237)(cid:228)(cid:229)(cid:223)Œ(cid:237)ı(cid:244)ÆØ (cid:237)Æ (cid:240)ÆæÆ(cid:244)ÆŁ(cid:229)(cid:223) (cid:231) (cid:228)Ø(cid:220)æŒ(cid:229)ØÆ Ø(cid:243)(cid:247)(cid:253)(cid:239)(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) Æ(cid:240)(cid:252)(cid:246)Æ(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:221)ø(cid:242) (cid:244)Ø(cid:242) 31 ˜(cid:229)Œ(cid:229)(cid:236)(cid:226)æ(cid:223)(cid:239)ı 2003. (cid:244)(cid:231) (cid:243)ı(cid:237)Ł(cid:222)Œ(cid:231) ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:223)(cid:228)æı(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯ıæø(cid:240)ÆœŒ(cid:222)(cid:242) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:252)(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ(cid:242) ŒÆØ, Ø(cid:228)(cid:223)ø(cid:242), (cid:244)Æ (cid:220)æŁæÆ 47, 55 ŒÆØ 95, ¯˛¯˜(cid:217)(cid:211)`˝ (cid:212)˙˝ —`(cid:209)ˇ(cid:213)(cid:211)` `—ˇ(cid:214)`(cid:211)˙: (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:240)æ(cid:252)(cid:244)Æ(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯(cid:240)Ø(cid:244)æ(cid:239)(cid:240)(cid:222)(cid:242), ¢æŁæ(cid:239) 1 (cid:244)(cid:231)(cid:237) ª(cid:237)(cid:254)(cid:236)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) ˇØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)ØŒ(cid:222)(cid:242) ŒÆØ ˚(cid:239)Ø(cid:237)ø(cid:237)ØŒ(cid:222)(cid:242) ¯(cid:240)Ø(cid:244)æ(cid:239)(cid:240)(cid:222)(cid:242), (cid:229)(cid:237)(cid:229)æª(cid:254)(cid:237)(cid:244)Æ(cid:242) (cid:243)(cid:253)(cid:236)(cid:246)ø(cid:237)Æ (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:231) (cid:228)ØÆ(cid:228)ØŒÆ(cid:243)(cid:223)Æ (cid:244)(cid:239)ı (cid:220)æŁæ(cid:239)ı 251 (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:211)ı(cid:237)- Ł(cid:222)Œ(cid:231)(cid:242), ˙ (cid:240)æ(cid:252)(cid:244)Æ(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:239)ı (cid:220)æŁæ(cid:239)ı 12 (cid:244)(cid:231)(cid:242) Æ(cid:240)(cid:252)(cid:246)Æ(cid:243)(cid:231)(cid:242) ÆæØŁ. 710/97/E˚ «ŒÆØ (cid:240)ÆæÆ(cid:236)(cid:221)(cid:237)(cid:229)Ø (cid:243)(cid:229) Ø(cid:243)(cid:247)(cid:253) (cid:229)(cid:240)(cid:223) (cid:236)(cid:223)Æ (cid:244)æØ(cid:229)(cid:244)(cid:223)Æ Æ(cid:240)(cid:252) (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:231)(cid:236)(cid:229)æ(cid:239)(cid:236)(cid:231)(cid:237)(cid:223)Æ Æı(cid:244)(cid:222)» Æ(cid:237)(cid:244)Ø- ŒÆŁ(cid:223)(cid:243)(cid:244)Æ(cid:244)ÆØ Æ(cid:240)(cid:252) (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:238)(cid:222)(cid:242) (cid:240)æ(cid:252)(cid:244)Æ(cid:243)(cid:231): «ŒÆØ (cid:240)ÆæÆ(cid:236)(cid:221)(cid:237)(cid:229)Ø (cid:243)(cid:229) Ø(cid:243)(cid:247)(cid:253) (cid:221)ø(cid:242) (cid:244)Ø(cid:242) 31 ˜(cid:229)Œ(cid:229)(cid:236)(cid:226)æ(cid:223)(cid:239)ı 2003». ¯Œ(cid:244)Ø(cid:236)(cid:254)(cid:237)(cid:244)Æ(cid:242): ¢æŁæ(cid:239) 2 (1) …(cid:244)Ø (cid:231) Æ(cid:240)(cid:252)(cid:246)Æ(cid:243)(cid:231) ÆæØŁ. 710/97/E˚ (cid:244)(cid:239)ı ¯ıæø(cid:240)ÆœŒ(cid:239)(cid:253) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ı- º(cid:223)(cid:239)ı ŒÆØ (cid:244)(cid:239)ı (cid:211)ı(cid:236)(cid:226)(cid:239)ıº(cid:223)(cid:239)ı (cid:244)(cid:231)(cid:242) 24(cid:231)(cid:242) (cid:204)Ææ(cid:244)(cid:223)(cid:239)ı 1997 ªØÆ (cid:243)ı(cid:237)(cid:244)(cid:239)- (cid:237)Ø(cid:243)(cid:236)(cid:221)(cid:237)(cid:231) (cid:236)(cid:221)Ł(cid:239)(cid:228)(cid:239) (cid:247)(cid:239)æ(cid:222)ª(cid:231)(cid:243)(cid:231)(cid:242) Æ(cid:228)(cid:229)Ø(cid:254)(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:239)(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:221)Æ (cid:244)ø(cid:237) (cid:228)(cid:239)æı(cid:246)(cid:239)æØ- ˙ (cid:240)Ææ(cid:239)(cid:253)(cid:243)Æ Æ(cid:240)(cid:252)(cid:246)Æ(cid:243)(cid:231) Ææ(cid:247)(cid:223)(cid:230)(cid:229)Ø (cid:237)Æ Ø(cid:243)(cid:247)(cid:253)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:244)æ(cid:223)(cid:244)(cid:231) (cid:231)(cid:236)(cid:221)æÆ Æ(cid:240)(cid:252) (cid:244)(cid:231) (cid:228)(cid:231)(cid:236)(cid:239)(cid:243)(cid:223)(cid:229)ı(cid:243)(cid:222) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) ¯(cid:240)(cid:223)(cid:243)(cid:231)(cid:236)(cid:231) ¯(cid:246)(cid:231)(cid:236)(cid:229)æ(cid:223)(cid:228)Æ (cid:244)ø(cid:237) ¯ıæø(cid:240)ÆœŒ(cid:254)(cid:237) ˚(cid:239)Ø- (cid:237)(cid:239)(cid:244)(cid:222)(cid:244)ø(cid:237)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA P-2790/99 di Paul Lannoye (Verts/ALE) alla Commissione. Progetti di ricerca per i sistemi di cura nell'ambito del V programma quadro.

eurovoc_concepts:
Community budget
alternative medicine
fact-finding mission
project evaluation
research project

