title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Euroopan lentoliikenne: yhtenäismarkkinoilta maailmanlaajuisiin haasteisiin"

eurovoc_concepts:
Europe
air transport
competition law
transport safety
vocational training

text: C 75/4 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 kunnianhimoisempaan järjestelmään. Erityisesti on jatkettava konkurssien ainutkertaisuuden ja yleisvaikutteisuuden periaat- teen tunnustamiseksi. Komitean mielestä tekstiä tulisi muuttaa niin, että 4. 2. vahvistettaisiin päämenettelyä sekundäärimenettelyihin näh- den. Yksi mahdollisuus olisi vahvistaa päämenettelyn selvittä- Bryssel 26. tammikuuta 2000. jän toimivaltaa ja lisätä mahdollisuuksia sekundäärimenettely- jen keskeyttämiseen. Komitea on tyytyväinen, että Brysselin yleissopimuk- 4. 3. seen sisällytettiin viimeistelyvaiheessa kyseisen sopimuksen arviointilauseke. Sen mukaisesti järjestelmää tulee arvioida sopimusvaltion pyynnöstä ja joka tapauksessa viimeistään 10 vuoden kuluttua sen voimaantulosta (53 artikla). Olisi toivottavaa, että vastaava säännös sisällytettäisiin myös nyt käsiteltävänä olevaan asetusehdotukseen. Arviointi tulisi komi- tean mielestä suorittaa kuitenkin vasta viiden vuoden kuluttua. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Euroopan lentoliikenne: yhtenäismarkkinoilta maailmanlaajuisiin haasteisiin” (2000/C 75/02) Komissio päätti 20. toukokuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -jaosto antoi lausun- tonsa 21. joulukuuta 1999. Esittelijä oli Alexander-Michael von Schwerin. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. tammikuuta 2000 pitämässään 369. täysistunnossa (tammikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 116 ääntä puolesta 3:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Komissio käsittelee tiedonannossaan ”Euroopan lento- liikenne: yhtenäismarkkinoilta maailmanlaajuisiin haasteisiin” Euroopan ilmailualan nykytilaa, tarvetta parantaa jatkuvasti eurooppalaisten lentoyhtiöiden suoritus- ja kilpailukykyä sekä kymmenen viime vuoden aikana tapahtunutta lentoliikenteen vapautumista. Komission näkemyksen mukaan Euroopan lentoyhtiöt 1. 3. ovat luoneet uusia strategioita mukautuakseen markkinoiden kasvuun ja kilpailun aiheuttamiin haasteisiin. Ne ovat paranta- neet tuottavuuttaan huomattavasti kymmenen viime vuoden aikana ja luoneet siten uusia työpaikkoja. Lentoyhtiöt kärsivät kuitenkin edelleen rakenteellisesta pirstoutumisesta ja rahoitus- ongelmista tärkeimpiin kilpailijoihin eli pohjoisamerikkalaisiin lentoliikenteen harjoittajiin nähden. Tiedonannon tavoitteena on arvioida tällä alalla saavu- 1. 2. tettua edistystä ja nimetä toimet, joilla voidaan kohentaa alan kilpailukykyä. 1. 4. Markkinoiden vapautuminen ja globaalistuminen ki- ristävät kilpailua. Ne ovat pakottaneet lentoyhtiöt mittaviin rakenneuudistustoimiin. 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/5 1. 5. Komissio hyväksyi valtiontuen yksittäistoimenpiteeksi, jolla kansallisia liikenteenharjoittajia voidaan tukea rakenneuu- distustoimissaan siirryttäessä kohti vapaita yhtenäismarkkinoi- ta. Siirtymävaihe on nyt ohi. 2. Komission tiedonannon pääsisältö Auttaakseen ilmailualaa strategian laatimisessa komis- 1. 6. sio on määrittänyt seuraavat poliittiset suuntaviivat: ”Komissio turvautuu kaikkiin käytettävissään oleviin kei- noihin varmistaakseen Euroopan markkinoiden yhtenäis- tymisen. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi EY:n kil- pailulainsäädännön soveltaminen, jotta estettäisiin markki- noiden uudelleenjakautuminen julkisten toimien tai kilpai- lunvastaisten liittoutumien tai fuusioiden kautta. Julkisen ja yksityisen toiminnan valvominen, yhteisön lainsäädännön avoimuus ja useat seikat, kuten julkisen palvelun velvoittei- ta koskevien parhaiden käytänteiden määrittely ja tiedotta- minen, ovat tärkeitä elementtejä tässä raportissa. Kaupan teknisten esteiden purkamisella, erityisesti yhden- mukaistamalla turvallisuussäännöt nopeammin ja tehok- kaammin Euroopan lentoturvallisuusviranomaisen perus- tamisen ansiosta ja edistämällä kansainvälisen siviili-ilmail- ujärjestön (ICAO) toimia ympäristöalalla, autetaan lentolii- kennettä. Sisämarkkinoiden pirstoutuminen johtuu myös ulkoisen ulottuvuuden puuttumisesta. Omistajuussäännöt ja kah- denvälisiä sopimuksia koskeva järjestelmä estävät lentolii- kenteen rakenneuudistuksen Euroopassa ja terveen kilpai- lun avoin taivas -maiden kanssa. Tällaiset taloudelliset seuraukset antavat entistä enemmän aihetta säätää aidosta ulkoisesta ulottuvuudesta, jonka avulla liittoutumat voisi- vat toimia Euroopassa terveessä kilpailuympäristössä. ” taloudellisista tuloksista, 1. 7. Komissio aikoo luoda Euroopan lentoliikennettä kos- kevan kattavan tietokannan. Sen avulla on helpompi saada sellaisia korkeatasoisia tietoja ja analyysejä kapasiteetista, lii- kenteestä, tuotan- nonalan ja reittien rakenteesta, lentokentistä ja työllisyydestä, jotka ovat tarpeellisia lentoliikenteen kilpailukyvyn suojaami- seen tähtäävän politiikan tukemiseksi. Lentoliikenteen kehitys- näkymiä koskevat tiedot ja analyysit ovat tulevaisuudessa yleisesti saatavilla komission Internet-sivuilta. Hankkeen avulla komissio voi valvoa lentoliikenteen yleistä kehitystä ja erityi- sesti lippujen hintojen kehitystä. tuottavuudesta, 2. 1. Komission mukaan lentoliikenne kasvaa nopeasti, mutta se on hyvin suhdanneherkkä ala ja sen kannattavuus on epävarmaa. Talouden kasvu on kuitenkin tärkein liikenteen kysyntää lisäävä tekijä. Lentoliikenne on kasvanut voimakkaas- ti viime vuosina tarjonnan ja myynnin osalta. Viimeisimpien markkinatutkimusten mukaan lentoliikenteen maailmanlaajui- nen kysyntä jatkaa voimakasta, viiden prosentin suuruista vuotuista kasvuaan seuraavien kahden vuosikymmenen aikana, mutta tässä olisi kuitenkin otettava huomioon Kaakkois-Aasian rahoitus- ja talouskriisin kaltaiset ennalta arvaamattomat ta- pahtumat. Komissio vertailee Euroopan lentoliikenteen tulosta 2. 2. muuhun maailmaan ja toteaa, että suurimmat eurooppalaiset lentoyhtiöt ovat yhtä suuria kuin suurimmat amerikkalaiset lentoyhtiöt, mutta ominaisia Euroopalle ovat melko pienet lentoyhtiöt, jotka harjoittavat maailmanlaajuista liikennettä. Tämä saattaa osittain selittää Euroopan lentoliikenteen heikon kannattavuuden, koska koko on tärkeä tehokkuustekijä. 2. 3. Euroopan lentoliikenteen rakenteesta komissio toteaa, että aiemmin kilpailulta suojattujen markkinoiden avaaminen johtaa tavallisesti ensin vaiheeseen, jossa tuotannonalan toimi- joiden lukumäärä kasvaa. Tämän jälkeen seuraa tasapainottava toinen vaihe, jossa yritysten lukumäärä vähenee ja niiden koko kasvaa. Lentoliikenne näyttäisi noudattavan tätä suuntausta Yhdysvalloissa. Euroopassa markkinoiden vapauttaminen ta- pahtui noin kymmenen vuotta myöhemmin, ja siksipä Euroop- pa näyttäisi edelleen olevan ensimmäisessä vaiheessa. Vuonna 1993 Euroopassa oli 132 lentoyhtiötä, jotka harjoittivat kaupallisesti merkittäviä reittilentoja. Vuonna 1998 vastaava lukumäärä oli 164. Kun EU:n ja Yhdysvaltojen lentoliikennemarkkinoita 2. 3. 1. verrataan keskenään, olisi eräät tärkeät rakenteelliset erot otettava huomioon. Esimerkiksi kaupunkien väliset keski- määräiset etäisyydet ovat Euroopassa pienempiä ja muiden liikennemuotojen, erityisesti tieliikenteen ja rautateiden, kanssa käytävä kilpailu on huomattavasti tiukempaa kuin Yhdysval- loissa. Nämä tekijät selittävät jossakin määrin rakenteiden erilaisuuden, vaikka silti on hämmästyttävää, että Euroopassa, jonka kotimaan markkinat ovat vain kolmanneksen Yhdysval- tain kotimaan markkinoista, huomattavasti useammat lentoyh- tiöt käyttävät suuria lentokoneita (Euroopassa 90 ja Yhdysval- loissa 37). Käänteisesti eurooppalaisten lentoliikenteen harjoit- tajien keskimääräinen koko on huomattavasti pienempi sekä käytössä olevien lentokoneiden lukumäärällä (keskimääräinen lentokonekanta Euroopassa 27 ja Yhdysvalloissa 111) että markkinaosuuksilla mitattuna. Komissio puhuu tässä yhtey- dessä Euroopan lentoliikenteen pirstoutuneisuudesta. C 75/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 2. 4. Merkittävä rakennemuutokseen vaikuttava tekijä on lentoyhtiöiden uusi toimintamalli, solmukohdan kautta harjoi- tettava lentoliikenne. Tätä mallia käyttävät nykyisin monet yhtiöt. Suoria reittejä vähentämällä liikennevirrat ovat keskitty- neet, jolloin voidaan käyttää suurempia lentokoneita ja käyt- töaste on korkeampi. tarjoavat halpoja peruspalveluita, jotka perustuvat siihen, että interline-reittejä ei lennetä, istumapaikkoja ei ole osoitettu etukäteen, lentoko- neessa ei tarjota ruokaa, käytössä on vain yksi luokka ja yhtiö käyttää halpoja ja ruuhkattomia sivulentoasemia sekä uusia ja polttoainetehokkaita lentokoneita. lentoyhtiöt Jotkut että toteaa, Tuottavuudesta 2. 5. vuosina komissio 1990–1996 Euroopan kymmenen suurimman lentoyhtiön työntekijäkohtainen tuotos (RTK/henkilöstö) kasvoi keski- määrin 53 prosenttia, kun taas niiden tuotantoyksikkökohtai- set käyttökustannukset (kustannukset/ATK) alenivat 13 pro- senttia. Kymmenen suurimman amerikkalaisen lentoyhtiön tuottavuus on kuitenkin yhä tätä parempi, minkä vuoksi rakenneuudistuspyrkimyksiä on edelleen jatkettava. 2. 6. Komission mukaan lentoyhtiöt joutuvat kohtaamaan yhä monimutkaisempia tilanteita. Erityisesti uusien kohteiden ja lisävuorojen jatkuva kysyntä vaatii suuria taloudellisia resursseja ja kykyä innovoida. Jos Euroopan lentoyhtiöt aikovat pysyä hengissä ja menestyä yhä tiukemmassa kilpailussa, on pyrittävä pysyvään rakenneuudistukseen eli jatkuvasti parem- paan tehokkuuteen ja kilpailukykyyn. Kilpailun lisääntyminen johtuu pitkälti EU:n toteuttamista alan vapauttamistoimenpi- teistä. Tämä prosessi ei ole kuitenkaan synnyttänyt kilpailua kaikilla markkinoilla. Komission vuonna 1996 tekemässä kertomuksessa vapauttamistoimenpiteiden kolmannesta koko- naisuudesta todettiin, että 64:ää prosenttia EY:n reiteistä liiken- nöitiin monopolina, vaikka monet niistä ovat uusia tai harvaan liikennöityjä reittejä, ja että liikematkustajien lippujen hinnat eivät olleet laskeneet. 2. 7. Vuonna 1994 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan siviili-ilmailun tulevaisuus” (1) komissio nimesi infrastruktuurin vähäisyyden ja sen kustannukset suurimmaksi syyksi siihen, että Euroopan lentomatkustajille aiheutuvat kustannukset ovat korkeat. Tilanteen parantamiseksi komissio on viime vuosina tehnyt infrastruktuuria koskevia aloitteita: – direktiivi 96/67, jolla vapautettiin kolmansien osapuolten pääsy maahuolinnan markkinoille yhteisön lentokentillä – – – – lentokenttämaksuja koskevan uuden direktiivin hyväk- syntää käsitellään parhaillaan lentoliikenteen valvontajärjestelmien pirstoutumista py- ritään estämään vahvistamalla Eurocontrolia aktiivinen osallistuminen Euroopan lentoturvallisuusvi- ranomaisen (EASA) perustamiseen ympäristönsuojelun ja lentoliikenteen kilpailukyvyn vuo- rovaikutuksen perusteellinen käsittely tulevassa tiedonan- nossa. 2. 8. Komissio katsoo, että pitkän aikavälin menestyksen takaamiseksi yhä maailmanlaajuisemmilla lentoliikennemark- kinoilla Euroopan lentoyhtiöiden olisi kehityttävä yksiköiksi, jotka ovat kilpailukykyisiä maailmanmarkkinoilla. On havait- tavissa, että kansallisten ja alueellisten lentoyhtiöiden välisissä suhteissa ollaan siirtymässä kohti syvempää yhtenäistymistä (esimerkiksi franchising ja yritysoston kautta saavutettu välitön valvonta) pelkkien kauppasopimusten sijasta. Lisäksi on synty- nyt neljä maailmanlaajuista strategista liittoutumaa (Star Al- liance, One World, Wings ja Qualiflyer), joihin osallistuu myös eurooppalaisia lentoyhtiöitä. Komissio arvostelee sitä, ettei jäsenvaltioiden ja Euroo- 2. 