title: Директива 1999/93/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 декември 1999 година относно правната рамка на Общността за електронните подписи

eurovoc_concepts:
electronic signature
legal status
market access
single market

formats: fmx4 html pdf print xhtml

text: 120 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 28 31999L0093 19. 1. 2000 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 13/12 ДИРЕКТИВА 1999/93/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 13 декември 1999 година относно правната рамка на Общността за електронните подписи ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, и членове 55 и 95 от него, като взеха предвид предложението на Комисията (1), като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3), в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (4) като имат предвид, че: (1) (2) (3) (4) На 16 април 1997 г. Комисията представи на Европейския парламент, на Съвета, на Икономическия и социален коми- тет и на Комитета на регионите съобщение за европейската инициатива в областта на електронната търговия. На 8 октомври 1997 г. Комисията представи пред Европей- ския парламент, Съвета, Икономическия и социален коми- тет и Комитета на регионите, съобщение за гарантиране на сигурността и доверието в електронните комуникации — към европейска рамка за електронни подписи и кодиране. На 1 декември 1997 г. Съветът покани Комисията да пред- стави, възможно най-бързо, предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета относно електронните подписи. Електронните комуникации и търговия налагат „електрон- ните подписи“ и свързаните с тях услуги относно удостове- ряване на данни; различаващите се правила по отношение на правното признаване на електронните подписи и акредитацията на доставчици на удостоверителни услуги в държавите-членки могат да бъдат значителна пречка за използването на електронните комуникации и електрон- ната търговия; от друга страна, ясна рамка на Общността относно условията, по отношение на електронните подписи, ще засили доверието в новите технологии и ще стимулира общото им приемане; законодателството в държавите-членки следва да не затруднява свободното движение на стоки и услуги на вътрешния пазар. (5) Следва да се насърчава вътрешната функционалност на про- дуктите за електронни подписи; в съответствие с член 14 от Договора, вътрешният пазар представлява обща зона без вътрешни граници, в рамките на която е гарантирано (1) ОВ C 325, 23. 10. 1998 г. , стр. 5. (2) ОВ С 40, 15. 2. 1999 г. , стр. 29. (3) ОВ С 93, 6. 4. 1999 г. , стр. 33. (4) Становище на Европейския парламент от 13 януари 1999 г. (ОВ С 104, 14. 4. 1999 г. , стр. 49). , Обща позиция на Съвета от 28 юни 1999 г. (ОВ С 243, 27. 8. 1999 г. , стр. 33) и Решение на Европейския парламент от 27 октомври 1999 г. (все още непубликувано в Офи- циален вестник). Решение на Съвета от 30 ноември 1999 г. свободното движение на стоки; трябва се спазват основните изисквания, специфични за продуктите за електронен подпис, с цел да се гарантира свободното движение в рам- ките на вътрешния пазар и да се изгради доверие в елек- тронните подписи, без да се накърнява Регламент (ЕО) № 3381/94 на Съвета от 19 декември 1994 г. , с който се определя режимът в Общността за контрол на износа на стоки с двойна употреба (5) и Решение 94/942/ОВППС на Съвета от 19 декември 1994 г. относно съвместните дей- ствия, предприети от Съвета по отношение на контрола върху износа на стоки с двойна употреба (6). Настоящата директива не хармонизира предоставянето на услуги по отношение поверителността на информацията, когато те са обект на национални разпоредби, отнасящи се до обществената политика или обществената сигурност. Вътрешният пазар гарантира свободно движение на хора, в резултат на което на гражданите и на пребиваващите в Европейския съюз все повече се налага да имат взаимоот- ношения с властите в държавите-членки, освен тези, в които те пребивават; наличието на електронни комуника- ции може да бъде от значителна полза в това отношение. Бързото технологично развитие и международния характер на Интернет налагат един подход, отворен към различни технологии и услуги, които дават възможност за удостове- ряване на данни по електронен път. Електронните подписи ще имат широко приложение при различни обстоятелства, което ще доведе до създаване на широк диапазон от нови услуги и продукти, свързани с или използващи електронните подписи; определянето на такива продукти и услуги следва да не бъде ограничено до издава- нето и управлението на удостоверения, но следва също да включва всякакви други услуги и продукти, използващи електронните подписи или сродни услуги, като например регистрационни услуги, услуги за отбелязване на времето, справочни услуги, изчислителни или консултантски услуги, свързани с електронните подписи. Вътрешният пазар дава възможност на доставчиците на удостоверителни услуги да разработят своите презгранични дейности, с оглед нарастването на тяхната конкуренто- способност, като по този начин предоставят на потребите- лите и предприятията нови възможности за обмен на информация и извършване на електронна търговия по сигурен начин, независимо от границите; за да се стимулира предоставянето на услуги за издаване на удостоверения в рамките на цялата Общност посредством открити мрежи, доставчиците на удостоверителни услуги следва да бъдат свободни да предоставят своите услуги без предварително разрешение; предварително разрешение означава не (6) (7) (8) (9) (10) (5) ОВ L 367, 31. 12. 1994 г. , стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 837/95 (ОВ L 90, 21. 4. 1995 г. , стр. 1). (6) ОВ L 367, 31. 12. 1994 г. , стр. 8. Решение, последно изменено с Реше- ние 99/193/ОВППС (ОВ L 73, 19. 3. 1999 г. , стр. 1). 13/т. 28 BG Официален вестник на Европейския съюз 121 само разрешение, на основата на което на въпросният доставчик на удостоверителна услуга следва да бъде изда- дено решение от националните органи, преди да му бъде позволено да предоставя своите удостоверителни услуги, но също така и други мерки, имащи същия ефект. (11) Организациите за доброволна акредитация, с цел постигане на по-високо ниво на предоставяните от тях удостовери- телни услуги, могат да предложат на доставчиците на удостоверителни услуги, подходяща рамка за по-нататъшно развитие на техните услуги до степен на доверие, сигурност и качество, изисквани от развиващия се пазар; подобни организации следва да насърчават развитието на най- добрите постижения сред доставчиците на удостоверителни услуги; последните следва да имат свободата да спазват и да се възползват от подобна схема за акредитация. (12) Удостоверителни услуги могат да бъдат предложени от обществена институция, или от юридическо или физическо лице, когато то е установено в съответствие с националното законодателство; като има предвид, че държавите-членки следва да не забраняват на доставчиците на удостовери- телни услуги да действат извън схема за доброволна акре- дитация; следва да бъде гарантирано, че подобен схема за акредитация не намалява конкуренцията за услуги за изда- ване на удостоверения. (13) Държавите-членки могат да решат как да гарантират кон- трола по отношение на спазването на разпоредбите, пред- видени в настоящата директива; настоящата директива