title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/93/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista

eurovoc_concepts:
electronic signature
legal status
market access
single market

formats: html pdf print

text: L 13/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19. 1. 2000 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/93/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan, 55 artiklan ja 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (3), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (4), sekä katsovat seuraavaa: 1) 2) 3) 4) 5) Komissio antoi 16 päivänä huhtikuuta 1997 Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tiedonannon otsikolla Euroop- palainen elektronisen kaupankäynnin aloite. Komissio antoi 8 päivänä lokakuuta 1997 Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tiedonannon otsikolla Tietoturvan ja luottamuksen varmistaminen sähköisessä viestinnässä — Digitaalisia allekirjoituksia ja viestien salausta koskeva Eurooppalainen malli. Neuvosto kehotti 1 päivänä joulukuuta 1997 komissiota antamaan mahdollisimman pian ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi digitaalisista alle- kirjoituksista. Sähköisessä viestinnässä ja kaupankäynnissä tarvitaan sähköisiä allekirjoituksia ja niihin liittyviä, tiedon toden- tamisen mahdollistavia palveluja. Jäsenvaltioiden väliset erot sähköisten allekirjoitusten oikeudellista tunnusta- mista ja varmennepalvelujen tarjoajien akkreditointia koskevissa säännöissä saattavat haitata huomattavasti sähköistä viestintää ja kaupankäyntiä. Toisaalta selkeät sähköisiin allekirjoituksiin sovellettavia ehtoja koskevat yhteisön puitteet vahvistavat luottamusta uusiin teknolo- gioihin ja lisäävät niiden yleistä hyväksyntää. Jäsenval- tioiden lainsäädäntö ei saisi estää tavaroiden ja palve- lujen vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla. Sähköisiin allekirjoituksiin liittyvien tuotteiden yhteen- toimivuutta olisi edistettävä. Perustamissopimuksen 14 artiklan mukaan sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden vapaa liikkuvuus taataan. Sähköisiin allekirjoituksiin liittyville tuotteille 6) 7) 8) 9) 10) (1) EYVL C 325, 23. 10. 1998, s. 5. (2) EYVL C 40, 15. 2. 1999, s. 29. (3) EYVL C 93, 6. 4. 1999, s. 33. (4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. tammikuuta 1999 (EYVL C 104, 14. 4. 1999, s. 49), neuvoston virallinen kanta, vah- vistettu 28. kesäkuuta 1999 (EYVL C 243, 27. 8. 1999, s. 33) ja lokakuuta 1999 (ei vielä Euroopan parlamentin päätös, julkaistu virallisessa lehdessä) tehty 30. marraskuuta 1999. tehty 27. sekä neuvoston päätös, asetettuja keskeisiä erityisvaatimuksia on noudatettava vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi sisämarkkinoilla ja luottamuksen lisäämiseksi sähköisiin allekirjoituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kaksikäyttötuotteiden vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän käyttöön ottamisesta 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3381/94 (5) ja kaksikäyt- tötuotteiden viennin valvontaa koskevasta yhteisestä toiminnasta 19 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen 94/942/YUTP (6) soveltamista. Tällä direktiivillä ei yhdenmukaisteta tiedon luottamuk- sellisuutta koskevien palvelujen tarjoamista sikäli kuin kyseisiin palveluihin sovelletaan yleistä järjestystä tai yleistä turvallisuutta koskevia kansallisia säännöksiä. Sisämarkkinat takaavat henkilöiden vapaan liikku- vuuden, ja sen johdosta Euroopan unionin kansalaiset ja asukkaat joutuvat yhä useammin kääntymään muiden viranomaisten jäsenvaltioiden puoleen. Mahdollisuus käyttää sähköistä viestintää voisi olla suureksi avuksi tässä suhteessa. asuinvaltionsa kuin Internetin nopea tekninen kehitys ja maailmanlaajuisuus edellyttävät joka on avoin erilaisille sähköisille tiedon todentamistekniikoille ja -palveluille. lähestymistapaa, Sähköisiä allekirjoituksia käytetään useissa eri tilanteissa ja sovelluksissa, mistä on seurauksena suuri määrä erilaisia uusia palveluja ja tuotteita, jotka liittyvät sähköi- siin allekirjoituksiin tai joissa käytetään sähköisiä allekir- joituksia. Tällaisten palvelujen ja tuotteiden määritelmä ei saisi rajoittua varmenteiden myöntämiseen ja hallin- nointiin, vaan siihen olisi kuuluttava myös muut palvelut ja tuotteet, joissa käytetään sähköisiä allekirjoi- tuksia tai jotka liittyvät niihin, kuten rekisteröintipal- velut, aikaleimapalvelut, hakemistopalvelut, laskentapal- velut ja sähköisiin allekirjoituksiin liittyvät neuvontapal- velut. antavat varmennepalvelujen tarjoajille Sisämarkkinat mahdollisuuden kehittää valtioiden rajat ylittäviä toimin- tojaan kilpailukykynsä lisäämiseksi ja siten tarjota kulut- tajille ja yrityksille uusia mahdollisuuksia turvalliseen tiedonvaihtoon ja sähköiseen kaupankäyntiin rajoista riippumatta. Avoimissa verkoissa tapahtuvan yhteisön laajuisen varmennepalvelujen tarjonnan edistämiseksi varmennepalvelujen tarjoajien olisi voitava vapaasti tarjota palvelujaan ilman ennakkovaltuutusta. Ennakko- joka valtuutuksella ainoastaan lupaa, tarkoiteta ei (5) EYVL L 367, 31. 12. 1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutet- tuna asetuksella (EY) N:o 837/95 (EYVL L 90, 21. 4. 1995, s. 1). (6) EYVL L 367, 31. 12. 1994, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 1999/193/YUTP (EYVL L 73, 19. 3. 1999, s. 1). 19. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 13/13 edellyttää, että kyseisen varmennepalvelujen tarjoajan on saatava kansallisilta viranomaisilta päätös ennen varmen- nepalvelujensa tarjoamisen aloittamista, vaan myös muita vastaavia toimenpiteitä. Vapaaehtoisuuteen perustuvat akkreditointijärjestelmät, joilla pyritään parempaan palvelujen tarjontaan, voivat antaa varmennepalvelujen tarjoajille tarkoituksenmu- kaiset puitteet kehittää palvelujaan kehittyvien markki- turvallisuuden ja noiden edellyttämän luottamuksen, laadun saavuttamiseksi. Tällaisten järjestelmien olisi rohkaistava parhaiden käytäntöjen kehittämistä varmen- nepalvelujen tarjoajien keskuudessa. Varmennepalvelujen tarjoajien olisi voitava vapaasti liittyä tällaisiin akkredi- tointijärjestelmiin ja saada niiden tarjoamat edut hyväk- seen. Varmennepalveluja voi tarjota kansallisen lainsäädännön mukainen julkinen yhteisö taikka oikeushenkilö tai luon- nollinen henkilö. Jäsenvaltioiden ei tulisi kieltää varmen- nepalvelujen tarjoajia toimimasta vapaaehtoisten akkre- ditointijärjestelmien ulkopuolella. Olisi varmistettava, että eivät vähennä akkreditointijärjestelmät kilpailua varmennepalvelujen alalla. tällaiset Jäsenvaltiot voivat päättää tavasta, jolla ne varmistavat tässä direktiivissä annettujen säännösten noudattamisen valvonnan. Tällä direktiivillä ei estetä yksityisellä sekto- rilla syntyvien valvontajärjestelmien perustamista. Tässä direktiivissä ei velvoiteta varmennepalvelujen tarjoajia pyytämään, että heitä valvottaisiin jonkin soveltuvan akkreditointijärjestelmän mukaisesti. On tärkeätä löytää tasapaino kuluttajien ja yritysten tarpeiden välillä. Liite III sisältää turvallisia allekirjoituksen luomismene- telmiä koskevat vaatimukset kehittyneiden sähköisten allekirjoitusten toimivuuden varmistamiseksi. Se ei koske jossa kyseiset menetelmät koko järjestelmäympäristöä, toimivat. Sisämarkkinoiden toiminta edellyttää, että komissio ja jäsenvaltiot toimivat pikaisesti, jotta liitteen III mukaisten turvallisten allekirjoituksen luomismenetel- mien vaatimustenmukaisuuden arvioinnista vastaavat laitokset voidaan nimetä. Markkinoiden tarpeiden huomioon ottamiseksi