text: C 225 E/206 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 8. 8. 2000 PoichŁ con la sua decisione di chiudere lo stabilimento di Patrasso la MISKO Ł venuta meno all(cid:146)impegno assunto di mantenere i posti di lavoro esistenti ed ha inoltre violato, con la mancata consultazione preventiva dei dipendenti, la direttiva n. 94/45 (1), si chiede alla Commissione: di verificare se, in riferimento ai contributi ricevuti per la realizzazione del nuovo stabilimento, sia 1. stata o meno rispettata la clausola del mantenimento dei posti di lavoro esistenti. di verificare il rispetto dei 2. termini della direttiva n. 94/45 per quanto concerne l(cid:146)obbligo di informazione, consultazione e trattativa nei confronti dei dipendenti della MISKO e la partecipazione delle relative rappresentanze sindacali al Consiglio aziendale europeo della Barilla, di cui la MISKo Ł filiale. (1) GU L 254 del 30. 9. 1994, pag. 64. (2000/C 225 E/234) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2779/99 di Alexandros Alavanos (GUE/NGL) alla Commissione (18 gennaio 2000) Oggetto: Sostegno ai lavoratori dell(cid:146)azienda MISKO costretti al trasferimento Il Pastificio MISKO S. A. , filiale dell(cid:146)italiana Barilla, ha beneficiato di contributi in base dalla legge greca per lo sviluppo n. 1892/90, al fine di realizzare a Tebe un nuovo stabilimento mantenendo i 275 posti di lavoro permanenti gi(cid:224) esistenti. Prima che ne fosse ultimata la costruzione, l(cid:146)azienda ha chiuso il suo pastificio di Patrasso obbligando i dipendenti a scegliere tra il dimissionamento e il trasferimento ad altre unit(cid:224). I lavoratori che accettano il trasferimento tuttavia devono affrontare un costoso trasloco e sono quindi spesso costretti ad abbandonare il loro lavoro correndo il rischio di restare disoccupati. E(cid:146) possibile contribuire alla copertura delle spese del trasloco forzato di tali lavoratori? A quali programmi e procedure si pu(cid:242) ricorrere per fornire questo tipo di sostegno? Risposta comune data dal sig. ra Diamantopoulou in nome della Commissione alle interrogazioni scritte E-2778/99 e E-2779/99 (1o marzo 2000) La Commissione sta raccogliendo le informazioni necessarie per poter rispondere al quesito. Essa non mancher(cid:224) di comunicare il risultato delle sue ricerche non appena possibile. (2000/C 225 E/235) INTERROGAZIONE SCRITTA P-2790/99 di Paul Lannoye (Verts/ALE) alla Commissione (7 gennaio 2000) Oggetto: Progetti di ricerca per i sistemi di cura nell(cid:146)ambito del V programma quadro E(cid:146) appena scaduto (15 novembre 1999) il termine per la presentazione dei progetti di ricerca (n. di riferimento: 1999/C 64/13) concernente i sistemi di cura nell(cid:146)ambito del V programma quadro di ricerca. Sappiamo che sono stati presentati numerosi progetti che hanno lo scopo di valutare le medicine non convenzionali (Programma di ricerca 1. 1. 1. (cid:129) Priorit(cid:224) tematica 1. 1. 1. (cid:129) 10. 1. (cid:129) (i)(ii)(iii) (cid:129) Ricerca sulla sanit(cid:224) pubblica, Ricerca sui servizi sanitari e Salute e sicurezza / Valutazione dell(cid:146)efficacia delle terapie non convenzionali). 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 225 E/207 La valutazione corretta ed obiettiva dei progetti di ricerca si specializzati nel settore interessato. fa normalmente con l(cid:146)aiuto di esperti Pu(cid:242) la Commissione precisare se gli esperti per la valutazione della qualit(cid:224) dei progetti di ricerca per ciascuna delle discipline interessate (omeopatia, osteopatia ecc. ) sono gi(cid:224) stati nominati? Se non Ł questo il caso, pu(cid:242) la Commissione indicare entro quale data e secondo quali criteri obiettivi e quale procedura intende designare tali esperti? Pu(cid:242) la Commissione comunicare il numero di progetti e le discipline per le quali ha gi(cid:224) ricevuto progetti di ricerca? Il bilancio previsto per tali progetti Ł sufficiente? Risposta data dal sig. Busquin a nome della Commissione (28 gennaio 2000) Al 15 novembre 1999 erano stati presentati nel quadro dell(cid:146)invito a presentare proposte (1) del programma specifico di ricerca «Qualit(cid:224) della vita e gestione delle risorse biologiche» (2), circa 600 progetti nel settore «Attivit(cid:224) di carattere generico», tra cui tre progetti concernenti aspetti di medicine non convenzionali. La valutazione delle proposte da parte di esperti indipendenti avr(cid:224) luogo nel corso del gennaio 2000. Come stipulato nel vademecum per la valutazione del programma (www. cordis. lu/life), ogni proposta sar(cid:224) valutata da almeno quattro esperti indipendenti, tutti selezionati a partire dalla base dati «esperti» della Commissione, messa a punto a seguito delle manifestazioni di in funzione della loro competenza scientifica per ciascuna delle discipline del programma di lavoro. I nomi degli esperti chiamati a partecipare alla valutazione saranno pubblicati dopo che saranno state prese tutte le decisioni relative all(cid:146)invito a presentare proposte. interesse. Gli esperti vengono scelti Per questa sessione di valutazione a titolo delle «Attivit(cid:224) di carattere generico» Ł stata prevista una dotazione di 86 milioni di euro. Dato che il contributo comunitario complessivo necessario per soddisfare le 600 proposte ricevute si aggirer(cid:224) sui 900 milioni di euro, Ł probabile che il tasso di selezione per tale settore sar(cid:224) approssimativamente di 1 su 10. (1) GU C 64 del 6. 3. 1999. (2) GU L 64 del 12. 3. 1999. (2000/C 225 E/236) INTERROGAZIONE SCRITTA P-2791/99 di Lu(cid:237)s Queir(cid:243) (UEN) alla Commissione (7 gennaio 2000) Oggetto: Violazione delle norme in materia di concorrenza in Germania Nelle ultime settimane si sono verificati due interventi governativi nell(cid:146)attivit(cid:224) economica di uno degli Stati membri dell(cid:146)UE (cid:129) la Germania. Il primo intervento mirava ad evitare il fallimento imminente dell(cid:146)impresa Philip Holzmann, attraverso la concessione di fondi pubblici per un importo di 256 milioni di marchi (equivalente a 127,8 milioni di euro). Nel secondo caso, il governo tedesco si Ł opposto all(cid:146)offerta di acquisizione ostile della maggioranza delle azioni dell(cid:146)impresa Mannesmann da parte della ditta inglese Vodafone Air Touch e ha chiesto l(cid:146)elabora- zione di norme che contrastino operazioni di questo tipo, richiamandosi alla necessit(cid:224) di evitare uno choc culturale fra modelli di capitalismo diversi. Pu(cid:242) la Commissione far sapere quanto segue: 1. 2. gli interventi del governo tedesco rappresentano operazioni di mercato? Gli stessi interventi richiedono l(cid:146)autorizzazione preventiva della Commissione?


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-2862/99 von Bernard Poignant (PSE) an die Kommission. Schiffbruch der Erika.

eurovoc_concepts:
EU waters
France
coastal pollution
directive (EU)
environmental protection
international standard
man-made disaster
marine pollution
maritime safety
maritime shipping
oil pollution
prevention of pollution
tanker