не изключва установяването на системи за контрол в частния сектор; настоящата директива не задължава доставчиците на удостоверителни услуги да поискат да бъдат контроли- рани в рамките на схема за акредитация. (14) Важно е да бъде постигнат баланс между нуждите на потре- бителите и нуждите на бизнеса. защитени подписи, които да усъвършенстваните (15) Приложение III обхваща изискванията за устройства за съз- гарантират даване на функционалността на електронни подписи; той не обхваща цялата системна среда, в която действат тези устройства; функционирането на вътрешния пазар изисква от Комисията и от държавите-членки да дей- стват бързо, за да дадат възможност да се определят орга- ните, на които е възложено да оценяват доколко устрой- ствата за създаване на защитени подписи съответстват на приложение III; с цел да бъдат посрещнати нуждите на пазара, оценката на съответствието трябва да бъде своевременна и ефективна. (16) Настоящата директива допринася за използването и правното признаване на електронните подписи в рамките на Общността; не се изисква регулаторна рамка за елек- тронните подписи, използвани изключително в рамките на системите, които са основани на доброволно договаряне по силата на частното право между определен брой участници; свободата на страните да се договарят помежду си относно условията, при които те ще приемат електронно подписани данни, следва да бъде уважавано, доколкото това е позво- лено от националното законодателство; правната сила на електронните подписи, използвани в такива системи и тях- ната допустимост като доказателствени средства при съдебно производство, следва да бъдат признати. правила договорното (17) Настоящата директива няма за цел да хармонизира нацио- налните и относно по-специално сключването и изпълнението на договори, или други формалности от недоговорно естество, касаещи подписите; поради тази причина разпоредбите относно правната сила на електронните подписи, следва да не зася- гат изискванията на националното право относно формата за сключване на договори или правила, определящи кога е сключен договора. право, (18) Съхранението и копирането на данни за създаване на подпис може да представлява заплаха за правната валид- ност на електронните подписи. (19) Електронните подписи ще бъдат използвани в публичния сектор в държавните администрации и тези на Общността и при комуникации между такива администрации, както и с гражданите и стопански субекти, например при общест- вените поръчки, данъчното облагане, социалното осигуря- ване, здравеопазването и правосъдието. (20) Хармонизираните критерии, свързани с правната сила на електронните подписи ще запазят съгласувана правна рамка за цялата Общност, националният закон установява различ- ните изисквания за правната валидност на саморъчния подпис; като имат предвид, че удостоверенията могат да бъдат използвани за потвърждаване на самоличността на лицето, подписващо по електронен път; усъвършенстваните електронни подписи, основани на квалифицирани удосто- верения имат за цел по-висока степен на сигурност; усъвършенстваните електронни подписи, които са основани на квалифицирани удостоверения, създадени от устройства за създаване на защитени подписи, могат да бъдат считани за правно равностойни на ръчните подписи само ако са спа- зени изискванията за саморъчните подписи. (21) С цел да се допринесе за общото приемане на методите за електронно удостоверяване трябва да бъде гарантирано, че електронните подписи могат да бъдат използвани като доказателствено средство при съдебни производства във всички държави-членки; правното признаване на електрон- ните подписи следва да се базира на обективни критерии, а не да се свързва с разрешаването на доставчиците на удостоверителни услуги; националното законодателство урежда правните области, в които могат да бъдат изпол- звани електронните документи и електронните подписи; настоящата директива не накърнява правомощията на национален съд да издаде решение относно съответствието с изискванията на настоящата директива и не засяга нацио- налните правила относно липсата на ограничения при съдебно разглеждане на доказателствата. (22) Доставчиците, предоставящи удостоверителни услуги на обществото се подчиняват на национални правила по отно- шение на отговорността. (23) Развитието на международната електронна търговия изи- сква международни договорености, ангажиращи трети страни; с цел да гарантира вътрешното взаимодействие в международен аспект, споразуменията с трети страни могат да бъдат от полза за многостранни правила относно взаим- ното признаване на удостоверителните услуги. BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 28 122 (24) (25) За да се повиши доверието на потребителите в електрон- ните комуникации и електронната търговия, доставчиците на удостоверителни услуги трябва да спазват законодател- ството в областта на защита на личните данни и правото на личен живот. Разпоредбите относно използването на псевдоними в удо- стоверенията следва да не възпрепятстват държавите- членки да изискват идентификация на лицата в съответ- или законодателството ствие националното законодателство. на Общността със (26) Мерките, необходими за прилагането на настоящата дирек- тива се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на процедурите за упражняване на измълнителните правомощия по прилага- нето, предоставени на Комисията (1). (27) Две години след нейното прилагане, Комисията ще направи преглед на настоящата директива за да гарантира inter alia че напредването на технологиите или промените в правната обстановка не са създали пречки пред постигането на целите, постановени в настоящата директива; тя следва да проучи приложенията на свързаните с нея технически аспекти и да представи доклад по този въпрос пред Евро- пейския парламент и Съвета. (28) В съответствие с принципите на субсидиарност и пропор- ционалност, определени в член 5 от Договора, целта за съз- даване на хармонизирана правна рамка за предоставяне на електронни подписи и свързаните с това услуги, не може да бъде ефективно постигната от държавите-членки и следо- вателно може да бъде много по-добре осъществена от Общ- ността; настоящата директива не надвишава необходимото за постигане на тази цел, ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 Обхват Целта на настоящата директива е да улесни използването на електронни подписи и да спомогне за тяхното правно признаване. Тя установява правна рамка за електронните подписи и определени услуги за издаване на удостоверения, с цел да гарантира успешното функциониране на вътрешния пазар. Тя не обхваща аспектите, свързани със сключването и валидността на договорите или други правни задължения, при които има изисквания относно формата, предвидени в националното законодателство или в законодателството на Общността, нито засяга правилата и ограниченията в националното законодателство или това на Общността, уреждащи използването на документи. Член 2 Определения За целите на настоящата директива: 1. „електронен подпис“ означава данни в електронна форма, които се добавят към или са логически свързани с други елек- тронни данни, и които се използват като метод за удостове- ряване; (1) ОВ L 184, 17. 7. 1999 г. , стр. 23. 