vaatimustenmukaisuuden arvi- oinnin on oltava oikea-aikaista ja tehokasta. Tällä direktiivillä edistetään sähköisten allekirjoitusten käyttöä ja oikeudellista tunnustamista yhteisössä. Säänte- lypuitteita ei tarvita yksinomaan sellaisissa vapaaehtoi- siin yksityisoikeudellisiin sopimuksiin perustuvissa järjes- telmissä käytettäviä sähköisiä allekirjoituksia varten, joiden osanottajamäärä on määritelty. Osapuolten vapautta sopia keskenään niistä ehdoista ja edellytyk- sähköisesti allekirjoitetun sistä, tiedon, olisi kunnioitettava kansallisen lainsäädännön sallimissa rajoissa. Olisi tunnustettava tällaisissa järjestel- missä käytettävien sähköisten allekirjoitusten oikeudel- liset vaikutukset ja mahdollisuus käyttää niitä todisteina oikeudellisissa menettelyissä. joilla ne hyväksyvät 18) 19) 20) 21) 22) 23) Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole yhdenmukaistaa sopimusoikeutta koskevia kansallisia sääntöjä, erityisesti sopimusten tekemistä ja täyttämistä taikka muita sopi- koskevia muksiin perustumattomia allekirjoituksia 11) 12) 13) 14) 15) 16) 17) muotomääräyksiä. Tämän vuoksi sähköisten allekirjoi- tusten oikeudellista vaikutusta koskevat säännökset eivät saisi rajoittaa kansallisessa lainsäädännössä sopimusten tekemiselle asetettuja muotovaatimuksia eikä sääntöjä, joissa määritellään sopimuksen tekopaikka. Allekirjoituksen luomiseen käytettävien tietojen tallenta- minen ja kopiointi saattaa vaarantaa sähköisten allekir- joitusten oikeudellisen pätevyyden. Sähköisiä allekirjoituksia käytetään julkisella sektorilla kansallisessa ja yhteisön hallinnossa sekä kyseisten hallintojen keskinäisessä sekä kansalaisten ja taloudel- listen toimijoiden kanssa tapahtuvassa viestinnässä, esimerkiksi julkisiin hankintoihin, verotukseen, sosiaali- turvaan, terveydenhuoltoon ja oikeushallintoon liitty- vässä viestinnässä. Sähköisten allekirjoitusten oikeusvaikutuksiin liittyvillä yhdenmukaistetuilla perusteilla säilytetään yhtenäiset oikeudelliset puitteet koko yhteisössä. Kansallisessa lain- säädännössä on toisistaan poikkeavia vaatimuksia käsin kirjoitettujen allekirjoitusten oikeudelliselle pätevyydelle. Varmenteita voidaan käyttää sähköisen allekirjoituksen suorittavan henkilön henkilöllisyyden varmentamiseen. Hyväksyttyihin varmenteihin perustuvilla kehittyneillä sähköisillä saavuttamaan korkeampi turvallisuustaso. Hyväksyttyyn varmenteeseen perustuvia turvallisella allekirjoituksen luomismenetel- mällä allekirjoituksia voidaan pitää käsin kirjoitettujen allekirjoitusten kanssa oikeudellisesti jos käsin kirjoitetuille allekirjoituksille asetetut vaatimukset täyt- tyvät. luotuja kehittyneitä allekirjoituksilla samanarvoisina ainoastaan, sähköisiä pyritään Sähköisten todentamismenetelmien yleisen hyväksynnän edistämiseksi on varmistettava, että sähköisiä allekirjoi- tuksia voidaan käyttää todisteena oikeudellisissa menet- telyissä kaikissa jäsenvaltioissa. Sähköisten allekirjoi- tusten oikeudellisen tunnustamisen olisi perustuttava objektiivisiin arviointiperusteisiin eikä oltava sidoksissa siihen, onko palvelun tarjoaja saanut valtuutuksen. Oikeudenalat, joilla sähköisiä asiakirjoja ja sähköisiä alle- kirjoituksia voidaan käyttää, vahvistetaan kansallisessa lainsäädännössä. Tämä direktiivi ei rajoita kansallisten tuomioistuinten toimivaltaa tehdä päätös direktiivin vaatimusten täyttymisestä eikä se vaikuta kansallisiin sääntöihin, tuomioistuimessa suoritet- tavaa vapaata todistusharkintaa. jotka koskevat suunnattuja Yleisölle varmennepalvelujen vastuusääntöjen piiriin. varmennepalveluja tarjoajat kuuluvat tarjoavat kansallisten Kansainvälisen sähköisen kaupankäynnin kehittyminen joissa on mukana edellyttää rajat ylittäviä järjestelyjä, myös yhteisön ulkopuolisia maita. Maailmanlaajuisen yhteensopivuuden takaamiseksi voisi olla hyödyllistä tehdä yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa sopimuksia varmennepalvelujen keskinäistä tunnustamista koske- vista monenvälisistä säännöistä. L 13/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19. 1. 2000 24) 25) 26) 27) 28) Lisätäkseen käyttäjien luottamusta sähköiseen viestintään ja kaupankäyntiin varmennepalvelujen tarjoajien on noudatettava tietoturvalainsäädäntöä ja kunnioitettava yksityisyyden suojaa. Salanimien käytön sallimisen varmenteissa ei tulisi estää jäsenvaltioita edellyttämästä henkilöiden tunnistamista yhteisön tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet on hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/ 468/EY (1) 2 artiklan mukaisesti. Komissio tarkastelee tätä direktiiviä kaksi vuotta sen voimaantulon jälkeen muun ohessa varmistaakseen, etteivät tekninen kehitys tai lainsäädännössä tapahtuneet muutokset ole muodostuneet esteeksi direktiivissä vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiselle. Komission olisi tutkittava asiaan liittyvien tekniikan alojen vaiku- tuksia sekä toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle tätä kysymystä koskeva kertomus. Perustamissopimuksen 5 artiklassa esitettyjen toissijai- suusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa asetettua tavoitetta eli sähköisten allekirjoitusten tarjontaa ja siihen liittyviä palveluja koskevien yhdenmukaisten oikeudellisten puitteiden luomista, ja se voidaan sen vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla. Tässä direk- tiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala Tämän direktiivin tarkoituksena on helpottaa sähköisten alle- kirjoitusten käyttöä ja edistää osaltaan niiden oikeudellista tunnustamista. Sillä vahvistetaan oikeudelliset puitteet sähköi- sille allekirjoituksille ja tietyille varmennepalveluille sisämark- kinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Se ei koske sopimusten tekemiseen ja pätevyyteen liittyviä kysymyksiä eikä muita oikeudellisia velvoitteita, joihin liittyy kansallisessa lainsäädännössä tai yhteisön oikeudessa säädettyjä muotovaatimuksia eikä se vaikuta asiakirjojen käyttöä koske- viin kansallisen tai yhteisön oikeuden sääntöihin ja rajoituksiin. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) ’sähköisellä allekirjoituksella’ sähköisessä muodossa olevaa tietoa, joka on liitetty tai joka loogisesti liittyy muuhun sähköiseen tietoon ja jota käytetään todentamisen väli- neenä; (1) EYVL L 184, 17. 7. 1999, s. 23. 2) ’kehittyneellä sähköisellä allekirjoituksella’ sähköistä alle- kirjoitusta, joka täyttää seuraavat vaatimukset: a) se liittyy yksiselitteisesti sen allekirjoittajaan; b) sillä voidaan yksilöidä allekirjoittaja; c) se on luotu keinoilla, jotka allekirjoittaja voi pitää yksinomaisessa valvonnassaan; ja d) se on liitetty sen kohteena olevaan tietoon siten, että tiedon mahdollinen myöhempi muuttaminen voidaan havaita, 3) ’allekirjoittajalla’ henkilöä, jolla on hallussaan allekirjoi- joko itsensä tai tuksen luomismenetelmä ja joka toimii edustamansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taikka yhteisön puolesta, 4) ’allekirjoituksen luomiseen käytettävillä tiedoilla’ ainutlaa- tuista tietokokonaisuutta, esimerkiksi koodeja tai yksityisiä salausavaimia, luodakseen sähköisen allekirjoituksen, allekirjoittaja käyttää joita 5) ’allekirjoituksen luomismenetelmällä’ asetuksin varustettua allekirjoituksen luomiseen ohjelmistoa käytettävien tietojen toteuttamiseksi, laitteistoa tai 6) ’turvallisella allekirjoituksen luomismenetelmällä’ allekirjoi- tuksen luomismenetelmää, joka täyttää liitteessä III vahvis- tetut vaatimukset, 7) ’allekirjoituksen todentamiseen käytettävillä tiedoilla’ tieto- kokonaisuutta, esimerkiksi koodeja tai julkisia salaus- avaimia, joita