9. pan ulkopuolisten maiden välillä voi kahdenvälisten sopimus- ten puutteen vuoksi vielä liikennöidä vapaasti. Kahdenvälisen järjestelmän erityisen haitallinen seuraus on se, että Euroopan lentoyhtiöt voivat tavallisesti lentää EU:n ulkopuolisiin valtioi- hin ainoastaan oman jäsenvaltionsa alueelta eivätkä muualta EU:sta. Amerikkalaiset liikenteenharjoittajat saavat lentää kai- kilta Yhdysvaltojen lentokentiltä useille EU:n lentokentille. Tämän vuoksi on tärkeätä saada päätökseen lentoliikenteen yhtenäismarkkinat, joilla on aito ulkoinen ulottuvuus. Koko Euroopan unionin ja kolmansien maiden väliset yhteiset sopimukset on komission mukaan neuvoteltava sekä monen- välisesti että kahdenvälisesti. Komissio jatkaa pyrkimyksiään luodakseen yhteisen lentoalueen Yhdysvaltojen kanssa. Lisäksi lentoliikenteen asema on otettava huomioon WTO:n palvelu- kaupan yleissopimuksen (GATS) uudella neuvottelukierroksel- la, joka aloitettiin vuonna 1999. 2. 10. Komissio käsittelee lähemmin lentoliikennemarkki- noilla kymmenen viime vuoden aikana tapahtunutta vapautu- mista. Komissio arvioi lentoliikenteen kehitystä jo vuonna 1996 tiedonannossa ”Lentoliikenteen vapauttamista koskevan kolmannen toimenpidekokonaisuuden vaikutus” (2) ja havaitsi, että vapauttamisprosessi oli muuttanut lentoliikenteen talou- dellista ympäristöä ja lisännyt alan kilpailua. Ensimmäisten kolmen vuoden aikana kilpailu lisääntyi asteittain ja erityisesti lentoyhtiöiden lukumäärä nousi huomattavasti. Markkinoiden vapauttaminen on tuonut kuluttajille selvää hyötyä. Eräät puutteet saattavat kuitenkin heikentää mahdollisuutta tarjota (1) KOM(94) 218 lopull. ; TSK:n lausunto: EYVL C 110, 5. 2. 1995, s. 22. (2) KOM(96) 514 lopull. , 22. 10. 1996. 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/7 kuluttajille parempaa palvelua alhaisemmin kustannuksin. Komission kertomuksessa painotettiin kapasiteettirajoitusten ja korkeiden infrastruktuurikustannusten aiheuttamia ongel- mia sekä lipun hintoja koskevaa epäjohdonmukaista ja epätyy- dyttävää kehitystä. Tarjoushinnat ovat yleistyneet, mutta kilo- metrikohtaiset hinnat ovat Euroopassa edelleen kovin erilaiset. Kannattavimmilla reiteillä hinnat ovat jopa nousseet. Viimeai- kainen kehitys vahvistaa tällaisen suuntauksen. 2. 11. Komissio arvostelee sitä, että erilaisten hintojen nopea lisääntyminen, ylivaraaminen, paikkojen saatavuus mainoste- tuimpaan hintaan, kanta-asiakasohjelmien lisääntyminen, yh- teistunnusta käyttävät lennot ja lentoyhtiöiden liittoutumat saattavat vaikeuttaa kuluttajien mahdollisuutta vertailla eri vaihtoehtoja. Kilpailun lisääntyessä markkinoiden avoimuus on taattava, jotta kuluttajien luottamus säilyisi. Komissio on myöskin teettänyt joka koskee matkustajien järkeviä valintoja varten tarvitsemia tietoja. tutkimuksen, 2. 14. Komissio käsittelee myös nykyisten kehityssuuntien sosiaalisia vaikutuksia ja toteaa, että lentoyhtiöiden toteutta- mien rakenneuudistustoimien johdosta työntekijöiden koko- naislukumäärä 435 400:sta 489 700:aan vuosina 1988–1996, ja alan työllisyysnäkymät ovat edelleenkin myönteiset. siviili-ilmailualalla nousi 2. 14. 1. Eräs tarkasteltavan jakson tärkeimpiä piirteitä on uusien, joustavuuden lisäämiseen tähtäävien työllisyysmuoto- jen leviäminen. Työsopimusehtoja on muutettu erityisesti uusien työntekijöiden osalta. Monien kanssa solmitaan määräaikainen työsuhde ja usein sovelletaan kaksitasoista palkkausjärjestelmää, jossa pitkään työssä olleille maksetaan enemmän palkkaa kuin uusille työntekijöille. Tulospalkkaus korvaa eräissä työntekijäluokissa ikälisät. Tällainen suuntaus ei ole kuitenkaan ominaista pelkästään lentoliikenteelle. Kansalli- sissa lentoyhtiöissä pidempään työssä olleille työpaikka on kuitenkin edelleen melko turvattu. Lisäksi palkkataso on niissä yhä korkeampi kuin pienempien lentoyhtiöiden vastaavissa tehtävissä. 2. 12. Yhteisön ulkopuolella rekisteröityjen lentokoneiden vuokraaminen on toinen huolenaihe. Komissio on havainnut, että jäsenvaltiot soveltavat toimilupien myöntämistä koskevia säännöksiä eri tavoin. Tämän vuoksi komissio suunnittelee suuntaviivojen valmistelua yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa selventääkseen EU:n ulkopuolisista maista lyhytaikaisesti vuok- rattuja lentokoneita koskevan säännöksen tulkintaa. 3. Komitean huomioita Komitea on tyytyväinen lentoliikenteen ongelmien 3. 1. perusteelliseen käsittelyyn. Komission tiedonanto sisältää suu- reksi osaksi paikkansa pitäviä arvioita ja analyyseja. Euroopan lentoliikenteen kilpailukyvyn vahvistamista etenkin suhteessa amerikkalaisiin lentoyhtiöihin sekä rakenteellisten haittojen poistamista koskevia tavoitteita voi vain kannattaa lämpimästi. Komissio on tehnyt tutkimuksen sääntelyn ja eräiden 2. 13. kauppakäytänteiden vaikutuksesta kilpailun kehittymiseen len- toliikenteen yhtenäismarkkinoilla. Tässä yhteydessä on haasta- teltu useita pieniä ja keskisuuria lentoyhtiöitä ja niitä on pyydetty arvioimaan markkinoiden vapauttamisprosessia ja sen puutteellisuuksia. Tutkimuksessa todetaan, että lentoyhtiöt ovat yksimielisiä nykyisen sääntelyn toimivuudesta. Eräitä seikkoja pidettiin kuitenkin ongelmallisina: ja erillään muista liikennemuodoista, 3. 2. Komitea pahoittelee, että komissio käsittelee lentolii- pitää kennettä välttämättömänä, että komissio käsittelee myös yksittäisten liikennemuotojen kytkemistä toisiinsa. Komitea pitää ym- päristösyistä etenkin lento- ja raideliikenteen kytkentöjen tiivistämistä tarpeellisena, sillä siten voidaan vähentää huomat- tavasti lyhyiden matkojen lentoja. Intermodaalisuus toisi myös kuluttajille huomattavia etuja, jos voidaan taata, että he voivat päästä määränpäähänsä nopeammin, mukavammin ja edullisemmin. – Lähtö- ja saapumisaikoja ei ole riittävästi, ja tämä vaikeut- taa uusien tulokkaiden asemaa toimintansa vakiinnuttanei- siin kilpailijoihin nähden. – Vain suuret lentoyhtiöt pystyvät tarjoamaan bonusohjel- mia. Suurin ongelma on se, että kanta-asiakasohjelmat suosivat lentoyhtiöitä, joilla on laaja verkosto ja jotka näin ollen tarjoavat matkustajille suurempia mahdollisuuksia kerätä ja käyttää pisteitä. Sitä vastoin pienten ja keskisuur- ten lentoyhtiöiden ei juurikaan kannata tarjota tällaisia järjestelyjä, koska niiden lentoverkosto on liian pieni. 3. 3. Komitea kaipaa lentomatkustajien oikeuksien perus- teellisempaa käsittelyä. Komissio puuttuu tähän kysymykseen vain ohimennen. Erityisesti yhteistunnuksia käyttävillä lennoil- la tulisi matkustajien oikeuksia parantaa. Ylivarausten ja lento- jen myöhästymisten lisääntymisen vuoksi komitea kehottaa painokkaasti saattamaan vihdoin voimaan parannetun asetuk- sen korvauksista, joita maksetaan lennolle pääsyn eväämisestä tai muista haitoista säännöllisessä lentoliikenteessä. Matkusta- jien oikeudet tulisi määritellä oikeudellisesti yksiselitteisesti. Lennolle pääsyn eväämisestä, myöhästymisistä ja muista hai- toista täytyy voida vaatia korvauksia niiden aiheuttajalta. Tässä yhteydessä on kuitenkin muistettava, etteivät lentoyhtiöt ole yksin syypäitä myöhästymisiin. Yksi myöhästymisten pääsyy on tapa, jolla Euroopan lennonvarmistus on järjestetty. C 75/8 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 3. 4. Komitea toteaa, että komissio käsittelee tilauslento- ja lomamatkaliikennettä vain pintapuolisesti. Komissio ei nähtävästi erottele toisistaan säännöllistä ja tilauslentoliiken- nettä, vaikka tilauslentoliikenteeseen sovelletaan osittain erilai- sia ehtoja kuin säännölliseen liikenteeseen ja se muodostaa suuren osan siviili-ilmailusta. Juuri koska säännöllisen ja tilauslentoliikenteen erottaminen on lentoliikenteen vapautu- misen jälkeen yhä vaikeampaa, komitea suosittaa, että tilaus- lento- ja lomaliikenteen säännöllisestä lentoliikenteestä poik- keavia ehtoja tutkitaan lähemmin. 3. 5. Komission olisi komitean mielestä pitänyt valottaa enemmän lentoliikenteen tulevaisuudennäkymiä ja odotetta- vissa olevia ongelmia. 3. 6. Komissio yhtäältä valittaa lentoliikennealan voimakas- ta pirstoutuneisuutta ja toisaalta vaatii lisää kilpailua. Tässä on ristiriita. Lentoyhtiöiden suuri määrä ei ole välttämättä kielteinen asia, vaan voi lisätä kilpailua. Komissio pitää ilmei- sesti kuitenkin suuria lentokoneita käyttävien eurooppalaisten lentoyhtiöiden määrää liian suurena ja odottaa markkinoiden kiinteytymistä. Epäselväksi jää, mikä olisi komission mielestä sopiva lentoyhtiöiden määrä, koko, kalustomäärä ja markkina- osuus, jotta Euroopan lentoliikenteen rakenne olisi kilpailuky- kyinen ja kilpailua edistävä. Komitea on tyytyväinen komission ilmoitukseen, jonka 3. 7. mukaan valtiontuet salliva siirtymävaihe on päättynyt ja kyseessä olivat yksittäistoimet, joilla helpotettiin kansallisten lentoyhtiöiden siirtymistä liberalisoiduille yhtenäismarkkinoil- le. Kansallisilla lentoyhtiöillä oli markkinoiden vapauttamisen aloittamista seuranneina vuosina riittävästi aikaa mukautua uuteen kilpailutilanteeseen. Valtiontukia ei siksi tulisi enää sallia, sillä ne johtaisivat – ja ovat jo johtaneet – kilpailuvääris- tymiin. 3. 8. Komitea kannattaa komission aikomusta perustaa laaja Euroopan lentoliikennettä koskeva tietopankki, joka sisältää tietoja mm. hinnoista, turvatoimista ja henkilöstön pätevyysto- distuksista, ja asettaa se suuren yleisön saataville Internetiin. Koska kerättävät tiedot lienevät jo olemassa lentoliikenteen eri organisaatioissa (ICAO (1), ECAC (2), IATA (3), AEA (4)) ja jäsenvaltioiden elimissä, tuntuisi työn säästämiseksi järkevältä käyttää näitä tietoja ja perustaa tietopankki yhteistyössä kyseis- ten organisaatioiden ja jäsenvaltioiden elinten kanssa. Komi- tean mielestä tietopankin luomisessa tulee kiinnittää huomiota siihen, että yleisölle tarjotaan luotettavia tietoja, joiden avulla on mahdollista vertailla lentoliikenteen tarjontaa. (1) Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (International Civil Aviation Organisation, ICAO). (2) Euroopan siviili-ilmailukonferenssi (European Civil Aviation Confe- (3) Kansainvälinen ilmakuljetusliitto (International Air Transport Asso- (4) Euroopan lentoyhtiöiden liitto (Association of European Airlines, rence, ECAC). ciation, IATA). AEA). Komissio määrittelee solmukohtien kautta tapahtuvan 3. 9. liikenteen lentoyhtiöiden uudeksi toimintamalliksi ja mer- kittäväksi rakennemuutoksen tekijäksi. Vähentämällä suoria lentoja on liikennevirtoja tiivistetty, jolloin voidaan käyttää suurempia lentokoneita ja parantaa käyttöastetta. Solmukoh- tien kautta tapahtuva liikenne ei ole toimintastrategiana uusi. Toisin kuin Yhdysvalloissa, Euroopan maissa lentoliikenne on jo aikaisemminkin hoidettu yhden kansallisen lentokentän kautta, sillä vain siten kansainväliset pitkien matkojen lennot on saatu täyteen. Komitean tietojen mukaan toissijaisten kohteiden välisiä suoria yhteyksiä ei ole EU:ssa merkittävästi vähennetty. Komitea pitää kuluttajien liikkuvuuden säilyttämi- sen vuoksi tärkeänä, ettei liikenneteknisesti järkevien toissijais- ten kohteiden palveluja huononneta. 3. 10. Komissio ei tarkastele riittävän kriittisesti eräiden lentoyhtiöiden harjoittamaa kilpailupolitiikkaa. Lentoyhtiöi- den ulkoiset kustannukset ovat keskenään vertailukelpoisia. Näin ollen on lisättävä mahdollisuuksia valvoa kaikkia niitä lentoyhtiöitä, jotka hankkivat kilpailuetuja muihin lentoyhtiöi- hin nähden maksamalla matalampia palkkoja, palkkaamalla epäpäteviä työntekijöitä, soveltamalla huonompia sosiaalistan- dardeja ja laiminlyömällä esim. huoltovälejä koskevia turvalli- suusmääräyksiä. Lentoliikenteen laatua ja turvallisuutta koske- vien vähimmäisstandardien noudattamisen takaamiseksi tulisi määrittää mm. EU:n laajuiset, JAR OPS -vaatimusten (5) mukai- set esim. matkustamomiehistön koulutuksen vähimmäis- sisällöt (6) ja noudattaa niitä. Myös kaikille muille lentoliiken- teen parissa työskenteleville tulisi antaa vähimmäiskoulutus ja jatkokoulutusta, jotta voidaan taata lentopalvelujen laatu. Eräillä lentoyhtiöillä ei edelleenkään ole käytössään uusia, polttoainetta säästäviä lentokoneita, vaan ne käyttävät halvalla hankittuja vanhoja koneita pääomakustannusten säästämisek- si. Tämä lisää melua ja polttoaineen kulutusta ja siten ym- päristöön kohdistuvaa rasitusta. Komitean mielestä on kuiten- kin joka tapauksessa estettävä, että lentoyhtiöt säästävät lento- turvallisuuden ja siten myös matkustajien ja lentohenkilöstön kustannuksella. Komitea katsoo, että EU:ssa tarvitaan lentohen- kilöstön työaikoja koskevat yhdenmukaistetut säännöt, jotka ovat riittävän joustavat yhtiöiden tarpeiden huomioon ottami- seksi vaarantamatta kuitenkaan lentoturvallisuutta. 