2. „усъвършенстван електронен подпис“ означава електронен подпис, който отговаря на следните изисквания: а) той е свързан единствено с титуляра на подписа; б) той може да идентифицира титуляра на подписа; в) той е създаден чрез използването на средства, които титу- лярът на електронния подпис може да държи изцяло и единствено под свой контрол; и г) той е свързан с данните, за които се отнася по начин, поз- воляващ да бъде открита всяка последваща промяна в тях. „титуляр на електронния подпис“ означава лице, което при- тежава устройство за създаване на подписи и действа или от свое собствено име или от името на физическото или юридическо лице или организация, която представлява; „данни за създаването на подпис“ означава уникални данни като кодове или частни криптографски ключове, които се използват от титуляра на подписа за създаването на електро- нен подпис; „устройство за създаване на подпис“ означава конфигуриран софтуер или хардуер, използван за въвеждане на данните за създаване на подпис; „устройство за създаване на защитен подпис“ означава устрой- ство за създаване на подпис, който отговаря на изискванията, установени в приложение III; „данни за проверка на подписа“ означава данни като кодове или публични криптографски ключове, които се използват за проверка на електронния подпис; „устройство за проверка на подписа“ означава конфигуриран софтуер или хардуер, използван за въвеждането на данните за проверка на подписа; „удостоверение“ означава електронна атестация, която свързва данните за проверка на подписа с дадено лице и потвърждава самоличността на това лице; 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. „квалифицирано удостоверение“ означава удостоверение, което отговаря на изискванията, установени в приложение I и се издава от доставчика на удостоверителни услуги, който отговаря на изискванията, определени в приложение II; 11. „доставчик на удостоверителни услуги“ означава организация, юридическо или физическо лице, което издава удостоверения или предоставя други услуги, свързани с електронните подписи; 12. „продукт за електронен подпис“ означава хардуер или соф- туер, или съответни компоненти от същия, които са предви- дени за използване от доставчика на удостоверителни услуги за предоставянето на услуги, свързани с електронните подписи или са предвидени да бъдат използвани за създава- нето на или проверката на електронни подписи; 13. „доброволна акредитация“ означава всяко разрешение, с което се определят права и задължения, специално отнасящи се за предоставянето на удостоверителни услуги, които се дават по искане на съответния доставчик на удостоверителни услуги, от обществен или частен орган, на който е възложено разра- ботването и надзора за спазването на тези права и задълже- ния, когато доставчика на удостоверителни услуги няма право да упражнява правата, произтичащи от разрешението докато не е получил решението на този орган. 13/т. 28 BG Официален вестник на Европейския съюз 123 Член 3 Пазарен достъп 2. Държавите-членки гарантират, че продуктите за електронен подпис, които отговарят на изискванията на настоящата дирек- тива, са разрешени за свободно движение на вътрешния пазар. на 1. Държавите-членки удостоверителни услуги като обект на предварително разрешаване. предоставянето включват не 2. Без да се засяга разпоредбите на параграф 1, държавите-членки могат да въведат или да поддържат схеми за доброволно акредитиране, имащи за цел по-високи нива на предоставяне на удостоверителни услуги. Всички условия, свързани с подобни схеми, трябва да бъдат обективни, прозрачни, пропорционални и не дискриминационни. Държавите-членки не могат да огранича- ват броя на акредитираните доставчици на удостоверителни услуги по причини, които попадат в обхвата на настоящата директива. 3. Всяка държава-членка гарантира установяването на подходяща система, която да позволява надзор върху установените на нейната територия доставчици на удостоверителни услуги и издава квали- фицирани удостоверения на обществеността. 4. Съответствието на механизмите за създаване на защитен подпис с изискванията, определени в приложение III, се определя от под- ходящите обществени и частни органи, определени от държавите- членки. В съответствие с процедурата, установена в член 9, Коми- сията установява критериите, на база на които държавите-членки решават дали даден орган следва да бъде определен. Определянето на съответствието с изискванията, определени в приложение III направено от органите посочени в първа алинея, е признато от всички държави-членки. 5. Комисията може, в съответствие с процедурите, определени в член 9, да изготви и публикува в Официален вестник на Европей- ските общности, референтните номера на общоприетите стан- дарти за продукти за електронен подпис. Държавите-членки прие- мат, че когато продуктът за електронен подпис отговаря на тези стандарти, има съответствие с изискванията, установени в прило- жение II, буква е) и приложение III. 6. Държавите-членки и Комисията работят заедно за насърчаване на развитието и употребата на устройства за проверка на подписи с оглед на препоръките за проверка на защитени подписи, опреде- лени в приложение IV и в полза на потребителите. 7. Държавите-членки могат да поставят допълнителни изисквания към използването на електронните подписи в обществения сектор. Такива изисквания са обективни, прозрачни, пропорционални и недискриминационни и са свързани само с конкретните характе- ристики на въпросното приложение. Такива изисквания не могат да представляват пречка за презграничните услуги за граждани. Член 4 Принципи на вътрешния пазар 1. Всяка държава-членка прилага националните разпоредби, които е приела съгласно настоящата директива по отношение на доставчиците на удостоверителни услуги, установени на нейната територия и относно услугите, които те предоставят. Държавите- членки не могат да ограничават предоставянето на удостове- рителни услуги, с произход от друга държава-членка в областите, предмет на настоящата директива. Член 5 Правна сила на електронните подписи 1. Държавите-членки гарантират, че усъвършенстваните елек- тронни подписи, които се основават на квалифицирано удостове- рение и които са създадени от устройство за създаване на защи- тени електронни подписи: а) отговарят на правните изисквания за подпис по отношение на данните в електронна форма по същия начин както и ръчния подпис отговаря на тези изисквания по отношение на докумен- тите на хартиен носител; и б) са допустимо доказателство при съдебни производства. 2. Държавите-членки гарантират, че правната сила и допустимост на електронния подпис като доказателство при съдебни произ- водства не може да бъде оспорена единствено на основанието, че той е: — в електронна форма, или — не се основава на квалифицирано удостоверение, или — не се основава на квалифицирано удостоверение, издадено от акредитиран доставчик на удостоверителни услуги, или — не е създаден от устройство за създаване на защитени подписи. Член 6 Отговорност 1. Като минимум, държавите-членки гарантират, че с издаването на удостоверение, като квалифицирано удостоверение за общест- веността, или като гарантира такова удостоверение за обществе- ността, доставчикът на удостоверителни услуги носи отговорност за вреди, причинени на организация, юридическо или физическо лице, което основателно разчита на това удостоверение: а) по отношение на точността по времето на издаването му, на цялата информация, съдържаща се в квалифицираното удосто- верение и по отношение на факта, че удостоверението съдържа всички подробности, предвидени за квалифицирано удостове- рение; б) като уверение, че по време на издаването на удостоверения, титулярът на подписа, идентифициран в квалифицираното удо- стоверение е притежавал данните за създаване на подпис, отго- варящи на данните за проверка на подписа, дадени или иден- тифицирани в удостоверения; в) като уверение, че данните за създаване на подпис и данните за проверка на подписа могат да бъдат използвани по начин, който се допълва в случаите, когато и двете са създадени от доставчика на удостоверителни услуги; освен ако доставчикът на удостоверителни услуги докаже, че той не е действал небрежно. 