käytetään sähköisen allekirjoituksen todenta- miseen, 8) ’allekirjoituksen todentamismenetelmällä’ asetuksin varus- tettua ohjelmistoa tai laitteistoa allekirjoituksen todentami- seen käytettävien tietojen toteuttamiseksi, 9) ’varmenteella’ sähköistä todistusta, tuksen todentamiseen käytettävät vahvistaa kyseisen henkilön henkilöllisyyden, joka liittää allekirjoi- ja tiedot henkilöön, 10) ’hyväksytyllä varmenteella’ varmennetta, joka täyttää liit- teessä I vahvistetut vaatimukset ja jonka liitteessä II vahvis- tetut vaatimukset täyttävä varmennepalvelujen tarjoaja myöntää, 11) ’varmennepalvelujen tarjoajalla’ yhteisöä taikka oikeushen- kilöä tai luonnollista henkilöä, joka myöntää varmenteita tai tarjoaa muita sähköisiin allekirjoituksiin liittyviä palve- luja, 12) ’sähköisiin allekirjoituksiin liittyvällä tuotteella’ laitteistoja tai ohjelmistoja tai niiden merkityksellisiä osia, jotka on tarkoitettu varmennepalvelujen tarjoajan käyttöön tämän tarjotessa sähköisiä allekirjoituspalveluja tai käytettäväksi todentamiseen, sähköisten allekirjoitusten luomiseen tai 13) ’vapaaehtoisuuteen perustuvalla akkreditoinnilla’ lupaa, jossa määritellään varmennepalvelujen tarjoamiseen liit- tyvät oikeudet ja velvollisuudet, ja jonka kyseisten oikeuk- sien ja velvollisuuksien määrittelystä ja niiden noudatta- misen valvonnasta vastuussa oleva julkinen tai yksityinen laitos myöntää kyseisen varmennepalvelujen tarjoajan pyynnöstä, ja jonka mukaan varmennepalvelujen tar- joajalla ei ole oikeutta harjoittaa luvasta johtuvia oikeuksia ennen kuin se on saanut kyseisen laitoksen päätöksen; 19. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 13/15 3 artikla Markkinoille pääsy Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin tuotteet saavat 2. mukaiset sähköisiin allekirjoituksiin liittyvät liikkua vapaasti sisämarkkinoilla. Jäsenvaltiot eivät saa tehdä varmennepalvelujen tarjoami- 1. sesta ennakkovaltuutuksen varaista. 5 artikla 2. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenval- tiot voivat ottaa käyttöön tai ylläpitää vapaaehtoisuuteen perus- tuvia akkreditointijärjestelmiä parantaakseen varmennepalve- lujen tarjonnan laatua. Kaikkien tällaisiin järjestelmiin liittyvien ehtojen on oltava objektiivisia, avoimia, suhteellisia ja syrjimät- tämän direktiivin soveltamisalaan tömiä. akkreditoitujen kuuluvien syiden perusteella varmennepalvelujen tarjoajien määrää. Jäsenvaltiot eivät rajoittaa saa 3. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava sellaisen asianmu- kaisen järjestelmän käyttöönotto, jonka avulla voidaan valvoa sen alueelle asettautuneita, hyväksyttyjä varmenteita yleisölle myöntäviä varmennepalvelujen tarjoajia. 4. Jäsenvaltioiden nimeämät asianmukaiset julkiset tai yksi- tyiset laitokset määrittelevät, ovatko turvalliset allekirjoituksen luomismenetelmät III vahvistettujen vaatimusten mukaisia. Komissio vahvistaa 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen perusteet, joiden mukaan jäsenvaltiot määrittelevät, onko laitos nimettävä. liitteessä Kaikkien jäsenvaltioiden on tunnustettava alakohdassa tarkoitettujen laitosten suorittama, vahvistettujen vaatimusten täyttyminen määrittely. ensimmäisessä liitteessä III 5. Komissio voi 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti vahvistaa ja julkaista sähköisiin allekirjoituksiin liittyviä tuot- teita koskevien yleisesti tunnustettujen standardien viitenume- roita Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jäsenvaltioiden on oletettava sähköisiin allekirjoituksiin liittyvän tuotteen täyt- tävän liitteessä II olevassa f kohdassa ja liitteessä III vahvistetut vaatimukset, jos tuote on kyseisten standardien mukainen. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä edistääkseen 6. allekirjoituksen todentamismenetelmien kehittämistä ja käyttöä liitteessä IV olevien turvallista allekirjoitusten todentamista koskevat suositukset ja kuluttajien edut huomioon ottaen. allekirjoitusten Jäsenvaltiot voivat asettaa mahdollisia lisävaatimuksia 7. sähköisten sektorilla. käytölle Tällaisten vaatimusten on oltava objektiivisia, avoimia, suhteel- lisia ja syrjimättömiä, ja ne saavat liittyä vain kyseessä olevan sovelluksen erityispiirteisiin. Kyseiset vaatimukset eivät saa estää kansalaisille tarjottavaa rajat ylittäviä palveluja. julkisella 4 artikla Sisämarkkinaperiaatteet Kunkin jäsenvaltion on sovellettava tämän direktiivin 1. nojalla antamiaan kansallisia säännöksiä alueelleen sijoittautu- neisiin varmennepalvelujen tarjoajiin ja niiden tarjoamiin palve- luihin. Jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevien varmennepalvelujen tarjontaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Sähköisten allekirjoitusten oikeusvaikutukset Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sellaiset kehittyneet 1. sähköiset hyväksyttyyn jotka varmenteeseen ja jotka on luotu turvallisella allekirjoituksen luomismenetelmällä allekirjoitukset, perustuvat a) täyttävät sähköisessä muodossa olevan tiedon osalta allekir- joitukselle samalla tavoin kuin käsin kirjoitettu allekirjoitus täyttää kyseiset vaatimukset paperilla olevan tiedon osalta; asetettavat oikeudelliset edellytykset ja että b) ne kelpaavat todisteeksi oikeudellisissa menettelyissä. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköiseltä allekir- joitukselta ei evätä oikeudellista vaikutusta ja hyväksyttävyyttä todisteena oikeudellisissa menettelyissä yksinomaan sen vuoksi, että — allekirjoitus on sähköisessä muodossa, tai — se ei perustu hyväksyttyyn varmenteeseen, tai — se ei perustu akkreditoidun varmennepalvelujen tarjoajan myöntämään hyväksyttyyn varmenteeseen, taikka — sitä ei ole luotu turvallisella allekirjoituksen luomismenetel- mällä. 6 artikla Vastuu Jäsenvaltioiden on varmistettava ainakin se, että myöntä- 1. mällä yleisölle varmenteita hyväksyttyinä varmenteina tai takaa- malla yleisölle varmenteen varmennepalvelun tarjoaja on vastuussa varmenteeseen perustellulla tukeutuvalle yhteisölle taikka oikeushenkilölle tai luonnolliselle henkilölle aiheutuvasta vahingosta seuraavien seikkojen osalta: tavalla a) hyväksytyssä varmenteessa olevien tietojen paikkansapitä- vyys sen myöntämisajankohtana ja kaikkien hyväksytyissä varmenteessa ilmoitettavien tietojen sisältyminen varmen- teeseen; b) varmuus siitä, että hyväksytyssä varmenteessa yksilöidyllä henkilöllä oli varmenteen myöntämisajankohtana hallussaan allekirjoituksen luomiseen käytettävät tiedot, jotka vastaavat varmenteessa mainittuja tai määriteltyjä allekirjoituksen todentamiseen käytettäviä tietoja; ja c) varmuus siitä, että allekirjoituksen luomiseen käytettäviä tietoja ja allekirjoituksen todentamiseen käytettäviä tietoja voidaan käyttää toisiaan täydentävästi, silloin kun varmen- nepalvelujen tarjoaja on luonut ne molemmat, jollei varmennepalvelujen tarjoaja pysty todistamaan, ettei hän ole toiminut huolimattomasti. L 13/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19. 1. 2000 Jäsenvaltioiden on varmistettava ainakin se, että varmen- 2. nepalvelujen tarjoaja, joka on myöntänyt yleisölle varmenteita hyväksyttyinä varmenteina, on varmenteen peruuttamista koskevan merkinnän tekemättä jättämisen johdosta vastuussa varmenteeseen perustellulla tukeutuvalle yhteisölle taikka oikeushenkilölle tai luonnolliselle henkilölle aiheutuvasta vahingosta, jollei varmennepalvelujen tarjoaja pysty todista- maan, ettei hän ole toiminut huolimattomasti. tavalla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen 3. tarjoajilla on mahdollisuus ilmoittaa hyväksytyssä varmenteessa kyseisen varmenteen käyttöä koskevista rajoituksista edellyt- täen, että tällaiset rajoitukset ovat kolmansien osapuolten tunnistettavissa. Varmennepalvelujen tarjoaja ei ole vastuussa joka on aiheutunut hyväksytyn varmenteen vahingosta, käytöstä siinä annettujen käyttörajoitusten vastaisesti. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoajilla on hyväksytyssä varmenteessa mahdollisuus ilmoittaa joihin varmennetta niiden toimien arvoa koskeva rajoitus, voidaan käyttää, edellyttäen, että tällaiset rajoitukset ovat kolmansien osapuolten tunnistettavissa. Varmennepalvelujen tarjoaja ei ole vastuussa vahingosta, joka aiheutuu siitä, että tämä enimmäisrajoitus ylitetään. 5. Edellä 1—4 kohdan säännökset eivät rajoita kuluttajaso- pimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) soveltamista. 7 artikla Kansainväliset näkökohdat 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kolmanteen maahan sijoittautuneen varmennepalvelujen tarjoajan hyväksyttyinä varmenteina yleisölle myöntämät varmenteet tunnustetaan oikeusvaikutuksiltaan vastaaviksi kuin yhteisöön sijoittautuneen varmennepalvelujen tarjoajan myöntämät varmenteet, jos: a) varmennepalvelujen tarjoaja direktiivissä vahvistetut vaatimukset ja on akkreditoitu jäsenvaltion käyt- töönottaman vapaaehtoisuuteen perustuvan akkreditointijär- jestelmän mukaisesti; tai täyttää tässä b) tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten mukainen yhteisöön sijoittautunut varmennepalvelujen tarjoaja takaa varmenteen; taikka c) varmenne tai varmennepalvelun tarjoaja on tunnustettu yhteisön ja yhden tai useamman kolmannen maan tai kansainvälisten organisaatioiden välisen kahden- tai monen- välisen sopimuksen nojalla. Helpottaakseen yhteisön jäsenvaltioiden ja kolmansien 2. maiden välisiä rajat ylittäviä varmennepalveluja ja kolmansista maista peräisin olevien kehittyneiden sähköisten allekirjoitusten oikeudellista tunnustamista, komissio antaa tarvittaessa ehdo- varmennepalveluihin sovellettavien standardien ja tuksia täytäntöönpanemi- kansainvälisten sopimusten tehokkaaksi seksi. Komissio antaa neuvostolle tarvittaessa erityisesti ehdo- tuksia kolmansien maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa tehtäviä neuvotteluvaltuuksista asianmukaisista kahden- ja monenvälisiä sopimuksia varten. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. 3. Jos komissiolle ilmoitetaan yhteisön yritysten toteamista vaikeuksista kolmansien maiden markkinoille pääsyssä, se voi asianmukaisten tarvittaessa neuvotteluvaltuuksien antamiseksi sitä varten, että yhteisön yritykset saisivat vastaavat oikeudet näissä kolmansissa maissa. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. tehdä neuvostolle ehdotuksia Tämän kohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet eivät saa vaikuttaa asiaankuuluviin kansainvälisiin sopimuksiin perustu- viin yhteisön ja jäsenvaltioiden velvoitteisiin. 8 artikla Tietosuoja Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen 1. tarjoajat ja akkreditoinnista tai valvonnasta vastaavat kansalliset laitokset noudattavat yksilöiden suojelusta henkilötietojen kä- sittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (2) säädettyjä vaatimuksia. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisölle varmenteita myöntävä varmennepalvelujen tarjoaja saa hankkia henkilötie- toja vain suoraan tietojen kohteelta itseltään tai saatuaan hänen nimenomaisen suostumuksensa ja ainoastaan siinä määrin kuin se on välttämätöntä varmenteen myöntämiseksi ja ylläpitämi- seksi. Tietoja ei saa koota tai muokata muihin tarkoituksiin ilman tietojen kohteen nimenomaista lupaa. Jäsenvaltiot eivät saa estää sitä, että varmennepalvelujen 3. tarjoaja ilmoittaa varmenteessa allekirjoittajan todellisen nimen sijasta salanimen, tämän kuitenkaan vaikuttamatta salanimelle kansallisessa lainsäädännössä annettavaan oikeusvaikutukseen. 9 artikla Komitea Komissiota avustaa sähköisten allekirjoitusten komitea, 1. jäljempänä ’komitea’. 2. Tapauksissa, joissa on viitattu tähän kohtaan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa mainitun päätöksen 8 artiklan mukaisesti. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määrä- aika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 10 artikla Komitean tehtävät Komitea tarkentaa 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tämän direktiivin liitteissä säädettyjä vaatimuksia, 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja perusteita sekä sähköisiin alle- kirjoituksiin liittyvien tuotteiden 3 artiklan 5 kohdan mukai- sesti vahvistettuja ja julkaistuja yleisesti tunnustettuja standar- deja. (1) EYVL L 95, 21. 4. 1993, s. 29. (2) EYVL L 281, 23. 11. 1995, s. 31. 19. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 13/17 11 artikla Ilmoittaminen Jäsenvaltioiden on toimitettava seuraavat tiedot komis- 1. siolle ja muille jäsenvaltioille: a) tiedot vapaaehtoisuuteen perustuvista kansallisista akkredi- tointijärjestelmistä, mukaan lukien mahdolliset 3 artiklan 7 kohdan mukaiset lisävaatimukset; b) akkreditoinnista vastaavien kansallisten laitosten sekä 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen laitosten nimet ja osoitteet; valvonnasta ja ja c) kaikkien akkreditoitujen kansallisten varmennepalvelujen tarjoajien nimet ja osoitteet. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 1 kohdan nojalla toimitet- tavat tiedot ja näiden tietojen muutokset mahdollisimman pian. 12 artikla Tarkastelu 1. Komissio tarkastelee tämän direktiivin toteuttamista sekä antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle siitä kertomuksen viimeistään 19 päivänä heinäkuuta 2003. Tässä kertomuksessa on arvioitava muun muassa, onko 2. direktiivin soveltamisalaa teknisen, markkinoihin liittyvän ja oikeudellisen kehityksen vuoksi muutettava. Kertomuksessa on erityisesti oltava saatuihin kokemuksiin perustuva arvio yhden- mukaistamiseen liittyvistä näkökohdista. Kertomukseen on tarvittaessa liitettävä lainsäädäntöehdotuksia. 13 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudatta- misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 19 päivänä heinäkuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoite- tuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 14 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan 15 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 1999. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta N. FONTAINE Puhemies S. HASSI Puheenjohtaja L 13/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19. 1. 2000 LIITE I Hyväksyttyjä varmenteita koskevat vaatimukset Hyväksytyssä varmenteessa on oltava: a) osoitus siitä, että varmenne on myönnetty hyväksyttynä varmenteena; b) tiedot varmennepalvelujen tarjoajasta ja valtiosta, johon se on sijoittautunut; c) allekirjoittajan nimi tai salanimi, jonka osalta on mainittava kyseessä olevan salanimi; d) mahdollisuus lisätä allekirjoittajaan liittyvä asiaankuuluva erityismääre, riippuen varmenteen aiotusta käyttötarkoituk- sesta; e) allekirjoituksen todentamiseen käytettävät tiedot, jotka vastaavat allekirjoittajan valvonnassa olevia allekirjoituksen luomiseen käytettäviä tietoja; f) tieto varmenteen voimassaoloajan alkamis- ja päättymisajankohdasta; g) varmenteen tunnuskoodi; h) varmenteen myöntävän varmennepalvelujen tarjoajan kehittynyt sähköinen allekirjoitus; i) mahdolliset varmenteen käyttörajoitukset; ja j) mahdolliset arvomääräiset rajoitukset toimille, joihin varmennetta voidaan käyttää. 19. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 13/19 LIITE II Hyväksyttyjä varmenteita myöntävien varmennepalvelujen tarjojia koskevat vaatimukset Varmennepalvelujen tarjoajien on: a) osoitettava varmennepalvelujen tarjoamisen edellyttämä luotettavuus; b) varmistettava nopea ja varma hakemistopalvelu sekä luotettava ja viivytyksetön peruuttamismahdollisuus; c) varmistettava, että varmenteen myöntämisen tai peruuttamisen päivämäärä ja aika voidaan määrittää tarkasti; d) todennettava tarkoituksenmukaisin keinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti sen henkilön henkilöllisyys ja tarvit- taessa tietyt erityismääreet, jolle hyväksytty varmenne on myönnetty; e) pidettävä palveluksessaan henkilökuntaa, jolla on tarjottujen palvelujen edellyttämä asiantuntemus, kokemus ja päte- vyys varsinkin johtotehtävissä toimivien osalta, sähköisten allekirjoitusten tekniikoihin liittyvä asiantuntemus ja tarkoituksenmukaisten turvatoimien tuntemus; palvelujen tarjoajien on lisäksi noudatettava asianmukaisia ja tunnustet- tujen standardien mukaisia hallinnollisia ja liikkeenjohdollisia menetelytapoja; f) käytettävä luotettavia järjestelmiä ja tuotteita, jotka on suojattu muutoksilta ja joilla varmistetaan tuotteiden tukemien prosessien turvallisuus niin tekniikan kuin salaamisen osalta; g) toteutettava toimenpiteet varmenteiden väärentämisen ehkäisemiseksi ja, silloin kun varmennepalvelun tarjoaja luo allekirjoituksen luomiseen käytettävät tiedot, taattava luottamuksellisuus kyseisiä tietoja luotaessa; h) hallittava tämän direktiivin vaatimusten mukaisen toiminnan edellyttämiä varoja varsinkin vahinkovastuiden kattami- seksi, esimerkiksi asianmukaisella vakuutuksella; i) arkistoitava kaikki asiaankuuluvat hyväksyttyä varmennetta koskevat tiedot tarkoituksenmukaiseksi ajaksi erityisesti voidakseen esittää varmentamista koskevia todisteita oikeudellisissa menettelyissä. Tällaisia arkistoja voidaan ylläpitää sähköisessä muodossa; j) oltava tallentamatta tai jäljentämättä varmennepalvelujen tarjoajalta salausavaimen hallintapalveluja saaneen henkilön allekirjoituksen luomiseen käytettäviä tietoja; k) ennen ryhtymistä sopimussuhteeseen sähköiselle allekirjoitukselleen varmennusta hakevan henkilön kanssa ilmoitet- tava kyseiselle henkilölle tiedon säilyttävää viestintämuotoa käyttäen varmenteen käytön tarkoista ehdoista ja edellytyk- sistä, mukaan lukien sen käyttörajoitukset, vapaaehtoisuuteen perustuvan akkreditointijärjestelmän olemassaolosta sekä valitus- ja riitojenratkaisumenettelyistä. Nämä tiedot, jotka voidaan toimittaa sähköisesti, on annettava kirjallisesti ja selvästi ymmärrettävällä kielellä. Näiden tietojen olennaisten kohtien on lisäksi pyynnöstä oltava varmenteeseen tukeutuvien kolmansien osapuolien saatavilla; l) käytettävä luotettavia järjestelmiä varmenteiden tallentamiseen todennettavassa muodossa siten, että — ainoastaan valtuutetut henkilöt voivat syöttää tietoja ja tehdä niihin muutoksia, — tietojen aitous voidaan tarkistaa, — yleisöllä on oikeus tehdä varmenteita koskevia hakuja vain silloin, kun varmenteen haltijalta on saatu lupa, ja — että näitä turvallisuusvaatimuksia vaarantavat tekniset muutokset ovat operaattorin nähtävissä. L 13/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19. 1. 2000 LIITE III Turvallisia allekirjoituksen luomismenetelmiä koskevat vaatimukset 1. Turvallisilla allekirjoituksen luomismenetelmillä on tarkoituksenmukaista tekniikkaa ja menettelytapoja käyttäen varmistettava ainakin, että a) allekirjoituksen luomiseen käytettäviä tietoja voi käytännössä käyttää vain kerran ja että niiden luottamuksellisuus voidaan kohtuudella varmistaa; b) allekirjoituksen luomiseen käytettäviä tietoja ei voi kohtuullisella varmuudella johtaa ja että allekirjoitus on suojattu kulloinkin käytössä olevaa tekniikkaa käyttäen suoritettavalta väärentämiseltä; c) laillinen allekirjoittaja voi luotettavasti suojata allekirjoituksen luomiseen käytettävät tiedot muiden käytöltä. 2. Turvalliset allekirjoituksen luomismenetelmät eivät saa muuttaa allekirjoitettavia tietoja eivätkä estää niiden esittämistä allekirjoittajalle ennen allekirjoittamismenettelyä. LIITE IV Turvallista allekirjoitusten todentamista koskevat suositukset Allekirjoituksen todentamismenettelyn aikana olisi kohtuullisella varmuudella varmistettava, että: a) allekirjoituksen todentamiseen käytettävät tiedot vastaavat todentajalle näkyvissä olevia tietoja; b) allekirjoitus todennetaan luotettavasti ja että todentamisen tulos on asianmukaisesti nähtävissä; c) todentaja voi tarvittaessa luotettavasti todeta allekirjoitettujen tietojen sisällön; d) allekirjoituksen todentamishetkellä vaaditun varmenteen aitous ja pätevyys voidaan luotettavasti todentaa; e) todentamisen tulos ja allekirjoittajan henkilöllisyys ovat asianmukaisesti nähtävissä; f) salanimen käyttö on osoitettu selvästi; ja g) kaikki turvallisuuteen liittyvät muutokset ovat havaittavissa


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-2313/99 från Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen. Järnvägstrafikens säkerhet i EU-länderna.

eurovoc_concepts:
common transport policy
rail transport
transport safety

text: 3. 10. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 280 E/27 inr(cid:228)ttade den centret f(cid:246)r industriell utveckling (CIU) inom ramen f(cid:246)r LomØkonventionen. CIU tillhanda- h(cid:229)ller medel och teknik fr(cid:229)n privata och icke-statliga k(cid:228)llor f(cid:246)r att utveckla industrin i AVS-l(cid:228)nderna. Gemenskapen ger strukturanpassningsst(cid:246)d f(cid:246)r att hj(cid:228)lpa sina partner att skapa en gynnsam milj(cid:246) f(cid:246)r utvecklingen av den privata sektorn. 3. Som ett led i sin (cid:246)vergripande politik att gradvis integrera utvecklingsl(cid:228)nderna i v(cid:228)rldsekonomin efterstr(cid:228)var gemenskapen att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att handeln inte f(cid:229)r n(cid:229)gra negativa (cid:229)terverkningar p(cid:229) milj(cid:246)n. Av detta sk(cid:228)l f(cid:246)rordade den att fr(cid:229)gan om (cid:148)handel och milj(cid:246)(cid:148) skulle ing(cid:229) i V(cid:228)rldshandelsorganisationens (WTO) millenierunda. 4. Gemenskapen f(cid:246)r en politik inriktad p(cid:229) en h(cid:229)llbar utveckling och skydd av milj(cid:246)n i utvecklings- l(cid:228)nderna. Exportsubventioner f(cid:246)r jordbruket (Stabex) (cid:228)r en av de fr(cid:229)gor som f(cid:246)r n(cid:228)rvarande h(cid:229)ller p(cid:229) att omf(cid:246)rhandlas med AVS-l(cid:228)nderna inom ramen f(cid:246)r de ordningar som skall g(cid:228)lla efter det att giltighetstiden f(cid:246)r LomØkonventionen har l(cid:246)pt ut. Gemenskapens m(cid:229)l (cid:228)r just att, utan att f(cid:246)regripa f(cid:246)rhandlingsresultatet, s(cid:228)kerst(cid:228)lla att exportsubventionerna inte inverkar negativt p(cid:229) jordbruket i dessa l(cid:228)nder. 5. Kommissionens delegationer i AVS-l(cid:228)nderna har ombetts att n(cid:228)r s(cid:229) (cid:228)r m(cid:246)jligt inleda en dialog med de nationella samordningsorganen och kontaktpunkterna f(cid:246)r konventionen r(cid:246)rande (cid:246)kenspridning i syfte att fastst(cid:228)lla hur konventionen b(cid:228)st kan genomf(cid:246)ras. Resultatet av denna dialog kommer att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r kommissionen att agera snabbare. Gemenskapen f(cid:246)rordar ett decentraliserat samarbete och att alla ber(cid:246)rda parter i Europa deltar i 6. utvecklingsprocessen, inbegripet genomf(cid:246)randet av konventionen r(cid:246)rande (cid:246)kenspridning. Gemenskapen har samfinansierat och kommer att forts(cid:228)tta att