text: C 225 E/212 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 8. 8. 2000 (2000/C 225 E/242) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-2862/99 von Bernard Poignant (PSE) an die Kommission (7. Januar 2000) Betrifft: Schiffbruch der Erika Die neue (cid:214)lkatastrophe, die wieder einmal die franz(cid:246)sischen K(cid:252)sten betrifft, kann uns nicht unber(cid:252)hrt lassen. Wir haben die Pflicht, auf die Fragen der B(cid:252)rger der Europ(cid:228)ischen Union zu antworten. So wie der Schiffbruch der Amoco Cadiz dazu gef(cid:252)hrt hat, da(cid:223) Bestimmungen zur Vermeidung der Meeresverschmutzung angenommen wurden, mu(cid:223) uns auch der Fall der Erika dazu anregen, (cid:252)ber internationale Normen zur Meeressicherheit, ihre Wirksamkeit und ihre Anwendung nachzudenken. Es wurden in diesem Bereich von der Europ(cid:228)ischen Union bereits zahlreiche Texte angenommen (Richt- linie 93/75/EWG (1) des Rates vom 13. September 1993 (cid:252)ber Mindestanforderungen an Schiffe, die Seeh(cid:228)fen der Gemeinschaft anlaufen oder aus ihnen auslaufen und gef(cid:228)hrliche oder umweltsch(cid:228)dliche G(cid:252)ter bef(cid:246)rdern, Richtlinie 94/57/EG (2) des Rates vom 22. November 1994 (cid:252)ber gemeinsame Vorschriften und Normen f(cid:252)r Schiffs(cid:252)berpr(cid:252)fungs- und -besichtigungsorganisationen und die einschl(cid:228)gigen Ma(cid:223)nahmen der Seebeh(cid:246)rden, Richtlinie 95/21/EG (3)des Rates vom 19. Juni 1995 zur Durchsetzung internationaler Normen f(cid:252)r die Schiffssicherheit, die Verh(cid:252)tung von Verschmutzung und die Lebens- und Arbeitsbe- dingungen an Bord von Schiffen, die Gemeinschaftsh(cid:228)fen anlaufen und in Hoheitsgew(cid:228)ssern der Mitglied- staaten fahren (Hafenstaatkontrolle)). Diese Rechtsvorschriften haben zum Ziel, die Anzahl der in den Hoheitsgew(cid:228)ssern der Gemeinschaft (cid:132)unterhalb der Normen(cid:147) fahrenden Schiffe zu verringern und die Sicherheit der Menschen auf dem Meer sowie den Schutz des Meeresmilieus zu verbessern. Sie sind jedoch kaum zufriedenstellend, da sie es nicht verhindern k(cid:246)nnen, da(cid:223) Schiffe, die nicht den Normen entsprechen, in gemeinschaftlichen Hoheitsgew(cid:228)s- sern fahren. in diesem Bereich strengere Bestimmungen vorzuschlagen, die inter- Hat die Kommission die Absicht, nationalen Organisationen zu gr(cid:246)(cid:223)erer Entschiedenheit anzuregen und den Einsatz von Schiffen zu verbieten, die nicht den Normen entsprechen? (1) ABl. L 247 vom 5. 10. 1993, S. 19. (2) ABl. L 319 vom 12. 12. 1994, S. 20. (3) ABl. L 157 vom 7. 7. 1995, S. 1. Antwort von Frau de Palacio im Namen der Kommission (26. , Januar 2000) Die Kommission teilt die Besorgnis des Herrn Abgeordneten angesichts der tragischen Folgen, die der Untergang des Tankschiffs Erika vor der bretonischen K(cid:252)ste gezeitigt hat. Die Kommission hofft selbstverst(cid:228)ndlich, da(cid:223) die Untersuchung vollst(cid:228)ndige Aufkl(cid:228)rung (cid:252)ber die wirk- lichen Ursachen des Ungl(cid:252)cks und die daf(cid:252)r Verantwortlichen schaffen wird. Dieser Schiffbruch hat jedoch schon jetzt gewisse M(cid:228)ngel in der Anwendung von internationalen und Gemeinschaftsvorschriften (cid:252)ber Sicherheit und die Verh(cid:252)tung von Verschmutzung sichtbar werden lassen. Die Kommission h(cid:228)lt den Zeitpunkt f(cid:252)r gekommen, eingehend dar(cid:252)ber nachzudenken, wie die europ(cid:228)i- schen K(cid:252)sten wirksamer gegen Unfallrisiken gesch(cid:252)tzt werden k(cid:246)nnen. Deshalb bereitet die Kommission eine Mitteilung (cid:252)ber Schiffssicherheit und die Verantwortlichkeit von Flaggenstaaten, Hafenstaaten und der maritimen Wirtschaft begonnen, die w(cid:228)hrend des franz(cid:246)sischen Vorsitzes in Parlament und Rat zur Debatte gestellt werden soll. Mit dieser Mitteilung beabsichtigt die Kommission, Denkanst(cid:246)(cid:223)e zu geben und konkrete Ma(cid:223)nahmen vorzuschlagen, darunter die Verst(cid:228)rkung der Kontrollen von Risikoschiffen in den H(cid:228)fen der Gemeinschaft sowie eine strengere (cid:220)berwachung der T(cid:228)tigkeit von Klassifizierungsgesellschaften. Zu erw(cid:228)gen w(cid:228)re, wie in den Vereinigten Staaten (cid:214)ltank- schiffen mit einwandigem Rumpf ab einem bestimmten Datum das Anlaufen von Gemeinschaftsh(cid:228)fen zu verbieten. Die Haftung der Ladungseigent(cid:252)mer in F(cid:228)llen schwerer Umweltverschmutzung k(cid:246)nnte erweitert 8. 8. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 225 E/213 werden (verschiedene M(cid:246)glichkeiten sind noch zu erkunden, darunter freiwillige Verpflichtungen der maritimen Wirtschaft oder die Verabschiedung von Gemeinschaftsvorschriften). Schlie(cid:223)lich sollte eine Datenbank eingerichtet werden, aus der alle Beteiligten der maritimen Wirtschaft und die staatlichen Beh(cid:246)rden ein genaues und aktuelles Bild vom Zustand der Schiffe gewinnen k(cid:246)nnen (es handelt sich um die Datenbank Equasis, die gegenw(cid:228)rtig in enger Zusammenarbeit zwischen der Kommission und den franz(cid:246)sischen Schiffahrtsbeh(cid:246)rden entwickelt wird). (2000/C 225 E/243) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2864/99 von Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (PSE) an die Kommission (18. Januar 2000) Betrifft: Versto(cid:223) gegen die Richtlinie (cid:132)Fernsehen ohne Grenzen(cid:147) in Spanien Die spanische Verbraucherorganisation OCU prangerte k(cid:252)rzlich an, da(cid:223) bei der derzeit laufenden Weih- nachts-Werbekampagne die meisten spanischen Fernsehsender jeden Tag durchschnittlich 1. 000 Werbe- spots w(cid:228)hrend der f(cid:252)r Kinder vorgesehenen Sendezeit ausstrahlen und da(cid:223) (cid:252)berdies 5 % dieser Werbe- sendungen die geltende Rechtsvorschrift nicht befolgen. Die Revision der Richtlinie (cid:132)Fernsehen ohne Grenzen(cid:147), deren Umsetzungsfrist am 30. Dezember 1998 f(cid:252)r die Mitgliedstaaten abgelaufen ist, enth(cid:228)lt u. a. folgende Vorschriften: (cid:129) da(cid:223) die Fernsehwerbung und das Teleshopping problemlos vom (cid:252)brigen Programm unterscheidbar sein m(cid:252)ssen, (cid:129) da(cid:223) unterschwellige Techniken und verdecktes Teleshopping verboten bleiben, (cid:129) da(cid:223) die Werbeeinblendungen nicht in Informations-, Sport- und Dokumentarsendungen und bei Programmen erfolgen d(cid:252)rfen, ohne da(cid:223) es eine nat(cid:252)rliche Unterbrechung dieser Sendungen gibt, (cid:129) da(cid:223) die Sendezeit f(cid:252)r Werbespots nicht das Limit von 20 % einer bestimmten Sendestunde (cid:252)ber- schreiten darf, (cid:129) da(cid:223) sich die Werbespots nicht auf sexistische, rassistische oder anderweitig diskriminierende Inhalte st(cid:252)tzen d(cid:252)rfen. In der derzeitigen spanischen Fernsehlandschaft wird wahrscheinlich keine der obenerw(cid:228)hnten Vorschriften eingehalten, ein Sachverhalt, den die von der Verbraucherorganisation ver(cid:246)ffentlichten Daten und das einfache Verfolgen der Programmstruktur jedes beliebigen spanischen Senders belegen. Ist der Kommission angesichts der Offenkundigkeit dieser Sachverhalte die (cid:246)ffentliche Kritik der spanischen Verbraucher bekannt? Verf(cid:252)gt die Kommission (cid:252)ber Daten, die es ihr erlauben zu entscheiden, ob die Fernsehanstalten in Spanien die Bestimmungen der Gemeinschaftsrichtlinie einhalten? im Hinblick auf den 31. Dezember 2000, wenn der H(cid:228)lt es die Kommission nicht f(cid:252)r zweckm(cid:228)(cid:223)ig, Richtlinie zufolge ein Bericht (cid:252)ber ihre Anwendung in den Mitgliedstaaten vorliegen mu(cid:223), die Unter- suchungen (cid:252)ber den Stand der Anwendung der einschl(cid:228)gigen Rechtsvorschriften zu beschleunigen? W(cid:228)re die Kommission bereit, bei den spanischen Beh(cid:246)rden vorstellig zu werden, um sie zur Einhaltung des f(cid:252)r das Fernsehen geltenden Gemeinschaftsrechts aufzufordern? Antwort von Frau Reding im Namen der Kommission (22. Februar 2000) Bei der Kommission sind mehrere Klagen (cid:252)ber die mutma(cid:223)liche Nichteinhaltung der f(cid:252)r die Werbung geltenden Vorschriften in einigen Mitgliedstaaten eingegangen. Die Kommission holt zur Zeit die erforder- lichen Angaben ein, um zu bewerten, inwieweit diese angebelichen Verst(cid:246)(cid:223)e Vertragsverletzungen durch die betreffenden Mitgliedstaaten darstellen k(cid:246)nnten, damit ggf. entsprechende Abhilfema(cid:223)nahmen ergriffen werden k(cid:246)nnen. In Spanien betreffen diese Probleme insbesondere die Praktiken bestimmter Rundfunkanstalten. Ein Verletzungsverfahren wegen Versto(cid:223)es gegen Artikel 226 (ex-Artikel 169) des EG-Vertrags ist zur Zeit anh(cid:228)ngig, da Spanien die einschl(cid:228)gigen Vorschriften der Werbung in der Richtlinie (cid:132)Fernsehen ohne Grenzen(cid:147) nicht einh(cid:228)lt (89/552/EWG des Rates vom 3. Oktober 1989 zur Koordinierung bestimmter Rechts- und Verwaltungsvorschriften der Mitgliedstaaten (cid:252)ber die Aus(cid:252)bung der Fernseht(cid:228)tigkeit (1), ge(cid:228)ndert durch Richtlinie 97/36/EG des Parlaments und des Rates vom 30. Juni 1997 (2)). (1) ABl. L 298 vom 17. 10. 1989. (2) ABl. L 202 vom 30. 7. 1997


title: KIRJALLINEN KYSYMYS P-2799/99 esittäjä(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle. Léonard Peltierin kohtelu.

eurovoc_concepts:
United States
common foreign and security policy
prison system

text: 3. 10. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 280 E/133 Komissio seuraa kyseisen asetuksen 12 artiklan mukaisesti markkinatilannetta s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)llisesti ja ehdottaa tarvittaessa tilannetta korjaavia toimenpiteit(cid:228), jos kilpailunvastaiset k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)t aiheuttavat vahinkoa yhteis(cid:246)n telakoille. Komission kertomus 9. marraskuuta 1999 kokoontuneelle teollisuusneuvostolle oli ensimm(cid:228)inen t(cid:228)llainen kertomus. Komission mielest(cid:228) neuvoston hyv(cid:228)ksymill(cid:228) toimilla pyrit(cid:228)(cid:228)n ratkaisemaan tasapuolisesti ep(cid:228)terveen kilpailun tuomia ongelmia. Niihin onkin ryhdytty, ja komissio on aloittanut kahdenv(cid:228)lisen vuoropuhelun Korean kanssa vahingollisten k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)jen keskeytt(cid:228)miseksi. T(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) ei kuitenkaan suunnitella muihin toimiin ryhtymist(cid:228). Komissio tarkkailee edelleen markkinatilannetta ja arvioi neuvoston p(cid:228)(cid:228)telmien mukaisesti ker(cid:228)ttyj(cid:228) tietoja ja todisteita. Se toimittaa ty(cid:246)ns(cid:228) tulokset neuvostolle ja parlamentille mahdollisimman pikaisesti. (1) (2) EYVL L 380, 31. 12. 1990. EYVL L 202, 18. 7. 1998. (2000/C 280 E/144) KIRJALLINEN KYSYMYS P-2799/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Nelly Maes (Verts/ALE) komissiolle (7. tammikuuta 2000) Aihe: LØonard Peltierin kohtelu Torstaina 11. helmikuuta 1999 silloinen Euroopan komission j(cid:228)sen Brittan totesi, ett(cid:228) komissio tutkii Washingtonin edustustonsa kautta LØonard Peltierin terveydentilaan liittyvi(cid:228) olosuhteita ja aikoo tehd(cid:228) kaikkensa tukeakseen Euroopan parlamentin toimia t(cid:228)ss(cid:228) asiassa ja seurata tilanteen kehityst(cid:228) huolellisesti. T(cid:228)m(cid:228) lausunto edelsi Euroopan parlamentin antamaa LØonard Peltierin kohtelua koskevaa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmaa (B4-0169/1999 (1)). Kyseisess(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmassa Peltierille vaaditaan presidentin armahdusta, asianmu- kaista l(cid:228)(cid:228)ketieteellist(cid:228) hoitoa ja Peltierin tuomitsemiseen liittyvien oikeudellisten s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)nvastaisuuksien tutkimista. Voisiko komissio kertoa: Onko komission edustusto Washingtonissa selvitt(cid:228)nyt LØonard Peltierin t(cid:228)m(cid:228)nhetkisen terveydentilan, 1. kuten silloinen Euroopan komission j(cid:228)sen Brittan lupasi torstaina 11. helmikuuta 1999? a) b) Jos on, mitk(cid:228) olivat komission Washingtonin edustuston tekemien LØonard Peltierin terveydentilaa koskevien selvitysten tulokset? Jos ei ole, miksei Washingtonin edustusto ole ottanut selv(cid:228)(cid:228) Peltierin terveydentilasta, vastoin silloisen komission j(cid:228)senen Sir Leon Brittanin lupausta? Katsooko komissio Washingtonin edustustonsa kautta saamiensa tietojen perusteella, ett(cid:228) Peltier on 2. siirrett(cid:228)v(cid:228) sairaalahoitoon? a) b) Jos vastaus on my(cid:246)nteinen, onko komissio pyyt(cid:228)nyt Yhdysvaltain viranomaisia siirt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n Peltieri(cid:228) sairaalaan? Jos vastaus on kielteinen, mill(cid:228) perusteilla komissio katsoo voivansa hyv(cid:228)ksy(cid:228) sen, ett(cid:228) Peltieri(cid:228) pidet(cid:228)(cid:228)n yh(cid:228) vankilassa? 3. Milloin ja mill(cid:228) keinoin komissio puolusti Euroopan parlamentin 11. helmikuuta 1999 hyv(cid:228)ksym(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselman mukaisia kantoja Yhdysvaltain kongressin, Yhdysvaltain presidentin ja ulkoministeri(cid:246)n edess(cid:228)? Miten kuhunkin seuraavista vaatimuksista vastattiin: a) presidentin armahdus, b) asianmukainen l(cid:228)(cid:228)ketieteellinen hoito ja c) Peltierin tuomitsemiseen liittyvien oikeudellisten s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)nvastaisuuksien tutki- minen? (1) EYVL C 150, 28. 5. 1999, s. 384. C 280 E/134 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 3. 10. 2000 Chris Pattenin komission puolesta antama vastaus (3. helmikuuta 2000) Leonard Peltier on pitk(cid:228)(cid:228) vankeustuomiota suorittava vanki Ford Levenworthissa olevassa liittovaltion vankilassa Kansasissa. H(cid:228)n on Yhdysvaltain kansalainen, joka karkoitettiin Kanadasta sen j(cid:228)lkeen, kun h(cid:228)net oli pid(cid:228)tetty vuonna 1976 kahden liittovaltion poliisin murhasta, ja h(cid:228)n on ollut nyt vankilassa l(cid:228)hes 24 jotka vuotta. H(cid:228)n k(cid:228)rsii parhaillaan vuonna 1996 tehdyn yl(cid:228)leuanluun leikkauksen komplikaatioista, ilmoittivat h(cid:228)nen aiheuttavat komissiolle helmikuussa 1999, ett(cid:228) Peltierille annetaan tavanomaista l(cid:228)(cid:228)kehoitoa. leukaper(cid:228)ss(cid:228)(cid:228)n. Yhdysvaltojen viranomaiset ongelmia vakavia Leonard Peltierill(cid:228) ei ole mink(cid:228)(cid:228)n Euroopan unionin j(cid:228)senvaltion kansalaisuutta, ja sen vuoksi Wienin konsulisuhteita koskeva yleissopimus ei sovellu h(cid:228)nen tapaukseensa. Vankien kohtelu kolmansissa maissa vaihtelee riippuu kyseisen maan taloudellisen tilanteen, oikeusj(cid:228)rjestyksen, hallinnollisten s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen ja k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)jen mukaan. Kansainv(cid:228)lisiss(cid:228) oikeuss(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)iss(cid:228) s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n esim. sellaisista v(cid:228)himm(cid:228)isnormeista, ett(cid:228) ket(cid:228)(cid:228)n ei saa kohdella tai rangaista julmasti, ep(cid:228)inhimillisesti tai alentavasti. Vaikka tietyt j(cid:228)senvaltiot ovat toimineet yksitt(cid:228)in Leonard Peltierin puolesta, t(cid:228)ss(cid:228) asiassa ei ole olemassa yhteis(cid:246)n politiikkaa. Komissiolla on rajallinen toimivalta puuttua t(cid:228)llaisiin tapauksiin. (2000/C 280 E/145) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2802/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Jorge HernÆndez Mollar (PPE-DE) komissiolle (18. tammikuuta 2000) Aihe: Ubeda ja Baeza osaksi maailman kulttuuriperint(cid:246)(cid:228) On kulunut jo kymmenen vuotta siit(cid:228), kun espanjalaiset kaupungit Ubeda ja Baeza (cid:129) renessanssin parhaat edustajat Etel(cid:228)-Espanjassa (cid:129) aloittivat ponnistelut saadakseen Unescon julistamaan kaupunkiensa muisto- merkit osaksi maailman kulttuuriperint(cid:246)(cid:228). Onnistuessaan maailman kulttuuriperinn(cid:246)ksi julistaminen toisi kaupunkien kassaan huomattavasti varoja niiden arvokkaan arkkitehtuurin suojelemiseksi ja matkailun edist(cid:228)miseksi. Voisiko komissio kertoa, mit(cid:228) se on tehnyt varmistaakseen n(cid:228)ille t(cid:228)rkeille renessanssin aarteille ainakin v(cid:228)himm(cid:228)istasoisen suojelun, joka takaisi tarvittavat varat n(cid:228)iden kahden espanjalaisen kaupungin laajan ja ainutlaatuisen rakennusperinn(cid:246)n s(cid:228)ilytt(cid:228)- miseksi? ja miten se voisi edesauttaa mainittua Unescon julistusta, Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (21. helmikuuta 2000) Komissio haluaa ilmoittaa arvoisalle parlamentin j(cid:228)senelle, ett(cid:228) kulttuurin alalla (cid:218)bedan ja Baezan kaupungit eiv(cid:228)t ole j(cid:228)tt(cid:228)neet mink(cid:228)(cid:228)n yhteis(cid:246)n ohjelman yhteydess(cid:228) hakemustaan yhteis(cid:246)n tuen saami- seksi, eiv(cid:228)tk(cid:228) ne n(cid:228)in ollen ole saaneet mit(cid:228)(cid:228)n rahoitustukea. Komissio voi my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) tukea kulttuurialoit- teisiin ainoastaan nykyisten ohjelmien puitteissa ja niiss(cid:228) m(cid:228)(cid:228)riteltyjen perusteiden mukaisesti. Komissio haluaa kiinnitt(cid:228)(cid:228) kysyj(cid:228)n huomion siihen, ett(cid:228) helmikuun 2000 kuluessa julkaistaan ehdotuspyynt(cid:246), joka liittyy kulttuurialan ensimm(cid:228)iseen puiteohjelmaan (cid:148)Kulttuuri 2000(cid:148). Siin(cid:228) yhteydess(cid:228) kulttuurialan toimijat voivat hakea hankkeille rahoitustukea kyseisen ohjelman ehtojen ja perusteiden mukaisesti. Komissio muistuttaa, ett(cid:228) maailman kulttuuriperint(cid:246)(cid:246)n kuuluvat alueet valitsee Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurij(cid:228)rjest(cid:246) Unesco


title: Verordening (EG) nr. 42/2000 van de Commissie van 7 januari 2000 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten van systeem A1 in de sector groenten en fruit

eurovoc_concepts:
export licence
pip fruit

formats: pdf print

text: L 5/44 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 8. 1. 2000 VERORDENING (EG) Nr. 42/2000 VAN DE COMMISSIE van 7 januari 2000 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten van systeem A1 in de sector groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 2190/96 van de Commissie van 14 november 1996 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 2200/96 van de Raad wat de toekenning van uitvoerrestituties in de sector groenten en fruit betreft (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1303/1999 (2), en met name op artikel 2, lid 3, (1) (2) (3) Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 2782/1999 van de Commissie (3), gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 41/2000 (4), is bepaald voor welke hoeveelheden, exclu- sief de hoeveelheden waarvoor in het kader van voedsel- hulp certificaten zĳn aangevraagd, uitvoercertificaten van systeem A1 kunnen worden afgegeven; Overwegende dat in artikel 2 van Verordening (EG) nr. 2190/96 is bepaald onder welke voorwaarden de Commissie bĳzondere maatregelen kan nemen om over- schrĳding van de hoeveelheden waarvoor certificaten van systeem A1 kunnen worden afgegeven, te voor- komen; Overwegende dat, volgens de informatie waarover de Commissie op dit ogenblik beschikt, deze hoeveelheden, verminderd en vermeerderd met de in artikel 2, lid 3, van Verordening (EG) nr. 2190/96 bedoelde hoeveel- heden, zouden worden overschreden als de certificaten van systeem A1 die op of na 4 januari 2000 zĳn aange- vraagd voor appelen onbeperkt zouden worden afge- geven; dat het bĳgevolg dienstig is voor dit product een afgiftepercentage voor certificaten van systeem A1 vast te stellen voor op 4 januari 2000 aangevraagde hoeveel- heden en certificaataanvragen die later in de loop van dezelfde aanvraagperiode worden ingediend, af te wĳzen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Uitvoercertificaten van systeem A1 voor appelen die op 4 januari 2000 zĳn aangevraagd op grond van artikel 1 van Verordening (EG) nr. 2782/1999, worden afgegeven voor 19,8 % van de aangevraagde hoeveelheden. Na 4 januari 2000 en vóór 10 maart 2000 ingediende certi- ficaataanvragen van systeem A1 voor dit product worden afge- wezen. Deze verordening treedt in werking op 8 januari 2000. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 7 januari 2000. Voor de Commissie Margot WALLSTRÖM Lid van de Commissie (1) PB L 292 van 15. 11. 1996, blz. 12. (2) PB L 155 van 22. 6. 1999, blz. 29. (3) PB L 334 van 28. 12. 1999, blz. 26. (4) Zie bladzĳde 43 van dit Publicatieblad


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2771/99 af Mario Mastella (PPE-DE) til Kommissionen. Formodningen om europæisk forbud mod anvendelsen af pizzaovne.

eurovoc_concepts:
Italy
catering industry
consumer information
customs and traditions
directive (EU)
food hygiene
foodstuffs legislation
furnace

text: 21. 11. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 330 E/49 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Loyola de Palacio (9. marts 2000) Kommissionen er overbevist om, at transport ad indre vandveje i mange tilf(cid:230)lde vil kunne yde et v(cid:230)sentligt bidrag til at lłse mobilitetsproblemer, idet det vil aflaste godstransporten p(cid:229) overfyldte veje og jernbaner. Den anser transport ad indre vandveje for at v(cid:230)re en omkostningseffektiv, sikker og miljłm- (cid:230)ssig sund transportm(cid:229)de, som har overskudsinfrastruktur og ledig fartłjskapacitet. P(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan omhandles de indre vandveje inden for rammerne af det transeurop(cid:230)iske transportnet (TEN-T). I denne forbindelse vedtog Europa-Parlamentet og R(cid:229)det i 1996 F(cid:230)llesskabets retningslinjer for udvikling af TEN-T, som omfatter det indenlandske vandvejsnet p(cid:229) europ(cid:230)isk plan (Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets beslutning af 23. juli 1996 om F(cid:230)llesskabets retningslinjer for udvikling af det transeurop(cid:230)iske transportnet (1)). I retningslinjerne pr(cid:230)ciseres det ogs(cid:229), hvilke v(cid:230)sentlige flaskehalse og manglende forbin- delser, der er i det indre vandvejsnet. I denne forbindelse er der i de senere (cid:229)r blevet ydet finansiel stłtte til en lang r(cid:230)kke projekter af f(cid:230)lles interesse inden for rammerne af TEN-budgettet. Det skal imidlertid erindres, at i henhold til n(cid:230)rhedsprincippet, er de p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstater ansvarlige for forbedring og vedligeholdelse af deres indre vandveje. Desuden skal medlemsstater, n(cid:229)r de anmoder om stłtte fra Den Europ(cid:230)iske Fond for Regionaludvikling (EFRU, Den Europ(cid:230)iske Investeringsbank (EIB) eller Samhłrigheds- fonden, forbedre deres transportnet og systemer ved is(cid:230)r at l(cid:230)gge v(cid:230)gt p(cid:229) forbindelser til og indbyrdes forbindelser med TEN-T, n(cid:229)r der er behov for at udbygge disse. Kommissionen er i kontakt med alle berłrte parter og organisationer vedrłrende dette emne og ogs(cid:229) med Den Europ(cid:230)iske Skibsfłrerorganisation. I 1998 fremlagde Kommissionen en rapport om gennemfłrelsen af TEN-T-retningslinjerne (2). Der er mere fra Kommissionen detaljerede oplysninger om det (SEK(1998) 1993). supplerende dokument indre vandvejsnet i et (1) EFT L 228 af 9. 9. 1996. (2) KOM(98) 614 endelig udg. (2000/C 330 E/054) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-2771/99 af Mario Mastella (PPE-DE) til Kommissionen (7. januar 2000) Om: Formodningen om europ(cid:230)isk forbud mod anvendelsen af pizzaovne I den italienske presse er der fornyligt fremkommet oplysninger, som senere er blevet officielt dementeret af en talsmand fra Europa-Kommissionen, om, at der skulle findes et direktiv i Den Europ(cid:230)iske Union g(cid:229)ende ud p(cid:229) at forbyde anvendelsen af pizzaovne til fremstilling af fłdevarer, da de ikke svarer til de nye europ(cid:230)iske hygiejnebestemmelser. Alt dette har skabt berettiget bekymring inden for italiensk gastronomi og navnlig inden for traditionel napolitansk pizzafremstilling, et symbol p(cid:229) excellent madlavningskultur, som er kendt og v(cid:230)rdsat i hele verden til hvis fremstilling der traditionelt anvendes en ovn af br(cid:230)ndt ler. Ifłlge nogle pressemeddelelser er det takket v(cid:230)re flere senere meddelelser fra Europa-Kommissionen lykkedes Italien at f(cid:229) gennemfłrt midlertidig fritagelse fra dette forbud, om end mange italienske kommuner allerede skulle v(cid:230)re begyndt ikke l(cid:230)ngere at give tilladelse og licens til at installere og anvende nye ovne af frygt for, at disse fłr eller siden bliver definitivt forbudt ved lov. Kommissionen bedes derfor p(cid:229) baggrund af ovenn(cid:230)vnte redegłrelse med det form(cid:229)l at beskytte forbruger- nes ret til korrekt information oplyse, om de p(cid:229)g(cid:230)ldende bestemmelser findes; Kommissionen bedes derfor i bekr(cid:230)ftende fald oplyse, p(cid:229) grundlag af hvilke hygiejniske og sanit(cid:230)re faktorer dette direktiv er udstedt; C 330 E/50 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 21. 11. 2000 Kommissionen bedes derfor oplyse om den ikke mener, at foranstaltninger af denne art indirekte kan virke kr(cid:230)nkende for napolitansk fantasi og tradition, som har gjort napolitansk pizza til den mest kendte og v(cid:230)rdsatte i hele verden med negativ virkning ogs(cid:229) p(cid:229) besk(cid:230)ftigelsen, i og med at pizzariaer og bagerier, der er knyttet til en h(cid:229)ndv(cid:230)rksproduktion risikerer at forsvinde fra markedet; Kommissionen bedes derfor endelig at oplyse, om Kommissionen ikke finder det mere hensigtsm(cid:230)ssigt at udsende nye forskrifter som ikke rammer typiske og traditionelle kvalitetsprodukter i Den Europ(cid:230)iske Unions medlemsstater, men snarere definitivt anerkender og beskytter dem. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (1. februar 2000) Kommissionen har kendskab til p(cid:229)stande i den italienske presse og andre italienske medier vedrłrende et EU-direktiv om hygiejne, der kunne fłre til et forbud mod brug af de traditionelle italienske tr(cid:230)fyrede pizzaovne. Kommissionen kan bekr(cid:230)fte, at disse p(cid:229)stande overhovedet ikke har noget p(cid:229) sig, og at der slet ikke findes eller er fremsat forslag vedrłrende hygiejnekrav til tr(cid:230)fyrede pizzaovne. De europ(cid:230)iske hygiejnebestemmelser, der omfatter bagning af traditionelle pizzaer er R(cid:229)dets direktiv 93/ 43/E(cid:216)F af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne (1). Men der er ingen bestemmelser heri, som ville głre et forbud mod brug af tr(cid:230)fyrede pizzaovne p(cid:229)kr(cid:230)vet. Hverken ovne eller andet specifikt udstyr til tilberedning af levnedsmidler n(cid:230)vnes. Direktivet omfatter mange forskellige typer virksomheder, der tilvirker levnedsmidler, og som anvender mange forskellige former for fremstillingsudstyr og kogegrej, og derfor fastl(cid:230)gger direktivet meget brede principper for levnedsmiddelhygiejne. Herefter kr(cid:230)ves det, at udstyr, der kommer i direkte berłring med levnedsmidler, skal holdes i god stand og vedligeholdes s(cid:229)ledes, at forurening af levnedsmidlerne i videst muligt omfang undg(cid:229)s. Udstyret skal kunne rengłres og om fornłdent desinficeres, og det omgivende omr(cid:229)de skal ogs(cid:229) kunne rengłres. Kommissionen overvejer for tiden et forslag, der g(cid:229)r ud p(cid:229) at nyudforme og samle de eksisterende 14 direktiver om levnedsmiddelhygiejne, herunder direktiv 93/43/E(cid:216)F, i en samlet tekst. Dette indeb(cid:230)rer ikke (cid:230)ndringer af den eksisterende lovgivning, der omfatter tilberedning og bagning af pizzaer. Foranstaltningen vil tage sigte p(cid:229) at undg(cid:229) sundhedsrisici, der stammer fra levnedsmidler, fremstilling og tilberedning af levnedsmidler i alle trin fra g(cid:229)rd til forbruger. Hvor der m(cid:229)tte optr(cid:230)de s(cid:230)rlige uacceptable sundhedsrisici med tilknytning til produktion, fremstilling eller tilberedning af levnedsmidler (cid:129) hvilket bedst kan undg(cid:229)s via foranstaltninger, der tr(cid:230)ffes p(cid:229) f(cid:230)llesskabs- plan (cid:129) vil Kommissionen fortsat słge at tr(cid:230)ffe de nłdvendige foranstaltninger til at beskytte forbrugernes sundhed. (1) EFT L 175 af 19. 7. 1993. (2000/C 330 E/055) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2782/99 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Antidumping-foranstaltninger for st(cid:229)lprodukter fra tredjelande Kommissionsmedlemmet Leon Brittan fik ikke, som han burde, truffet afgłrelse om indfłrelse af midlertidig antidumping-told p(cid:229) import af varmtvalset bredb(cid:229)nd (hot rolled coil) fra Bulgarien, Indien, Iran, Sydafrika, Taiwan og Jugoslavien til trods for det tab, der var fremg(cid:229)et af Kommissionens undersł-


title: INTERROGAZIONE SCRITTA P-2752/99 di Gerhard Hager (NI) alla Commissione. Sistema di prezzi imposti per i libri.

eurovoc_concepts:
Austria
Germany
book trade
case law (EU)
competition law
cultural exception
imposed price
national law

text: C 225 E/200 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 8. 8. 2000 Risposta del sig. Liikanen a nome della Commissione (24 febbraio 2000) La Commissione non Ł venuta a conoscenza della decisione ministeriale greca menzionata dall(cid:146)onorevole parlamentare, che estenderebbe ai distributori gli obblighi che incombono ai fabbricanti in forza della direttiva 93/42/CEE del Consiglio, del 14 giugno 1993, relativa ai dispositivi medici. Prender(cid:224) i necessari contatti per raccogliere tutte le precisazioni sui fatti denunciati e non mancher(cid:224), se del caso, di istruire il dossier nel quadro della procedura di infrazione di cui all(cid:146) articolo 226 (ex-articolo 169) del trattato CE. (2000/C 225 E/227) INTERROGAZIONE SCRITTA P-2752/99 di Gerhard Hager (NI) alla Commissione (7 gennaio 2000) Oggetto: Sistema di prezzi imposti per i libri Alla Commissione europea Ł stato ora inoltrato un ricorso contro il sistema austro-tedesco di prezzi imposti per i libri. Pu(cid:242) pertanto precisare quanto segue: 1. Ritiene la Commissione che l(cid:146)attuale sistema transfrontaliero di prezzi imposti per i libri sia conforme alla missione dell(cid:146)Unione europea di contribuire allo sviluppo delle sue culture (articolo 151 TCE) vista l(cid:146)utilit(cid:224) della concorrenza e che tale missione vada considerata prioritaria rispetto a eventuali problemi connessi alla regolamentazione in materia di concorrenza? 2. In caso di risposta negativa, considera la Commissione i sistemi di prezzi libri compatibili con la legislazione comunitaria nel quadro di una regolamentazione volta a disciplinare i problemi connessi alle reimportazioni? imposti per i Risposta data dal sig. Monti in nome della Commissione (27 gennaio 2000) Nel 1993, gli editori tedeschi e austriaci hanno notificato alla Commissione il sistema transfrontaliero di prezzi imposti per i libri per la Germania e l(cid:146)Austria. Successivamente alla notifica, sono stati presentati diversi reclami che contestavano il sistema. In vista dell(cid:146)adozione di una decisione della Commissione, per diversi anni, la Commissione stessa ha condotto presso gli Stati membri una vasta indagine presso fonti diverse nel settore del libro, tra cui editori e librai in Germania e in Austria, effettuando altres(cid:236) un(cid:146)analisi dei mercati. Nel corso dell(cid:146)indagine, le parti notificanti e gli autori dei reclami, all(cid:146)origine dei procedimenti in corso, hanno avuto l(cid:146)occasione di presentare a loro volta vaste informazioni sulla situazione del mercato del libro nella Comunit(cid:224). La Commissione non ha ancora terminato l(cid:146)analisi dei casi in questione e non pu(cid:242) quindi anticipare la sua eventuale decisione sui procedimenti attualmente in corso. Pu(cid:242) tuttavia rispondere agli aspetti generali dell(cid:146)interrogazione dell(cid:146)onorevole parlamentare. 1. La Commissione desidera ricordare che la sua decisione potr(cid:224) essere presa esclusivamente nel quadro giuridico in vigore fissato dal trattato CE, quale precisato dal sistema giurisdizionale europeo. In tale quadro giuridico le disposizioni in vigore da considerare per l(cid:146)esame dei sistemi transfrontalieri di prezzi imposti per i libri sono le norme di concorrenza degli articoli 81 (ex-articolo 85) e seguenti del trattato CE e la clausola culturale dell(cid:146)articolo 151 (ex-articolo 128), paragrafo 4 del trattato CE. Queste disposizioni permettono un(cid:146)analisi approfondita caso per caso, che consente di tener conto di tutti gli elementi pertinenti, compresi gli elementi culturali. Le decisioni gi(cid:224) prese dalla Commissione in materia e la relativa giurisprudenza (1) illustrano tale approccio. L(cid:146)articolo 151, paragrafo 4, del trattato CE impone alla Commissione di tener conto degli aspetti culturali nell(cid:146)azione che svolge a norma di altre disposizioni dello stesso trattato, in particolare ai fini di rispettare e promuovere la diversit(cid:224) delle culture all(cid:146)interno della Comunit(cid:224). Quando la Commissione applica le 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 225 E/201 disposizioni del trattato CE in materia di concorrenza, esamina dunque in maniera positiva se un accordo o una pratica possiedono finalit(cid:224) culturali e comportano disposizioni di ordine culturale che si traducano effettivamente in pratica e che possano giustificare restrizioni di concorrenza proporzionali agli obiettivi ricercati. Quest(cid:146)esame Ł svolto nell(cid:146)ambito dell(cid:146)eventuale applicazione dell(cid:146)articolo 81, paragrafo 3, del trattato CE, che prevede che la Commissione possa accordare un(cid:146)esenzione individuale per accordi o pratiche restrittive della concorrenza i cui vantaggi per i consumatori siano maggiori degli svantaggi, in particolare a condizione che gli accordi o le pratiche in causa si limitino alle restrizioni indispensabili per raggiungere i loro obiettivi e non eliminino la concorrenza per una parte sostanziale dei prodotti in causa. La Commissione tiene conto anche delle modifiche che le parti potrebbero introdurre. Ai sensi di questa disposizione, i benefici culturali possono costituire vantaggi per i consumatori. In conclusione, un(cid:146)esen- zione per un sistema transfrontaliero di prezzi imposti per i libri pu(cid:242) essere concessa, alla luce dell(cid:146)articolo 151, paragrafo 4 del trattato CE, solo se l(cid:146)accordo o la pratica in causa soddisfa tutte le condizioni dell(cid:146)articolo 81, paragrafo 3 del trattato CE, il che presuppone in particolare che i vantaggi culturali invocati siano definiti chiaramente. 2. I sistemi nazionali di prezzi imposti per i libri possono basarsi su una legislazione nazionale o su accordi tra imprese, nei casi in questione tra editori e librai. A queste due diverse ipotesi si applicano disposizioni diverse del legislativi sono da esaminare ai sensi dell(cid:146)articolo 28 (ex-articolo 30), mentre gli accordi tra imprese devono essere conformi all(cid:146)articolo 81. Naturalmente, in entrambi i casi, deve essere rispettata la giurisprudenza della Corte di giustizia. trattato CE. I sistemi Per quanto riguarda i sistemi basati su una legislazione, qualsiasi Stato membro pu(cid:242) adottare la normativa del caso, purchØ questa sia compatibile con il principio della libera circolazione delle merci previsto nel trattato CE. La scelta di legiferare in materia Ł di competenza delle autorit(cid:224) nazionali. In questo contesto, occorre tener conto della sentenza della Corte di giustizia del 10 gennaio 1985, causa 229/83, Leclerc/Au blØ vert, (Racc. p. 1). La Corte ha deliberato che, nel quadro di una legislazione nazionale che instaura un regime di prezzo fisso del libro, sono vietate dall(cid:146)articolo 28 del trattato, le disposizioni «che impongano, per la vendita di libri editi nello stesso Stato membro interessato e reimportati previa esportazione in un altro Stato membro, di osservare il prezzo di vendita fissato dall(cid:146)editore, a meno che elementi obiettivi non comprovino che detti libri sono stati esportati al solo fine di reimportarli nell(cid:146)intento di eludere la legge». Sistemi nazionali dei prezzi imposti per i libri che siano basati su accordi tra imprese sono compatibili con le norme comunitarie della concorrenza se non pregiudicano in modo significativo il commercio tra gli Stati membri. In siffatte situazioni, l(cid:146)articolo 81 non Ł applicabile. (1) Cfr. le decisioni della Commissione del 25 novembre 1981, VBBB e VBVB, GU L 54 del 25. 2. 1982, e del 12 dicembre 1988, Publishers Association (cid:129) Net Book Agreements, GU L 22 del 26. 1. 1989; le sentenze della Corte di giustizia delle Comunit(cid:224) europee del 17. 1. 1984 nelle cause riunite 43 e 63/82, VBVB e VBBB/ Commissione, Racc. 1984, pag. 17, del Tribunale di primo grado del 9. 7. 1992 nella causa T-66/89, Publishers Association/Commissione, Racc. 1992, pagg. II-1995 e della Corte di giustizia del 17. 1. 1995 nella causa C-360/92 P, Publishers Association/Commissione, Racc. 1995, pagg. I-23. (2000/C 225 E/228) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2755/99 di Enrique Bar(cid:243)n Crespo (PSE), Miguel Mart(cid:237)nez Mart(cid:237)nez (PSE) e Carlos Carnero GonzÆlez (PSE) alla Commissione (18 gennaio 2000) Oggetto: Difesa dell(cid:146)occupazione nell(cid:146)impresa multinazionale Carrier a Guadalajara (Spagna) a fronte dei piani della sua direzione Una delegazione, composta dal Presidente delle Cortes della Castiglia-La Mancia, dei segretari generali regionali dei sindacati CC. OO e UGT e dei delegati del consiglio di fabbrica degli impianti dell(cid:146)impresa Carrier a Guadalajara, si Ł recata a Bruxelles al fine di illustrare ai rappresentanti delle varie istituzioni comunitarie (Commissione, Consiglio e Parlamento) la propria opposizione ai piani di chiusura elaborati dalla direzione di tale multinazionale per il summenzionato centro di produzione. Se tradotti in realt(cid:224), tali piani comporterebbero la soppressione di piø di 700 posti di lavoro diretti e di varie migliaia di posti di lavoro indiretti (un «genocidio contro l(cid:146)occupazione»), con terribili ripercussioni


title: QUESTION ÉCRITE P-2752/99 posée par Gerhard Hager (NI) à la Commission. Système de prix imposés pour les livres.

text: C 225 E/200 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 8. 8. 2000 RØponse donnØe par M. Liikanen au nom de la Commission (24 fØvrier 2000) La Commission n(cid:146)a pas eu connaissance de la dØcision ministØrielle grecque ØvoquØe par l(cid:146)Honorable Parlementaire, qui Øtendrait aux distributeurs les obligations qui incombent aux fabricants en vertu de la directive 93/42/CEE du Conseil, du 14 juin 1993, relative aux dispositifs mØdicaux. Elle prendra les contacts nØcessaires afin de recueillir toutes prØcisions sur les faits dØnoncØs et ne manquera pas, le cas ØchØant, d(cid:146)instruire le dossier dans le cadre de la procØdure d(cid:146)infraction prØvue (cid:224) l(cid:146)article 226 (ex- article 169) du traitØ CE. (2000/C 225 E/227) QUESTION (cid:201)CRITE P-2752/99 posØe par Gerhard Hager (NI) (cid:224) la Commission (7 janvier 2000) Objet: SystŁme de prix imposØs pour les livres La Commission europØenne a lancØ une plainte contre l(cid:146)Allemagne et l(cid:146)Autriche concernant le systŁme de prix imposØs pour les livres. La Commission: 1. 2. estime-t-elle que le systŁme de prix imposØs pour les livres existant actuellement correspond, vu la fonction subordonnØe de l(cid:146)idØe de concurrence, (cid:224) la t(cid:226)che incombant (cid:224) l(cid:146)Union europØenne, (cid:224) savoir de contribuer (cid:224) l(cid:146)Øpanouissement de ses cultures (article 151 TCE), et que cet objectif doit Œtre placØ au-dessus de problŁmes relevant du droit de la concurrence? dans la nØgative, estime-t-elle que des systŁmes nationaux de prix imposØs pour les livres sont compatibles, au niveau du droit communautaire, avec une rØglementation tenant compte du problŁme des rØimportations? RØponse donnØe par M. Monti au nom de la Commission (27 janvier 2000) En 1993, les Øditeurs allemands et autrichiens ont notifiØ le systŁme transfrontalier du prix fixe du livre en Allemagne et en Autriche (cid:224) la Commission. PostØrieurement (cid:224) cette notification, diverses plaintes ont ØtØ dirigØes contre ce systŁme. En vue de l(cid:146)adoption d(cid:146)une dØcision de la Commission, la Commission a conduit pendant plusieurs annØes une vaste enquŒte du secteur du livre au sein des (cid:201)tats membres auprŁs de sources diverses, y compris des Øditeurs et libraires en Allemagne et en Autriche, et a effectuØ une analyse des marchØs. Au cours de l(cid:146)enquŒte, les parties notifiantes et les plaignants des procØdures en cours ont Øgalement eu l(cid:146)occasion de soumettre de vastes informations sur la situation du marchØ du livre au sein de la CommunautØ. La Commission n(cid:146)a pas encore fini son analyse des cas en question et donc ne peut pas anticiper sa dØcision Øventuelle dans des procØdures actuellement en cours. Il est nØanmoins possible de rØpondre aux aspects gØnØraux soulevØs par la question de l(cid:146)Honorable Parlementaire. 1. La Commission souhaite rappeler que la dØtermination de sa dØcision ne pourra se faire que dans le cadre juridique en vigueur fixØ par le traitØ CE et tel qu(cid:146)il a ØtØ prØcisØ par la juridiction communautaire. Dans ce cadre juridique pour l(cid:146)examen des systŁmes transfrontaliers du prix fixe du livre, les dispositions en vigueur (cid:224) prendre en compte sont les rŁgles de la concurrence des articles 81 (ex-article 85) et suivants du traitØ CE ainsi que la clause culturelle de l(cid:146)article 151 (ex-article 128), paragraphe 4 du traitØ CE. Ces dispositions permettent une analyse approfondie au cas par cas qui offre la possibilitØ de tenir compte de tous les ØlØments pertinents, y compris les ØlØments culturels. Les dØcisions dØj(cid:224) prises par la Commission en la matiŁre dans le passØ et la jurisprudence y ayant trait (1) sont illustratifs de cette approche. L(cid:146)article 151, paragraphe 4 du traitØ CE oblige la Commission (cid:224) tenir compte des aspects culturels dans son action au titre des autres dispositions du traitØ CE, afin notamment de respecter et de promouvoir la diversitØ des cultures dans la CommunautØ. Lorsque la Commission applique les dispositions du traitØ CE 8. 8. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 225 E/201 relatives (cid:224) la concurrence, elle examine donc de fa(cid:231)on positive si un accord ou une pratique possŁde des finalitØs culturelles et comporte des dispositions d(cid:146)ordre culturel qui se traduisent effectivement dans la pratique et qui puissent justifier des restrictions de concurrence proportionnelles aux objectifs recherchØs. Cet examen se fait dans le cadre de l(cid:146)application Øventuelle de l(cid:146)article 81, paragraphe 3 du traitØ CE qui prØvoit que la Commission peut accorder une exemption individuelle (cid:224) des accords ou (cid:224) des pratiques restrictives de la concurrence dont les avantages pour les consommateurs dØpassent les dØsavantages pour les consommateurs, (cid:224) condition notamment que les accords ou les pratiques en cause se limitent aux restrictions indispensables pour atteindre leurs objectifs et n(cid:146)Øliminent pas la concurrence pour une partie substantielle des produits en cause. La Commission tient Øgalement compte des modifications que les parties pourraient y introduire. Des bØnØfices culturels peuvent constituer des avantages pour les consommateurs au titre de cette disposition. En conclusion, une exemption (cid:224) un systŁme transfrontalier du prix fixe du livre ne peut Œtre accordØe, compte tenu de l(cid:146)article 151, paragraphe 4 du traitØ CE, que si l(cid:146)accord ou la pratique en cause satisfait (cid:224) toutes les conditions de l(cid:146)article 81, paragraphe 3 du traitØ CE, ce qui prØsuppose notamment que les bØnØfices culturels invoquØs soient clairement Øtablis. 2. Des systŁmes nationaux du prix fixe du livre peuvent se baser sur une lØgislation nationale ou bien sur des accords entre entreprises, dans les cas en question entre Øditeurs et libraires. (cid:192) ces deux approches possibles, des dispositions diffØrentes du traitØ CE s(cid:146)appliquent. Les systŁmes lØgislatifs sont (cid:224) examiner sous l(cid:146)angle de l(cid:146)article 28 (ex-article 30), tandis que les accords entre entreprises doivent Œtre compatibles avec l(cid:146)article 81. Dans les deux cas, la jurisprudence de la Cour de justice doit naturellement Œtre respectØe. En ce qui concerne les systŁmes basØs sur une lØgislation, tout (cid:201)tat membre peut adopter une telle lØgislation, pourvu que celle-ci soit compatible avec le principe de la libre circulation des marchandises prØvu dans le traitØ CE. Un tel choix relŁve de la compØtence des autoritØs nationales. Dans ce contexte, il faut tenir compte de l(cid:146)arrŒt de la Cour de justice du 10 janvier 1985, Affaire 229/83, Leclerc/Au blØ vert, (Rec. p. 1). La Cour a statuØ que dans le cadre d(cid:146)une lØgislation nationale instaurant un rØgime de prix fixe du livre, des dispositions sont interdites par l(cid:146)article 28 du traitØ «qui imposent, pour la vente de livres ØditØs dans l(cid:146)(cid:201)tat membre concernØ lui-mŒme et rØimportØs aprŁs avoir ØtØ exportØs dans un autre (cid:201)tat membre, le respect du prix de vente fixØ par l(cid:146)Øditeur, sauf si des ØlØments objectifs Øtablissent que ces livres ont ØtØ exportØs aux seules fins de leur rØimportation dans le but de tourner une telle lØgislation». Des systŁmes nationaux du prix fixe du livre qui sont basØs sur des accords entre entreprise sont compatibles avec les rŁgles communautaires de la concurrence s(cid:146)ils n(cid:146)affectent pas d(cid:146)une maniŁre significative le commerce entre (cid:201)tats membres. Dans de telles situations, l(cid:146)article 81 ne s(cid:146)applique pas. (1) Cf. les dØcisions de la Commission du 25 novembre 1981, VBBB et VBVB, JO L 54 du 25. 2. 1982 et du 12 dØcembre 1988, Publishers Association (cid:129) Net Book Agreements, JO L 22 du 26. 1. 1989 ainsi que les arrŒts de la Cour de justice des CommunautØs europØennes du 17. 1. 1984 dans les affaires jointes 43 et 63/82, VBVB et VBBB/Commission, Rec. 1984, p. 17, du Tribunal de premiŁre instance du 9. 7. 1992 dans l(cid:146)affaire T-66/89, Publishers Association/Commission, Rec. 1992, p. II-1995 et de la Cour de justice du 17. 1. 1995 dans l(cid:146)affaire C- 360/92 P, Publishers Association/Commission, Rec. 1995, p. I-23. (2000/C 225 E/228) QUESTION (cid:201)CRITE E-2755/99 posØe par Enrique Bar(cid:243)n Crespo (PSE), Miguel Mart(cid:237)nez Mart(cid:237)nez (PSE) et Carlos Carnero GonzÆlez (PSE) (cid:224) la Commission (18 janvier 2000) Objet: DØfense de l(cid:146)emploi au sein de l(cid:146)entreprise multinationale Carrier (cid:224) Guadalajara (Espagne) face aux plans de la direction de cette entreprise Une dØlØgation composØe du prØsident de l(cid:146)assemblØe de Castille-Manche, des secrØtaires-gØnØraux de cette rØgion, des syndicats CC. OO et UGT et de dØlØguØs du comitØ d(cid:146)entreprise de Carrier (cid:224) Guadalajara s(cid:146)est rendue (cid:224) Bruxelles en vue d(cid:146)exposer aux reprØsentants des diffØrentes institutions communautaires (Commission, Conseil et Parlement) leur opposition aux plans de fermeture du site de production dØcidØs par la direction de cette multinationale. S(cid:146)ils se concrØtisaient, ces plans entra(cid:238)neraient la suppression directe de plus de 700 emplois et indirecte de milliers d(cid:146)autres («vØritable gØnocide de l(cid:146)emploi»), d(cid:146)oø de redoutables rØpercussions sociales et Øcono-