124 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 28 2. Като минимум, държавите-членки гарантират, че доставчикът на удостоверителни услуги, който е издал удостоверение като ква- лифицирано удостоверение за обществеността и не е регистрирал отмяната му, носи отговорност вреди, причинени на организация, юридическо или физическо лице, което основателно разчита на удостоверението, освен ако докаже, че не е действал небрежно. за 3. Държавите-членки гарантират, че доставчикът на удостовери- телни услуги може да посочи в квалифицирано удостоверение ограниченията по отношение на използването на това удостовере- ние, при условие че ограниченията се признават по отношение на трети страни. Доставчикът на удостоверителни услуги не носи отговорност за вреди, произтичащи от използването на квалифи- цирано удостоверение, които превишават ограниченията, посо- чени в него. 4. Държавите-членки гарантират, че доставчикът на удостове- рителни услуги може да укаже, в квалифицирано удостоверение, ограничение за стойността на сделките, за които може да бъде използвано удостоверение, при условие че ограничението се приз- нава по отношение на трети страни. Доставчикът на удостоверителни услуги не носи отговорност за вреди, произтичащи от превишаването на това ограничение. 5. Разпоредбите на параграфи 1—4 не накърняват Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправни клаузи в потребителските договори (1). Член 7 Международни аспекти 1. Държавите-членки гарантират, че удостоверенията, които са издадени като квалифицирани удостоверения за обществеността от доставчици на удостоверителни услуги, установени в трети страни, се признават като юридически равностойни на удостоверения, издадени от доставчици на удостоверителни услуги, установени на територията на Общността ако: а) доставчикът на удостоверителни услуги изпълнява изисква- нията, установени в настоящата директива и е акредитиран по схема за доброволна акредитация, установена в държава- членка; или б) доставчикът на удостоверителни услуги, установен в рамките на Общността, който изпълнява изискванията, определени в настоящата директива, дава гаранция за удостоверения; или в) удостоверението или доставчикът на удостоверителни услуги е признат в съответствие с двустранно или многостранно спора- зумение между Общността и трети страни или международни организации. 2. За да улесни презграничните удостоверителни услуги с трети страни и правното признаване на усъвършенстваните електронни подписи с произход от трети страни, Комисията прави предложе- ния, когато е необходимо, за постигане на ефективно прилагане на стандартите и международните споразумения, приложими към удостоверителни услуги. И по-специално, когато е необходимо, тя ще представи предложения пред Съвета за подходящи мандати за преговаряне по двустранни и многостранни споразумения с трети страни и международни организации. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство. 3. Когато Комисията бъде информирана за трудности, с които предприятия в Общността са се сблъскали по отношение на достъпа до пазари в трети страни, тя може, ако е необходимо, да направи предложение пред Съвета за подходящ мандат за прего- вори по сходни права за предприятия от Общността в тези трети страни. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство. Мерките, предприети съгласно настоящия параграф, не засягат задълженията на Общността и на държавите-членки по съответ- ните международни споразумения. Член 8 Защита на личните данни че гарантират, доставчиците 1. Държавите-членки на удостоверителни услуги и националните органи, отговарящи за акредитация или надзор, спазват изискванията, установени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защитата на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (2). 2. Държавите-членки гарантират, че доставчикът на удостовери- телни услуги, който издава удостоверения на обществеността, може да събира лични данни само директно от субекта на данните или след изричното разрешение на субекта на данни и само докол- кото това е необходимо за издаването и поддържането на удосто- верения. Данните не могат да се събират и обработват с друга цел без изричното съгласие на субекта на данните. 3. Без да се засяга правната сила, дадена на псевдонимите по силата на националния закон, държавите-членки не възпрепятст- ват доставчиците на удостоверителни услуги да посочват в удос- товерението псевдоним, вместо името на титуляра на подписа. Член 9 Комитет 1. Комисията се подпомага от подписи“, наричан по-долу „Комитетът“. „Комитет по електронните 2. Когато се прави позоваване на този параграф, се прилагат чле- нове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕO, като се вземат предвид раз- поредбите на член 8 от него. Периодът, определен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца. 3. Комитетът приема свой процедурен правилник. Член 10 Задачи на комитета Комитетът изяснява изискванията, определените в приложенията към настоящата директива, критерии, посочени в член 3, параграф 4 и общопризнатите стандарти за продукти за електронен подпис, установени и публикувани в съответствие с член 3, параграф 5, в съответствие с процедурата, установена в член 9, параграф 2. (1) ОВ L 95, 21. 4. 1993 г. , стр. 29. (2) ОВ L 281, 23. 11. 1995 г. , стр. 31. 13/т. 28 BG Официален вестник на Европейския съюз 125 Член 11 Нотифициране Член 13 Прилагане 1. Държавите-членки държави-членки относно следното: нотифицират Комисията и другите а) информация за националните схеми за доброволна акредита- ция, включително и всякакви допълнителни изисквания съгла- сно член 3, параграф 7; б) имената и адресите на националните органи, отговарящи за акредитация и надзор, както и на органите, посочени в член 3, параграф 4; в) имената и адресите на всички акредитирани национални доставчици на удостоверителни услуги. 2. Всяка информация, предоставена съгласно параграф 1 и проме- ните по отношение на тази информация се съобщава от държавите- членки в най-кратък срок. 1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 19 юли 2001 г. Те незабавно инфор- мират Комисията за това. Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при офи- циалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки. 2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основ- ните разпоредби от националното законодателство, които те прие- мат в областта, уредена с настоящата директива. Член 14 Влизане в сила Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ(cid:65) в Официален вестник на Европейските общности. Член 12 Преглед Член 15 Адресати 1. Комисията ще прегледа действието на настоящата директива и ще докладва за нея на Европейския парламент и на Съвета най- късно до 19 юли 2003 г. 2. Прегледът inter alia оценява дали следва да бъде променен обхватът на настоящата директива, отчитайки развитието на тех- нологиите, пазара и правото. Докладът включва, по-специално, оценка на аспектите на хармонизирането, изготвена на базата на придобития опит. Когато е необходимо, докладът се придружава от законодателни предложения. Адресати на настоящата директива са държавите-членки. Съставено в Брюксел на 13 декември 1999 година. За Европейския парламент Председател N. FONTAINE За Съвета Председател S. HASSI 126 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 28 ПРИЛОЖЕНИЕ I Изисквания за квалифицирани удостоверения Квалифицираните удостоверения трябва да съдържат: а) указание, че удостоверението е издадено като квалифицирано удостоверение; б) идентификацията на доставчика на удостоверителни услуги и държавата, в която същият е установен; в) името на титуляра на подписа или псевдоним, който се идентифицира като такъв; г) осигуряване на специфична характеристика на титуляра на подписа, която се включва, ако е необходимо, в зависимост от целта, за която е предназначено удостоверение; д) данни за проверка на подписа, които отговарят на данните за създаването на подписа под контрола на титуляра на подписа; е) указание за началото и края на периода на валидност на удостоверение; ж) код за идентичността на удостоверения; з) усъвършенствания електронен подпис на доставчика на удостоверителни услуги, който го издава; и) ограниченията за възможностите за използване на удостоверение, ако е приложимо; и й) ограничения на стойността на сделките, за които може да се използва удостоверение, ако е приложимо. 13/т. 28 BG Официален вестник на Европейския съюз 127 ПРИЛОЖЕНИЕ II Изисквания за доставчика на удостоверителни услуги, издаващ квалифицирани удостоверения Доставчиците на удостоверителни услуги трябва: а) да демонстрират надеждността, необходима за предоставянето на удостоверителни услуги; б) да гарантират, че функционирането на бърз и сигурен указател и сигурна и незабавна услуга за анулиране; в) да гарантират, че датата и часът на издаването или анулирането на удостоверение, могат да бъдат точно определени; г) да проверят, с подходящи средства в съответствие с националното законодателство, самоличността и ако е приложимо, всякакви специфични данни за лицето, на което се издава квалифицираното удостоверение; д) да наемат персонал, който притежава експертни знания, опит и квалификация, необходими за предоставяните услуги, и по-специално компетентност на управленско ниво, опит и знания в областта на технологията на електронния подпис и познаване на правилните процедури за сигурност; те също трябва да прилагат административни и управленски процедури, които са подходящи и отговарят на признатите стандарти; е) да използват надеждни системи и продукти, които са защитени срещу промяна и да осигурят техническата и криптографска сигурност на процеса, поддържан от тях; ж) да вземат мерки срещу фалшифициране на удостоверения и в случаите, където доставчикът на удостоверителни услуги предоставя данни за създаване на подпис, да гарантират поверителността по време на процеса на предоставяне на подобни данни; з) да поддържат достатъчно финансови ресурси, за да функционират в съответствие с изискванията, установени в директивата, и по-специално да поемат риска от отговорност за вреди, например, чрез получаване на подходяща застраховка; и) да записват цялата информация, касаеща квалифицираното удостоверение, за подходящ период от време, и по-специално с оглед предоставяне на доказателство за издадено удостоверение за целите на съдебните производства. Подобни записи могат да бъдат направени по електронен път; й) да не съхраняват или копират данни за създаване на подпис на лицето, на което доставчикът на удостоверителни услуги е предоставил услуги за управление на ключа; к) преди да влязат в договорно отношение с лице, което иска да получи удостоверение, за да поддържа електронния си подпис, те трябва да информират това лице с трайни съобщителни средства за точните срокове и условия във връзка с използването на удостоверение, включително за всякакво ограничение за неговото използване, за съществуването на организация за доброволна акредитация и за процедурите за подаване на жалби и разрешаване на спорове. Такава информация, която може да бъде предадена по електронен път, трябва да бъде в писмена форма и на лесно разбираем език. Съответни части от тази информация трябва също да бъдат предоставени при поискване на трети лица, които разчитат на удостоверения; л) да използват надеждни системи за съхранение на удостоверения във вид, позволяващ проверка, така че: — само упълномощени лица могат да въвеждат информация и да правят промени, — може да бъде проверена автентичността на информацията, — удостоверенията са публично достъпни за намиране само в случаите, когато е получено съгласието на притежателя на удостоверение и — всякакви технически промени, компрометиращи тези изисквания за сигурност са очевидни за оператора. 128 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 28 ПРИЛОЖЕНИЕ III Изисквания за устройства за създаване на защитени подписи 1. Устройствата за създаване на защитен подпис трябва, чрез подходящи технически и процедурни средства, да гарантират най-малко, че: а) данните за създаване на подпис, използвани за създаването на подпис могат на практика да се срещнат само веднъж и че тяхната секретност да бъде достатъчно добре гарантирана; б) да се гарантира в достатъчна степен, че данните за създаване на подпис, използвани за създаването на подпис не могат да бъдат извлечени и подписът е защитен срещу подправяне, като се използва наличната сега технология; в) данните, използвани за създаването на подпис да могат да бъдат надеждно защитени от легитимния титуляр на подписа срещу използване от други лица. 2. Устройствата за създаване на защитен подпис не трябва да изменят данните, които ще бъдат подписвани или да възпрепятствуват преглеждането им от легитимния титуляр на подписа преди самото подписване. 13/т. 28 BG Официален вестник на Европейския съюз 129 ПРИЛОЖЕНИЕ IV Препоръки за проверка на защитен подпис По време на процеса на проверяване на подписа, следва да бъде гарантирано в достатъчна степен, че: а) данните, използвани за проверка на подписа съответстват на данните, показани на проверяващия; б) подписът се проверява надеждно и резултатите от проверката се показват на екрана правилно; в) проверяващият може, както е необходимо, да установи надеждно съдържанието на подписаните данни; г) автентичността и валидността на удостоверение, изисквано по време на проверката на подписа се проверяват надеждно; д) резултатите от проверката и самоличността на титуляра на електронния подпис са показани правилно на екрана; е) използването на псевдоним е ясно указано; и ж) всякакви промени, свързани със сигурността могат да бъдат открити


title: SKRIFTLIG FRÅGA P-2424/99 från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen. Erkännande av idrottens betydelse i fördraget.