samfinansiera projekt i utvecklingsl(cid:228)nderna tillsammans med europeiska icke-statliga organisationer. (1) SEK(1997) 1429. (2000/C 280 E/026) SKRIFTLIG FR¯GA E-2313/99 fr(cid:229)n Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen (13 december 1999) ˜mne: J(cid:228)rnv(cid:228)gstrafikens s(cid:228)kerhet i EU-l(cid:228)nderna L(cid:229)ngtradartrafiken i EU-l(cid:228)nderna har (cid:246)kat drastiskt under de senaste (cid:229)rtiondena. ¯r 1970 transporterades en tredjedel av godstrafiken p(cid:229) j(cid:228)rnv(cid:228)gen, medan motsvarande siffror i fjol var endast 14 procent. Det skulle vara viktigt att (cid:246)ppna j(cid:228)rnv(cid:228)gstrafiken f(cid:246)r konkurrens s(cid:229) att j(cid:228)rnv(cid:228)gen allt mer tog hand om godstrafiken. Om man fr(cid:228)mjade j(cid:228)rnv(cid:228)gstrafiken skulle trafikstockningarna p(cid:229) landsv(cid:228)garna samt de milj(cid:246)skador som uppst(cid:229)r till f(cid:246)ljd av trafiken minska. Om konkurrenskraften f(cid:246)r j(cid:228)rnv(cid:228)garna f(cid:246)rb(cid:228)ttras f(cid:246)rv(cid:228)ntas de europeiska trafikproblemen minska. Ett frig(cid:246)rande av konkurrensen f(cid:229)r emellertid inte ske p(cid:229) bekostnad av s(cid:228)kerheten inom j(cid:228)rnv(cid:228)gstrafiken, utan exempelvis bansk(cid:246)tseln m(cid:229)ste (cid:229)tskiljas fr(cid:229)n trafikeringen. Vad har kommissionen gjort f(cid:246)r att g(cid:246)ra j(cid:228)rnv(cid:228)gstrafiken s(cid:228)krare i EU-l(cid:228)nderna? Svar fr(cid:229)n Loyola de Palacio p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (27 januari 2000) J(cid:228)rnv(cid:228)gen (cid:228)r till sin natur och till f(cid:246)ljd av dess driftsrutiner ett ytterst s(cid:228)kert transports(cid:228)tt. ˜ven om man tar med alla j(cid:228)rnv(cid:228)gsrelaterade d(cid:246)dsfall inbegripet sj(cid:228)lvmord och plankorsningsolyckor (cid:228)r j(cid:228)rnv(cid:228)gens d(cid:246)dsfallsfrekvens per trafikenhet ungef(cid:228)r en fj(cid:228)rdedel av v(cid:228)garnas. Antalet passagerard(cid:246)dsfall per passage- C 280 E/28 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 10. 2000 rarkilometer (cid:228)r f(cid:246)r j(cid:228)rnv(cid:228)gen ungef(cid:228)r en tjugondel av antalet f(cid:246)r personbilar. P(cid:229) liknande s(cid:228)tt kan d(cid:246)dsfallsfrekvensen f(cid:246)r anst(cid:228)llda inom j(cid:228)rnv(cid:228)gens godstrafik uppskattas till ungef(cid:228)r en tjugondel av d(cid:246)dsfallsfrekvensen inom godstrafik p(cid:229) v(cid:228)g. Denna statistik visar att oavsett ber(cid:228)kning (cid:228)r j(cid:228)rnv(cid:228)gen avsev(cid:228)rt s(cid:228)krare (cid:228)n v(cid:228)gtransport och d(cid:228)rf(cid:246)r kan (cid:229)tg(cid:228)rder som uppmuntrar till att trafik som f(cid:246)r n(cid:228)rvarande sker p(cid:229) v(cid:228)gar f(cid:246)rs (cid:246)ver till j(cid:228)rnv(cid:228)gen leda till en allm(cid:228)n minskning av antalet olyckor och d(cid:246)dsfall. Kommissionen (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r allvarligt bekymrad (cid:246)ver att j(cid:228)rnv(cid:228)gens marknadsandel har fallit till ungef(cid:228)r 40 % av 1970 (cid:229)rs niv(cid:229). 1997 var j(cid:228)rnv(cid:228)gens andel av yttransporter inom gemenskapen (inbegripet n(cid:228)rsj(cid:246)fart) 8,6 % och dess andel av landtransport var, som n(cid:228)mnts, 14,4 %. Att f(cid:246)rb(cid:228)ttra j(cid:228)rnv(cid:228)gens konkurrenskraft och s(cid:228)kerst(cid:228)lla att j(cid:228)rnv(cid:228)gen kan tillhandah(cid:229)lla de tj(cid:228)nster som nuvarande och framtida kunder kr(cid:228)ver skulle vara ett viktigt steg till att den trafik som kan anv(cid:228)nda sig av j(cid:228)rnv(cid:228)gen ocks(cid:229) g(cid:246)r det. N(cid:228)r j(cid:228)rnv(cid:228)gsinfrastrukturpaketet, som r(cid:229)det n(cid:229)dde en politisk (cid:246)verenskommelse om den 10 december 1999, har blivit genomf(cid:246)rt, kommer det att vara ett viktigt steg i att skapa villkoren f(cid:246)r att m(cid:246)jligg(cid:246)ra detta. F(cid:246)rslaget inneh(cid:229)ller ocks(cid:229) en best(cid:228)mmelse om att s(cid:228)kerhetsstandarderna skall fastst(cid:228)llas av organ som (cid:228)r sj(cid:228)lvst(cid:228)ndiga gentemot j(cid:228)rnv(cid:228)gsbolagen s(cid:229) att f(cid:246)rtroendet f(cid:246)r s(cid:228)kerhetsrutinerna kan garanteras. Kommissionen (cid:228)r medveten om behovet av att p(cid:229) gemenskapsniv(cid:229) s(cid:228)kerst(cid:228)lla att l(cid:228)mpliga s(cid:228)kerhets- standarder uppr(cid:228)tth(cid:229)lls och den har lagt ner betydande arbete f(cid:246)r detta (cid:228)ndam(cid:229)l. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta fastst(cid:228)lls i kommissionens nyligen framlagda f(cid:246)rslag till ett direktiv (1) om driftskompatibiliteten f(cid:246)r konventionella t(cid:229)g att tekniska standarder och certifiering av utrustning skall inr(cid:228)ttas av anm(cid:228)lda organ vilket skulle g(cid:246)ra medlemsstaterna skyldiga att regelbundet kontrollera driften och anv(cid:228)ndningen av certifierad j(cid:228)rnv(cid:228)gsut- rustning. F(cid:246)r det andra har kommissionen utf(cid:246)rt en studie om s(cid:228)kerhetsf(cid:246)rordningar och standarder f(cid:246)r europeiska j(cid:228)nrv(cid:228)gar. Den slutliga rapporten kommer snart att vara tillg(cid:228)nglig och den kommer att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt att utv(cid:228)rdera vilka ytterligare (cid:229)tg(cid:228)rder som (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndiga p(cid:229) gemenskapsniv(cid:229). (1) KOM(1999) 617 slutlig. (2000/C 280 E/027) SKRIFTLIG FR¯GA E-2314/99 fr(cid:229)n Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen (13 december 1999) ˜mne: Bilf(cid:246)rs(cid:228)kring i utlandet I flera av EU:s medlemsstater, d(cid:228)ribland Nederl(cid:228)nderna, finns det begr(cid:228)nsningar i bilf(cid:246)rs(cid:228)kringen som g(cid:246)r att utlandsvistelser begr(cid:228)nsas till h(cid:246)gst tre m(cid:229)nader, i bland bara (cid:229)tta veckor. Sk(cid:228)let till detta (cid:228)r att bilar fr(cid:229)n dessa l(cid:228)nder bara f(cid:229)r k(cid:246)ras en begr(cid:228)nsat tid i utlandet. Detta f(cid:246)rh(cid:229)llande kan utg(cid:246)ra ett hinder f(cid:246)r r(cid:228)tten att vistas i andra l(cid:228)nder. Detta g(cid:228)ller i (cid:228)nnu h(cid:246)gre grad eftersom det i allm(cid:228)nhet inte g(cid:229)r att ta en bilf(cid:246)rs(cid:228)kring i det land som man tillf(cid:228)lligt befinner sig i eftersom bilens registreringsnummer inte finns registrerat i detta land. 1. ˜r kommissionen medveten om detta f(cid:246)rh(cid:229)llande? Om ja, anser kommissionen att s(cid:229)dana best(cid:228)mmelser utg(cid:246)r ett hinder f(cid:246)r den fria r(cid:246)rligheten f(cid:246)r 2. arbetstagare och personer? 3. 4. I vilka l(cid:228)nder existerar respektive existerar inte detta f(cid:246)rh(cid:229)llande? Vad t(cid:228)nker kommissionen g(cid:246)ra (cid:229)t detta f(cid:246)rh(cid:229)llande? Svar fr(cid:229)n Frederik Bolkestein p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (13 januari 2000) Kommissionen (cid:228)r medveten om de aff(cid:228)rsmetoder som parlamentsledamoten n(cid:228)mner, men har inga exakta uppgifter om de specifika f(cid:246)rs(cid:228)kringsf(cid:246)retag som ber(cid:246)rs i de olika medlemsstaterna


title: Směrnice Komise 1999/97/ES ze dne 13. prosince 1999, kterou se mění směrnice Rady 95/21/ES o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce)Text s významem pro EHP.