3. 11. Se, että 64 prosenttia EU:n reiteistä oli ennen vuotta 1996 vain yhden yhtiön liikennöimiä, johtui ennen muuta näiden reittien pienistä matkustajamääristä. Kysyntää ei ollut riittävästi toisen yhtiön toimintaa varten. Sen vuoksi valtion puuttuminen tilanteeseen olisi markkinapoliittisesti väärin. (5) Joint Aviation Requirement Operation, JAR OPS. (6) TSK:n lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi matkus- tamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatilli- sen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla”, EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 37. 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/9 3. 12. Komitea ei hyväksy komission väitettä, jonka mukaan liikematkustajien lippujen hinnat eivät olisi laskeneet. Myös liikematkustajia varten on otettu käyttöön lukuisia tariffeja. Käyttöön otetut uudet joustavat hinnat, jotka ovat normaalia hintatasoa alhaisempia, antavat myös liikematkustajille mah- dollisuuden valita eri hintatasojen välillä. Siten myös busi- ness-luokan keskimääräiset lentohinnat ovat laskeneet. Tämä vahvistetaan British Aerospace Consultancyn tuoreessa tutkimuk- sessa, joka laadittiin komission toimeksiannosta. 3. 15. 2. Eräässä Eurocontrolin tutkimuksessa todetaan len- nonvarmistusongelmista seuraavaa: vuonna 1998 28 (Air Traffic Control Enroute) + 4 (Air Traffic Control Ground) eli 32 prosenttia kaikista välittömistä myöhästymisistä johtui len- nonjohto-ongelmista. Jos 37 prosentin jatkomyöhästymiset lasketaan mukaan suhteellisesti, tulee tähän lisätä vielä 19 pro- senttia. Siten 50–51 prosenttia kaikista myöhästymisistä joh- lentoyhtiöistä taas 13 + 8 eli tuu lennonvarmistuksesta, 20–21 prosenttia. Eurocontrol pelkää, että vuoden 1999 luvut ovat vielä huonommat. Komission toteamus, jonka mukaan riittämättömät 3. 13. perusrakenteet ja perusrakenteiden kustannukset ovat osasyy Euroopan lentoliikenteen verrattain korkeisiin kustannuksiin, pitää täysin paikkansa. Myös uudet vertailututkimukset vahvis- tavat tämän. Komissio voisi helpottaa tilannetta sopivin toi- menpitein, esim. muuttamalla lentokenttämaksuja (1). Komission aikomusta torjua lennonvarmistusjärjes- 3. 14. telmien hajanaisuutta Eurocontrolia vahvistamalla voi vain vilpittömästi tukea. Komitean mielestä neuvotteluja yhteisön liittymisestä Eurocontrolin jäseneksi tulisi vauhdittaa. Yhteisön jäsenyyden toteuduttua Eurocontrolin päätökset, joiden teke- miseen yhteisö on osallistunut, tulisi saattaa sitovasti osaksi yhteisön lainsäädäntöä. 3. 15. Komitea katsoo, että lennonvarmistuksen järjestämi- nen valtiolliselta pohjalta ja Euroopan lennonvarmistusjärjes- telmien suuri määrä eivät enää ole ajanmukaisia, vaan asiassa tarvitaan kiireesti uudenlaista päätösmenettelyä. Erilaiset yh- teensovittamattomat lennonvarmistusjärjestelmät tulee korva- ta yhtenäisellä Euroopan laajuisella lennonvarmistusjärjes- telmällä. Komitea ehdottaa, että Eurocontrolille myönnetään toimivaltuudet asettaa EU:n alueen lennonvarmistusjärjestel- mille käytettävää tekniikkaa ja noudatettavia menettelyjä kos- kevat yhtenäiset standardit. Tärkein edellytys lennonvarmistuk- sen nopeaksi parantamiseksi on yhtenäisen tekniikan käyt- töönotto koko EU:n alueella sekä kansallisten lentoturvallisuus- viranomaisten nykyistä parempi yhteistyö. Lennonvarmistuk- sesta aiheutuvia myöhästymisiä on voitava parantaa lyhyellä aikavälillä myös ilman keskitetyn eurooppalaisen lentoturvalli- suusviranomaisen perustamista. Pitkällä tähtäimellä komitea katsoo kuitenkin, että on järkevää luoda keskitetty Euroopan lentoturvallisuusviranomainen ja tukee sen perustamista. Jäsenvaltioiden lennonvarmistusjärjestelmien joustavoittami- seksi komitea pitää harkinnan arvoisena yksityisten organisaa- tioiden osallistumista, kunhan näiden laatu taataan. 3. 15. 1. Komitea on tyytyväinen yhteisön aktiiviseen panok- seen Euroopan lentoturvallisuusviranomaisen (EASA) perusta- misessa. On vielä päättämättä, annetaanko EASAlle lennonvar- mistusta koskevaa toimivaltaa. (1) TSK:n lausunto maahuolintapalvelujen markkinoiden vapauttami- sesta, EYVL C 301, 13. 11. 1995, s. 28. Komission aikomus puuttua tehokkaasti lentoliiken- 3. 16. teen aiheuttamiin meluhaittoihin ja ympäristön saastumiseen on kannatettava. Tämän alan ponnistuksista riippuu ym- päristöstä kannettavan vastuun lisäksi lentoliikenteen hyväk- syntä suuren yleisön keskuudessa. Sen vuoksi ympäristönsuo- jelu on ollut jo pitkään lentoliikenteessä tärkeällä sijalla. Paikallisten esim. pakokaasuhaittoja koskevien standardien erilaisuus on kuitenkin tähän asti estänyt uusien moottoreiden kohdennetun teknisen kehittämisen. Kerosiiniveron käyt- töönotto ei ole sopiva keino, ellei sitä toteuteta kilpailuvääristy- mien välttämiseksi maailmanlaajuisesti kaikissa ICAO:n jäsen- valtioissa. 3. 17. Komission havaitseman alan pirstaleisuuden haittoja voidaan torjua kansainvälisten liittoutumien muodostamisen tuomilla synergiavaikutuksilla. 3. 18. Komitea ei voi yhtyä komission kilpailuoikeudellisiin näkemyksiin lentoliikenteen liittoutumista. Lentoliikenteen liit- toutumien avulla saatetaan kyetä vastaamaan paremmin asiak- kaiden tarpeisiin esim. tarjoamalla suurempi yhteensovitettu reittiverkko. Tämä tarjoaa asiakkaille enemmän etuja kuin yksittäisten yhtiöiden verkot. Siksi liittoutumia on pidettävä kilpailupoliittisesta näkökulmasta myönteisinä. On kuitenkin huolehdittava siitä, ettei pienempiä lentoyhtiöitä suljeta mark- kinoilta määräävää markkina-asemaa väärinkäyttämällä. 3. 19. EU:n kilpailukomissio on Pohjois-Atlantin alueella toimivia liittoutumia tutkiessaan käyttänyt tiukkaa reitteihin perustuvaa markkinakäsitettä, joka ei vastaa nykyisiä kilpailuo- losuhteita. Yhdysvaltain viranomaiset sitä vastoin tarkastelevat kokonaismarkkinoita, mikä on asianmukaisempaa, sillä suurin osa komission arvostelemien reittien matkustajista on jatkoyh- teysmatkustajia. Siksi on tarpeen yhtenäistää Euroopan ja Yhdysvaltain kilpailupolitiikkaa. Koska komissio pyrkii saamaan aikaan ”avoin taivas” 3. 20. -sopimuksen EU:n ja Yhdysvaltain välille, olisi komitean mie- lestä järkevää odottaa näiden neuvottelujen päättymistä, ennen kuin tutkitaan, ovatko Pohjois-Atlantin liittoutumat yhteenso- pivia EU:n kilpailulainsäädännön kanssa. 3. 21. Komitea yhtyy komission perusteluihin, jotka koske- vat Yhdysvaltain kanssa käytäviä ”avoin taivas” -neuvotteluita. Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt saavat nykyisistä kahdenvälisistä sopimuksista perusteetonta etua, sillä ne voivat, toisin kuin eurooppalaiset yhtiöt, lentää kaikilta Yhdysvaltain lentoasemil- C 75/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 ta lähes kaikille Euroopan lentoasemille. Eurooppalaiset lento- yhtiöt voivat sitä vastoin lentää Yhdysvaltoihin vain kotival- tionsa lentokentiltä. Tällainen epäyhtenäinen kohtelu tulisi ehdottomasti poistaa Yhdysvaltain kanssa käytävissä ”avoin taivas” -sopimusneuvotteluissa. 3. 22. Palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) uutta neuvot- telukierrosta tulisi hyödyntää siten, että lentoliikenne otetaan neuvottelujen piiriin ja sille luodaan yhtenäinen toimintaym- päristö esim. kauttalento-oikeuksien, lähtö- ja saapumisaikojen ja lentokenttäpalvelujen suhteen. Lisäksi voitaisiin pyrkiä lento- rahtiliikenteen asteittaiseen vapauttamiseen. 3. 23. Markkinoiden avoimuuden suhteen lentoliikennettä ei tulisi rasittaa enempää kuin muitakaan talouden aloja. Jo ammattimaisten matkanjärjestäjien välinen kilpailu pitää huolen näiden lentoliikennemarkkinoiden riittävästä avoimuu- desta. 3. 24. Lentokoneiden vuokraaminen henkilöstöineen ja huoltopalveluineen (ns. wet-leasing) unionin ulkopuolisista maista on joskus yritystoiminnan joustavuuden takia tarpeen. Komitean mielestä tulisi antaa EU:n suuntaviivat, joissa sallittai- siin ns. wet-leasing vain poikkeustapauksissa ja vain lyhyen aikaa. Tämän edellytyksenä tulisi kuitenkin olla, että vuokrattu lentokone täyttää turvallisuutta ja ympäristönsuojelua koske- vat EU:n vähimmäisvaatimukset, jotta väärinkäytökset eivät olisi mahdollisia. Tässä yhteydessä olisi pohdittava toteuttamis- kelpoista lupamenettelyä. 3. 25. Komission kuvaama lähtö- ja saapumisaikoja koskeva ongelma johtuu lentoasemien kapasiteettivaikeuksista. Ongel- masta eivät kärsi vain uudet tulokkaat vaan myös lentoasemilla jo toimivat yritykset, joilla ei ole kasvumahdollisuuksia. Ongel- ma on ratkaistava lisäämällä lentoasemien kapasiteettia, mutta lähtö- ja saapumisaikojen jakomekanismeja on luonnollisesti aina oltava. Komission on ilmoittanut antavansa lähtö- ja saapumisaikoihin liittyviä ongelmia koskevan kertomuksen, ja komitea toivoo saavansa mahdollisuuden ilmaista siitä kantansa. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että kaikille lentoyhtiöille tulisi taata yhtäläiset mahdollisuudet. 3. 26. Myös eurooppalaisten lentoyhtiöiden on maailman- laajuisessa kilpailussa selviytyäkseen voitava tarjota asiakkail- leen kanta-asiakasohjelmia, sillä niitä käyttävät kaikki suuret lentoyhtiöt ja niiden käyttöoikeuden rajoittaminen merkitsisi kilpailuhaittaa. Bryssel 26. tammikuuta 2000. 4. Loppuhuomioita Komitea pitää palvelun laatuun ja turvallisuuteen liitty- 4. 1. vistä syistä ehdottoman tarpeellisena, että säädetään kaikkien lentoliikenteen parissa työskentelevien koulutusta ja jatkokou- lutusta koskevat EU:n laajuiset vähimmäisstandardit sekä val- votaan niiden noudattamista. Komitea katsoo, että Euroopan lennonvarmistusjärjes- 4. 2. telmät tulee yhtenäistää ja Eurocontrolia tulee vahvistaa. Eurocontrolille tulee myöntää toimivaltuudet asettaa jäsenval- tioiden lennonvarmistusjärjestelmille käytettävää tekniikkaa ja noudatettavia menettelyjä koskevat yhtenäiset standardit. Jäsenvaltioiden lennonvarmistus tulee järjestää yksityiseltä pohjalta. Vain siten voidaan vähentää lennonvarmistuksesta johtuvia myöhästymisiä. 4. 3. Lentoliikenteen turvallisuutta tulee komitean mielestä painottaa nykyistä enemmän, sillä lentoliikenteen merkitys tulee ennusteiden mukaan kasvamaan lähivuosina vielä huo- mattavasti. 4. 4. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio aikoo käsitellä lentoliikenteen ympäristönäkökohtia tiedonannossa. Komission tulisi myös käsitellä eri liikennemuotojen ja etenkin lento- ja raideliikenteen välisten kytkentöjen kehittämistä Euroopassa. Liikennemuotojen intermodaalisuuden avulla voi- daan saavuttaa monia ympäristöä ja kuluttajia hyödyttäviä parannuksia. 4. 5. Matkustajien oikeudet tulisi komitean näkemyksen mukaan määritellä oikeudellisesti yksiselitteisesti. Lennolle pääsyn eväämisestä, myöhästymisistä ja muista matkustajille koituvista haitoista täytyy voida vaatia korvauksia niiden aiheuttajalta. Asetus korvauksista, joita maksetaan matkustajil- le koituvista haitoista, tulee vihdoin saattaa voimaan. Komitea kannattaa painokkaasti EU:n ja Yhdysvaltain 4. 6. välistä ”avoin taivas” -sopimusta, jolla saatettaisiin eurooppalai- set ja yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt tasavertaiseen asemaan. Tämä palvelisi komitean mielestä niin komission 4. 7. päämääriä kuin Euroopan kuluttajien, työntekijöiden ja työn- antajien etuja myös tulevaisuudessa käytävän sosiaalisen vuo- ropuhelun kannalta. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van de Raad tot wijziging van Richtlijn 77/388/EEG betreffende het gemeenschappelijk stelsel van de belasting over de toegevoegde waarde - overgangsbepalingen voor de Republiek Oostenrijk en voor de Republiek Portugal"