eurovoc_concepts:
principle of subsidiarity
social role
sport

formats: html pdf print

text: 1. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 219 E/159 Med h(cid:228)nsyn till de upplysningar som parlamentsledamoten tillhandah(cid:229)ller, av vilka det framg(cid:229)r att det skulle kunna uppst(cid:229) problem i anslutning till lokaliseringen av denna anl(cid:228)ggning, anser kommissionen emellertid att r(cid:229)dets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om (cid:228)ndring av direktiv 85/337/EEG om bed(cid:246)mning av inverkan p(cid:229) milj(cid:246)n av vissa offentliga och privata projekt (4) kan vara till(cid:228)mpligt i det aktuella fallet. Kommissionen kommer att vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att se till att gemenskapslagstiftningen, och s(cid:228)rskilt det n(cid:228)mnda direktivet, efterlevs. (1) (2) (3) (4) EGT L 163, 14. 6. 1989. EGT L 203, 15. 7. 1989. EGT L 365, 31. 12. 1994. EGT L 73, 14. 3. 1997. (2000/C 219 E/202) SKRIFTLIG FR¯GA P-2424/99 fr(cid:229)n Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (13 december 1999) ˜mne: Erk(cid:228)nnande av idrottens betydelse i f(cid:246)rdraget Idrotten fyller en viktig social funktion vilket erk(cid:228)nns i 1992 (cid:229)rs europeiska idrottsstadga och i den f(cid:246)rklaring om idrott som finns med i Amsterdamf(cid:246)rdraget, d(cid:228)r man (cid:148)betonar idrottens sociala betydelse, s(cid:228)rskilt f(cid:246)r att skapa identitet och gemenskap m(cid:228)nniskor emellan(cid:148). Idrotten har ett alldeles eget och s(cid:228)rskilt v(cid:228)rde och kan inte j(cid:228)mf(cid:246)ras med annan ekonomisk verksamhet, vilket (cid:228)r fallet i nu g(cid:228)llande best(cid:228)mmelser. Den 15 december 1995 avkunnade EG-domstolen den s(cid:229) kallade Bosman-domen, som m(cid:246)jligg(cid:246)r fria spelar(cid:246)verg(cid:229)ngar och till(cid:229)ter medlemsstaterna att sinsemellan v(cid:228)rva ett obegr(cid:228)nsat antal professionella idrottsm(cid:228)n. Detta inneb(cid:228)r en fara f(cid:246)r idrottsf(cid:246)reningarnas nationella identitet, och (cid:228)ven f(cid:246)r ungdomsverk- samheten som utarmas och d(cid:228)rmed begr(cid:228)nsar unga idrottsm(cid:228)ns utvecklingsm(cid:246)jligheter. Enligt subsidiari- tetsprincipen borde idrottsf(cid:246)reningarnas och de nationella relevanta strukturernas sj(cid:228)lvbest(cid:228)mmander(cid:228)tt respekteras. Europeiska r(cid:229)det erk(cid:228)nde vid sitt sammantr(cid:228)de den 11 och 12 december 1998 i Wien idrottens sociala funktion och uppmanade kommissionen att utarbeta en rapport inf(cid:246)r Europeiska r(cid:229)dets m(cid:246)te i Helsingfors inf(cid:246)r regeringskonferensen. 1. Har kommissionen inr(cid:228)ttat n(cid:229)gon arbetsgrupp f(cid:246)r att utarbeta denna rapport? 2. G(cid:229)r kommissionens arbete stadigt fram(cid:229)t s(cid:229) att arbetet s(cid:228)kert kan vara f(cid:228)rdigt till toppm(cid:246)tet i Helsingfors? 3. Anser kommissionen det l(cid:228)mpligt att inf(cid:246)r n(cid:228)sta regeringskonferens l(cid:228)gga f(cid:246)rslag om en formell (cid:228)ndring av f(cid:246)rdraget, s(cid:229) att man till avdelning XII (f. d. avdelning IX) i analogi med den artikel man tidigare inf(cid:246)rt om kulturen, fogar en artikel som erk(cid:228)nner idrottens s(cid:228)rdrag och s(cid:228)rskilda behov och betonar att gemenskapens insatser g(cid:228)llande detta (cid:228)mne skall f(cid:246)lja subsidiaritetsprincipen? Svar fr(cid:229)n Viviane Reding p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (7 januari 2000) 1. Inom ramen f(cid:246)r utarbetandet av Helsingfors-rapporten om idrott har kommissionen f(cid:246)ljt Amster- damf(cid:246)rdragets f(cid:246)rklaring om idrott, i vilken s(cid:228)gs att idrottsorganisationerna skall h(cid:246)ras i alla viktiga fr(cid:229)gor som r(cid:246)r idrott. I samband med detta publicerade kommissionen ett samr(cid:229)dsdokument, som har gett upphov till en rad reaktioner och kommentarer fr(cid:229)n idrottsorganisationer. Dokumentet utgjorde underlag vid den europeiska idrottskonferensen (Assises europØenne du sport), som h(cid:246)lls i Olympia i maj 1999. Konferensen var ett tillf(cid:228)lle f(cid:246)r hela idrottsv(cid:228)rlden, f(cid:246)rbund, myndigheter, andra EU-institutioner, industrin samt media att uttala sig om idrott. Slutligen har kommissionen (cid:228)ven beaktat RegionkommittØns rapport om idrott. C 219 E/160 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 1. 8. 2000 Vid sitt m(cid:246)te den 1 december 1999 antog kommissionen rapporten (1) s(cid:229) att den kunde behandlas p(cid:229) 2. Europeiska r(cid:229)dets m(cid:246)te i Helsingfors. Kommissionen har redan antagit sitt bidrag (2) inf(cid:246)r regeringskonferensen. Ett eventuellt inf(cid:246)rande av 3. en artikel om idrott godk(cid:228)ndes inte. (1) (2) KOM(1999) 644 slutlig. KOM(1999) 592 slutlig. (2000/C 219 E/203) SKRIFTLIG FR¯GA E-2425/99 fr(cid:229)n Ioannis Souladakis (PSE) till r(cid:229)det (16 december 1999) ˜mne: Skydd av europeiska f(cid:246)retag i Kosovo Under den diskussion som f(cid:246)ljde p(cid:229) min muntliga fr(cid:229)ga H-0608/99 (1) till kommissionen om (cid:148)Skydd av EU-f(cid:246)retags intressen i Kosovo(cid:148) den 16 november 1999 sade kommissionsledamot Patten att kommis- sionen inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)gon information om att europeiska f(cid:246)retag skulle uts(cid:228)ttas f(cid:246)r p(cid:229)tryckningar eller hot i Kosovo. F(cid:246)r att r(cid:229)da bot p(cid:229) hans brist p(cid:229) information i fr(cid:229)gan gav jag honom personligen skriftv(cid:228)xlingen mellan f(cid:246)retaget Mytilinaios och herrarna Kouchner och Dixon. Dessutom bad jag honom att s(cid:246)ka information om dagens situation och om verksamheten p(cid:229) telekommunikationsomr(cid:229)det i Kosovo