eurovoc_concepts:
harbour installation
international standard
maritime safety
maritime transport
prevention of pollution
working conditions

text: 384 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 31999L0097 23. 12. 1999 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 331/67 SMĚRNICE KOMISE 1999/97/ES ze dne 13. prosince 1999, kterou se mění směrnice Rady 95/21/ES o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 95/21/ES ze dne 19. června 1995 o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) (1), naposledy pozměněnou směrnicí 98/42/ES (2), a zejména na článek 19 uvedené směrnice, vzhledem k tomu, že je nezbytné vzít v úvahu změny úmluv, protokolů, předpisů a rezolucí Mezinárodní námořní organizace (IMO) a změn Pařížského memo- randa o porozumění, které vstoupily v platnost; informací, které se vzhledem k tomu, že zveřejňování lodí zadržených v přístavech Společenství podle týkají směrnice 95/21/ES, může podnítit lodí k provedení nápravných opatření, aniž by k tomu byli nuceni, a může v oblasti námořní dopravy vyvolat povědomí o otázkách bezpečnosti; vlastníky vzhledem k tomu, že by proto měl být rozšířen seznam informací určených k zveřejňování, zejména s cílem zahrnout podrobnější informace o dotyčné lodi, prove- deném zadržení a učiněných opatřeních, stejně jako o lodích, kterým byl odepřen přístup do přístavů Spole- čenství; že by mělo být jasněji stanoveno, kdy za zjišťo- vání nedostatků vedoucích k zadržení plavidla odpoví- dají klasifikační společnosti pověřené prohlídkami; že by účinnost těchto opatření měla být zvýšena častějším, a to měsíčním zveřejňováním informací; (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) vzhledem k tomu, že členské státy by měly učinit všechna opatření nezbytná k odstranění všech právních překážek k zveřejnění seznamu lodí podrobených inspekci, zadržených nebo kterým byl odepřen přístup do některého přístavu Společenství, zejména v případě potřeby předpisy upravit o ochraně údajů; vnitrostátní právní své vzhledem k tomu, že celkové cílové kritérium popsané v příloze I části II směrnice 95/21/ES je třeba upravit ve světle zkušeností získaných při jeho uplatňování; že hodnota cílového kritéria může být často upravována v rámci Pařížského memoranda a následně zahrnuta do systému Sirenac; že pro zjištění hodnoty cílového krité- ria plavidla stačí konzultovat databázi Sirenac; že se proto zdá zbytečné zahrnovat tuto hodnotu do směrnice 95/21/ES; vzhledem k tomu, že seznam osvědčení a dokumentů uvedených v příloze II k směrnici 95/21/ES by měl být upraven s ohledem na změny mezinárodních právních předpisů, které vstoupily v platnost; vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 12 směrnice Rady 93/75/EHS (3) naposledy pozměněné směrnicí Komise 98/74/ES (4), PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Směrnice 95/21/ES se mění takto: 1. Článek 2 se mění takto: vzhledem k tomu, že lepší průhlednost údajů týkajících se inspekcí plavidel je nezbytným a důležitým prvkem zvýšení kvality námořní dopravy jak uvnitř Společenství, tak v celém světě; že ve spolupráci mezi členskými státy a Komisí by měly být vymezeny metody vedoucí k širší a včasné dostupnosti těchto informací; a) v bodě 1 se slova „v platnosti ke dni 1. července 1998“ nahrazují slovy „v platnosti ke dni 1. července 1999“; b) v bodě 2 se slova „ve znění platném ke dni 14. ledna 1998“ nahrazují slovy „ve znění ke dni 1. července 1999“. (1) Úř. věst. L 157, 7. 7. 1995, s. 1. (2) Úř. věst. L 184, 27. 6. 1998, s. 40. (3) Úř. věst. L 247, 5. 10. 1993, s. 19. (4) Úř. věst. L 276, 13. 10. 1998, s. 7. 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 385 2. Článek 15 se nahrazuje tímto: 33. Knížka pro přepravu volně loženého nákladu. „Článek 15 Zveřejnění informací Příslušný orgán každého členského státu učiní opa- 1. tření nezbytná k tomu, aby alespoň každý měsíc byly zve- řejňovány informace uvedené v příloze VIII části I, které se týkají zadržených lodí nebo lodí, kterým byl odepřen přístup do přístavu členského státu v průběhu předchozího měsíce. 2. Informace dostupné v systému Sirenac, které se týkají lodí podrobených inspekci v přístavech členských států podle přílohy VIII části II, musí být prostřed- I a části nictvím vhodných technických opatření zveřejněny co nej- dříve po ukončení inspekce nebo po zrušení zadržení. Členské státy a Komise spolupracují s cílem zavést 3. vhodná technická opatření podle odstavce 2. 34. Plán nakládky a vykládky pro přepravce volně loženého nákladu. “ 5. Doplňuje se se nová příloha VIII v souladu s přílohou této směrnice. Článek 2 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní před- pisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců po přijetí této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. Informační systém Sirenac je podle potřeby měněn 4. s cílem splnit uvedené požadavky. “ Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních 2. předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. 3. Příloha I se mění v souladu s přílohou této směrnice. 4. Příloha II se mění takto: a) Bod 2 sedmá odrážka se nahrazuje tímto: „— Osvědčení o udělení výjimky, případně včetně seznamu nákladu. “ b) Za bod 28 se vkládají tyto body: „29. Plán likvidace odpadků a kniha záznamů Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 4 Tato směrnice je určena členským státům. o odpadcích. 30. Systém podkladů osobních lodí. pro rozhodování velitelů V Bruselu dne 13. prosince 1999. 31. Plán spolupráce SAR pro osobní lodě plující po pravidelných trasách. 32. Seznam provozních omezení pro osobní lodě. Za Komisi Loyola DE PALACIO místopředsedkyně 386 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 1. Příloha I se mění takto: PŘÍLOHA a) v části I bodu 6, se za slovo „zadrženo“ vkládá slovo „nebo odepřeno“; b) část II se nahrazuje tímto: „II. Celkové cílové kritérium Následující lodě mají mít přednost při inspekci. 1. Lodě vplouvající do přístavu členského státu poprvé nebo po 12 měsících nebo více. Při používání těchto kritérií přihlížejí členské státy k inspekcím, které byly provedeny členy Pařížského memoranda. Chybějí-li vhodné údaje pro tento účel, spoléhají se členské státy na dostupné údaje systému Sirenac a provádějí inspekci pouze těch lodí, které nejsou registrovány v databázi Sirenac od jejího zřízení dne 1. ledna 1993. 2. Lodě, které v předchozích šesti měsících nebyly podrobeny inspekci žádným členským státem. 3. Lodě, jejichž povinná osvědčení o konstrukci lodě a jejím zařízení vydaná v souladu s úmluvami a osvědčení o klasifikaci byla vydána subjektem neuznaným za podmínek směrnice Rady 94/57/ES ze dne 22. listopadu 1994, kterou se stanoví o společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspek- cemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (Úř. věst. L 319, 12. 12. 1994, s. 20). 4. Lodě plující pod vlajkou státu, který je uveden ve tříleté tabulce nadprůměrných počtů zadržení a zpoždění zveřejněné ve výroční zprávě Pařížského memoranda. 5. Lodě, kterým bylo povoleno opustit přístav členského státu za určitých podmínek, například: a) že závady budou opraveny před odplutím; b) že závady budou opraveny v nejbližším přístavu; c) že závady budou opraveny do 14 dní; d) že byly pro závady stanoveny jiné podmínky; Pokud byla přijata vhodná opatření a všechny závady byly odstraněny, vezme se to v úvahu. 6. Lodě, u kterých byly během dřívějších inspekcí zaznamenány závady, podle jejich počtu. 7. Lodě, které byly zadrženy v předchozím přístavu. 8. Lodě plující pod vlajkou země, která neratifikovala všechny mezinárodní úmluvy uvedené v článku 2 této směrnice. 9. Lodě plující pod vlajkou země, která vykazuje podíl závad vyšší než průměrný. 10. Lodě s vyšším než průměrným počtem závad vztahujících se k třídě lodě. 11. Lodě, které patří do kategorie, pro kterou bylo rozhodnuto o rozšířené inspekci (podle článku 7 této směrnice). 12. Ostatní lodě starší než 13 let. Při určování pořadí předností pro inspekci uvedených lodí přihlíží příslušný orgán k celkovému cílovému kritériu, který uvádí informační systém Sirenac podle přílohy I oddíl 1 Pařížského memoranda. Vyšší cílové kritérium svědčí o vyšší přednosti. Celkové cílové kritérium je souhrnem použitelných hodnot cílového kri- téria, jak jsou vymezeny v Pařížském memorandu. Body 5, 6 a 7 se vztahují jen na inspekce provedené za posledních 12 měsíců. Celkové cílové kritérium nesmí být nižší než souhrn hodnot stanovených pro body 3, 4, 8, 9, 10, 11 a 12. Jestliže do tří měsíců od zavedení nových hodnot cílových kritérií do rámce Pařížského memoranda bude Komise toho názoru, že tyto hodnoty jsou nepřiměřené, může postupem podle článku 19 směrnice 95/21/ES rozhodnout, že tyto hodnoty neplatí pro účely této směrnice. “ 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 387 2. Připojí se nová příloha VIII: „PŘÍLOHA VIII Zveřejnění informací týkajících se zadržení a inspekcí v přístavech členských států (podle článku 15) I. Informace zveřejňované v souladu s čl. 15 odst. 1 obsahují — jméno lodě, — číslo IMO (Mezinárodní námořní organizace), — typ lodě, — hrubá prostornost, — rok stavby, — jméno a adresu majitele nebo provozovatele lodě, — stát vlajky, — klasifikační společnost nebo případně klasifikační společnosti, které vydaly této lodi osvědčení o klasifikaci, pokud bylo vydáno, — klasifikační společnost nebo klasifikační společnosti nebo jakákoliv osoba, která této lodi vydala osvědčení v souladu s použitelnými úmluvami jménem státu vlajky, včetně zmínky o vydaných osvědčeních, — počet zadržení během předchozích 24 měsíců, — země a přístav zadržení, — den, kdy bylo zadržení zrušeno, — trvání zadržení ve dnech, — počet zjištěných závad a jasně a přesně popsané důvody pro zadržení, — v případě, kdy se na loď vztahuje odmítnutí přístupu do kteréhokoliv přístavu uvnitř Společenství, jasně a přesně popsané důvody pro toto opatření, — uvedení, zda má klasifikační společnost nebo jiný soukromý subjekt, který provedl prohlídku, odpovědnost vztahující se k závadám, které samotné nebo v kombinaci vedly k zadržení, — popis učiněných opatření v případě lodě, které bylo dovoleno pokračovat do nejbližší vhodné opraváren- ské loděnice nebo které byl odmítnut přístup do všech přístavů Společenství. II. Informace, které se týkají lodí podrobených inspekci, zveřejňované v souladu s čl. 15 odst. 2 musí obsahovat: — jméno lodě, — číslo IMO (Mezinárodní námořní organizace), — typ lodě, — hrubá prostornost, — rok stavby, — jméno a adresu majitele nebo provozovatele lodě, — stát vlajky, — klasifikační společnost nebo případně klasifikační společnosti, které této lodi vydaly osvědčení o klasifikaci, pokud bylo vydáno, — klasifikační společnost nebo případně klasifikační společnosti nebo jakákoliv osoba, která vydala této lodi jménem státu vlajky, včetně zmínky o vydaných osvědčení v souladu s použitelnými úmluvami osvědčeních, — země, přístav a datum inspekce, — počet závad podle kategorie závad. “


title: PERGUNTA ESCRITA E-2352/99 apresentada por Freddy Thielemans (PSE) à Comissão. Qualidade dos produtos alimentares.