eurovoc_concepts:
Austria
Portugal
VAT
VAT rate
derogation from EU law
property leasing

formats: html pdf print

text: 15. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 75/21 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van de Raad tot wijziging van Richtlijn 77/388/EEG betreffende het gemeenschappelijk stelsel van de belasting over de toegevoegde waarde — overgangsbepalingen voor de Republiek Oostenrijk en voor de Republiek Portugal” (2000/C 75/09) De Raad heeft op 13 januari 2000 besloten, overeenkomstig de bepalingen van artikel 262 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. Het Economisch en Sociaal Comité heeft besloten, de heer SEPI aan te wijzen als algemeen rapporteur en hem met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden te belasten. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 369e zitting van 26 en 27 januari 2000 (vergadering van 26 januari) het volgende advies uitgebracht, dat met 84 stemmen vo´ o´ r en één stem tegen, bij drie onthoudingen, is goedgekeurd. 1. Het Comité stemt in met het Commissievoorstel om de regeling te verlengen op basis waarvan de Republiek Oosten- rijk, in afwijking van artikel 28, lid 2, van de Zesde BTW-Richt- lijn 77/388/EEG, tot en met 31 december 1998 op het verhuren van onroerende goederen voor residentieel gebruik een verlaagd BTW-tarief mocht toepassen. 2. Het Comité stemt eveneens in met het Commissievoor- stel om de regeling te verlengen op basis waarvan de Republiek Portugal, eveneens in afwijking van artikel 28, lid 2, van de Zesde BTW-Richtlijn 77/388/EEG, tot en met 31 december 1991 op restauratie-werkzaamheden een verlaagd BTW-tarief mocht toepassen. 1. 1. Het Comité neemt kennis van de argumenten die de Republiek Oostenrijk voor die verlenging heeft aangevoerd (waarvan de geldigheidsduur echter beperkt blijft tot de in art. 28 terdecies bedoelde overgangsperiode) en vindt, net als de Commissie, dat het gevaar van concurrentieverstoring bij het verhuren van onroerend goed voor residentieel gebruik „als onbestaand moet worden beschouwd”. 2. 1. Net als in het geval van de Republiek Oostenrijk, acht het Comité de argumenten van de Republiek Portugal voor hernieuwde toepassing van dat verlaagde tarief (alleen geduren- de de in art. 28 terdecies van de Zesde Richtlijn bedoelde overgangsperiode) gegrond en vindt het, net als de Commissie, dat het gevaar van concurrentieverstoring in het geval van restauratie „als onbestaand moet worden beschouwd”, temeer daar deze maatregel tot één enkele lidstaat is beperkt. Brussel, 26 januari 2000. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
code of conduct
fight against crime
financial institution
financial legislation
law of banking
money laundering

text: C 75/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesä- kuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisesta” (2000/C 75/10) Neuvosto päätti 5. lokakuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 262 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -jaosto antoi lausuntonsa 10. tammikuuta 2000. Esittelijänä oli Robert Pelletier. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. tammikuuta 2000 pitämässään 369. täysistunnossa (tammikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 81 ääntä puolesta, 11 vastaan, ja 10 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto Talous- ja sosiaalikomitea antoi 19. syyskuuta 1990 1. 1. lausunnon ensimmäisestä direktiivistä, jossa pyrittiin ehkäi- semään rahoitusjärjestelmän käyttäminen rahanpesutarkoituk- siin (1). Komitea antaa lausunnossa täyden tukensa kansainväli- sen yhteisön tuomitsemien, etenkin huumekauppaan liittyvien vakavien rikosten torjuntatoimien lisäämiselle. 1. 7. Komissio on julkaissut äskettäin erittäin tärkeän tie- donannon aiheesta ”Huumausaineiden torjuntaa koskeva Eu- roopan unionin toimintasuunnitelma (2000–2004)” (2), josta komitea antaa lausunnon. 2. Yleistä Useat edellä mainitussa lausunnossa tehdyt huomiot 1. 2. sisällytettiin lopulliseen direktiiviin. Yleistyvä rahanpesu aiheuttaa häiriöitä maailmanlaa- 2. 1. juiselle rahoitusjärjestelmälle. 1. 3. Komitea hyväksyy kyseisessä lausunnossaan sellaisten mekanismien luomisen, jotka perustuvat pankkijärjestelmissä ja laajemmin katsottuna kaikissa rahoituslaitoksissa tapahtu- van pakollisen kierron välityksellä saatavaan tietoon. Ensimmäinen direktiivi tuli voimaan vuonna 1991, ja 1. 4. siitä lähtien neuvosto, komissio ja Euroopan parlamentti ovat käytännössä katsoen lakkaamatta vaatineet järjestäytyneen rikollisuuden vastaisten toimien lisäämistä ja kokonaisvaltaisen toimintaohjelman luomista siihen liittyvine konkreettisine suo- situksineen (ks. Dublinin huippukokouksen päätelmät joulu- kuulta 1996 ja Amsterdamin huippukokouksen toimintaoh- jelma kesäkuulta 1997). 1. 5. Viimeksi 15. ja 16. lokakuuta 1999 järjestetty Tampe- reen huippukokous omisti merkittävän osan suosituksistaan Euroopan unionin tasolla tapahtuvalle rikollisuuden vastaiselle taistelulle. 1. 6. Edellä mainittujen suositusten avulla pyritään lujitta- maan jäsenvaltioiden viranomaisten välistä yhteistyötä. Niiden lisäksi neuvosto on omistanut yhden kokonaisen luvun rahan- pesun torjumiseen suunnatuille erityistoimille ja suosittaa tämän lausunnon kohteena olevan muutetun direktiiviehdo- tuksen pikaista hyväksymistä. 2. 2. Pestävän rahan alkuperä vaihtelee suuresti. Rahanpesu on huomiota herättävää esim. Venäjällä tapahtuneissa Kansain- välisen valuuttarahaston myöntämien tukien kavallustapauk- sissa. Rahan alkuperää on vaikea jäljittää silloin kun on kyse erikoistuneiden lakiasiaintoimistojen suorittamista monimut- kaisista rahoitusjärjestelyistä ja kun ne ovat tiiviisti sidoksissa offshore-verokeitaisiin, ja valvonta eivät koske ja joita tietyt läntiset maat ovat pyrkineet luomaan jo vuosikymmenen ajan. joita Euroopan unionin säännöt Vuoden 1991 direktiivin toimeenpanosta lähtien ra- 2. 3. hanpesun vastaisiin toimiin myönnettyjä määrärahoja on eittämättä lisätty tuntuvasti. Euroopan unionin konkreettisia toimia ja aikeita tässä 2. 4. asiassa on kuitenkin verrattava huumekaupan laajuuden ja siitä saatavien tulojen arvioinnissa saavutettuihin tuloksiin. Komitean vuonna 1990 antamassa lausunnossa esitet- 2. 5. tyjen tietojen mukaan huumekaupassa liikkui 300–500 miljar- dia dollaria. Luku ei suinkaan vähene. Yhdistyneiden Kansa- kuntien tilastojen sekä Kansainvälisen rahanpesutyöryhmän (FATF) antamien tietojen perusteella huumekaupan osuus on nykyään 8 % maailmankaupasta. Rahanpesun osuus on puolestaan 2–5 % vuotuisesta koko maailman BKT:stä eli yli 1 000 miljardia dollaria. (1) EYVL C 332, 31. 12. 1990, s. 26. (2) KOM(1999) 239 lopull. 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/23 2. 6. Yhteisön ja jäsenvaltioiden toimet keskittyvät huume- kauppaan liittyvään rahanpesuun. Niissä unohtuu kuitenkin usein ehdoton tarve kitkeä itse syy eli huumeiden katukauppa, koska koko rahanpesutoiminta perustuu kovaosaisille narko- maaneille suuntautuvaan vähittäismyyntiin. 2. 12. FATF:n toiminnasta, jolla pyritään luomaan perusteet rahanpesun torjunnalle yhteistyöhaluttomien valtioiden ja alueiden määrittämiseksi, tuntuu muodostuvan toimintasuun- nitelman perustekijä. FATF laatii parhaillaan edellä mainituista valtioista luetteloa, joka on tarkoitus julkaista vuoden 2000 puolivälissä. 2. 7. Rahanpesun vastaisia toimia ei voida erottaa rahanke- ruusta vastaaviin henkilöihin suuntautuvista toimista, oli sitten kyse rakenteeltaan monimutkaisesta järjestäytyneestä rikolli- suudesta tai yksinkertaisemmin ja hajanaisemmin toimivista huumekauppiaista, jotka keräävät lukuisia yksittäisiä pikku- summia kovaonnisille narkomaaneille myydyistä annoksista ja joiden kertymät sitten pestään (1). 2. 8. Komitea tietää, että huumekauppaan liittyvät poliisi- ja oikeustoimet kuuluvat ennen kaikkea jäsenvaltioiden toimival- taan ja jäävät käsiteltävänä olevan direktiivin alan ulkopuolelle. Komitea pahoittelee kuitenkin, että direktiivissä ei korosteta huumekauppaan liittyvien poliisi- ja oikeustoimien sekä huu- mekaupasta saatujen tulojen ”pesun” välistä selvää yhteyttä, mikä olisi komitean mielestä välttämätöntä. Vaikka rahoitus- alan välittäjät toteuttavat sovittuja toimia, ne eivät voi korvata poliisi- ja oikeusjärjestelmää; se ei yksinkertaisesti ole niiden tehtävä. Lokakuussa 1999 Tampereella kokoontuneen Euroop- 2. 9. pa-neuvoston päätelmät olivat ”Euroop- pa-neuvosto kehottaa perustamaan Euroopan poliisipäälliköi- den toimintaryhmän, jotta yhteistyössä Europolin kanssa voi- taisiin vaihtaa kokemuksia, parhaita toimintatapoja ja tietoja valtioiden rajat ylittävän rikollisuuden nykysuuntauksista sekä auttaa operatiivisten toimien suunnittelussa. ” (2). tämänsuuntaiset: 2. 10. Jo komitean vuonna 1990 antamassa lausunnossa todetaan, että direktiiviluonnosta on täydennettävä huumaus- aineiden käytön ehkäisytoimien yhdenmukaistamisella (3). Komitea yhtyy täysin komission ehdotukseen FATF:n 2. 11. toiminnan ulottamisesta mahdollisimman useaan valtioon rahanpesun vastaisten toimien maailmanlaajuisen verkon luo- miseksi. (1) Ks. Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle huumausainei- den torjuntaa koskevasta Euroopan unionin toimintasuunnitel- masta (2000–2004) EYVL C 51, 23. 2. 2000. ja 16. (2) Tampereen Eurooppa-neuvosto 15. lokakuuta 1999 – puheenjohtajan päätelmät. (3) Ks. aiheesta ”Ehdotus: neuvoston direktiivi rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä” annetun lausun- non kohta 1. 5. , EYVL C 332, 31. 12. 1990, s. 86. 2. 13. Tampereen Eurooppa-neuvosto korostaa tarvetta sopia EU:n ulkopuolisten maiden verokeitaiden kanssa järjeste- lyistä, joilla varmistetaan tehokas ja avoin yhteistyö rahanpe- sun vastaisen toimintaryhmän antamien suositusten mukai- sesti. 2. 14. Komitea on vakuuttunut tarpeesta tarkastella rahan- pesun vastaisia toimia maailmanlaajuisessa yhteydessä ja pa- hoittelee siksi, että neuvosto ja komissio eivät anna YK:n ja Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) yhdessä sopimille toimille tärkeämpää asemaa. 2. 15. Syyskuussa 1999 järjestämässään vuosikokouksessa Kansainvälinen valuuttarahasto vahvisti jälleen kerran pyrki- myksensä taistella järjestäytynyttä rikollisuutta, huumekaup- paa ja rahanpesua vastaan. Komitean mielestä Euroopan unionin ja Kansainvälisen valuuttarahaston väliset neuvottelut ovat tarpeen, koska ainoastaan viimeksi mainittu elin voi saada kansainvälisellä tasolla aikaan samantapaisia toimia, joita on toteutettu Euroopan unionissa. 2. 16. Komitea kannattaa komission ehdotusta, jonka mu- kaan Euroopan unionin pitäisi edelleen asettaa jäsenvaltioille korkeat vaatimukset soveltamalla FATF:n tarkistettuja 40:tä suositusta tai jopa ylittämällä niiden vaatimukset sekä pyr- kimällä saamaan eräät ammattiryhmät aktiivisesti mukaan rahanpesun torjuntaan. Huomattakoon, että vuoden 1991 direktiivin piiriin kuuluvissa finanssialan ammateissa joudut- tiin laatimaan henkilökunnalle sekä toimintaohjeet että direk- tiivin yksityiskohtaiset soveltamisohjeet. On selvä, että uusissa asianosaisissa ammateissa on samalla tavalla huolehdittava selitystyöstä. Komitean mielestä yhteisön säännöstöön on sisälly- 2. 17. tettävä rahanpesun vastaista toimintaa koskevat säännöt, joita myös hakijavaltioiden on ehdottomasti noudatettava. Direktii- vin muodollinen kirjaaminen hakijavaltioiden lainsäädäntöön yhteisön säännöstön osana ei riitä, ellei lisäksi ryhdytä konk- reettisiin toimiin direktiivin toimeenpanemiseksi (poliisi- ja oikeustoimen määrärahojen lisääminen, FATF:n, Interpolin ja Tracfinin toimintaan osallistuminen jne. ). 2. 18. Komission olisi lisättävä tämän alan teknistä tukea hakijamaille, ja tuen tulisi kuulua oleellisena osana kumppa- nuussopimuksiin. 2. 19. Komitea pyrkii erityisesti kiinnittämään komission huomion euron käyttöönoton pulmalliseen ajankohtaan, josta on vaarassa muodostua oivallinen hetki rahanpesusta saatujen käteisvarojen vaihtoon. Vaikka ilmoitettavien rahamäärien rajaksi on asetettu 15 000 euroa, sääntöä on helppo kiertää vaihtamalla pienempiä summia kerrallaan useissa eri rahalai- C 75/24 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 toksissa. Joka tapauksessa on erittäin vaikeaa tehdä ero lailli- sesti tallennettujen seteleiden ja pestävän rahan välillä. 5. Rahanpesun kieltäminen 2. 20. Jos tutkivat viranomaiset antaisivat tehokasta palau- tetta, se parantaisi pankkihenkilöstön motivaatiota ja heidän raporttiensa laatua. Se antaisi pankeille myös mahdollisuuden arvioida, onko niiden koulutus asianmukaista. Lisäksi tällainen tehokas seuranta estäisi pankkeja suorittamasta rahanpesuope- raatioita epähuomiossa. Kaiken kaikkiaan hyvän palautejärjes- telmän pitäisi parantaa tuloksia kamppailussa rahanpesua vastaan. 2. 21. Jäsenvaltioiden viranomaiset eivät voi tietenkään rik- koa tutkintasalaisuutta. Palautteeseen tulisi kuulua ainakin Ihannetapauk- tilastotietoja sisältävää yleistä informaatiota. sessa sen tulisi sisältää myös luottamuksellista, ilmoituksen tehneelle taholle suunnattua erityistietoa: esim. todistus epäi- lyttävää liiketointa koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta, tietoa toimivaltaisen viranomaisen tekemästä päätöksestä (tut- kintasalaisuutta kunnioittaen) sekä kopio kaikista erityista- pauksiin viittaavista tuomioista. 3. Vuoden 1991 direktiivin täytäntöönpano Komitea panee merkille, että komissio pitää neuvostol- 3. 1. le ja Euroopan parlamentille antamassaan kahdessa kertomuk- sessa (1) vuoden 1991 direktiivin täytäntöönpanoa hyvänä jäsenvaltioissa ja että rahoitussektori ja erityisesti pankit ovat pyrkineet tosissaan estämään rikollisen rahan pääsyn rahoitus- järjestelmään. 3. 2. FATF:n edustajilta ja Kansainvälisen valuuttarahaston kertomuksesta saadut tiedot vahvistavat komission havainnon. 3. 3. Pankkisektorin valvontatoimien kiristyminen on ajanut rahanpesijät etsimään vaihtoehtoisia tapoja peittää rahan laiton alkuperä, mikä on suuri haaste Euroopan unionin lisäksi koko kansainväliselle yhteisölle. 4. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toi- mintasuunnitelma Direktiiviehdotuksen perusteluista käy ilmi, että neu- 4. 1. vosto antaa komission toimintasuunnitelmalle tinkimättömän tukensa. 4. 2. Huomattakoon, että rahanpesun kieltämisessä on nyt- temmin edistytty huomattavasti, koska rahanpesu on krimina- lisoitu kaikkien jäsenmaiden rikosoikeudessa. (1) COM(95) 54 final ja COM(1998) 401 final. Neuvosto antoi 3. joulukuuta 1998 FATF:n vuoden 5. 1. 1996 suositusten perusteella suostumuksensa Strasbourgin yleissopimuksen 6 artiklan soveltamiseen. Artikla koskee vaka- via rahanpesurikoksia, ja siinä säädetään törkeiden rikosten voittojen pesun kriminalisoinnista; enimmäisrangaistus on yli vuosi vankeutta ja minimirangaistus vähintään yli kuusi kuukautta. Tämä tarkoittaa alunperin huumekauppaan suun- nattujen torjuntatoimien merkittävää laajentamista. 6. Soveltamisalaan kuuluvat rahoitusalan toiminnot 6. 1 Direktiiviehdotuksessa täsmennetään Euroopan parla- mentin suositusten mukaisesti asianomaiset rahalaitokset, joi- hin kuuluvat valuutanvaihto- ja valuutansiirtotoimistot sekä sijoituspalveludirektiivissä tarkoitetut sijoituspalveluyritykset. 7. Soveltamisalaan kuuluvat rahoitusalan ulkopuoliset toiminnot 7. 1. Komissio viittaa Dublinissa joulukuussa 1996 kokoon- tuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmiin sekä FATF:n vuosikertomuksiin, joissa rahanpesun todetaan tapah- tuvan enenevässä määrin muissa rahalaitoksissa kuin pankeissa ja muissa kuin rahoitusalan yrityksissä, koska pankit noudatta- vat entistä tiukempia toimia rahanpesua vastaan. Komissio ehdottaa edellä mainitun perusteella ja Euroopan parlamentin kanssa yksimielisesti, että direktiivin soveltamisala ulotetaan niihin ammatteihin ja yritysryhmiin, joiden voidaan katsoa olevan mukana rahanpesussa. Euroopan parlamentti ehdotti maalikuussa 1999 anta- 7. 2. massaan päätöslauselmassa direktiivin soveltamisalan huomat- tavaa laajennusta mm. seuraaviin ammattiryhmiin tai yritystoi- minnan lajeihin: kiinteistönvälittäjät, taidekauppiaat, huuto- kaupanpitäjät, kasinot, valuutanvaihtotoimistot, arvotavaran kuljettajat, notaarit, kirjanpitäjät, asianajajat, veroneuvojat ja tilintarkastajat. Kaikki rahanpesuongelmaan perehtyneet tahot (mm. 7. 3. YK:n huumevalvonta- ja rikostentorjuntatoimisto ja Dublinin huippukokouksessa perustettu korkean tason työryhmä järjes- täytyneen rikollisuuden torjuntaa varten) ovat havainneet, että käytännössä rahanpesussa on siirrytty käyttämään asiantunti- joita, etenkin lakiasioissa. Tarkoituksena on luoda peiteyritys- ten monimutkaisia verkkoja ja rahastoja, joilla pyritään naa- mioimaan epämääräisistä lähteistä peräisin olevat varat ja niiden omistajat. (2) (2) Ks. ”Drug money in a changing world: Economic reform and criminal finance” (YK:n kansainvälinen huumeiden valvontaoh- jelma 1996), josta käy ilmi, että rikollisjärjestöt käyttävät etenkin Karibialla kansainvälisiä yrityksiä (IBC), koska on melkein mahdo- tonta selvittää, mistä niiden hallinnoimat suuret summat ovat peräisin. 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/25 7. 4. Komissio on ottanut huomioon melkein kaikki Euroo- pan parlamentin ehdottamat ammattiryhmät tai liiketoimin- nan lajit, mutta se suhtautuu kuitenkin hyvin varauksellisesti taidekauppiaisiin ja huutokaupanpitäjiin, koska näiden ammat- tien toimenkuvan tai toimintakentän tarkka määrittäminen sekä sääntöjen noudattamisen valvominen on hankalaa. On syytä muistaa sääntöjen edellyttävän asiakkaiden henkilöllisyy- den todentamista sekä rahanpesuepäilysten ilmoittamista jäsenvaltioiden toimintavaltaisille viranomaisille. 7. 5. Komission mielestä direktiivin laajentaminen koske- maan taidekauppiaita johtaisi siihen, että olisi myös pohdittava vastaavien velvoitteiden soveltamista kaikkiin ylellisyystuottei- den, jalokivien sekä keräilypostimerkkien ja loistoautojen, -kolikoiden kauppiaisiin. suhtaudutaan Direktiiviehdotuksessa 7. 6. varovaisesti asianajajiin, koska heidän ammattietiikkaansa kuuluvat vaiti- olovelvollisuus ja luottamuksellisuus. Lakimiehet vapautettai- siin velvoitteista heidän toimiessaan vastaajan oikeudenkäyn- tiasiamiehenä tai -avustajana oikeuskäsittelyissä. 7. 7. Edellä mainittujen tapausten lisäksi jäsenvaltiot voivat halutessaan antaa lakimiehille mahdollisuuden ilmoittaa rahan- pesuepäilyistään asianajajaliitolle tai vastaavalle ammatilliselle järjestölle sen sijaan, että ottaisivat yhteyttä rahanpesun torjun- nasta vastaaviin viranomaisiin. On syytä huomata, että tietyissä EU:n jäsenvaltioissa lakimiehet saavat toteuttaa rahoitustoimia ja pitää varoja hallussaan, mikä hankaloittaa direktiivin sovelta- mista lakimiehiin. Soveliaat seuraamukset tarvitaan kuitenkin niitä ta- joissa ilmoitusta asianajajaliitolle ei tehdä, 7. 8. pauksia varten, vaikka siihen olisi aihetta. 7. 9. Direktiivin säännösten laajentaminen notaareihin ja itsenäisiin lakimiesammattien harjoittajiin rajoittuu rahoitus- tai yritystoimintaan liittyviin liiketoimiin, jotka kuuluvat ra- hanpesun ”suureen riskiryhmään”. 8. Asiakkaiden henkilöllisyyden toteaminen silloin, kun asiakas ei ole henkilökohtaisesti paikalla suorittamassa liiketoimia Direktiiviehdotuksen sisältämät suositukset asiakkai- 8. 1. den henkilöllisyyden todentamisesta ovat samat myös silloin kun asiakas ei ole henkilökohtaisesti paikalla suorittamassa liiketoimia. Hieman epäselväksi jää, miten direktiiviä sovelle- taan Internetin välityksellä tapahtuvissa liiketoimissa. Amsterdamin huippukokous korosti 8. 2. järjestäytynyttä rikollisuutta koskevassa toimintaohjelmassaan, että Internetin kaltaiset teknologiset innovaatiot ja sähköinen pankkitoiminta palvelevat erinomaisesti myös rikollisuutta, petoksia ja korrup- tiota. Toimintaohjelmassa tähdennetään, että rikollisen toimin- nan ehkäisy- ja kitkemistoimet ovat melkein aina myöhässä. (1) 8. 3. Sähköisesti (eli Internetin kautta) tapahtuva varojen siirto tapahtuu välittömästi kaikkien saatavilla olevilla helpoilla teknisillä välineillä, mistä syystä siirrot on helppo tehdä jälkiä jättämättä. EU:n valvonta lamaantuu heti, kun varoja kierrätetään yhteistyöhaluttomien valtioiden tai peiteyritysten kautta. 8. 4. Edellä mainitun johdosta siirtojen sijaan olisi valvottava rahoitusmarkkinoiden toimijoita. Komitea korostaa tarvetta 27. tammikuuta 1999 antamassaan lausunnossa (2), joka kos- kee elektronisen rahan liikkeeseenlaskijoita koskevaa sääntelyä. Lausunnossa tähdennetään vaaraa päästää markkinoille elek- tronisen rahan liikkeeseenlaskijoita, joita koskeva sääntely on äärimmäisen löyhää. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että 8. 5. pankeilla on oltava asianmukaisia tapoja tunnistaa asiakkaat, jotka eivät ole paikalla suorittamassa liiketoimia. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että direktiiviehdotuksen liite ei ole tarkoitukseen sovelias väline. 8. 6. Asiakkaan ja pankin edustajan välisen fyysisen tapaa- misen puuttuminen ei todellakaan estä asianmukaista henkilöl- lisyyden todentamista todistusvoimaisin asiakirjoin, kuten käy ilmi vuoden 1991 direktiivin 3 artiklasta, jo tehokkaasti soveltavat. Henkilöllisyyden todentaminen voi- daan antaa valtuutetun henkilön tai luotettavan kolmannen osapuolen tehtäväksi tai rahalaitos, lähetystö), tai se voidaan tehdä kirjatun kirjeen notaari tai välityksellä. toinen luotto- jota pankit (esim. 8. 7. Sähköinen allekirjoitus tulisi lukea todistusvoimaiseksi asiakirjaksi, etenkin kun direktiivi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä hyväksyttiin äskettäin. Komitean mielestä etäliiketoimien kehittyminen ei riitä perusteeksi uusille hen- kilöllisyyden todentamissäännöille. 8. 8. Sen sijaan joustavuus on komitean mielestä ehdotto- man tärkeää etäpankkipalveluiden nopean kehityksen suosimi- seksi. Joustavuus taataan väljällä sanamuodolla ”todistusvoi- mainen asiakirja”. Pankeilta tulee ainoastaan vaatia, että niillä joilla todeta on asianmukaiset todistusvoimaiset asiakirjat, asiakkaan henkilöllisyys, silloin kun tämä ei ole henkilökohtai- sesti paikalla. Todentamistapa tulisi jättää pankkien huoleksi. Liite sisältää joitakin hyviä esimerkkejä asiakkaan henkilöllisyy- den todentamismenettelyistä silloin kun asiakas ei ole fyysisesti läsnä, mutta menetelmät vanhentuvat nopeasti uusien etäpank- kipalvelujen ja henkilöllisyyden todentamistapojen kehittyessä. 8. 9. Mikäli ehdotettu liite päätetään hyväksyä, komitea kehottaa eurooppalaisia viranomaisia tekemään selväksi, että liite ei ole sitova ja että se tarjoaa ainoastaan suuntaviivat. Liite ei siis sisällä kaikkia mahdollisia keinoja asiakkaan henkilöllisyyden todentamiseksi silloin kun tämä ei ole fyysi- läsnä. Liitteen säilyttäminen ohjeellisena mahdollistaa sesti tarpeellisen joustavuuden asiakkaan henkilöllisyyttä tunnistet- taessa, silloin kun asiakas suorittaa liiketoimia olematta fyysi- sesti läsnä. (1) Johdanto järjestäytynyttä rikollisuutta koskevaan toimintaohjel- maan – Amsterdam 28. 4. 1997. (2) EYVL C 101, 12. 4. 1999, s. 6. C 75/26 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 9. Tietojenvaihto 9. 1. Komissio ehdottaa rahanpesua koskevaa tietojenvaih- tojärjestelmää. Se koskisi Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin liittyviä lainvastaisia toimia (direktiivin laajentamiseen suhtaudutaan kriittisesti artiklakohtaisessa tarkastelussa). 10. Unionin toimia tarkkailtava säännöllisesti tällä alalla 10. 1. Komissio antaa säännöllisin väliajoin kertomuksia direktiivin täytäntöönpanosta vain Euroopan parlamentille ja joka pitää itseään erityisen pätevänä neuvostolle. Komitea, kyseisessä aiheessa, on pahoillaan siitä, että sitä kuullaan direktiivistä, mutta ei sen laajentamisesta. 11. Huomautukset yksittäisistä artikloista – ensimmäinen artikla (korvaa direktiivin 91/308 ensimmäi- sen artiklan) 1) Direktiivin soveltamisalan laajentaminen valuutanvaih- to- ja valuutansiirtotoimistoihin, vakuutusyrityksiin (direktiivin alaan kuuluvan toiminnan osalta) sekä sijoituspalveluyrityksiin on hyväksyttävää, mikäli ky- seessä on perusdirektiivin 77/780/ETY sisältämien määritelmien täydentäminen. 2) Korostettakoon, miten tärkeää on, että direktiivi kattaa rahoituslaitokset, joiden kotipaikka on yhteisön alueel- la tai sen ulkopuolella, sekä niiden yhteisön alueella sijaitsevat sivukonttorit. 3) Komitean mielestä direktiivin säännösten tulisi koskea myös yhteisön rahoituslaitosten sivukonttoreita tai tytäryhtiöitä, jotka sijaitsevat unionin ulkopuolella ja etenkin niissä maissa, joissa ei ole vastaavia rahanpesun valvonta- tai torjuntatoimia (offshore-maat, veropara- tiisit jne. ) 5) Käsite Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen vahin- goittamisesta kattanee alv-petokset, YMP:ssä määrättyjä rakennerahastojen palautuksia koskevat petokset, käytön sekä EU:n moninaiset muut tuet. 6) Tämäntyyppiset petokset kuuluvat myös erityiselimille (jäsenvaltioiden verotarkastukset tai yhteisön erikoiseli- met). (1) Tällaiset petokset heikentävät koko prosessin tehokkuutta. 7) Amsterdamin sopimuksen 280 artikla tarjoaa Euroo- pan unionin taloudellisia etuja vahingoittavien petos- ten torjuntatoimille oikeusperustan. Se antaa neuvos- tolle komission esityksestä mahdollisuuden toteuttaa ”tarvittavia toimenpiteitä – – tarkoituksena tehokkaan ja yhtäläisen suojelun tarjoaminen jäsenvaltioissa”. – 2 a artikla 1) Komitea suhtautuu epäilevästi taidekauppiaiden ja huu- tokaupanpitäjien jättämiseen ammattiluettelon ulko- puolelle. Tällaisten välittäjien kauppaamat tuotteet saattavat olla erittäin arvokkaita. Lisäksi tuotteet mak- setaan hyvin usein käteisellä eikä ostajan henkilölli- syyttä tarkisteta. On hyvin todennäköistä, että etenkin huutokaupat ovat huomaamattomia ja helppoja rahan- pesun väyliä. Olisi siis aiheellista todistaa asiakkaan henkilöllisyys silloin kun neuvotellaan yli 15 000 euron suuruisista summista. 2) Kirjanpitäjien mukaanottaminen luettelon 3 kohtaan tuntuu liialliselta, koska mukaan voitaisiin lukea myös yritysten ja esim. pankkien kirjanpitäjät. Tilintarkasta- jien sisällyttäminen luetteloon tuntuisi perustellum- malta. – 3 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 1) Direktiiviehdotuksen 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa viitataan liitteessä määritettyihin menette- lyihin tapauksissa, joissa asiakas ei ole fyysisesti läsnä henkilöllisyyden todistamista varten. 4) kohta E – rikollisen toiminnan määritelmä 2) Tietyt liitteen velvoitteet vaikuttavat raskailta tai vai- keilta soveltaa. Esimerkkeinä mainittakoon Määritelmän ”petosta, korruptiota tai muuta lainvas- taista toimintaa, joka vahingoittaa tai todennäköisesti vahingoittaa Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja” laajentamisessa on vaara, että rahoituslaitosten ilmoi- tusvelvollisuudesta tulee kohtuuton ja että se ylittää reilusti alkuperäisen tavoitteen eli huumekaupan ja järjestäytyneen rikollisuuden. Vaarana on, että tällais- ten laitosten henkilökunta ryhtyy ilmoittamaan järjes- telmällisesti kaikki epäilyttävältä vaikuttavat tai epäta- valliset liiketoimet suojautuakseen mahdollisilta syyte- toimilta. – velvoite, jonka mukaan ensimmäinen liiketoimeen liittyvä maksusuoritus maksetaan tilille, joka on avattu asiakkaan nimiin Euroopan unionissa tai Euroopan talousalueella sijaitsevassa luottolaitok- sessa (liitteen v kohdan b alakohta) tai tämän direktiivin piiriin kuuluvissa valtioissa. (1) Ks. komission petosten vastainen työohjelma vuosina 1998–1999 [COM(1998) 278 final] sekä komitean lausunto (R/CES 748/99 rev. 2), jota valmistellaan parhaillaan. 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/27 – useat tarkistukset, mikäli vastapuolen kotipaikka on Euroopan unionin ja Euroopan talousalueen ulkopuolella (liitteen vi kohdan b alakohta). 12. 4. Komitea on ilmoittamisen osalta yhtä mieltä komis- sion kanssa siitä, että direktiiviä saatetaan laajentaa liikaa, mikä tehdä mainittujen ammattien aktiivisen osallistumisen voi monimutkaiseksi. 3) Komissio puuttuu yleisesti ottaen suoraan rahoituslai- tosten valvontamenettelyihin, mikä on tarpeetonta ja perusteetonta. Direktiiviehdotuksen ja sen liitteen tekstistä ei käy selvästi ilmi, miten Internetissä tapahtu- via liiketapahtumia voidaan tunnistaa. – 7 artikla 1) Velvollisuus ilmoittaa epäilyttävistä liiketoimista kuu- luu oleellisesti direktiiviehdotukseen. Siinä tulisi viitata objektiivisiin perusteisiin, joilla annetaan ohjeita ilmoi- tukseen velvoittavista liiketoimista, vaikkei tällainen tarkistus tuokaan ehdotonta varmuutta epäilyttävien toimien luonteen vuoksi. – 12 artiklan 2 kohta 1) Poistetaan kohdan ensimmäisestä virkkeestä ilmaus ”joka vahingoittaa tai todennäköisesti vahingoittaa Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja” (ks. tässä lau- sunnossa esiintyvien direktiivin 1 artiklaa koskevien kommenttien 4–6 kohta). 2) Luottolaitoksen uudesta määritelmästä (1 artiklan A kohta) ja johdanto-osan 8 kohdasta juontuu, että rahanpesuepäilystä siinä ilmoitetaan maassa, jossa ilmoituksen tehnyt laitos sijaitsee (luotto- laitoksen kotipaikka, emoyhtiöstä riippuvainen luotto- laitoksen haarakonttori tai tytäryhtiö). Komitea on tyytyväinen sääntöön, mutta suosittaa sen selkeyttä- mistä lisäämällä direktiivin 6 artiklaan uusi kappale mahdollisen moniselitteisyyden poistamiseksi. ainoastaan 12. Päätelmät 12. 1. Etenkin FATF:ltä, mutta myös pankkisektorilta saadut tiedot osoittavat, että vuoden 1991 direktiivi on saavuttanut yleiset tavoitteensa rahoitusjärjestelmien rahanpesutarkoituk- siin käyttämisen estämisen osalta. Vuoden 1991 direktiiviin tehdyt muutokset 12. 2. täy- dentävät onnistuneesti alkuperäistä järjestelmää, koska direktii- viä laajennetaan ottamaan huomioon useita eri alan toimijoita, joilla saattaa olla tekemistä rahanpesun kanssa. On ymmärrettävää, että vuoden 1991 direktiivin 12. 3. sisältämien mekanismien onnistunut toimeenpano antaa Eu- roopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle kimmokkeen laajentaa kriminalisoinnin alaa koskemaan myös muuta kuin huumekauppaan liittyvää järjestäytynyttä rikollisuutta sekä kaikkia muita törkeitä rikoksia. Kriminalisointia ja ilmoittamis- ta koskevat alat eivät ole kuitenkaan yhtenevät. 12. 5. Direktiivi ei sisällä törkeän rikoksen määritelmää. Kukin valtio voi siis vapaasti laatia törkeiden rikosten luettelon. Komiteasta on kiinnostavaa huomata, että valvontaviranomai- set (FATF ja Tracfin Ranskassa) suosivat järjestäytyneen rikok- sen määritelmää, joka on komission määritelmää tarkempi. 12. 6. On olemassa todellinen vaara, että torjuntatoimista ja rahanpesun ehkäisemisestä vastaaville elimille (kuten Tracfinil- le) tulee liikaa epäilyilmoituksia ja että niiden toiminta lamaan- tuu osittain sen vuoksi. Kokemuksen kartuttua ja edellyttäen, että rahoituslaitoksille annetaan riittävää palautetta ilmoitus- tensa tehokkuudesta, ilmoitettujen epäilyttävien liiketoimien määrä saattaa laskea. Asianomaisten viranomaisten on kuiten- kin asetettava käyttöön riittävästi varoja, jotta varmistetaan seurantatoimien nopeus ja tehokkuus. Euroopan unioniin rajoittuva toiminta ei olisi teho- 12. 7. kasta ja saattaisi joista unionin ulkopuolisten maiden rahoituslaitokset hyötyisivät, tai jopa vaikuttaa pääoman vapaaseen liikkuvuuteen, mikä on yksi Euroopan rakentamisen peruselementeistä. jopa johtaa kilpailun vääristymiin, 12. 8. Komitea on pahoillaan siitä, että direktiiviehdotuk- sessa keskitytään pääasiassa vahvistamaan Euroopan kykyä taistella rahanpesua vastaan eikä siinä anneta välttämättömälle kansainväliselle yhteistyölle riittävää sijaa. Rahanpesun vastaista eurooppalaista mekanismia tu- 12. 9. lisi pyrkiä laajentamaan mahdollisuuksien mukaan rahanpe- sussa tiettävästi mukana oleviin maihin. 12. 10. Kansainvälisten rahoituslaitosten (YK, Kansainväli- nen valuuttarahasto, Maailmanpankki, Euroopan investointi- pankki, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki) tulisi luoda yhdessä Euroopan komission kanssa peruskirja tai yhteiset toimintasäännöt, jotka nojautuisivat pääasiassa FATF:n suosituksiin ja joiden soveltaminen olisi yksi rahoitustuen myöntämisen ehdoista. (1) 12. 11. Verokeitaat, jotka ovat huumekaupan keskuksia ja torjuntatoimien ongelmakenttä ja joihin toimintasäännöt eivät liiketoimien avoimuutta ulottuisi sekä jotka vastustaisivat (1) Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi 10. kesäkuuta 1998 rahanpesun vastaisen kannanoton ja toimintasuunnitelman, jotka ovat laajalti yhdenmukaiset Euroopan unionin tavoitteiden kanssa. C 75/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 15. 3. 2000 (esim. pankkisalaisuudesta luopuminen), joutuisivat kansainvä- listen maksumääräys- ja pääomansiirtojärjestelmien (Swift jne. ) ulkopuolelle. Menettely saataneen nopeasti käyttöön, kunhan FATF laatii luettelon yhteistyöhaluttomista valtioista. 12. 12. Koska vain Kansainvälinen valuuttarahasto pystyy tällaisista toimista määräämään, komitea suosittaa, että neu- jotta vosto ja komissio solmivat sopimuksia IMF:n kanssa, sen säännöstöihin luodaan tehokas rangaistusmenettely niitä valtioita ja rahoituslaitoksia varten, jotka eivät osoita yhteistyö- halukkuutta rahanpesun vastaisissa toimissa. 12. 13. Oikeus rangaistusten toimeenpanoon tulisi antaa rahoitus- ja pankkijärjestelmän kansainvälisille valvontaelimil- le: Kansainväliselle järjestelypankille (BIS) ja keskuspankeille. 12. 14. mukaan direktiivin toimeenpanon seurantatoimiin. Lopuksi komitea toistaa toiveensa päästä tiiviisti Bryssel 26. tammikuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon (komitean työjärjestyksen 47 artiklan 3 kohta) Keskustelussa hylättiin seuraavat muutosehdotukset, jotka olivat saaneet tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä. Kohta 11 alakohta 4 Muutetaan kuulumaan seuraavasti: ”4) kohta E – rikollisen toiminnan määritelmä Määritelmän laajentaminen niin, että katetaan ’petos, korruptio tai muu lainvastainen toiminta, joka vahingoittaa tai todennäköisesti vahingoittaa Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja’ on johdonmukainen askel, mutta on otettava huomioon, että ilmoituksia tekevät rahoitus- tai muut laitokset eivät ehkä pysty menemään pidemmälle kuin tunnistamaan ensi näkemältä epäilyttävät ja epätavalliset liiketoimet. Rahoituslaitoksen tehtävänä ei ole toimia tutkivana viranomaisena. Koska ilmoituksia tullee ainakin aluksi erittäin paljon, rahoituslaitosten kanssa tulisi sopia toimintatavasta ilmoitusten painopisteen hiomiseksi. Lisäksi jäsenmaiden viranomaisten tulisi kehittää keino, jolla rahoituslaitoksille annetaan palautetta tekemiensä ilmoitusten tuloksista. Näin voitaisiin hyödyntää entistä paremmin niiden asiantuntemusta rikollisiin tarkoituksiin käytettävän rahanpesun torjunnassa. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 30, ei-ääniä: 43, tyhjiä: 10. Kohta 12. 16 Lisätään uusi kohta seuraavasti: ”12. 16. yhteyttä huumekauppaan. Ehdotuksessa jätetään huomiotta muusta rikollisuudesta, verotuksen synnyttämästä rajatylittävästä salakuljetuksesta johtuva rahanpesu, talouteen huumekauppaa enemmän. Nämä seikat olisi otettava direktiivissä nykyistä paremmin huomioon. ” Komitea panee merkille, että neuvoston direktiiviehdotuksessa painotetaan voimakkaasti rahanpesun terrorismista ja erilaisen joka vaikuttaa useiden alueiden 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 75/29 Perustelu Huumekaupan näkeminen rahanpesun pahimpana syntipukkina luo kuvan, että neuvoston direktiivissä painotetaan liikaa huumeiden käytön tuhoisiin seurauksiin liittyviä tunnepitoisia näkökohtia ja että rahanpesua ”perinteisin ja säädyllisin” tavoin harjoittavat rikolliset pääsevät vähemmällä. Huoli erilaisten verotustasojen hyväksikäytöstä lisääntyy laajentumisen jälkeen, jolloin suurin osa EU:n jäsenistä ei luultavasti kuulu euroalueeseen. A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 36, ei-ääniä: 49, tyhjiä: 10. Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sosiaalitur- vajärjestelmien yhteensovittamisesta” (1) (2000/C 75/11) Neuvosto päätti 9. syyskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -jaosto antoi lausuntonsa 16. joulu- kuuta 1999. Esittelijä oli José Rodrı´guez Garcı´a Caro. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. tammikuuta 2000 pitämässään 369. täysistunnossa (tammikuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 78 ääntä puolesta, 5 vastaan 20:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Euroopan talousyhteisö hyväksyi kesäkuussa 1971 asetuksen ETY N:o 1408/71 sosiaaliturvajärjestelmien sovelta- misesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä. 1. 2. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi tammikuussa 1967 pitämässään 59. täysistunnossa kyseisestä asetuksesta anta- mansa lausunnon (2), jossa se teki eräitä huomautuksia asetus- tekstiin. 1. 4. Vuonna 1992 Edinburghissa kokoontunut Euroop- pa-neuvosto (3) totesi olevan tarpeen suorittaa yleinen lainsää- dännön tarkistus yhdenmukaistamissääntöjen yksinkertaista- miseksi. Vuonna 1997 aiheesta ”Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva toimintasuunnitelma” (4) laaditun komission tiedonan- non kohdassa 3. 1. 6 luvataan tehdä ehdotus asetuksen ETY N:o 1408/71 uudistamiseksi ja yksinkertaistamiseksi. Tämä on tärkeä ja välttämätön osa toimenpiteitä, joista on päätettävä vapaan liikkuvuuden esteiden poistamiseksi Euroopan unio- nissa. 1. 3. Sekä mainittua asetusta että sen täytäntöönpanomenet- telystä annettua asetusta ETY N:o 574/72 on niiden voimaan- tulon jälkeen muutettu useaan kertaan. Asetuksia on mukautet- tu jäsenvaltioiden lainsäädännössä tapahtuneisiin muutoksiin, jäsenvaltioiden tekemiin kahdenvälisiin sopimuksiin sekä unio- nissa vuoden 1971 jälkeen tapahtuneisiin eri laajentumiskier- roksiin. 1. 5. Mainitusta komission tiedonannosta 28. toukokuuta 1998 antamassaan lausunnossa (5) komitea otti myönteisen kannan asetuksen ETY N:o 1408/71 uudistamiseen ja kannatti unionin jäsenmaiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovitta- misen yksinkertaistamista ja kehittämistä. (1) EYVL C 38, 12. 2. 1999, s. 11. (2) EYVL C 64, 5. 4. 1967. (3) Eurooppa-neuvoston Edinburgin kokous 11. -12. 12. 1992. Pu- heenjohtajan päätelmät (SN 456/92). (4) KOM(97) 586 lopull. (5) EYVL C 235, 27. 7. 1998, s. 82


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0104/00 υποβολή: Markus Ferber (PPE-DE) προς την Επιτροπή. Η κατανομή των πιστώσεων του προγράμματος Media II, μεταξύ των κρατών μελών.

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU programme
European television
distribution of EU funding

text: C 280 E/178 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 3. 10. 2000 Lamba·nontaw ypo·ch thn apa·nthsh ayth·, mporei· to Symboy·lio na anafe·rei: 1. 2. ea·n h apo·fash poy elh·fuh sth Dia·skech Koryfh·w toy Ta·mpere o·son afora· thn politikh· ston tome·a toy asy·loy e·xei syne·peiew gia ton tro·po me ton opoi·o ua pre·pei ta kra·th me·lh na kri·noyn periptv·seiw kata· tiw opoi·ew oi aitoy·ntew a·sylo katadiv·kontai o·xi o·mvw apo· to kra·tow; ea·n h apo·fash thw Dia·skechw Koryfh·w gia thn plh·rh efarmogh· thw Sy·mbashw thw Geney·hw ua e·xei sthn pra·jh syne·peiew gia ton tro·po me ton opoi·o ta kra·th me·lh ejeta·zoyn kai kri·noyn aith·seiw gia thn xorh·ghsh asy·loy; Apa·nthsh (13 Marti·oy 2000) To Eyrvpai¤ko· Symboy·lio toy Ta·mpere, pe·ran o·ti proble·pei gia to mellontiko· koino· eyrvpai¤ko· sy·sthma asy·loy na sthri·zetai sthn aperio·risth kai kauolikh· efarmogh· thw Sy·mbashw thw Geney·hw, zhtei· na uespisuoy·n braxypro·uesma, metajy· a·llvn, koinoi· kano·new gia mia di·kaih kai apotelesmatikh· diadikasi·a asy·loy, na ypa·rjei prose·ggish tvn kano·nvn gia thn anagnv·rish kai to periexo·meno toy kauestv·tow toy pro·sfyga, kauv·w epi·shw na uespisuoy·n me·tra epikoyrikv·n morfv·n prostasi·aw. To Eyrvpai¤ko· Symboy·lio kalei· to Symboy·lio na epity·xei o·loyw aytoy·w toyw sto·xoyw me ba·sh prota·seiw poy ua ypoba·lei h Epitroph·. Oi syne·peiew poy ua ypa·rjoyn gia ta kra·th me·lh, stiw opoi·ew anafe·rontai oi ervth·seiw toy Ajio·timoy k. Boyleyth·, ua apotele·soyn epako·loyuo tvn prota·sevn aytv·n, tiw opoi·ew to Symboy·lio, ua ejeta·sei kata· proteraio·thta. (2000/C 280 E/204) GRAPTH ERVTHSH E-0104/00 ypobolh·: Markus Ferber (PPE-DE) prow thn Epitroph· (26 Ianoyari·oy 2000) Ue·ma: H katanomh· tvn pistv·sevn toy progra·mmatow Media II, metajy· tvn kratv·n melv·n To pro·gramma Media II provuei· sxe·dia ston optikoakoystiko· tome·a. To en lo·gv pro·gramma estia·zetai se treiw a·jonew: th belti·vsh tvn gnv·sevn, thn ana·ptyjh sxedi·vn, th dianomh· eyrvpai¤kv·n tainiv·n kai thleoptikv·n ekpompv·n se a·lla kra·th me·lh. Ti posa· apo· to kondy·lio ayto· e·xoyn la·bei ta dia·fora kra·th me·lh, gia toyw vw a·nv treiw a·jonew, afo·toy a·rxise na efarmo·zetai to pro·gramma; Gia poio skopo·; Apa·nthsh thw kaw Reding ej ono·matow thw Epitroph·w (2 Marti·oy 2000) Parape·mpoyme ton k. boyleyth· sthn «(cid:201)kuesh thw Epitroph·w gia ta apotele·smata sto plai·sio toy progra·mma- tow MEDIA II (1996-2000) kata· thn peri·odo apo· thn 1h Ianoyari·oy 1996 e·vw tiw 30 Noembri·oy 1998» (1) poy diabiba·sthke sto Eyrvpai¤ko· Koinoboy·lio stiw 16 Marti·oy 1999. Epishmai·netai o·ti h epilogh· tvn dikaioy·xvn gi·netai apo· thn Epitroph· sy·mfvna me tiw apofa·seiw toy Symboyli·oy 95/564/EK thw 22aw Dekembri·oy 1995 sxetika· me thn efarmogh· eno·w progra·mmatow kata·rtishw gia toyw epaggelmati·ew thw eyrvpai¤kh·w biomhxani·aw optikoakoystikv·n programma·tvn (Media II (cid:129) Kata·rtish) (2) kai 95/563/EK thw 10hw Ioyli·oy 1995 sxetika· me thn efarmogh· eno·w progra·mmatow enua·rrynshw thw ana·ptyjhw kai dianomh·w tvn eyrvpai¤kv·n optikoakoystikv·n e·rgvn (Media II (cid:129) Ana·ptyjh kai dianomh·) (1996- 2000) (2). Ta sxe·dia poy sygxrhmatodotei· h Epitroph· den epile·gontai ana·loga me thn euniko·thta h· to kra·tow me·low apo· to opoi·o proe·rxontai, alla· me ba·sh thn poio·thta· toyw kai thn eyrvpai¤kh· yperaji·a toyw. Sthn Epi·shmh Efhmeri·da e·xoyn dhmosieyuei· prosklh·seiw gia thn ypobolh· prota·sevn. Ta dia·fora efarmozo·mena krith·ria epilejimo·thtaw kai epilogh·w prosdiori·zontai se kateyuynth·riew gramme·w. Sto te·low toy 2000, o·tan ua lh·jei to pro·gramma MEDIA II, ua diabibastei· sto Koinoboy·lio telikh· e·kuesh. (1) COM(1999)91 teliko·. (2) EE L 321 thw 30. 12. 1995


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de regulamento do Conselho que altera o regulamento (CE) n.o 1255/1999 que estabelece a organização comum de mercado no sector do leite e dos produtos lácteos»

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
export refund
milk
milk product

text: C 75/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 15. 3. 2000 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de regulamento do Conselho que altera o regulamento (CE) n. o 1255/1999 que estabelece a organizaça˜ o comum de mercado no sector do leite e dos produtos la´cteos» (2000/C 75/05) Em 20 de Dezembro de 1999 decidiu o Conselho consultar o Comité Econo´ mico e Social, ao abrigo dos artigos 36. o e 37. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, sobre a proposta supramencionada. A Secça˜o de Agricultura, Desenvolvimento Rural e Ambiente, incumbida da preparaça˜o dos corresponden- tes trabalhos, emitiu, em 12 de Janeiro de 2000, parecer, de que foi relator J. Bento Gonçalves. Na 369. a reunia˜o plena´ria de 26 e 27 de Janeiro de 2000 (sessa˜o de 26 de Janeiro), o Comité Econo´ mico e Social adoptou, por 113 votos a favor e 7 abstenço˜ es, o presente parecer. 1. Introduça˜o: conteu´ do da proposta da Comissa˜ o 1. 1. A proposta da Comissa˜o contida no COM(1999) 631 final, visa alterar o para´grafo 14. o do artigo 31. o do Regulamento (CE) n. o 1255/1999. Este para´grafo trata a competência para modificar a lista dos produtos la´cteos constantes do Anexo II do Regulamento que podera˜o benefi- ciar de restituiço˜ es à exportaça˜o. A base jurı´dica aplica´vel sa˜o os artigos 36. o e 37. o do 1. 2. Tratado. 2. Observaço˜ es na generalidade 2. 1. O objectivo da proposta é de alargar à Comissa˜o a competência em matéria de alteraço˜ es à lista das mercadorias do Anexo II, através da inclusa˜o dos produtos la´cteos que beneficiam de restituiço˜ es à exportaça˜o. recursos disponı´veis, criando possibilidades suplementares de gesta˜o com o objectivo de melhor se cingir às mercadorias que podem beneficiar de restituiço˜ es. Esta alteraça˜o permitira´ que seja o processo de comito- 2. 3. logia a aprovar as propostas de alteraça˜o. As alteraço˜ es permitira˜o que os procedimentos para os 2. 4. produtos la´cteos passem a ser idênticos aos que se aplicam às restituiço˜ es à exportaça˜o dos produtos incluı´dos nos Regulamentos das respectivas OCMs do sector dos cereais, do sector do açu´ car, do sector do arroz e do sector dos ovos. 2. 5. As modificaço˜ es na˜o tera˜o incidências financeiras. 3. Concluso˜ es 2. 2. Trata-se assim de alterar apenas os procedimentos de modo a permitir à Comissa˜o a utilizaça˜o mais eficaz dos O CES é de parecer que a proposta em ana´lise seja 3. 1. aprovada. Bruxelas, 26 de Janeiro de 2000. A Presidente do Comité Econo´mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Neuvoston päätöksellä komiteoihin nimetyt henkilöt (Loka-, marras- ja joulukuu 1999) (sosiaaliala)

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
appointment of staff
social policy

text: I (Tiedonantoja) NEUVOSTO Neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) komiteoihin nimetyt henkil(cid:246)t (Loka-, marras- ja joulukuu 1999) (sosiaaliala) (2000/C 22/01) Komitea Toimikausi p(cid:228)(cid:228)ttyy Julkaistu EYVL:ss(cid:228) Henkil(cid:246), jonka tilalle nimetty Eronnut J(cid:228)sen/vars. j(cid:228)sen/varaj(cid:228)sen Ryhm(cid:228) Maa Nimetty henkil(cid:246) EHTYn neuvoa-antava ko- mitea 11. 10. 2000 C 330 28. 10. 1998 Ammatillisen koulutuksen neuvoa-antava komitea 15. 3. 2000 Ty(cid:246)turvallisuuden, ty(cid:246)hygie- nian ja ty(cid:246)terveyden neu- voa-antava komitea 6. 7. 2000 C 99 1. 4. 1998 C 220 19. 7. 1997 Ty(cid:246)turvallisuuden, ty(cid:246)hygie- nian ja ty(cid:246)terveyden neu- voa-antava komitea Ty(cid:246)turvallisuuden, ty(cid:246)hygie- nian ja ty(cid:246)terveyden neu- voa-antava komitea 6. 7. 2000 C 220 19. 7. 1997 6. 7. 2000 C 220 19. 7. 1997 O. HAUTALA Eronnut J(cid:228)sen Ty(cid:246)ntekij(cid:228)t Ruotsi H. -E. ANDERSSON M. PASTOR MU(cid:209)OZ Eronnut Vars. j(cid:228)sen Hallitus Espanja C. FERRER MU(cid:209)OZ Ministerio de Educa- 2. 12. 1999 M. NEUDECKER Eronnut Varaj(cid:228)sen Hallitus Saksa B. STECK A. R(cid:220)CKERT Eronnut Varaj(cid:228)sen Hallitus Saksa A. GROSSE-J˜GER K. -C. SCHEEL Eronnut Vars. j(cid:228)sen Ty(cid:246)nantajat Saksa T. HOLTMANN Elin tai yhteis(cid:246), jota edustaa Neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen pvm. Svenska Metallindu- striarbetaref(cid:246)rbundet 4. 10. 1999 ci(cid:243)n y Cultura Bundesministerium f(cid:252)r Arbeit und Sozialordnung Bundesministerium f(cid:252)r Arbeit und Sozialordnung 2. 12. 1999 2. 12. 1999 Bundesverband der Deutschen Industrie 2. 12. 1999. 2 6 1 2 0 0 0 F I E u r o o p a n y h t e i s (cid:246) j e n v i r a l l i n e n l e h t i C 2 2 / 1


title: Supporting quality in vocational training through networking.

eurovoc_concepts:
EU Member State
case study
cooperation policy
education policy
vocational training


title: PREGUNTA ESCRITA E-0108/00 de Cristiana Muscardini (UEN) a la Comisión. Crisis del sistema financiero y Puente de desarrollo euroasiático.

eurovoc_concepts:
Asia
EU aid
development aid

text: C 303 E/142 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 24. 10. 2000 Respuesta del Sr. Patten en nombre de la Comisi(cid:243)n (22 de febrero de 2000) La Comisi(cid:243)n saluda la reanudaci(cid:243)n de negociaciones directas entre Israel y Siria y espera que se entablen en breve otras rondas de negociaci(cid:243)n. La Comisi(cid:243)n comparte la opini(cid:243)n de que la Comunidad debe contribuir activamente al proceso de paz para ayudar a consolidar los progresos realizados y preparar el camino hacia un acuerdo permanente. IntentarÆ contribuir activamente en esta etapa crucial, sobre todo teniendo en cuenta las implicaciones que la nueva fase podr(cid:237)a tener en la Comunidad. El 24 de enero de 2000, el Consejo de Asuntos Generales invit(cid:243) a la Presidencia, al Enviado especial y a la Comisi(cid:243)n a entablar contactos con las distintas partes presentes en el proceso de paz, as(cid:237) como con los Estados Unidos, a fin de potenciar la aportaci(cid:243)n constructiva de la Comunidad a todos los aspectos del proceso de paz. AdemÆs, se invit(cid:243) al Alto representante, al Enviado especial y a la Comisi(cid:243)n a examinar detalladamente varios aspectos en los que la Comunidad estÆ mejor situada para aportar una contribuci(cid:243)n significativa, entre ellos la seguridad, el agua y los refugiados. La Comisi(cid:243)n participarÆ activamente en este examen con vistas a una posterior evaluaci(cid:243)n por el Consejo a su debido tiempo. (2000/C 303 E/154) PREGUNTA ESCRITA E-0108/00 de Cristiana Muscardini (UEN) a la Comisi(cid:243)n (26 de enero de 2000) Asunto: Crisis del sistema financiero y «Puente de desarrollo euroasiÆtico» Como es sabido, el sistema financiero y monetario internacional se encuentra en crisis, hasta el punto de que la «burbuja financiera» ha superado con creces los 160 billones de d(cid:243)lares y ha entrado en una fase de probable depresi(cid:243)n. En los pa(cid:237)ses afectados por la especulaci(cid:243)n, los efectos negativos son evidentes: la reducci(cid:243)n de la producci(cid:243)n y el bloqueo de las inversiones innovadoras han llevado al aumento del desempleo y a la expansi(cid:243)n de los mÆrgenes de pobreza con repercusiones sociales explosivas. AdemÆs, la Comisi(cid:243)n sin duda tiene conocimiento del proyecto denominado «Puente de desarrollo euroasiÆtico», que tiene como objetivo la construcci(cid:243)n de grandes infraestructuras y que estÆn debatiendo China, Rusia, la India, el Irak, Turqu(cid:237)a y la mayor(cid:237)a de pa(cid:237)ses asiÆticos, con la reciente incorporaci(cid:243)n del Jap(cid:243)n, pa(cid:237)ses que han adoptado medidas con objeto de participar en su realizaci(cid:243)n. Como el Øxito de la iniciativa estÆ relacionado con la utilizaci(cid:243)n de tecnolog(cid:237)as avanzadas y maquinaria estadounidense y europea, parece evidente que sin la participaci(cid:243)n de Europa el proyecto no podr(cid:237)a llevarse a cabo. 1. 2. 3. 4. 5. ¿Ha tenido ocasi(cid:243)n la Comisi(cid:243)n de valorar el proyecto? En ese caso, ¿no considera que la participaci(cid:243)n de Europa tendr(cid:237)a consecuencias estabilizadoras en la econom(cid:237)a real y en el empleo de los pa(cid:237)ses de la Uni(cid:243)n? ¿No considera ademÆs que dicho proyecto ayudar(cid:237)a a invertir la tendencia actual hacia la financiaci(cid:243)n de la econom(cid:237)a, con todos los riesgos cuyos s(cid:237)ntomas se han sentido en los dos œltimos aæos, y a promover el regreso a la econom(cid:237)a real? ¿QuØ motivos desaconsejar(cid:237)an la participaci(cid:243)n de Europa en la iniciativa? ¿QuØ iniciativas piensa emprender para incorporar a la Uni(cid:243)n Europea a este gran debate internacio- nal? Respuesta del Sr. Patten en nombre de la Comisi(cid:243)n (25 de febrero de 2000) Respecto a la crisis financiera en Asia y su impacto en la econom(cid:237)a real y en las sociedades de los pa(cid:237)ses afectados, la opini(cid:243)n general es que la peor fase de la crisis ya ha pasado y que, en algunos de los pa(cid:237)ses 24. 10. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 303 E/143 mÆs afectados por ella, se reanuda el crecimiento. Ya hay un consenso sobre el hecho de que la amenaza de una recesi(cid:243)n mundial debida a la crisis de Asia y sus repercusiones en el resto del mundo ha quedado anulada. La posici(cid:243)n de la Comunidad sobre la crisis financiera se ha expresado en muchas ocasiones: necesidad de mantener los mercados abiertos y de oponerse a la tentaci(cid:243)n proteccionista (el dØficit comercial Euro-Asia (ASEM) (1) alcanz(cid:243) en 1998 la cifra de 87 000 M€, es decir, el doble que en 1997), importancia de la ayuda internacional, de la ayuda comunitaria aportada de manera bilateral pero tambiØn multilateral, incluso a travØs del Fondo Fiduciario ASEM, y de continuar la reforma de los sistemas financieros de los pa(cid:237)ses afectados por la crisis y la gesti(cid:243)n de las consecuencias sociales de las crisis. En cuanto al proyecto «Puente de desarrollo euroasiÆtico», la Comisi(cid:243)n ha podido evaluar las propuestas espec(cid:237)ficas relativas a este gran proyecto, especialmente desde el punto de vista de los transportes. La Comisi(cid:243)n ha efectuado un estudio en profundidad cuyo resultado principal es que, por lo que se refiere a los v(cid:237)nculos Europa-Extremo Oriente, el transporte mar(cid:237)timo serÆ, en un porvenir previsible y en raz(cid:243)n de las grandes distancias a las que se refiere el proyecto, mÆs econ(cid:243)mico que el transporte por carretera, ferrocarril o por canal, a pesar de que el Transiberiano sigue siendo la œnica alternativa real (en las condiciones actuales, menos atractiva que el transporte mar(cid:237)timo). La Comunidad no deber(cid:237)a en ningœn caso participar financieramente en ningœn objetivo de transporte que se refiera al comercio entre Europa y Extremo Oriente. Para la construcci(cid:243)n o reconstrucci(cid:243)n de infraestructuras, se ha recomendado que la Comunidad no asuma ningœn compromiso financiero para alcanzar los objetivos de transporte vinculados al comercio Europa/CÆucaso/Asia Central si antes no se ha efectuado un estudio financiero y de mercado completo sobre la viabilidad potencial del proyecto. Por el contrario, cualquier medida destinada a mejorar la fiabilidad, la seguridad y los plazos de trÆnsito que financie la Comunidad debe tratar de conseguir que los pa(cid:237)ses beneficiarios se ajusten al acervo comunitario. De conformidad con las recomendaciones globales aprobadas por la Comisi(cid:243)n, se ha presentado un proyecto llamado Traceca, que consiste en una asistencia tØcnica para la realizaci(cid:243)n de un corredor de transporte en un eje Oeste-este a partir de Europa y que pase por el Mar Negro, el CÆucaso y el Mar Caspio hasta llegar a Asia Central (ya se han iniciado 22 proyectos por un importe total de 30 M€, y 7 proyectos de inversi(cid:243)n en rehabilitaci(cid:243)n de infraestructuras por un total de 25 M€). Traceca respalda el desarrollo de la cooperaci(cid:243)n regional entre los pa(cid:237)ses beneficiarios y facilita su inserci(cid:243)n en los intercambios econ(cid:243)micos internacionales. De este modo se consigue una sinergia con los proyectos de las Redes Transeuropeas. AdemÆs, Traceca actœa como catalizador de energ(cid:237)as, y ha contribuido a que participen instituciones financieras internacionales como el Banco Europeo de Reconstrucci(cid:243)n y Desarrollo (BERD), el Banco Mundial, que financian puertos, carreteras o infraestructuras ferroviarias a lo largo de la ruta Traceca. (1) ASEM: Reuni(cid:243)n Asia-Europa. Asociados asiÆticos: China, Jap(cid:243)n, Corea, Brunei, Singapur, Malasia, Indonesia, Tailandia, Filipinas, Vietnam. (2000/C 303 E/155) PREGUNTA ESCRITA P-0118/00 de John Cushnahan (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (18 de enero de 2000) Asunto: Coste del procesamiento de un litro de leche ¿EstÆ informada la Comisi(cid:243)n de cuÆnto costar(cid:237)a procesar un litro de leche en Dinamarca y en los Pa(cid:237)ses Bajos? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (7 de febrero de 2000) La Comisi(cid:243)n no dispone de datos sobre el coste de la transformaci(cid:243)n de un litro de leche en dinamarca, los Pa(cid:237)ses Bajos ni ninguno de los demÆs Estados miembros. Cabe seæalar que el coste de la transformaci(cid:243)n depende del tipo de producto elaborado o del tamaæo y la estructura de la planta de transformaci(cid:243)n