f(cid:246)r att han skulle f(cid:229) en helhetsbild. Den goda kommunikationen mellan Europaparlamentet och kommissionen skall bidra till att skydda EU:s intressen om de hotas, och just nu st(cid:229)r europeiska f(cid:246)retags suver(cid:228)na r(cid:228)ttigheter p(cid:229) spel. Det grekiska televerket (OTE) och italienska STET International, vars andel av Srbija Telekom (cid:228)r 20 % respektive 29 %, skadas av att Srbija Telekom inte betalar sina avgifter f(cid:246)r anv(cid:228)ndningen av telekommunikationsn(cid:228)tet i Kosovo. Samtidigt kr(cid:228)ver UCK-gerillan med st(cid:246)d av andra grupperingar, att de tv(cid:229) bolagen skall utf(cid:246)ra (cid:229)teruppbyggnaden av det f(cid:246)rst(cid:246)rda n(cid:228)tet och att det sedan skall nationaliseras av Albanien, i strid mot alla internationella avtal. Men den v(cid:228)rsta olagliga handlingen utf(cid:246)rdes dock alldeles nyligen, d(cid:229) en (cid:148)s(cid:228)rskild kommittØ(cid:148) i vilken f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r FN och kosovoalbaner deltog, p(cid:229) ett fullst(cid:228)ndigt illegalt s(cid:228)tt (cid:246)verl(cid:228)t r(cid:228)ttigheterna till mobiltelefonn(cid:228)tet till det franska f(cid:246)retaget Alcatel. Dessa r(cid:228)ttigheter tillh(cid:246)r uteslutande OTE och STET International i enlighet med redan g(cid:228)llande internationella avtal som fastst(cid:228)ller att Kosovo ligger inom det omr(cid:229)de d(cid:228)r de har r(cid:228)tt att bedriva aff(cid:228)rsverksamhet. Jag vill fr(cid:229)ga r(cid:229)det hur det t(cid:228)nker skydda europeiska f(cid:246)retags legala r(cid:228)ttigheter i Kosovo, r(cid:228)ttigheter som just nu hotas av illegala grupperingar i vilka man (cid:228)ven b(cid:246)rjat ta med h(cid:246)gt uppsatta FN-tj(cid:228)nstem(cid:228)n som motarbetar sina (cid:229)taganden, vilka inneb(cid:228)r att de skall se till att lag och r(cid:228)tt efterlevs i omr(cid:229)det? (1) Fullst(cid:228)ndigt f(cid:246)rhandlingsreferat (november 1999). Svar (14 februari 2000) Hittills har inte r(cid:229)det kontaktats av n(cid:229)got av de f(cid:246)retag som n(cid:228)mns i den (cid:228)rade parlamentsledamotens fr(cid:229)ga. R(cid:229)det antar att dessa f(cid:246)retag har tagit upp de fr(cid:229)gor som v(cid:228)cks av den (cid:228)rade parlamentsledamoten direkt med utrikesministeriet i det land d(cid:228)r deras huvudkontor (cid:228)r bel(cid:228)get och/eller med FN:s generalsekre- terares s(cid:228)rskilda s(cid:228)ndebud f(cid:246)r Kosovo, Bernard Kouchner. R(cid:229)det (cid:228)r fortfarande fast beslutet att uppr(cid:228)tta en livskraftig och fungerande marknadsekonomi i Kosovo och EU har (cid:229)tagit sig ett s(cid:228)rskilt ansvar i detta avseende eftersom FN:s generalsekreterare Kofi Annan har anf(cid:246)rtrott f(cid:246)rvaltningen av pelare IV (med ansvar f(cid:246)r (cid:229)teruppbyggnad och ekonomisk utveckling) inom F(cid:246)renta nationernas uppdrag i Kosovo (UNMIK) (cid:229)t Europeiska unionen


title: PREGUNTA ESCRITA P-2438/99 de W.G. van Velzen (PPE-DE) a la Comisión. Repercusiones sobre el mercado interior del rechazo del proyecto de ley francés relativo a la electricidad.

eurovoc_concepts:
France
electrical industry
liberalisation of the market
national implementing measure
national parliament
public service
single market

text: C 219 E/162 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 1. 8. 2000 Respuesta del Sr. Bolkestein en nombre de la Comisi(cid:243)n (28 de enero de 2000) La Comisi(cid:243)n considera que la Directiva 95/46/CE de 24 de octubre de 1995 relativa a la protecci(cid:243)n de las personas f(cid:237)sicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulaci(cid:243)n de estos datos (1), a la cual hace referencia Su Seæor(cid:237)a, es un elemento importante para el desarrollo del comercio electr(cid:243)nico. Esta Directiva tiene por objeto permitir la libre circulaci(cid:243)n de datos personales entre los Estados miembros, garantizando al mismo tiempo en toda la Comunidad un elevado nivel de protecci(cid:243)n de los derechos fundamentales de las personas, especialmente de su derecho a la vida privada. Este nivel de protecci(cid:243)n es necesario para garantizar la confianza de los consumidores en la utilizaci(cid:243)n de los servicios en l(cid:237)nea y, por ende, permitir el desarrollo del comercio electr(cid:243)nico. Por estas razones, la Comisi(cid:243)n sigue con especial atenci(cid:243)n la transposici(cid:243)n de la Directiva a las legislaciones nacionales. Esta transposici(cid:243)n aœn estÆ pendiente en un gran nœmero de Estados miembros contra los que la Comisi(cid:243)n ha incoado un procedimiento por incumplimiento de las obligaciones comunitarias. Actualmente, la Comisi(cid:243)n no dispone de informaci(cid:243)n que corrobore las disparidades a las que hace referencia Su Seæor(cid:237)a. Tales disparidades pueden en cambio deberse a que la Directiva no estÆ transpuesta. Si el margen de maniobra que deja la Directiva a los Estados miembros, especialmente en lo que ataæe a la ampliaci(cid:243)n de la protecci(cid:243)n a los datos sobre personas jur(cid:237)dicas que menciona Su Seæor(cid:237)a, puede obstaculizar el buen funcionamiento del mercado interior, la Comisi(cid:243)n no dudarÆ en tomar las medidas oportunas. (1) DO L 281 de 23. 11. 1999. (2000/C 219 E/206) PREGUNTA ESCRITA P-2438/99 de W. G. van Velzen (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (13 de diciembre de 1999) Asunto: Repercusiones sobre el mercado interior del rechazo del proyecto de ley francØs relativo a la electricidad Tras la aprobaci(cid:243)n en primera lectura, el pasado 2 de marzo, del proyecto de ley francØs relativo a la electricidad por parte de la Asamblea Nacional francesa, el Senado francØs rechaz(cid:243) dicho proyecto de ley el pasado jueves 18 de noviembre. El plazo oficial de transposici(cid:243)n de la Directiva europea sobre la electricidad en las legislaciones nacionales venci(cid:243) el pasado 18 de febrero. 