eurovoc_concepts:
cheese
consumer protection
food contamination
food safety
health risk
toxic substance

text: 1. 8. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 219 E/149 transporte ou a entrega a uma pessoa singular ou a outra empresa. Todo este processo nªo assegura, de modo algum, os interesses do remetente, se tivermos sobretudo em conta as condi(cid:231)ıes impostas por essas empresas relativamente (cid:224) recep(cid:231)ªo (cid:224) expedi(cid:231)ªo do correio ou das encomendas. O que pensa a Comissªo sobre este assunto e, em especial, sobre a ausŒncia de uma regulamenta(cid:231)ªo que garanta os interesses do remetente no (cid:226)mbito da expedi(cid:231)ªo transfronteiras de correio e encomendas? Resposta dada por David Byrne em nome da Comissªo (24 de Janeiro de 2000) Nªo existe regulamenta(cid:231)ªo comunitÆria relativa (cid:224) seguran(cid:231)a do transporte de correio e encomendas por empresas pœblicas ou privadas, ou da sua recep(cid:231)ªo pelos destinatÆrios. Esta matØria Ø regulada pela legisla(cid:231)ªo comunitÆria. (2000/C 219 E/188) PERGUNTA ESCRITA E-2331/99 apresentada por Richard Howitt (PSE) ao Conselho (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Resolu(cid:231)ªo do Conselho sobre prÆticas de comercializa(cid:231)ªo de substitutos de leite materno Tendo em conta a resolu(cid:231)ªo do Conselho de 18 de Junho de 1992 sobre prÆticas de comercializa(cid:231)ªo de substitutos de leite materno por fabricantes da Comunidade em pa(cid:237)ses terceiros (1) e, nomeadamente, os seus nos 2 e 5, poderÆ o Conselho clarificar o conceito de «autoridades competentes» constante do no 2? (1) JO C 172 de 8. 7. 1992, p. 1. Resposta (14 de Fevereiro de 2000) O termo «autoridades competentes» utilizado no no 2 da resolu(cid:231)ªo do Conselho a que se refere o Senhor Deputado diz respeito (cid:224)s autoridades competentes nos pa(cid:237)ses terceiros em causa, entendendo-se que os mesmos tŒm a liberdade de as designar. (2000/C 219 E/189) PERGUNTA ESCRITA E-2352/99 apresentada por Freddy Thielemans (PSE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Qualidade dos produtos alimentares Tem a Comissªo conhecimento da eventualidade de os queijos Parmigiano-Reggiano e Grana Padano conterem teores de cobre que podem ir atØ 20 vezes o mÆximo permitido num queijo de qualidade DOC? Considerando que os sais de cobre, provavelmente utilizados no leite pelas suas propriedades anti- -fermenta(cid:231)ªo, sªo altamente t(cid:243)xicos, tenciona a Comissªo desencadear o sistema de alerta rÆpido? Resposta dada por David Byrne em nome da Comissªo (24 de Janeiro de 2000) A Comissªo estÆ consciente dos factos relatados pelo Senhor Deputado. JÆ tinha sido chamada a aten(cid:231)ªo da Comissªo e dos Estados-membros para esta situa(cid:231)ªo durante uma missªo do Servi(cid:231)o Alimentar e em Mar(cid:231)o de 1999. O relat(cid:243)rio dessa missªo (relat(cid:243)rio VeterinÆrio da Comissªo efectuada no XXIV/1099/99) pode ser consultado na Internet (http://europa. eu. int/comm/dg24/health/vi/reports/ index_en. html). C 219 E/150 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 1. 8. 2000 Uma vez que todos os Estados-membros receberam este relat(cid:243)rio, o qual por sua vez tambØm se encontra dispon(cid:237)vel na Internet, jÆ nªo Ø adequado transmitir de novo a mesma informa(cid:231)ªo atravØs do sistema de alerta rÆpido para produtos alimentares. (2000/C 219 E/190) PERGUNTA ESCRITA E-2362/99 apresentada por Stephen Hughes (PSE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Revela(cid:231)ªo do registo criminal dos candidatos a um posto de trabalho 1. Um estudo citado pelo European Ofender Employment Forum revela uma grande discrep(cid:226)ncia entre os diversos Estados-membros da UE no que diz respeito (cid:224) revela(cid:231)ªo dos antecedentes criminais a potenciais empregadores. A Comissªo jÆ procedeu a uma avalia(cid:231)ªo das consequŒncias destas disparidades para a livre circula(cid:231)ªo dos trabalhadores ou para as perspectivas de emprego dos ex-delinquentes? 2. O European Ofender Employment Forum calcula que, anualmente, meio milhªo de pessoas saem das prisıes da UE e enfrentam graves problemas de reintegra(cid:231)ªo no mercado de trabalho. Que medidas pensa tomar a Comissªo para fomentar a forma(cid:231)ªo e as iniciativas em matØria de emprego destinadas a ex- -reclusos e a combater a sua discrimina(cid:231)ªo no mercado de trabalho? Resposta dada por Anna. Diamantopoulou em nome da Comissªo (18 de Janeiro de 2000) As diferen(cid:231)as entre os dispositivos legais dos Estados-membros no que diz respeito (cid:224) revela(cid:231)ªo dos antecedentes criminais a potenciais empregadores apresenta uma rela(cid:231)ªo tªo tØnue com a livre circula(cid:231)ªo dos trabalhadores que a Comissªo considera que estas diferen(cid:231)as nªo tŒm incidŒncias espec(cid:237)ficas no direito (cid:224) livre circula(cid:231)ªo. No (cid:226)mbito da EstratØgia Europeia para o Emprego, as dificuldades concretas que tŒm os ex-delinquentes para adquirir a qualifica(cid:231)ªo necessÆria para aceder ao mercado de trabalho sªo contempladas pela orienta(cid:231)ªo no 9 que recomenda aos Estados-membros que prestem especial aten(cid:231)ªo (cid:224)s necessidades das pessoas com deficiŒncia, das minorias Øtnicas e de outros grupos e pessoas que se possam encontrar numa situa(cid:231)ªo de desvantagem, e que desenvolvam formas adequadas de pol(cid:237)ticas preventivas e activas que fomentem a sua inser(cid:231)ªo no mercado do trabalho. AlØm disso, a reintegra(cid:231)ªo social e econ(cid:243)mica dos ex-delinquentes pode igualmente estar coberta pelas medidas de incentivo referidas no artigo 137o (ex-artigo 118o) do Tratado CE e destinadas a fomentar a coopera(cid:231)ªo entre Estados-membros, atravØs de iniciativas que tenham por objectivo melhorar os conheci- mentos, desenvolver o interc(cid:226)mbio de informa(cid:231)ıes e de boas prÆticas e a promover abordagens inovadoras. A Comissªo estÆ actualmente a elaborar um projecto de programa com base no referido artigo. (2000/C 219 E/191) PERGUNTA ESCRITA E-2366/99 apresentada por Mark Watts (PSE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Relat(cid:243)rios da Comissªo sobre missıes veterinÆrias realizadas em Fran(cid:231)a e na GrØcia Em 23 de Fevereiro de 1999, a Comissªo publicou um relat(cid:243)rio de missªo, relativo a uma missªo veterinÆria efectuada na GrØcia. O relat(cid:243)rio em causa denunciava a existŒncia, naquele pa(cid:237)s, de graves infrac(cid:231)ıes (cid:224) Directiva 91/628/CEE do Conselho (1), relativa (cid:224) protec(cid:231)ªo dos animais durante o transporte, assinalando igualmente a falta de planos de marcha, ou o incorrecto preenchimento dos mesmos nos Estados-membros de origem, no transporte para a GrØcia de ovinos espanh(cid:243)is e neerlandeses, bem como de bovinos franceses