1. Habida cuenta de la respuesta de la Comisi(cid:243)n a anteriores preguntas del mismo autor, ¿quØ consecuencias tendrÆ, a su juicio, el rechazo de proyecto ley francØs relativo a la electricidad para la liberalizaci(cid:243)n del mercado europeo de la electricidad? 2. El mencionado rechazo del proyecto de ley francØs relativo a la electricidad provocarÆ una perturbaci(cid:243)n del mercado interior de la electricidad en la Uni(cid:243)n Europea. Teniendo en cuenta, entre otras cosas que el plazo para la transposici(cid:243)n de la Directiva europea en las legislaciones nacionales venci(cid:243) el pasado 18 de febrero, y que Francia es el œnico Estado miembro de la UE que no ha cumplido esta obligaci(cid:243)n, se impone un procedimiento judicial contra dicho pa(cid:237)s. Sin embargo, debido a la lentitud del procedimiento judicial, esto no soluciona nada a corto plazo. ¿QuØ medidas piensa adoptar la Comisi(cid:243)n Europea a corto plazo a fin de evitar la perturbaci(cid:243)n del mercado interior de la electricidad? 3. ¿Ha sido informada la Comisi(cid:243)n por el Gobierno francØs acerca de la situaci(cid:243)n, as(cid:237) como de la forma en que el Gobierno francØs piensa impedir, a muy corto plazo, que se vea obstaculizado el mercado interior, y de las medidas concretas que piensa adoptar, de comœn acuerdo con la Comisi(cid:243)n, a fin de reducir a un m(cid:237)nimo la perturbaci(cid:243)n del mercado interior? 1. 8. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 219 E/163 ¿QuØ medidas compensatorias de los Estados miembros autorizarÆ la Comisi(cid:243)n en aplicaci(cid:243)n de la 4. clÆusula de reciprocidad? Respuesta de la Sra. de Palacio en nombre de la Comisi(cid:243)n (13 de enero de 2000) 1. La Comisi(cid:243)n deplora el informe sobre la adopci(cid:243)n del proyecto de ley de modernizaci(cid:243)n y desarrollo del servicio pœblico de la electricidad, destinada a incorporar a la legislaci(cid:243)n francesa la Directiva 92/96/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de diciembre de 1996 (1), sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad, as(cid:237) como a garantizar el derecho de los productores de electricidad de otros Estados miembros de suministrar a los posibles consumidores franceses y el derecho de los consumidores franceses a la libre elecci(cid:243)n de proveedor. 2. DespuØs del fracaso del comitØ mixto paritario del Senado y de la Asamblea Nacional francesa, el 18 de noviembre de 1999, el 24 de noviembre de 1999 la Comisi(cid:243)n inst(cid:243) a Francia para que presentase sus observaciones en el plazo de quince d(cid:237)as y el 23 de diciembre de 1999 le remiti(cid:243) un dictamen motivado de conformidad con el art(cid:237)culo 226 (antiguo art(cid:237)culo 169) del Tratado CE. El 2 de diciembre de 1999, el Secretario de Estado francØs responsable de la energ(cid:237)a comunic(cid:243) al Consejo de energ(cid:237)a que el Gobierno francØs hab(cid:237)a tomado las medidas oportunas para la adopci(cid:243)n de la ley en febrero de 2000. Por iniciativa de ElectricitØ de France y de acuerdo con el Gobierno francØs, los consumidores 3. industriales de mÆs de 100 gigawatios/hora (GWh) (un 22 % del mercado) pueden acceder a la red sobre la base de tarifas pœblicas, para transportar electricidad adquirida posiblemente a proveedores de otros Estados miembros. 4. La decisi(cid:243)n de aplicar la claœsula de equilibrio a que se refiere el apartado 5 del art(cid:237)culo 19 de la Directiva 96/92/CE corresponde a los Estados miembros. La Comisi(cid:243)n velarÆ por una aplicaci(cid:243)n correcta de la misma y, especialmente, por que el mercado de los Estados miembros en cuesti(cid:243)n permanezca abierto a todos los posibles proveedores por lo que se refiere a los consumidores cualificados de mÆs de 100 GWh. (1) DO L 27 de 30. 1. 1997. (2000/C 219 E/207) PREGUNTA ESCRITA P-2440/99 de Giles Chichester (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (13 de diciembre de 1999) Asunto: Cierre de la central nuclear de Barseb(cid:228)ck por el Gobierno sueco El Gobierno sueco ha decidido clausurar para finales de noviembre de 1999 uno de los doce reactores nucleares del pa(cid:237)s, perteneciente a la central nuclear de Barseb(cid:228)ck, situada en las proximidades de Copenhague. Dicho reactor constituye una de las dos centrales nucleares de propiedad privada; las diez restantes pertenecen al Gobierno sueco a travØs de la compaæ(cid:237)a pœblica de electricidad. El Gobierno no ha llevado a cabo una evaluaci(cid:243)n de las repercusiones del cierre de la central en el medio ambiente ni ha realizado promesa alguna de compensar a los propietarios y empleados. La situaci(cid:243)n plantea importantes interrogantes que la Comisi(cid:243)n Europea deber(cid:237)a abordar con urgencia, habida cuenta de la fecha prevista para el cierre: 1. Desde el punto de vista de la competencia, ¿puede indicar la Comisi(cid:243)n si la decisi(cid:243)n del Gobierno sueco de cerrar uno de los dos reactores de propiedad privada, y no una de las diez centrales de propiedad pœblica, contraviene la legislaci(cid:243)n comunitaria? 2. 3. ¿EstÆ convencida la Comisi(cid:243)n de que en el presente caso se haya aplicado correctamente una evaluaci(cid:243)n exhaustiva de las repercusiones en el medio ambiente? En caso negativo, ¿no deber(cid:237)a cancelarse de inmediato la fecha de cierre? ¿Por quØ la Comisi(cid:243)n Europea no ha tomado ya medidas en este caso, cuando el Tribunal Superior Administrativo sueco, el tribunal de apelaci(cid:243)n definitivo, confirm(cid:243) la decisi(cid:243)n del Gobierno, pero no solicit(cid:243) una decisi(cid:243)n prejudicial del Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas?