title: Komission asetus (EY) N:o 2790/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
competition policy
vertical agreement

text: 29. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 336/21 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2790/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopi- musten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 2 päivänä maaliskuuta 1965 annetun neuvoston asetuksen N:o 19/65/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1215/ 1999 (2), ja erityisesti sen 1 artiklan, on julkaissut luonnoksen (3) täksi asetukseksi, 5) 6) on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, 7) sekä katsoo seuraavaa: 1) 2) 3) 4) Asetuksen N:o 19/65/ETY nojalla komissiolla on toimi- valta asetuksia antamalla soveltaa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa (ent. 85 artiklan 3 kohta) tiettyihin 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluviin vertikaa- listen sopimusten ja vastaavien yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin. kokemuksen Saadun on mahdollista määrittää sellaisten vertikaalisten sopimusten ryhmä, jonka voidaan katsoa yleensä täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. perusteella Tähän ryhmään sisältyy tavaroiden tai palvelujen ostoa tai myyntiä koskevat vertikaaliset sopimukset, kun kyseiset sopimukset on tehty yritysten välillä, jotka eivät kilpaile keskenään, tiettyjen kilpailijoiden välillä tai tava- roiden tiettyjen yhteenliittymien välillä, missä yhteenliit- tymien jäsenet ovat tavaroiden jälleenmyyjiä. Ryhmään sisältyy myös vertikaaliset sopimukset, joihin sisältyy liitännäismääräyksiä immateriaalioikeuksien luovuttami- sesta ja käytöstä. Tässä asetuksessa käytettyyn käsittee- seen vertikaaliset sopimukset sisältyy vastaavat yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltami- seksi asetuksella ei ole tarpeen määritellä niitä vertikaa- lisia sopimuksia, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan: Arvioitaessa yksilöllisesti sopi- muksia 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalassa on otet- tava huomioon useita tekijöitä, erityisesti markkinara- kenne tarjonta- ja ostopuolella. (1) EYVL 36, 6. 3. 1965, s. 533/65. (2) EYVL L 148, 15. 6. 1999, s. 1. (3) EYVL C 270, 24. 9. 1999, s. 7. 8) 9) 10) Ryhmäpoikkeuksesta saatava etu olisi rajoitettava verti- kaalisiin sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuu- della olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tässä asetuksessa määriteltyyn ryhmään kuuluvat verti- kaaliset sopimukset voivat parantaa tuotanto- tai jakelu- ketjun taloudellista tehokkuutta mahdollistamalla sopi- muksen toiminnan olevien paremman yhteensovittamisen. Erityisesti ne voivat johtaa osapuolten liiketoimien ja jakelun kustannusten alenemiseen ja parhaan mahdollisen tason saavuttami- seen myynnissä ja investoinneissa. osapuolina yritysten Todennäköisyys, että tällaiset tehokkuutta lisäävät vaiku- tukset ovat merkittävämpiä kuin vertikaalisiin sopimuk- siin sisältyvistä rajoituksista aiheutuvat kilpailunvastaiset vaikutukset, riippuu järjestelyyn osallistuvien yritysten markkinavoimasta ja siten myös siitä, missä määrin nämä yritykset joutuvat kilpailemaan muiden toimitta- jien kanssa, joiden tavaroita ja palveluksia ostaja pitää keskenään vaihdettavissa olevina hyödykkeen ominaisuuksien, hintojen ja käyttötarkoi- tuksen takia. korvattavissa tai että toimittajan osuus On oletettavissa, asian jos kannalta merkityksellisistä markkinoista ei ylitä 30:tä prosenttia, vertikaaliset sopimukset, jotka eivät sisällä tietynlaisia vakavia kilpailunvastaisia rajoituksia, johtavat yleensä parannuksiin tuotannossa tai jakelussa ja kulut- tajat voivat saada kohtuullisen osuuden saavutetusta hyödystä. Jos vertikaalisiin sopimuksiin sisältyy yksin- omainen toimitusvelvoite, ostajan markkinaosuus on merkityksellinen määriteltäessä tällaisten vertikaalisten sopimusten kokonaisvaikutuksia markkinoilla. Ylitettäessä 30 prosentin markkinoiden kynnysosuutta ei voida yleensä katsoa vertikaalisista sopimuksista, jotka kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, objektii- visesti arvioituna olevan sen laatuisia tai niin suuria etuja, että ne tasoittaisivat niistä kilpailulle aiheutuvat haitat. Erityisesti joihin sisältyy rajoituksia, Tämä asetus ei anna poikkeusta soveltaa vertikaalisia sopimuksia, jotka eivät ole välttämättömiä mainittujen myönteisten vaikutusten saavuttamiseksi. sopimukset, joihin sisältyy tietynlaisia vakavia kilpailunvastaisia rajoi- tuksia, kuten vähimmäis- ja kiinteät jälleenmyyntihinnat samoin kuin tietynlaiset alueelliset rajoitukset, olisi rajat- tava tässä asetuksessa säädetyn ryhmäpoikkeuksen ulko- puolelle kilpailunrajoitukseen osallistuvien yritysten markkinaosuudesta riippumatta. vertikaaliset L 336/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 12. 1999 11) Merkityksellisille markkinoille pääsyn varmistamiseksi tai kilpailunvastaisen yhteistyön estämiseksi merkitykselli- sillä markkinoilla ryhmäpoikkeukselle on asetettava tiet- tyjä edellytyksiä. Tätä varten poikkeukset kilpailukielto- velvoitteesta olisi rajattava velvoitteisiin, jotka eivät ylitä määrättyä aikaa. Samoista syistä mitkä tahansa välit- tömät tai välilliset velvoitteet, jotka johtavat siihen, että valikoivan jakelujärjestelmän jäsenet eivät myy nimen- omaisten kilpailevien toimittajien merkkejä, olisi rajat- tava tämän ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle. 12) Markkinaosuuden rajoittaminen, tiettyjen vertikaalisten rajoitusten rajaaminen poikkeusten ulkopuolelle ja tämän asetuksen mukaiset edellytykset riittävät yleensä varmistamaan, että järjestelyyn osallistuvat yritykset eivät voi poistaa kilpailua kyseisten hyödykkeiden merkittä- vältä osalta sellaisten sopimusten avulla, joihin ryhmä- poikkeusta sovelletaan. Erityistapauksissa, joissa tämän asetuksen edellytykset täyttävillä sopimuksilla on kuitenkin 81 artiklan 3 kohdan vastaisia vaikutuksia, komissio voi peruuttaa ryhmäpoikkeusedun; näin voi tapahtua erityisesti silloin kun ostajalla on merkittävä markkinavoima merkityksel- lisillä markkinoilla, joilla se jälleenmyy hyödykkeitä tai tarjoaa palveluita tai kun samankaltaisten vertikaalisten sopimusten rinnakkaisilla verkostoilla on samanlainen asian joka merkittävästi vaikutus, tai kilpailua kannalta merkityksellisille markkinoille niillä; ilmetä tällaisia kumulatiivisia vaikutuksia voi esimerkiksi valikoivan jakelun tai kilpailukieltovelvoit- teiden tapauksessa, rajoittaa pääsyä Asetuksella N:o 19/65/ETY jäsenvaltioiden toimivaltai- sille viranomaisille on annettu oikeus peruuttaa ryhmä- poikkeuksen soveltaminen sellaisten vertikaalisten rajoi- tusten osalta, joilla on 81 artiklan 3 kohdassa vahvistet- tujen edellytysten kanssa ristiriidassa olevia vaikutuksia, jos tällaisia vaikutuksia esiityy kyseisen jäsenvaltion alueella tai osalla tämän aluetta, ja silloin kun kyseisellä alueella on erillisten maantieteellisten markkinoiden piir- teet. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tämän peruuttamista koskevan oikeuden käyttäminen ei rajoita yhteisön kilpailusääntöjen yhdenmukaista soveltamista sisämarkkinoilla eikä kyseisten sääntöjen soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia. Vertikaalisten sopimusten rinnakkaisten verkostojen, joilla on samankaltaisia rajoittavia vaikutuksia ja jotka tietyistä markkinoista, yli 50 prosenttia kattavat valvonnan tehostamiseksi komissio voi ilmoittaa, ettei tätä asetusta sovelleta vertikaalisiin sopimuksiin asian- omaisilla markkinoilla liittyviin tiettyihin rajoituksiin, ja näin palauttaa perustamissopimuksen 81 artiklan täysi soveltaminen näihin sopimuksiin. Tämä asetus ei rajoita perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamista. 13) 14) 15) 16) 17) kyseisten sääntöjen soveltamiseksi toteutettujen toimen- piteiden vaikutuksia, mukaan lukien tämä asetus, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’kilpailevilla yrityksillä’ samoilla tuotemarkkinoilla toimivia tuotemarkkinoihin todellisia tai mahdollisia toimittajia: kuuluu sellaisten tavaroiden tai palvelujen toimittajia, joita ostaja pitää sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen kanssa keskenään vaihdettavissa tai korvattavissa olevina hyödykkeiden ominaisuuksien, hintojen ja käyttötar- koituksen vuoksi; b) ’kilpailukieltovelvoitteella’ mitä tahansa välitöntä tai välillistä velvoitetta, jonka perusteella ostaja ei voi valmistaa, ostaa, jälleenmyydä sopimuksessa tarkoitettujen tava- myydä tai roiden tai palvelujen kanssa kilpailevia tavaroita tai palve- luja, taikka ostajaa koskevaa mitä tahansa välitöntä tai välil- listä velvoitetta, jonka mukaan tämän on ostettava toimitta- jalta tai toimittajan osoittamalta muulta yritykseltä yli 80 prosenttia sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palve- lujen tai asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla niitä korvaavia hyödykkeitä koskevien ostojen kokonaismäärästä, joka lasketaan ostajan edellisen kalenterivuoden ostojen arvon perusteella; c) ’yksinomaisella toimitusvelvoitteella’ mitä tahansa välitöntä tai välillistä velvoitetta, jonka perusteella toimittajan on myytävä sopimuksessa määritellyt tavarat tai palvelut vain yhdelle ostajalle yhteisön alueella tiettyä käyttötarkoitusta tai jälleenmyyntiä varten; d) ’valikoivalla jakelujärjestelmää, jakelujärjestelmällä’ jossa toimittaja sitoutuu myymään sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluja joko suoraan tai välillisesti vain tiet- tyjen perusteiden mukaisesti valikoiduille jakelijoille ja jossa nämä jakelijat sitoutuvat olemaan myymättä kyseisiä tava- roita tai palveluja muille kuin valtuutetuille jakelijoille; e) ’immateriaalioikeuksia’, joihin kuuluvia ovat teollisoikeudet, tekijänoikeudet ja lähioikeudet; f) ’taitotiedolla’ sellaisten käytännön tietojen kokonaisuutta, jota ei ole patentoitu ja joka on toimittajan kokemusten ja kokeilun tulosta ja salaista, olennaista ja yksilöityä; tässä yhteydessä ’salaisella’ tarkoitetaan, että taitotieto ei ole ylei- sesti tunnettua eikä helposti saatavaa sellaisena kokonaisuu- tena tai siinä nimenomaisessa kokoonpanossa, jonka sen osatekijät muodostavat; ’olennaisella’ tarkoitetaan, että taito- joka on välttämätöntä ostajalle tietoon sisältyy tietoa, käytettäessä, myytäessä tai jälleenmyytäessä sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluja; ’yksilöidyllä’ tarkoitetaan, että taitotiedosta on oltava kuvaus, joka on riittävän tarkka todentamaan salaisuuden ja olennaisuuden vaatimusten täyttymisen. Yhteisön oikeuden ensisijaisuusperiaatteen mukaisesti mikään kansallisen kilpailulainsäädännön soveltamiseksi tehty toimenpide ei saisi rajoittaa yhteisön kilpailusään- töjen yhdenmukaista soveltamista sisämarkkinoilla eikä g) ’ostajalla’ muun muassa yritystä, joka myy perustamissopi- muksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvan sopimuksen nojalla tavaroita tai palveluita toisen yrityksen puolesta. 29. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 336/23 2 artikla 3 artikla 1. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan ja tämän asetuksen säännösten nojalla julistetaan, että 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta asetuksessa säädetyin edellytyksin sopimuk- siin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joihin sitoutu- neet kaksi tai useampaa yritystä toimivat sopimuksen kannalta eri tuotanto- tai jakeluportailla ja jotka koskevat osapuolille asetettuja tiettyjen tavaroiden ja palvelujen ostoon, myyntiin ja jälleenmyyntiin sovellettavia ehtoja, jäljempänä ’vertikaaliset sopimukset’. Tätä poikkeusta sovelletaan siltä osin kuin näihin sopimuksiin sisältyy 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvia kilpai- lunrajoituksia, jäljempänä ’vertikaaliset rajoitukset’. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan aino- astaan yritysten yhteenliittymän ja sen jäsenten tai sellaisen yhteenliittymän ja sen toimittajien välisiin vertikaalisiin sopi- muksiin, vain jos kaikki sen jäsenet ovat tavaroiden jälleen- jos yhteenliittymän yhdenkään yksittäisen jäsenen, myyjiä ja, yhdessä olevien yritysten kanssa, siihen sidossuhteessa vuotuinen kokonaisliikevaihto ei ylitä 50 miljoonaa euroa; tällaisten yhteenliittymien väliset sopimukset kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan tämän kuitenkaan rajoittamatta 81 artiklan soveltamista yhteenliittymän jäsenten solmimiin horisontaalisiin sopimuksiin tai yhteenliittymän tekemiin päätöksiin. vertikaaliset 3. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan verti- kaalisiin sopimuksiin, joihin sisältyy määräyksiä, jotka liittyvät immateriaalioikeuksien luovutusta myyjille tai myyjän omaa käyttöä koskeviin ehtoihin, edellyttäen, että nämä määräykset eivät muodosta tällaisten sopimusten päätarkoitusta ja ne liit- tyvät suoraan ostajan tai hänen asiakkaansa suorittamaan tava- roiden tai palveluiden käyttöön, myyntiin ja jälleenmyyntiin. Poikkeusta sovelletaan sillä ehdolla, että sopimustuotteisiin taikka palveluihin näillä määräyksillä samanlaista kilpailua rajoittavaa tarkoitusta tai vaikutusta kuin vertikaalisilla rajoituksilla, joille tämä asetus ei myönnä poikkeusta. ei ole Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta kilpai- 4. levien yritysten välisiin vertikaalisiin sopimuksiin; asetusta sovelletaan kuitenkin, jos kilpailevat yritykset tekevät muun kuin vastavuoroisen vertikaalisen sopimuksen ja: a) ostajan vuotuinen miljoonaa euroa; tai kokonaisliikevaihto ei ylitä 100 b) toimittaja on tavaroiden valmistaja ja jakelija, kun taas ostaja on tavaroiden jakelija, joka ei valmista sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden kanssa kilpailevia tavaroita; tai c) toimittaja on palveluiden tarjoaja kaupan eri tasoilla, kun taas ostaja ei tarjoa kilpailevia palveluita samalla kaupan jolta hän ostaa sopimuksessa tarkoitetut tuotteet. tasolla, 5. Tätä asetusta ei sovelleta vertikaalisiin sopimuksiin, jonka sisältö kuuluu muun ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan. 1. Jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu, 2 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan, jos toimittajan markkinaosuus on enintään 30 prosenttia asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla, joilla se myy sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluja. Jos kyseessä on vertikaalinen sopimus, johon sisältyy 2. yksinomainen toimitusvelvoite, 2 artiklan poikkeusta sovelle- taan ainoastaan edellyttäen, ettei ostajan markkinaosuus asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla, joilla se ostaa sopi- muksessa tarkoitettuja tavaroita ja palveluja, ylitä 30 prosentin rajaa. 4 artikla Edellä 2 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta vertikaali- siin sopimuksiin, joilla suoraan tai välillisesti, yksinään tai yhdistettyinä muihin osapuolten määräysvallassa oleviin teki- jöihin, pyritään: a) rajoittamaan ostajan mahdollisuutta asettaa oma jälleen- myyntihinta rajoittamatta toimittajan mahdollisuutta asettaa enimmäismyyntihinta tai suositella myyntihintaa, edellyt- täen, että nämä eivät johda kiinteään tai vähimmäismyynti- hintaan jonkin osapuolen käyttämän painostuksen tai tar- joamien kannustimien vuoksi; b) rajoittamatta alueita tai asiakkaita, joille ostaja voi myydä lukuun sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluita, ottamatta — aktiivisen myynnin rajoittamista toimittajan itselleen varaamalle tai toiselle ostajalle myöntämälle yksinmyyn- tialueelle tai yksinoikeuteen perustuvalle asiakasryh- jos tämä ei rajoita ostajan asiakkaan myyntiä, mälle, — ostajan myynnin rajoittamista loppukäyttäjille, jotka toimivat kaupan tukkuportaalla, — valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten myynnin rajoitta- mista muille kuin valtuutetuille jakelijoille, — ostajan mahdollisuuden rajoittamista myydä kompo- jotka toimitetaan sisällytettäväksi asiakkaiden nentteja, hyödykkeisiin ja käytettäisiin samanlaisten hyödyk- keiden valmistamiseen kuin toimittajan valmistamat hyödykkeet; c) rajoittamaan samalla jälleenkaupan portaalla toimivien vali- koivan jakelujärjestelmän jäsenten aktiivista tai passiivista myyntiä loppukäyttäjille, rajoittamatta kuitenkaan mahdolli- suutta kieltää järjestelmän jäsentä toimimasta valtuuttamat- tomassa liikkeessä; d) rajoittamaan ristikkäisiä toimituksia valikoivaan jakelujärjes- telmään kuuluvien jakelijoiden välillä, mukaan lukien eri kaupan portailla toimivien jakelijoiden välillä; e) komponenttien toimittajan ja kyseiset osat hyödykkeisiinsä sisällyttävän ostajan sopima rajoitus, joka estää toimittajaa myymästä kyseisiä osia varaosina loppukäyttäjille tai korjaa- moliikkeille tai muille palveluntarjoajille, joita ostaja ei ole valtuuttanut korjaamaan tai huoltamaan hyödykkeitään. L 336/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 12. 1999 5 artikla 8 artikla Edellä 2 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta seuraaviin vertikaalisiin sopimuksiin sisältyviin velvoitteisiin: a) välittömiä tai välillisiä kilpailukieltovelvoitteita, jotka ovat voimassa määräämättömän ajan tai yli viisi vuotta; viiden vuoden jälkeen hiljaisella sopimuksella uusittavan kilpailu- kieltovelvoitteen katsotaan olevan sovittu määräämättö- mäksi ajaksi; viiden vuoden aikarajaa ei kuitenkaan sovel- leta, jos ostaja myy sopimusten kohteena olevia tavaroita tai palveluja toimittajan omistamista tai toimittajan sellaiselta kolmannelta, joka ei ole ostajaan sidoksissa, vuokraamista tiloista ja maa-alasta käsin ja jos kilpailukieltovelvoite ei jatku sen ajanjakson jälkeen, jonka ajan tilat ja maa-ala ovat ostajan käytössä; b) välittömiä tai välillisiä velvoitteita, joiden perusteella ostaja ei voi valmistaa, ostaa, myydä tai jälleenmyydä tavaroita tai tällainen palveluja sopimussuhteen päätyttyä paitsi, velvoite jos — koskee tavaroita tai palveluja, jotka kilpailevat sopimuk- sessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen kanssa, — on rajoitettu tilaan ja maa-alaan, jossa myyjä on toiminut sopimuksen voimassaoloaikana, — on välttämätön toimittajan ostajalle luovuttaman taito- tiedon suojaamiseksi, vuoteen edellyttäen, että kyseisen kilpailukiellon kesto on rajoitettu yhteen tämä velvoite ei rajoita mahdollisuutta rajoittaa aikarajoja asetta- matta muun kuin yleisesti tunnetun taitotiedon käyttämistä ja paljastamista; sopimussuhteen päättymisestä; c) välittömiä tai välillisiä velvoitteita, jotka johtavat siihen, että valikoivan jakelujärjestelmän jäsenet eivät myy tiettyjen kilpailevien toimittajien merkkejä. 6 artikla Komissio voi peruuttaa tämän asetuksen mukaisen edun asetuksen N:o 19/65/ETY 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos se katsoo yksittäisessä tapauksessa, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla vertikaalisilla sopimuksilla kuitenkin on vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten kanssa erityi- sesti, jos kilpailevien toimittajien tai ostajien toimeenpanemien samankaltaisten vertikaalisten rajoitusten rinnakkaisten verkos- tojen kumulatiivinen vaikutus rajoittaa olennaisesti pääsyä asian kannalta merkityksellisille markkinoille tai kilpailua kysei- sillä markkinoilla. 7 artikla Jos 2 artiklan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvilla vertikaa- lisilla sopimuksilla on yksittäisessä tapauksessa perustamissopi- muksen 81 artiklan 3 kohdan mukaisten edellytysten kanssa ristiriidassa olevia vaikutuksia jäsenvaltion alueella tai sellaisella osalla siitä, joka täyttää kaikki erillisten maantieteellisten markkinoiden tunnuspiirteet, kyseisen jäsenvaltion toimival- tainen viranomainen voi peruuttaa tämän asetuksen soveltami- sesta saatavan edun tällä alueella samoin perustein kuin 6 artiklassa määrätään. 1. Asetuksen N:o 19/65/ETY 1 a artiklan nojalla samankal- taisten vertikaalisten rajoitusten rinnakkaisten verkostojen kattaessa yli 50 prosenttia asian kannalta merkityksellisistä markkinoista komissio voi säätää asetuksella, että tätä asetusta ei sovelleta vertikaalisiin sopimuksiin, jotka sisältävät erityisiä kyseisiin markkinoihin liittyviä rajoituksia. Edellä 1 kohdan mukaista asetusta ei sovelleta ennen 2. kuuden kuukauden kuluttua sen antamisesta. 9 artikla Edellä 3 artiklan 1 kohdan 30 prosentin markkinaosuus 1. lasketaan sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen sekä toimittajan myymien muiden tavaroiden tai palvelujen, joita ostaja pitää keskenään vaihdettavissa tai korvattavissa olevina niiden ominaisuuksien, hintojen ja käyttötarkoituksen vuoksi, markkinoilla toteutuneen myynnin arvon perusteella; jos markkinoilla toteutuneen myynnin arvoa koskevia tietoja ei ole saatavissa, voidaan asianomaisen yrityksen markkinaosuus laskea muiden luotettavien markkinoita koskevien tietojen perusteella, mukaan lukien markkinoilla toteutuneet myynti- määrät. Sovellettaessa 3 artiklan 2 kohtaa markkinaosuus laske- taan vastaavasti markkinoilla toteutuneiden ostojen arvon tai niiden arvioidun arvon perusteella. Edellä 3 artiklassa säädettyä markkinoiden kynnysosuutta 2. sovellettaessa noudatetaan seuraavia sääntöjä: a) markkinaosuus lasketaan edellistä kalenterivuotta koskevien tietojen perusteella; b) markkinaosuus integroiduille sisältää myös myyntiä varten toimitetut tavarat tai palvelut; jakelijoille c) jos markkinaosuus on alun perin alle 30 prosenttia mutta myöhemmin nousee tämän tason yläpuolelle ylittämättä kuitenkaan 35:tä prosenttia, 2 artiklassa säädetyn poik- keuksen soveltaminen jatkuu kaksi peräkkäistä kalenteri- vuotta sen vuoden jälkeen, jolloin 30 prosentin markki- noiden kynnysosuus ensimmäisen kerran ylittyi; d) jos markkinaosuus on alun perin alle 30 prosenttia mutta myöhemmin nousee yli 35 prosentin, 2 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kalenterivuoden ajan sen vuoden jälkeen, jolloin 35 prosentin taso ensimmäisen kerran ylittyi; e) c ja d alakohdan mukaista etua ei saa yhdistää siten, että kahden kalenterivuoden pituinen jakso ylittyy. 10 artikla 1. Edellä 2 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitettu vuotuinen kokonaisliikevaihto saadaan laskemalla yhteen asianomaisen sopimuspuolen kaikkia tavaroita ja palveluja koskeva edellisen tilikauden liikevaihto sekä tähän sidossuhteessa olevien yritysten liikevaihto, ilman veroja tai veronluonteisia maksuja. Tällöin ei oteta huomioon liiketoimia, jotka on tehty vertikaa- lisen sopimuksen osapuolen ja tähän sidossuhteessa olevien yritysten välillä tai kyseiseen sopimusosapuoleen sidossuhteessa olevien yritysten kesken. 2. Edellä 2 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu, jos kahden peräkkäisen tilikauden vuotuinen kokonais- liikevaihto-osuus ylittyy enintään 10 prosentilla. 29. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 336/25 11 artikla Tässä asetuksessa käsitteisiin ’yritys’, ’toimittaja’ ja ’ostaja’ 1. sisältyvät kumpaiseenkin sidossuhteessa olevat yritykset. 2. Sidossuhteessa olevia yrityksiä ovat: a) yritykset, joissa sopimuspuolella on suoraan tai välillisesti: — valtuudet käyttää yli puolta äänimäärästä, tai — valtuudet nimittää yli puolet hallintoneuvoston, halli- tuksen tai yritystä laillisesti edustavien toimielinten jäsenistä, taikka — oikeus johtaa yrityksen liiketoimintaa; b) yritykset, luetellut oikeudet joilla on suoraan tai välillisesti a alakohdassa tai valtuudet sopimuspuoleen nähden; c) yritykset, joissa b alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä on välittömästi tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet; d) yritykset, joissa sopimuspuolella on yhdessä yhden tai useamman a, b tai c alakohdassa tarkoitetun yrityksen kanssa tai joissa kahdella tai useammalla viimeksi mainitulla yrityksellä yhdessä on a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet; e) yritykset, joilla on yhteisesti a alakohdassa lueteltuja oikeuksia tai valtuuksia: — sopimuspuolet tai kunkin a—d alakohdassa viitatut sidossuhteessa olevat yritykset, tai — yksi tai useampi sopimuspuoli taikka yksi tai useampi a—d alakohdassa tarkoitettu sidossuhteessa oleva yritys ja yksi tai useampi kolmas. Edellä 3 artiklaa sovellettaessa tämän artiklan 2 kohdan e 3. jaetaan alakohdassa tarkoitettujen yritysten markkinaosuus tasan niiden yritysten kesken, joilla on tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet. 12 artikla Komission asetuksilla (ETY) N:o 1983/83 (1), (ETY) N:o ja (ETY) N:o 4087/88 (3) säädettyjä poikkeuksia 1. 1984/83 (2) sovelletaan 31 päivään toukokuuta 2000 saakka. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa vahvis- 2. tettua kieltoa ei sovelleta 1 päivän kesäkuuta 2000 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana sellaisiin sopimuksiin, jotka ovat voimassa 31 päivänä toukokuuta 2000 ja jotka eivät täytä tämän asetuksen säätämän ryhmäpoikkeuksen edellytyksiä mutta jotka täyttävät asetusten (ETY) N:o 1983/83, (ETY) N:o 1984/83 tai (ETY) N:o 4087/88 mukaisten ryhmäpoikkeusten edellytykset. 13 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2000. Sitä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2000, paitsi 12 artiklan 1 jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000. kohtaa, Tämän asetuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä toukokuuta 2010. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999. Komission puolesta Mario MONTI Komission jäsen (1) EYVL L 173, 30. 6. 1983, s. 1. (2) EYVL L 173, 30. 6. 1983, s. 5. (3) EYVL L 359, 28. 12. 1988, s. 46


title: Komission asetus (EY) N:o 2753/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, tiettyjen interventioelinten hallussaan pitämän ja vientiin tarkoitetun naudanlihan määräaikaisesta myynnistä tarjouskilpailumenettelyllä annetun asetuksen (EY) N:o 2009/1999 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
export
intervention agency
sale

formats: html pdf print

text: 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 331/35 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2753/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, tiettyjen interventioelinten hallussaan pitämän ja vientiin tarkoitetun naudanlihan määräaikaisesta myynnistä tarjouskilpailumenettelyllä annetun asetuksen (EY) N:o 2009/1999 muuttamisesta joka EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanlihan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1633/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: 1) interventiovarastoissa Saksan olevista merkittävistä naudanlihamääristä on tehty myyntisopimuksia tiettyjen interventioelinten hallussaan pitämän ja vientiin tarkoi- tetun naudanlihan määräaikaisesta myynnistä tarjouskil- pailumenettelyllä ja asetuksen (EY) N:o 1587/1999 kumoamisesta 20 päivänä syyskuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2009/1999 (3) mukaisesti. Sellaisten vakavien ja ennakoimattomien hallinnollisten ja käytännön ongelmien vuoksi, jotka liittyvät haltuunot- toon ja johtuvat erityisesti Venäjälle toimitetusta elintar- vikeavusta, Saksan interventioelin ei pysty sovitussa ajassa toimittamaan kokonaisuudessaan sitä naudanliha- määrää, josta on tehty tarjouskilpailun voittajien kanssa sopimuksia asetuksen (EY) N:o 2009/1999 mukaisesti. Kyseisestä tilanteesta toimijoille mahdollisesti aiheutu- vien, toimijoista riippumattomista syistä johtuvien hait- tavaikutusten lieventämiseksi mainitun asetuksen 5 artik- lassa tarkoitettuja toimitus- ja voimassaoloaikoja olisi pidennettävä. 2) Tässä asetuksessa säädetyt lihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat naudan- ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2009/1999 seuraavasti: 1) Korvataan 5 artiklan 1 kohdassa ilmaisu ”2 kuukauteen” ilmaisulla ”3 kuukauteen”. 2) Korvataan 5 artiklan 2 kohdassa ilmaisu ”60 päivää” ilmai- sulla ”90 päivää”. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 20 päivästä syyskuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EYVL L 210, 28. 7. 1998, s. 17. (3) EYVL L 248, 21. 9. 1999, s. 15


title: Commission Regulation (EC) No 2805/1999 of 22 December 1999 amending Regulation (EC) No 2211/94 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 3759/92 as regards the notification of the prices of imported fishery products

eurovoc_concepts:
fishery product
import price

text: 31. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 340/51 COMMISSION REGULATION (EC) No 2805/1999 of 22 December 1999 amending Regulation (EC) No 2211/94 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 3759/92 as regards the notification of the prices of imported fishery products THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, (4) The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for fishery products, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3759/92 of 17 December 1992 on the common organisation of the market in fishery and aquaculture products (1), as last amended by Regu- lation (EC) No 3318/94 (2), and in particular Articles 22 and 23 thereof, Whereas: (1) (2) (3) The arrangements for the rapid and reliable transmission of the data needed to monitor the reference prices must be laid down. A Taric code is assigned to each product Annexes I, 3759/92 for which a reference price is fixed. listed in IV and V to Regulation (EEC) No III, II, Commission Regulation (EC) No 2211/94 (3), as amended by Regulation (EC) No 2431/98 (4), provides for the information collected to be broken down by species or product, category or commercial presentation. An additional Taric code identifies the product in ques- tion so that it is no longer necessary to describe the product using the above parameters. HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Regulation (EC) No 2211/94 is amended as follows: 1. Article 2(1) is replaced by the following: ‘1. Member States shall notify to the Commission the free-at-frontier prices of the goods listed in Annexes I, II, III, IV and V to Regulation (EEC) No 3759/92 for which a reference price is fixed and which are placed in free circula- tion. This information shall be broken down by Taric code and according to the day on which the import declaration was presented. ’ 2. Annex II is replaced by the Annex to this Regulation. Article 2 This Regulation shall enter into force on 1 March 2000. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 22 December 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 388, 31. 12. 1992, p. 1. (2) OJ L 350, 31. 12. 1994, p. 15. (3) OJ L 238, 13. 9. 1994, p. 1. (4) OJ L 302, 12. 11. 1998, p. 13. L 340/52 EN Official Journal of the European Communities 31. 12. 1999 ANNEX ‘ANNEX II 1. Data format Registration No Data involved Identification of the type of data Format Size Code 1st 2nd 3rd Message identification <TTL> Character Member State <RMS> Character Date of first day of period in ques- tion <RPP> 4th et seq. — Date of importation <DAT> Date DDMMYYYY Date DDMMYYYY — Country of consignment Numeric (optional) — Country of origin — Combined Nomenclature and Taric codes — Additional Taric code I — Additional Taric code II Numeric Character Character Character 2211B Table 1 (1) (1) (2) 5 3 8 8 3 3 10 4 4 — Value rounded to the nearest Numeric (integer) 15 (3) unit — Currency code — Quantity in kg Character Numeric (integer) 3 15 Table 2 (1) Country nomenclature for the external trade statistics of the Community and statistics of trade between Member States (Commission Regulation (EC) No 895/97 (OJ L 128, 21. 5. 1997, p. 1)). (2) Integrated tariff of the European Communities (Taric) (OJ C 212 and C 212 A, 23. 7. 1999). (3) Example: 43,56 becomes 44. 2. Message format The file is a text file made up of four separate records. — Each item of data is separated from the following item by a semi-colon. — Each message line is following by a carriage return. It looks as follows: <TTL>2211B <RMS>C(3) <RPP>DDMMYYYY <DAT>DDMMYYYY; N(3); N(3); C(10); C(4); C(4); N(15); C(3); N(15); <DAT>DDMMYYYY; N(3); N(3); C(10); C(4); C(4); N(15); C(3); N(15); <DAT>DDMMYYYY; N(3); N(3); C(10); C(4); C(4); N(15); C(3); N(15); ……… 31. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 340/53 3. Codes AUT BEL DEU DNK ESP FIN FRA GBR GRC IRL ITA LUX NLD PRT SWE BEF DKK DEM GRD PTE EUR FRF FIM NLG IEP ITL Table 1 Member State codes Code Member State Austria Belgium Germany Denmark Spain Finland France United Kingdom Greece Irland Italy Luxembourg Netherlands Portugal Sweden Table 2 Currency codes Code Currency Belgian franc Danish krone German mark Greek drachma Portuguese escudo euro French franc Finnish markka Dutch guilder Irish pound Italian lira L 340/54 EN Official Journal of the European Communities 31. 12. 1999 Code Currency ATS ESP SEK GBP LUF Austrian schilling Spanish peseta Swedish krona Pound sterling Luxembourg franc’


title: Решение на Комисията от 22 декември 1999 година относно системата за ранно предупреждение и реагиране за превенцията и контрола на заразните болести съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер С(1999) 4016)

eurovoc_concepts:
EU Member State
disease prevention
epidemiology
health control
infectious disease
information network

formats: fmx4 html pdf print xhtml

text: 238 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 5 32000D0057 26. 1. 2000 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 21/32 РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА от 22 декември 1999 година относно системата за ранно предупреждение и реагиране за превенцията и контрола на заразните болести съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер С(1999) 4016) (2000/57/ЕО) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, (4) като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парла- мент и на Съвета от 24 септември 1998 г. за създаването на мрежа за епидемиологично наблюдение и контрол на заразните болести в Общността (1), и по-специално членове 1 и 7 от него, като има предвид, че: (1) (2) (3) Съгласно Решение № 2119/98/ЕО трябва да се създаде мрежа на общностно равнище за развитие на сътрудничест- вото и координацията между държавите-членки със съдействието на Комисията с оглед на подобряването на превенцията и контрола в Общността на категориите заразни болести, посочени в приложението към настоящото решение. Мрежата за епидемиологично наблюдение на болестите и за изграж- дане на система за ранно предупреждение и реагиране. използва трябва да се Болестите или здравните въпроси, които се включват в обхвата на епидемиологичното наблюдение на общностно равнище, трябва да отразяват сегашните потребности на Общността, и по-специално добавената стойност на наблюдението на общностно равнище. Системата за ранно предупреждение и реагиране трябва да решава въпросите, поставени от компетентните здравни органи на всяка държава-членка или доказани със събра- ните данни по член 4 от Решение № 2119/98/ЕО. (1) ОВ L 268, 3. 10. 1998 г. , стр. 1. Настоящото решение следва да улесни интегрирането на мрежата на Общността по Решение № 2119/98/ЕО с други мрежи за бързо оповестяване на национално или общ- ностно равнище на болести и специфични здравни въпроси, които трябва да бъдат обхванати от системата за ранно пре- дупреждение и реагиране. Следователно с оглед на неговото изпълнение мрежата на Общността трябва да действа чрез използване на Системата за здравно наблюдение на заразните болести в рамките на Европейската мрежа за здравна информация (EUPHIN-HSSCD) с три елемента: а) система за ранно предупреждение и реагиране за отчи- тане на определени заплахи за общественото здраве от компетентните здравни органи на всяка държава- членка, които отговарят за определяне на необходимите мерки за опазване на общественото здраве; б) обмен на информация между акредитираните структури и органи на държавите-членки във връзка с обществе- ното здраве; в) конкретни мрежи за болестите, включени в обхвата на епидемиологичното между акредитираните структури и органи на държавите- членки. наблюдение, (5) Разработването на нови полезни технологии трябва да се следи редовно и да се отчита при въвеждането на EUPHIN- HSSCD като оперативна система. (6) Мерките, предвидени в настоящото решение, съответстват на становището на комитета, създаден съгласно член 7 от Решение № 2119/98/ЕО, 15/т. 5 BG Официален вестник на Европейския съюз 239 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: Член 3 Член 1 1. Системата за ранно предупреждение и реагиране на мрежата на Общността се запазва за изброените в приложение I събития, нари- чани по-нататък в текста за краткост „събитията“, или признаци за събития, които самостоятелно или във връзка с други подобни събития представляват потенциална заплаха за общественото здраве. 2. Структурите и/или органите на всяка държава-членка събират и обменят цялата необходима информация за тези събития примерно за национално наблюдение, елемента за епидемиологично наблюдение на мре- жата на Общността или друга система на Общността за събиране на данни. чрез използване на системата 1. Компетентните органи на държавите-членки представят на Комисията ежегодно до 31 март аналитичен доклад за събитията и приложените процедури в рамките на системата на ранно пре- дупреждение и реагиране. Освен това компетентните органи на държавите-членки могат своевременно да представят доклади за конкретни събития от особено значение. 2. На основата на докладите Комисията прави преглед в годишния си доклад на действието на системата за ранно предупреждение и реагиране и при необходимост предлага промени в нея. Член 4 Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2000 г. Член 2 Член 5 1. Процедурите за обмен на информация за събитията са описани в приложение II, раздел 1 (равнище 1: Информационен обмен). 2. Процедурите, които се прилагат при събитие, което предста- влява потенциална заплаха за общественото здраве, или при събитие, което представлява реална заплаха за общественото здраве, са описани в приложение II, раздел 2 (равнище 2: Потен- циални заплахи) и раздел 3 (равнище 3: Реални заплахи). 3. Процедурите за информиране на обществеността и съответните специалисти са описани в приложение II, раздел 4. Адресати на настоящото решение са държавите-членки. Съставено в Брюксел на 22 декември 1999 година. За Комисията David BYRNE Член на Комисията 240 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 5 ПРИЛОЖЕНИЕ I Събития за докладване в рамките на системата за ранно предупреждение и реагиране 1. Епидемии от заразни болести, които обхващат територията на повече от една държава-членка. 2. Пространствено или времево струпване на болести от сходен тип, ако възможната причина е патогенен фактор и съществува риск от разпространение на територията на държавите-членки на Общността. 3. Пространствено или времево струпване на болести от сходен тип извън Общността, ако възможната причина е патогенен фактор и съществува риск от разпространение на територията на държавите-членки на Общността. 4. Поява или възобновяване на заразна болест или инфекциозен причинител, което може да изисква своевременни и съгласувани действия от страна на Общността за ограничаването му. 15/т. 5 BG Официален вестник на Европейския съюз 241 ПРИЛОЖЕНИЕ II Процедури за информиране, консултации и сътрудничество в рамките на системата за ранно предупреждение и реагиране 1. Равнище на готовност 1: Информационен обмен 1. Ако информацията, събрана в една или повече държави-членки или от други признати източници, показва вероятност от настъпването на събитие, компетентните органи, които отговарят за определянето на мерки за опазване на общественото здраве във всяка от съответните държави-членки, чрез мрежата незабавно информират своите колеги в другите държави-членки и Комисията за обстоятелствата и положението. При получаване на информацията компетентните органи на съответните държави-членки изразяват становище дали са необходими мерки, които да бъдат предприети от други държави-членки, или се налагат съгласувани действия на общностно равнище със съдействието на Комисията. 2. Комисията и съответните държави-членки осигуряват непрекъснат и бърз обмен на получената информация и информират останалите държави-членки. 3. Компетентните държава- членка/държави-членки незабавно правят оценка в сътрудничество със структурите и/или органите на събраната информация, за да установят дали съществува заплаха за общественото здраве. съответната/съответните здравеопазването областта органи на в в 4. Комисията може да свика извънредно заседание на комитета на мрежата или на предложени от комитета експерти за осигуряване на прозрачност и ефективност на евентуалните действия. 2. Равнище на готовност 2: Потенциални заплахи здраве, Когато информацията за дадено събитие или признаци за такова събитие разкриват потенциална заплаха за общественото държава- членка/държави-членки незабавно информират своите колеги в другите държави-членки и Комисията за характера и обхвата на потенциалната заплаха и за мерките, които възнамеряват да предприемат самостоятелно или във взаимодействие с други заинтересовани държави-членки или други страни. съответната/съответните компетентните държавни органи на 2. 1. Проверка и оценка Компетентните съответната/съответните държава-членка/държави-членки извършват незабавно оценка в сътрудничество със структурите и/или органите на събраната информация, за да установят дали съществува заплаха за общественото здраве. здравеопазването държавни областта органи на на в Предоставят се епидемиологична експертна помощ по места, както и клинична и друга съществена експертна помощ, както и техническа помощ за провеждане на по-нататъшни проучвания в държавите-членки. Общността или отделните държави-членки могат да ги предоставят по молба на съответната държава-членка. Комисията оказва съдействие при съгласуването на предпазните мерки в хода на подготовката за евентуална заплаха за общественото здраве. Комисията може да свика извънредно заседание на комитета на мрежата или на предложени от комитета експерти за съгласуване на необходимите действия. 2. 2. Прекратяване Ако в заключителната оценка на риска се заявява, че не е възникнала заплаха за общественото здраве и не са необходими действия или са необходими само местни действия, компетентните органи в областта на здравеопазването във всяка от съответните държави-членки незабавно информират своите колеги в другите държави-членки и Комисията за характера и обхвата на мерките, които са предприели или възнамеряват да предприемат. Ако в тридневен срок не постъпят възражения от друга държава-членка или от Комисията, не се изискват по-нататъшни действия на системата за ранно предупреждение и реагиране. 3. Равнище на готовност 3: Реални заплахи органи Компетентните държава- членка/държави-членки незабавно информират своите колеги в другите държави-членки и Комисията за характера и обхвата на потенциалната заплаха и за мерките, които възнамеряват да предприемат самостоятелно или във взаимодействие с други заинтересовани държави-членки Комисията и други страни. съответната/съответните здравеопазването областта на на в 3. 1. Съгласуване на мерките Компетентните държава- членка/държави-членки незабавно информират своите колеги в другите държави-членки и Комисията за напредъка и резултатите от предприетите мерки. съответната/съответните здравеопазването областта органи на на в Държавите-членки и Комисията съгласуват по-нататъшните мерки на общностно равнище в съответствие с членове 3 и 6 от Решение № 2119/98/ЕО. 242 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 5 Комисията подкрепя държавите-членки в съгласуването на техните усилия за преодоляване на заплахата за общественото здраве и за гарантиране на защитата на населението. Комисията може да свика извънредно заседание на комитета на мрежата или на предложени от комитета делегати за съгласуване на действията. 3. 2. Прекратяване Действието на системата се прекратява по съгласие на заинтересованите държави-членки, които уведомяват съответно останалите държави-членки и Комисията. 4. Информиране на обществеността и съответните специалисти При настъпване на събитие държавите-членки незабавно предоставят подходящи информационни материали на съответните специалисти и обществеността и ги информират за предприетите мерки. Комисията и държавите-членки информират съответните специалисти и обществеността за съгласуваните на общностно равнище насоки за действие и незабавно ги информират за прекратяването на заплахата за общественото здраве


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2506/99 esittäjä(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle. Aflatoksiinisienen sallittu pitoisuus EU:n alueelle tuoduissa parapähkinöissä.

eurovoc_concepts:
European social policy
import restriction
nut
toxic substance

text: C 303 E/70 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 24. 10. 2000 Mik(cid:228)li n(cid:228)in on, voiko komissio hahmotella p(cid:228)(cid:228)piirteiss(cid:228)(cid:228)n kyseist(cid:228) j(cid:228)rjestely(cid:228) ja selitt(cid:228)(cid:228), tuleeko maksetta- vien korvausten vastata kyseess(cid:228) olevan j(cid:228)senvaltion korvauksia? (1) EYVL L 175, 19. 7. 1993, s. 23. David Byrnen komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 2000) K(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228) on useita rahallisia korvausv(cid:228)lineit(cid:228) silt(cid:228) varalta, ett(cid:228) lohia joudutaan viljelylaitoksilla pakkoteurastamaan lohen tarttuvan anemian (ISA) vuoksi. J(cid:228)senvaltiot voivat my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) rahallista korvausta k(cid:228)rsityist(cid:228) menetyksist(cid:228). T(cid:228)llaisessa tapauksessa kyseisen j(cid:228)senvaltion viranomaisten on ilmoitettava toimenpideluonnoksista komissiolle. Kalastukselle ja vesiviljelylle my(cid:246)nnetyn valtiontuen tutkimista koskevien suuntaviivojen mukaisesti tuottajien k(cid:228)rsimien menetysten korvaamiseen t(cid:228)ht(cid:228)(cid:228)vi(cid:228) toimenpiteit(cid:228) voidaan pit(cid:228)(cid:228) yhteismarkkinoille soveltuvina, mik(cid:228)li viranomaiset ovat p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)neet h(cid:228)vityssuunnitelmasta. Tietyist(cid:228) el(cid:228)inl(cid:228)(cid:228)kint(cid:228)alan kustannuksista 26. kes(cid:228)kuuta 1990 tehdyn neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 90/424/ETY (1) 3 artiklassa luetellaan ne taudit, joihin liittyviin h(cid:228)t(cid:228)tilanteisiin yhteis(cid:246)n rahallista korvausta voidaan my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228). Rahoituksen on oltava 50 prosenttia kuluista, jotka aiheutuvat j(cid:228)senvaltiolle niist(cid:228) korvauksista, joita se maksaa tilanomistajille teurastamisesta, el(cid:228)inten ja tarvittaessa el(cid:228)intuotteiden h(cid:228)vitt(cid:228)misest(cid:228), tilan ja v(cid:228)lineiden puhdistuksesta, hy(cid:246)nteisten h(cid:228)vitt(cid:228)misest(cid:228), desinfioinnista sek(cid:228) saastuneiden rehujen ja v(cid:228)lineiden h(cid:228)vitt(cid:228)misest(cid:228). Jos on p(cid:228)(cid:228)tetty rokottamisesta, rahoituksen on oltava 100 prosenttia rokotteen hankinnasta ja 50 prosenttia t(cid:228)m(cid:228)n rokottamisen toteuttamisesta aiheutuneista kuluista. Lohen tarttuvaa anemiaa ei kuitenkaan ole sis(cid:228)llytetty tukikelpoisten tautien luetteloon. Sen sis(cid:228)llytt(cid:228)miseksi luetteloon komission on teht(cid:228)v(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s pysyv(cid:228)n el(cid:228)inl(cid:228)(cid:228)kint(cid:228)komitean menettelyn mukaisesti. Neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 90/424/ETY 24 artiklassa mainitaan mahdollisuus aloittaa yhteis(cid:246)n rahoitustoimet tiettyjen tautien h(cid:228)vitt(cid:228)miseksi ja valvomiseksi. Korvaus riippuu j(cid:228)senvaltioiden toimittamien vuosittaisten ohjelmien hyv(cid:228)ksynn(cid:228)st(cid:228). N(cid:228)iss(cid:228) ohjelmissa on toimitettava kaikki asianmukaiset rahoitustiedot, ja niiss(cid:228) on osoitettava erityisesti ohjelman toteuttamisesta aiheutuvat arvioidut kokonaiskustannukset. Yhteis(cid:246)n rahoitusosuudeksi t(cid:228)ss(cid:228) tapauksessa vahvistetaan 50 prosenttia j(cid:228)senvaltioille aiheutuneista kustannuksista, jotka liittyv(cid:228)t el(cid:228)inten teurastuksesta tuottajille maksettuihin korvauksiin. Lohen tarttuvaa anemiaa ei ole kuitenkaan sis(cid:228)llytetty niiden tautien luetteloon, joihin 24 artiklaa sovelletaan. Sen sis(cid:228)llytt(cid:228)minen luette- loon edellytt(cid:228)(cid:228) komission esityksest(cid:228) teht(cid:228)v(cid:228)(cid:228) neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228). Komissio tarkastelee, onko suotavaa ryhty(cid:228) toimiin lohen tarttuvan anemian sis(cid:228)llytt(cid:228)miseksi yhteen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) 90/424/ETY tarkoitetuista luetteloista. J(cid:228)senvaltiot voivat 1. tammikuuta 2000 alkaen kalatalouden ohjauksen rahoitusv(cid:228)lineen (KOR) 15 artiklan mukaisesti edist(cid:228)(cid:228) kansallisten ohjelmiensa puitteissa vesiviljelyyn liittyvist(cid:228) taudeista aiheutuvien patolo- gisten riskien h(cid:228)vitt(cid:228)mist(cid:228). Rahoitusosuuden enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ksi sallitaan tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden osalta 35 prosenttia ja muiden alueiden osalta 15 prosenttia. Laatiessaan ensi vuonna uuden KOR:n t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoasetusta komissio p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) t(cid:228)t(cid:228) tukea koskevista yksityiskohtaisista s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228). (1) EYVL L 224, 18. 8. 1990, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) 94/370/EY (EYVL L 168, 2. 7. 1994). (2000/C 303 E/062) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2506/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Caroline Jackson (PPE-DE) komissiolle (22. joulukuuta 1999) Aihe: Aflatoksiinisienen sallittu pitoisuus EU:n alueelle tuoduissa parap(cid:228)hkin(cid:246)iss(cid:228) Voiko komissio ilmoittaa: 1. mihin tieteelliseen tutkimukseen se perustaa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksens(cid:228), jolla parap(cid:228)hkin(cid:246)iss(cid:228) olevan aflatoksiinisie- nen suurimmaksi sallituksi pitoisuudeksi m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttiin 4 miljardisosaa, kun USA:ssa noudatettava taso on 20 miljardisosaa? 24. 10. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 303 E/71 2. onko maap(cid:228)hkin(cid:246)iden pitoisuustaso EU:ssa korkeampi kuin parap(cid:228)hkin(cid:246)iden? 3. miten parap(cid:228)hkin(cid:246)iden tuottajia kuultiin ennen EU:n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tekemist(cid:228)? 4. mit(cid:228) EU:n tukea tuottajille on tarjottu, jotta he voivat ryhty(cid:228) toimenpiteisiin p(cid:228)hkin(cid:246)iden laadun parantamiseksi? 5. 6. kuinka monta kuukautta etuk(cid:228)teen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksest(cid:228) kerrottiin tuottajille? aikooko EU tarjota korvauksia tuottajille vuonna 2000, jolloin he eiv(cid:228)t en(cid:228)(cid:228) voi myyd(cid:228) suurta osaa tuotannostaan EU:n markkinoille? 7. onko EU tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) EU:n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s saattaa v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228) roimasti er(cid:228)iden mets(cid:228)kansojen tuloja ja pakottaa heid(cid:228)t ymp(cid:228)rist(cid:246)n kannalta haitallisempaan mets(cid:228)n hy(cid:246)dynt(cid:228)miseen? 8. onko komissio valmis perumaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksens(cid:228), jos tutkimuksella osoitetaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen haitalliset vaikutukset mets(cid:228)kansojen el(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (7. helmikuuta 2000) Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)rien vahvistamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 194/97 muuttamisesta 16 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) hein(cid:228)kuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1525/98 (1) vahvistetaan maap(cid:228)hkin(cid:246)iden, p(cid:228)hkin(cid:246)iden, mukaan lukien parap(cid:228)hkin(cid:228)t, kuivattujen hedelmien, viljojen ja n(cid:228)ist(cid:228) saatavien tuotteiden aflatoksiini B1:n ja kaikkien aflatoksiinien sek(cid:228) maidon aflatoksiini M1:n enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t. Elintarvikealan tiedekomitea antoi 23. syyskuuta 1994 lausunnon aflatoksiineista, okratoksiini A:sta 1. ja patuliinista (2) Komitea totesi t(cid:228)ll(cid:246)in aflatoksiinien olevan genotoksisia sy(cid:246)p(cid:228)(cid:228) aiheuttavia aineita. T(cid:228)m(cid:228)ntyyppisten karsinogeenien osalta ei yleisesti katsota voitavan ilmoittaa sellaista kynnysarvoa, jota v(cid:228)h(cid:228)isemm(cid:228)t m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t eiv(cid:228)t aiheuta kasvaimien muodostumista. Toisin sanoen ainoastaan nollata- son altistuminen olisi riskit(cid:246)nt(cid:228). Tiedekomitea yhtyi Kansainv(cid:228)lisen sy(cid:246)v(cid:228)ntutkimuslaitoksen (IARC) (3) v(cid:228)h(cid:228)n aikaisemmin (1993) aflatok- siinien karsinogeenisyydest(cid:228) ja genotoksisuudesta esitt(cid:228)miin arviointeihin. Useiden riskinarviointiraporttien perusteella voidaan todeta, ett(cid:228) jopa hyvin v(cid:228)h(cid:228)inen altistuminen aflatoksiineille (eli 1 nanogramma kehon painokiloa kohti p(cid:228)iv(cid:228)ss(cid:228) tai t(cid:228)t(cid:228) v(cid:228)h(cid:228)isempi m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)) lis(cid:228)(cid:228) maksasy(cid:246)v(cid:228)n riski(cid:228). Tiedekomitea k(cid:228)sitteli aflatoksiinien toksikologiaa uudelleen 108. t(cid:228)ysistunnossaan (4) syyskuussa 1997 elintarvikelis(cid:228)aineita k(cid:228)sittelev(cid:228)n FAO:n ja WHO:n yhteisen asiantuntijakomitean (JECFA) arvioinnin (5) pohjalta. Tiedekomitea antoi tunnustusta asiantuntijakomitean ponnisteluille toteuttaa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)llinen riskinar- viointi yhdist(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) karsinogeneettinen potentiaali ihmisten altistumista koskeviin tietoihin. Tiedekomitea huomautti kuitenkin useista t(cid:228)h(cid:228)n l(cid:228)hestymistapaan sis(cid:228)ltyvist(cid:228) rajoituksista ja oletuksista, jotka tuotiin selke(cid:228)sti esiin raportissa. Tiedekomitea huomautti, ett(cid:228) asiantuntijakomitea ei asettanut aflatoksiinien toksisuutta kyseenalaiseksi ((cid:148)aflatoksiinit ovat vahvimpia tiedossa olevia mutaatioita ja sy(cid:246)p(cid:228)(cid:228) aiheuttavia aineita(cid:148)) ja ett(cid:228) useat asiantuntijakomitean lausunnoista eiv(cid:228)t ole ristiriidassa tiedekomitean vuonna 1994 aflatoksiineista antaman lausunnon kanssa. Tiedekomitea katsoi n(cid:228)in ollen, ett(cid:228) t(cid:228)m(cid:228) lausunto on edelleen voimassa. T(cid:228)m(cid:228)n arvioinnin perusteella katsotaan, ett(cid:228) kuluttajien suojelua voidaan edist(cid:228)(cid:228) vahvistamalla enimm(cid:228)is- m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t ja toteuttamalla saastumisen ehk(cid:228)isyyn t(cid:228)ht(cid:228)(cid:228)vi(cid:228) toimenpiteit(cid:228). Enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t on vahvistettava niin alhaiselle tasolle kuin on kohtuuden rajoissa mahdollista. 2. Maap(cid:228)hkin(cid:246)iden, p(cid:228)hkin(cid:246)iden (my(cid:246)s parap(cid:228)hkin(cid:246)iden), kuivattujen hedelmien, viljojen ja niist(cid:228) tehtyjen suoraan ihmisravinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi tarkoitettujen tuotteiden osalta kaikkien aflatoksiinien (B1 + B2 + G1 + G2) enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228) voi olla 4 mikrogrammaa kiloa kohti (µg/kg) ja aflatoksiini B1:n enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228) 2 µg/kg. Jalostamattomia p(cid:228)hkin(cid:246)it(cid:228) voidaan lajitella tai niihin voidaan soveltaa muita aflatoksiinitasoa alentavia fyysisi(cid:228) menetelmi(cid:228) lopullisen, kuluttajalle menev(cid:228)n tuotteen saamiseksi. Kun n(cid:228)m(cid:228) menetelm(cid:228)t otetaan huomioon, p(cid:228)hkin(cid:246)ille ja my(cid:246)skin parap(cid:228)hkin(cid:246)ille on vahvis- tettu korkeammat enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t (kaikkien aflatoksiinien enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ksi 10 µg/kg ja aflatoksiini B1:n enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ksi 5 µg/kg edellytt(cid:228)en, ett(cid:228) ne lajitellaan tai niihin sovelletaan jotakin muuta fyysist(cid:228) menetelm(cid:228)(cid:228) ennen niiden p(cid:228)(cid:228)tymist(cid:228) ihmisravinnoksi tai k(cid:228)ytt(cid:228)mist(cid:228) elintarvikkeiden ainesosina. Jalosta- C 303 E/72 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 24. 10. 2000 mattomien maap(cid:228)hkin(cid:246)iden kaikkien aflatoksiinien enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ksi on vahvistettu 15 ppb ja aflatoksiini B1:n enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ksi 8 ppb, mik(cid:228) on yhdenmukainen Codex Alimentariuksessa (6) hyv(cid:228)ksytyn arvon kanssa. Lis(cid:228)ksi on olemassa riitt(cid:228)v(cid:228)sti tietoja siit(cid:228), ett(cid:228) lajittelun ansiosta jalostamattomien maap(cid:228)hkin(cid:246)iden taso 15 ppb voi laskea 4 ppb:hen lopullisessa kuluttajalle menev(cid:228)ss(cid:228) tuotteessa. Enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) 15 ppb harkitaan my(cid:246)s jalostamattomille p(cid:228)hkin(cid:246)ille (my(cid:246)s parap(cid:228)hkin(cid:246)ille) ja kuivatuille hedelmille, jos ennen 1. 7. 2001 (7) saadaan todisteita siit(cid:228), ett(cid:228) lajittelutekniikoilla tai muilla fyysisill(cid:228) menetelmill(cid:228) voidaan alentaa jalostamattomien p(cid:228)hkin(cid:246)iden ja kuivattujen hedelmien 15 ppb:n aflatoksiinitasoa tasolle, joka vastaa suoraan ihmisravinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi tarkoitetuille tuotteille asetettua enimm(cid:228)is- m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228). T(cid:228)llaisia tietoja ei ole viel(cid:228) saatu. 3, 5 ja 6. Toimenpide-ehdotuksista ilmoitettiin Maailman kauppaj(cid:228)rjest(cid:246)lle (WTO) 8. 1. 1998 p(cid:228)iv(cid:228)tyll(cid:228) ilmoituksella G/SPS/N/EEC/51, jossa asetettiin huomautusten esitt(cid:228)misen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ajaksi 20. 3. 1998. N(cid:228)in ollen toimenpide-ehdotuksista ilmoitettiin virallisesti WTO:n j(cid:228)senten toimivaltaisille viranomaisille tammikuussa 1998. Hyv(cid:228)ksytyt toimenpiteet on julkaistu virallisessa lehdess(cid:228) (8), ja vastaus kuulemismenettelyn aikana tehtyihin huomautuksiin l(cid:228)hetettiin WTO:lle 14. 10. 1998 jakelua varten. Toimenpiteet tulivat voimaan 1. 1. 1999. Komission mielest(cid:228) on kansallisten viranomaisten teht(cid:228)v(cid:228) varmistaa, ett(cid:228) parap(cid:228)hkin(cid:246)iden kansallisille tuottajille ilmoitetaan voimassa olevista m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksist(cid:228) niiss(cid:228) maissa, joihin niiden tuotteita vied(cid:228)(cid:228)n. Komission asetuksella (EY) N:o 1525/98 vahvistetuilla yhteis(cid:246)n tason enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)rill(cid:228) korvattiin ja yhdenmukaistettiin j(cid:228)senvaltioissa voimassa olleet aflatoksiinien kansalliset enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t. Merkitt(cid:228)v(cid:228)t parap(cid:228)hkin(cid:246)iden tuojamaat olivat jo 1990-luvun alussa vahvistaneet yhteis(cid:246)n tasolla vahvistettuja m(cid:228)(cid:228)ri(cid:228) vastaavat kansalliset parap(cid:228)hkin(cid:246)it(cid:228) koskevat enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t. Siksi voidaan olettaa, ett(cid:228) yhteis(cid:246)n enim- m(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)rien voimaantulo 1. 1. 1999 ja aflatoksiinien voimassa olleiden kansallisten enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)rien korvaaminen eiv(cid:228)t vaikuta merkitt(cid:228)v(cid:228)sti parap(cid:228)hkin(cid:246)iden tuontiin yhteis(cid:246)(cid:246)n edellisiin vuosiin verrattuna. Komissio on siksi sit(cid:228) mielt(cid:228), ett(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228) olevan tiedon perusteella ei ole aiheellista peruuttaa asetusta (EY) N:o 1525/98. 4 ja 7. Komissio on t(cid:228)ysin tietoinen parap(cid:228)hkin(cid:246)iden tuotannon merkityksest(cid:228) paikallisten tuottajien sosiaalisiin oloihin ja Amazonin sademetsien suojeluun. Komissiolla on parhaillaan k(cid:228)ynniss(cid:228) teknisi(cid:228) yhteisty(cid:246)ohjelmia asianomaisten maiden, my(cid:246)s Brasilian kanssa. Niiss(cid:228) selvitet(cid:228)(cid:228)n, mit(cid:228) teknist(cid:228) ja rahoi- tusapua voidaan tarjota, jotta s(cid:228)ilytet(cid:228)(cid:228)n parap(cid:228)hkin(cid:246)iden tuotanto keinona suojella Amazonin sademetsien biologista monimuotoisuutta, v(cid:228)hennet(cid:228)(cid:228)n parap(cid:228)hkin(cid:246)iden aflatoksiinipitoisuutta ja parannetaan paikallis- ten pienviljelij(cid:246)iden sosiaalisia oloja. N(cid:228)m(cid:228) tavoitteet ovat kuitenkin toissijaisia verrattuna eurooppalaisten kuluttajien suojeluun aflatoksiinin aiheuttamilta vaaroilta kansanterveydelle. International Agency for Research on Cancer. (1) EYVL L 201, 17. 7. 1998. (2) Reports of the Scientific Committee for Food, 35. sarja. (3) (4) Brysseliss(cid:228) 18. (cid:129)19. 9. 1997 pidetyn elintarvikealan tiedekomitean 108. kokouksen p(cid:246)yt(cid:228)kirja. (5) 49. kokous, Rooma, 17. (cid:129)26. 6. 1997, Summary and Conclusions, liitteen(cid:228) oleva jakso. (6) ALINORM 99/12, Report of the Thirtieth Session of the Codex Committee on Food Additives and Contaminants, The Hague, The Netherlands, 9-13 March 1998, par. 64-72 and Appendix X. (7) Komission asetus (EY) N:o 1566/1999, annettu 16 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) hein(cid:228)kuuta 1999, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)rien vahvistamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 194/97 muuttamisesta (EYVL L 184, 17. 7. 1999, s. 17). (8) EYVL L 201, 17. 7. 1998. (2000/C 303 E/063) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2516/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Sergio Berlato (UEN) komissiolle (22. joulukuuta 1999) Aihe: Direktiivi 79/409/ETY villilintujen suojelusta Villilintuja koskeva direktiivi 79/409/ETY (1) on nyt 20 vuotta vanha ja koska sit(cid:228) ei ole koskaan otettu uudelleen k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi tai muutettu, direktiivin perinpohjainen uudistaminen olisi nyt tarpeen


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-2506/99 di Caroline Jackson (PPE-DE) alla Commissione. Livelli autorizzati di aflatossina nelle noci del Brasile importate nell'UE.

text: C 303 E/70 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 24. 10. 2000 In caso affermativo, potrebbe la Commissione illustrare tale programma e spiegare se deve essere accompagnato da una compensazione versata da parte del pertinente Stato membro? (1) GU L 175 del 19. 7. 1993, pag. 23. Risposta del Commissario Byrne a nome della Commissione (19 gennaio 2000) Vari strumenti di compensazione finanziaria sono disponibili salmoni negli allevamenti colpiti da anemia infettiva dei salmoni (ISA). in caso di abbattimento obbligatorio di Gli Stati membri possono concedere un indennizzo finanziario per le perdite subite e in questo caso le autorit(cid:224) dello Stato membro interessato informano la Commissione dei provvedimenti adottati. Secondo gli orientamenti per l(cid:146)esame degli aiuti di Stato all(cid:146)industria della pesca e all(cid:146)aquicoltura, i provvedimenti destinati a compensare le perdite subite dai produttori si possono ritenere compatibili con le misure comunitarie, purchØ le autorit(cid:224) mettano a punto un piano di eradicazione. La decisione del Consiglio 90/424/EEC del 26 giugno 1990 relativa a talune spese nel settore veterinario (1) elenca, all(cid:146)articolo 3, le malattie per le quali Ł possibile concedere una compensazione comunitaria d(cid:146)emergenza. Il contributo finanziario deve rappresentare il 50 % delle spese sostenuto dallo Stato membro loro per compensare gli allevatori per la macellazione, prodotti, per pulire, disinfettare e eliminare i parassiti nelle aziende e nelle attrezzature e per distruggere mangimi e attrezzature contaminati. Nel caso in cui si decida di effettuare una vaccinazione, il contributo finanziario deve rappresentare il 100 % delle spese di fornitura del vaccino e il 50 % dei costi connessi alla vaccinazione stessa. Tuttavia l(cid:146)anemia infettiva dei salmoni non Ł compresa nell(cid:146)elenco delle malattie ammissibili ad una compensazione. L(cid:146)inserimento nell(cid:146)elenco comporterebbe una decisione della Commis- sione conformemente alla procedura del Comitato veterinario permanente. la distruzione degli animali e, se del caso, dei La decisione del Consiglio 90/424/EEC, nell(cid:146)articolo 24 presenta la possibilit(cid:224) di un(cid:146)azione finanziaria della Comunit(cid:224) per l(cid:146)eradicazione e la sorveglianza di talune malattie. La compensazione Ł basata sull(cid:146)approva- zione di programmi annuali presentati dagli Stati membri. I programmi forniranno le adeguate informa- zioni finanziarie e indicheranno, in particolare, il costo totale stimato per l(cid:146)attuazione del programma. In questo caso l(cid:146)entit(cid:224) del contributo finanziario comunitario sar(cid:224) fissata al 50 % dei costi sostenuti dagli Stati membri per compensare gli allevatori per la macellazione degli animali. Tuttavia l(cid:146)anemia infettiva dei salmoni non Ł compresa nell(cid:146)elenco cui si applicano le disposizioni dell(cid:146)articolo 24. AffinchØ venga inserita nell(cid:146)elenco, si dovr(cid:224) procedere con una decisione del Consiglio a seguito di una proposta della Commis- sione. La Commissione esaminer(cid:224) l(cid:146)opportunit(cid:224) di intraprendere un(cid:146)azione per l(cid:146)inserimento dell(cid:146)anemia infettiva dei salmoni in uno degli elenchi che figurano nella decisione 90/424/CEE. A decorrere dal 1o gennaio 2000, ai sensi dell(cid:146)articolo 15 del nuovo strumento finanziario di orientamento della pesca(FIFG), gli Stati membri, nell(cid:146)ambito dei programmi nazionali, possono favorire l(cid:146)eradicazione di rischi patologici dovuti a malattie nell(cid:146)aquacoltura. Secondo le disposizioni Ł previsto un contributo finanziario massimo pari al 35 % per le zone dell(cid:146)Obiettivo 1 e del 15 % per gli altri settori. Nel definire il regolamento d(cid:146)attuazione del nuovo strumento finanziario di orientamento della pesca per l(cid:146)anno prossimo, la Commissione definir(cid:224) norme dettagliate per quanto riguarda questi sussidi. (1) GU L 224 del 18. 8. 1990, modificata dalla decisione 94/370/CE (GU L 168 del 2. 7. 1994). (2000/C 303 E/062) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2506/99 di Caroline Jackson (PPE-DE) alla Commissione (22 dicembre 1999) Oggetto: Livelli autorizzati di aflatossina nelle noci del Brasile importate nell(cid:146)UE Potrebbe la Commissione rispondere alle seguenti domande: 1. Su quale ricerca si basa la decisione di autorizzare un livello massimo di aflatossina nelle noci del Brasile di quattro parti per miliardo (ppb), allorchØ il livello autorizzato negli USA Ł di 20 ppb? 24. 10. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 303 E/71 2. Il livello massimo autorizzato nell(cid:146)UE per le arachidi Ł maggiore di quello per le noci del Brasile? 3. Quali consultazioni si sono tenute con i produttori di noci del Brasile prima che venisse presa la decisione dell(cid:146)UE? 4. Quale assistenza Ł stata offerta ai produttori per consentire loro di prendere misure atte a garantire una riduzione delle noci in questione? 5. Con quanti mesi di anticipo i produttori sono stati avvisati di questa disposizione? 6. 7. 8. Prevede l(cid:146)UE di offrire ai produttori una compensazione nel 2000, allorchØ essi non potranno piø vendere gran parte del raccolto sul mercato europeo? ¨ consapevole l(cid:146)UE che la sua decisione potrebbe ridurre sensibilmente il reddito di alcune popolazioni delle foreste, costringendole a forme di sfruttamento della foresta meno compatibili con l(cid:146)ambiente? ¨ disposta la Commissione a ritornare su questa decisione in attesa di uno studio dell(cid:146)impatto di detta misura sulle popolazioni delle foreste pluviali? Risposta fornita dal sig. Byrne a nome della Commissione (7 febbraio 2000) Il Regolamento della Commissione (CE) n. 1525/98 del 16 luglio 1998 che modifica il Regolamento (CE) n. 194/97 del 31 gennaio 1997 che stabilisce i tenori massimi ammissibili per alcuni contaminanti presenti nei prodotti alimentari (1), fissa limiti massimi per l(cid:146)aflatossina B1 e l(cid:146)aflatossina totale per le arachidi, la frutta con guscio, incluse le noci brasiliane, la frutta secca, i cereali e i derivati di detti prodotti e per l(cid:146)aflatossina M1 nel latte. 1. Il comitato scientifico per l(cid:146)alimentazione umana (SCF) il 23 settembre 1994 ha formulato un parere sulle aflatossine, l(cid:146)ocratossina A e la patulina (2). A quell(cid:146)epoca, l(cid:146)SCF, per le aflatossine, concludeva quanto segue: Le aflatossine sono genotossici carcinogeneci. Per questo tipo di cancerogeni si ritiene generalmente che vi sia una dose di soglia al di sotto della quale non si verifichi la formazione di tumori. In altre parole, solo un livello zero di esposizione sar(cid:224) esente da rischi. Ci(cid:242) Ł in accordo con le recenti valutazioni dell(cid:146)IARC (3) (1993) per quanto riguarda la carcinogenicit(cid:224) e la genotossicit(cid:224) delle aflatossine. Dalle varie relazioni sulla valutazione dei rischi, si pu(cid:242) concludere che anche livelli molto bassi di esposizione alle aflatossine, ad esempio 1 ng/kg b. w. /giorno o meno contribuiscono al rischio di cancro al fegato. L(cid:146)SCF ha ridiscusso la tossicologia delle aflatossine nella 108a sessione plenaria del settembre 1997 (4) alla luce della recente valutazione del JECFA (5). Esso ha riconosciuto il grande sforzo effettuato dal comitato congiunto di esperti FAO/OMS sugli additivi alimentari (JECFA) per eseguire una valutazione quantitativa del rischio combinando le azioni cancerogene e i dati di esposizione umana, ma ha anche notato le varie limitazioni e ipotesi relative a questo approccio, che sono state chiaramente indicate nella relazione. L(cid:146)SCF ha notato che la tossicologia delle aflatossine non Ł messa in questione dal JECFA «Le aflatossine sono tra i piø potenti agenti mutageni e le sostanze cancerogene note» e che molte dichiarazioni del JECFA non sono incompatibili con il parere dell(cid:146)SCF sulle aflatossine espresso nel 1994 e ha concluso che questo parere rimane tuttora valido. Sulla base di questa valutazione si ritiene che la fissazione di livelli massimi, oltre a misure preventive per evitare la contaminazione, contribuisce alla protezione del consumatore. Questi limiti devono essere fissati al livello ragionevolmente piø basso ottenibile. 2. Per le arachidi, i frutti con guscio, incluse le noci brasiliane, la frutta secca, i cereali e i derivati di questi prodotti, destinati al consumo umano diretto o come ingredienti nell(cid:146)alimentazione, i limiti massimi sono stabiliti a un livello di 4 microgrammi/chilo (µg/kg) di aflatossina totale (B1 + B2 + G1 + G2) e 2 µg/ kg di aflatossina B1. Le tecniche di separazione e altri trattamenti fisici che riducono il contenuto di aflatossina possono essere effettuati sulla frutta a guscio non trattata per ottenere il prodotto finale per il consumatore. Tenendo conto delle suddette tecniche, sono stati fissati limiti massimi piø elevati per la frutta a guscio, incluse le noci brasiliane (10 µg/kg di aflatossina totale e 5 µg/kg di aflatossina B1)che devono essere sottoposte a una selezione o a un altro tipo di trattamento fisico prima di essere destinate al C 303 E/72 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 24. 10. 2000 consumo umano o ad essere usate come ingredienti nei generi alimentari. I limiti massimi per le arachidi non trattate sono stati fissati in 15 parti per miliardo (ppb) totale e 8 ppb di aflatossina B1, ci(cid:242) che Ł in concordanza con il limite approvato nel Codex Alimentarius (6) e visto che esistono dati sufficienti che dimostrano chiaramente che, attraverso la selezione, il livello di 15 ppb nelle arachidi non trattate pu(cid:242) essere ridotto a 4 ppb nel prodotto finale destinato al consumatore. Il limite di 15 ppb pu(cid:242) anche essere considerato per le arachidi non trattate, incluse le noci brasiliane e la frutta secca, se vengono forniti dati prima del 1o luglio 2001 (7) a comprova dell(cid:146)efficacia delle tecniche di selezione e di altri trattamenti fisici per ridurre il livello massimo fissato per i prodotti destinati al consumo umano diretto o per l(cid:146)uso come ingrediente alimentare. Questi dati non sono ancora stati presentati. livello di aflatossina di 15 ppb nelle arachidi non trattate e nella frutta secca al 3. , 5. e 6. Il progetto di disposizioni Ł stato notificato all(cid:146)Organizzazione mondiale del commercio (WTO) con notifica G/SPS/N/EEC/51, in data 8 gennaio 1998 con un termine per l(cid:146)invio di osservazioni stabilito al 20 marzo 1998. Di conseguenza, le autorit(cid:224) competenti dei paesi membri del WTO sono state informate ufficialmente del progetto di disposizioni nel gennaio 1998. Le misure adottate sono state pubblicate nella Gazzetta Ufficiale (8) e una risposta alle osservazioni effettuate durante la consultazione Ł stata inviata al WTO per distribuzione il 14 ottobre 1998. Le misure sono entrate in vigore il 1o gennaio 1999. La Commissione Ł del parere che Ł compito delle autorit(cid:224) nazionali garantire che i produttori nazionali di noci brasiliane siano informati dei regolamenti in cui questi prodotti vengono esportati. in vigore nei paesi I limiti massimi fissati a livello comunitario dal Regolamento della Commisisone (CE) n. 1525/98 hanno sostituito e armonizzato i limiti massimi nazionali per le aflatossine degli Stati membri. Per le noci brasiliane, limiti massimi analoghi a quelli stabiliti a livello comunitario erano gi(cid:224) stati fissati a livello nazionale fin dall(cid:146)inizio degli anni (cid:146)90 da importanti paesi importatori di noci brasiliane. Si pu(cid:242) pertanto ragionevolmente dedurre che l(cid:146)entrata in vigore dei limiti massimi per la Comunit(cid:224) il 1o gennaio 1999, a sostituzione dei limiti massimi stabiliti a livello nazionale per le aflatossine, non influenzerebbe significa- tivamente l(cid:146)importazione di noci brasiliane nella Comunit(cid:224) rispetto a quanto si Ł verificato negli anni precedenti. Di conseguenza, la Commissione Ł del parere che, sulla base delle informazioni disponibili, non vi siano ragioni per giustificare un ritiro del Regolamento (CE) n. 1525/98. La Commissione Ł ampiamente conscia dell(cid:146)importanza della produzione di noci brasiliane per le 4. e 7. condizioni sociali dei produttori locali e per la preservazione della foresta amazzonica. La Commissione sta attualmente esaminando, ai sensi dei programmi di collaborazione tecnica con i paesi interessati, incluso il Brasile, quale tipo di assistenza tecnica e finanziaria pu(cid:242) essere fornita per mantenere la produzione delle noci brasiliane come sistema di preservazione della biodiversit(cid:224) della foresta amazzonica, per migliorare la qualit(cid:224) della noce brasiliana per quanto riguarda il contenuto di aflatossina e per migliorare le condizioni sociali dei piccoli coltivatori locali. Tuttavia, questi obiettivi sono secondari alla protezione dei consumatori europei dai pericoli derivanti dalla contaminazione da aflatossina per la salute pubblica. (1) GU L 201 del 17. 7. 1998. (2) Relazione del Comitato scientifico per l(cid:146)alimentazione umana, 35a serie. (3) (4) Verbale della 108a riunione del Comitato scientifico per l(cid:146)alimentazione umana tenutasi il 18-19 settembre 1997 a International Agency for Research on Cancer (cid:129) Agenzia Internazionale per la Ricerca sul Cancro). Bruxelles. (5) Comitato comune di esperti FAO/OMS sugli additivi alimentari (JECFA), 49a riunione svoltasi a Roma dal 17 al 26 giugno 1997, riassunto e conclusioni, capitolo accluso. (6) ALINORM 99/12, relazione sulla 30a sessione del Comitato del Codice per gli additivi alimentari e i contaminanti, l(cid:146)Aia, Paesi Bassi, 9-13 marzo 1998, par. 64-72 e Appendice X. (7) Regolamento della Commissione (CE) n. 1566/1999 del 16 luglio 1999 recante emendamento del Regolamento (CE) n. 194/97 che stabilisce tenori massimi ammissibili per alcuni contaminanti presenti nei prodotti alimentari (GU L 184 del 17. 7. 1999, p. 17). (8) GU L 201 del 17. 7. 1998. (2000/C 303 E/063) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2516/99 di Sergio Berlato (UEN) alla Commissione (22 dicembre 1999) Oggetto: Direttiva 79/409/CEE sulla protezione dell(cid:146)avifauna selvatica La direttiva europea sulla protezione dell(cid:146)avifauna selvatica 79/409/CEE (1) conta ormai piø di 20 anni e, non essendo mai stata oggetto di discussioni o di emendamenti, necessita oggi di una revisione approfondita


title: Rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 1999, kterým se mění rozhodnutí Komise 93/623/EHS a zavádí identifikace plemenných a užitkových koňovitých (oznámeno pod číslem K(1999) 5004)Text s významem pro EHP

eurovoc_concepts:
equidae
health certificate
health control
import
third country
veterinary drug

formats: pdf print

text: 03/sv. 28 CS Úřední věstník Evropské unie 189 32000D0068(01) L 23/72 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 28. 1. 2000 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 22. prosince 1999, kterým se mění rozhodnutí Komise 93/623/EHS a zavádí identifikace plemenných a užitkových koňovitých (oznámeno pod číslem K(1999) 5004) (Text s významem pro EHP) (2000/68/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, Rady směrnici s ohledem na dne 26. června 1990 o zootechnických a genealogických předpi- sech pro obchod s koňovitými uvnitř Společenství (1), napo- sledy pozměněnou Aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 8 odst. 1 uvedené směrnice, 90/427/EHS ze Rady směrnici s ohledem na dne 26. června 1990 o veterinárních předpisech pro přesun koňo- vitých a jejich dovoz ze třetích zemí (2), naposledy pozmě- něnou Aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na čl. 4 odst. 4 písm. ii) uvedené směrnice, 90/426/EHS ze vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) (4) (5) Komise zavedla rozhodnutím 93/623/EHS (3) kační dokument koňovitého. identifi- (průkaz) doprovázející evidovaného Za účelem zajištění toho, aby zvíře bylo kdykoli identifi- rozhodnutí 93/623/EHS kovatelné, zavedením celoživotního identifikačního čísla zvířete. je nutné změnit s čl. 4 směrnice odst. 4 V souladu 90/426/EHS musí být totožnost plemenných a užitko- vých koňovitých během jejich přesunů zjišťována způsobem, který má stanovit Komise. písm. ii) K identifikaci plemenných a užitkových koňovitých lze používat rozhodnutím 93/623/EHS. stanovené některé údaje Plemenní a užitkoví koňovití, jakož i evidovaní koňo- vití, se mohou stát v určitém stadiu života jatečnými koňovitými pro lidskou spotřebu podle definice obsa- žené v čl. 2 písm. d) směrnice 90/426/EHS. (6) (7) (8) (9) směrnice Rady Na podávání veterinárních léčiv koňovitým se vztahují ustanovení dne 25. září 1981 o sbližování právních předpisů člen- ských států o veterinárních léčivech (4), naposledy pozměněné směrnicí 93/40/EHS (5). 81/851/EHS ze (EHS) č. 2377/90 ze dne Podle článku 14 nařízení 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro určování maximálních množství reziduí veterinár- ních léčiv v potravinách živočišného původu (6), napo- sledy pozměněného nařízením (ES) č. 1308/99 (7), je uvnitř Společenství od 1. ledna 2000 bezpodmínečně zakázáno podávat zvířatům používaným pro produkci potravin veterinární farmakologicky účinné látky, které nejsou uvedeny v přílohách I, II nebo III uvedeného nařízení. Následkem toho lze koňovité léčit pouze léčivy obsahujícími farmakologicky účinné látky uvedené v přílohách I, II a III uvedeného nařízení. léčiva obsahující Komise zamýšlí změnit článek 1 směrnice 81/851/EHS za účelem zavedení definice zvířat používaných pro výrobu potravin a povolení výjimek pro některé skupiny jsou-li zvířata zahrnutá v těchto skupi- těchto druhů, nách dostatečně identifikována a kontrolována. Pro takové výjimky jsou způsobilí koňovití, kteří jsou jasně identifikovaní a specificky označení v identifikačním dokumentu jako zvířata, která nejsou jatečná nebo jsou určena na porážku za kontrolovaných podmínek podle právních předpisů Společenství. Vědecký výbor pro veterinární léčiva na svém zasedání ve dnech 9 – 11. listopadu 1999 projednal žádost Komise o určení vhodné všeobecné ochranné lhůty pro látky (EHS) v přílohách č. 2377/90 a doporučil, aby tato ochranná lhůta činila alespoň šest měsíců. nezařazené k nařízení (1) Úř. věst. L 224, 18. 8. 1990, s. 55. (2) Úř. věst. L 224, 18. 8. 1990, s. 42. (3) Úř. věst. L 298, 3. 12. 1993, s. 45. (4) Úř. věst. L 317, 6. 11. 1981, s. 1. (5) Úř. věst. L 214, 24. 8. 1993, s. 31. (6) Úř. věst. L 224, 18. 8. 1990, s. 1. (7) Úř. věst. L 156, 23. 6. 1999, s. 1. 190 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 28 „6. Kapitola IX Léčba léčivy Část I, část II a část III této kapitoly musejí být řádně vyplněny podle pokynů stanovených v této kapitole. “ 2. Doplňuje se nová kapitola IX v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí. Článek 2 1. Identifikační číslo uvedené v kapitole II odst. 1 identifi- kačního dokumentu stanoveného rozhodnutím 93/623/EHS je celoživotním číslem zvířete, které musí být uchováváno nebo musí být o něm pořízen odkaz, kdykoli příslušné orgány regis- trační údaje dotyčného zvířete pozmění. Identifikační číslo uvedené v odstavci 1 je identifikačním 2. číslem uvedeným v čl. 7 odst. 3 směrnice 90/426/EHS. Článek 3 Identifikační dokument doprovázející plemenné a užitkové koňovité během přesunů musí obsahovat alespoň údaje stano- vené v kapitolách I, II, III, IV a IX identifikačního dokumentu stanoveného rozhodnutím 93/623/EHS. Článek 4 Členské státy zajistí, aby nejpozději od 1. července 2000 evidované koňovité a plemenné a užitkové koňovité dopro- vázel identifikační dokument uvedený v článcích 1 nebo 3, s výjimkou případu, kdy povinné zápisy v kapitole uvedené v článku 1 vyžadují neprodlené vydání uvedené kapitoly před tímto datem. Toto rozhodnutí je určeno všem členským státům. Článek 5 V Bruselu dne 22. prosince 1999. Za Komisi David BYRNE člen Komise ze (10) Na maso z lichokopytníků se vztahují ustanovení směr- nice Rady 64/433/EHS dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství (1), naposledy pozměněné směrnicí 95/23/ES (2). Podle této směrnice musí být zjištěna totož- nost jatečných zvířat, aby příslušné orgány mohly určit čl. 7 odst. 3 směrnice jejich lékař na 90/426/EHS vyžaduje, aby úřední veterinární jatkách zaznamenal identifikační číslo anebo číslo identi- fikačního dokumentu poraženého koňovitého. původ. Ustanovení (11) (12) (13) Podle směrnice 64/433/EHS musí úřední veterinární lékař při veterinární prohlídce před porážkou věnovat pozornost jakýmkoli příznakům toho, že těmto zvířatům byly předtím podány látky s farmakologickými účinky anebo že tato zvířata konzumovala jakékoli jiné látky, které mohou učinit jejich maso škodlivým pro lidské tohoto hodnocení zdraví. Proto musí být kontrola záznamu o léčení v identifikačním doku- mentu. součástí Podmínkami pro dovoz koňovitých mají být podmínky, které jsou stanoveny směrnicí 90/426/EHS, a zejména rozhodnutími Komise 93/196/EHS (3) a 93/197/EHS (4). V důsledku toho je nutno změnit identifikační doku- ment evidovaných koňovitých. (14) Dále je nutné stanovit identifikační dokument pro plemenné a užitkové koňovité podle identifikačního dokumentu evidovaných koňovitých. (15) Mělo by se stanovit určité přechodné období, aby se členským státům poskytl čas k provedení navrhovaných změn. (16) Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého zootechnického výboru a Stá- lého veterinárního výboru; PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Příloha rozhodnutí 93/623/EHS se mění takto: 1. Ve všeobecných pokynech pro průkaz se v části II oddíle A) vkládá nový bod 6, který zní: (1) Úř. věst. L 243, 11. 10. 1995, s. 7. (2) Úř. věst. L 243, 11. 10. 1995, s. 7. (3) Úř. věst. L 86, 6. 4. 1993, s. 7. (4) Úř. věst. L 86, 6. 4. 1993, s. 16. 03/sv. 28 CS Úřední věstník Evropské unie 191 A H O L Í Ř P X I A L O T I P A K „ 192 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 28


title: Évolution des prix agricoles dans l'Union européenne au deuxième trimestre de 1999.

eurovoc_concepts:
EU Member State
economic statistics
farm prices
producer price


title: WRITTEN QUESTION E-2506/99 by Caroline Jackson (PPE-DE) to the Commission. Permitted levels of aflatoxin fungus in brazil nuts imported into the EU.

text: C 303 E/70 Official Journal of the European Communities EN 24. 10. 2000 If so, could it outline this scheme and indicate whether it must be matched with compensation payable by the relevant Member State? (1) OJ L 175, 19. 7. 1993, p. 23. Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (19 January 2000) Various financial compensation instruments are available in case of compulsory slaughter of salmon in farms infected with infectious salmon anaemia (ISA). Member States may grant financial compensation for the losses suffered. In that event, the authorities of the Member State concerned notify the draft measures to the Commission. According to the guidelines for the examination of state aid to fisheries and aquaculture, measures aimed at compensating losses suffered by the producers may be deemed compatible with the common market provided that an eradication plan is decided by the authorities. Council Decision 90/424/EEC of 26 June 1990 on expenditure in the veterinary field (1) lists, in its Article 3, the animal diseases for which emergency financial compensation by the Community may be granted. The financial contribution must be 50 % of the costs incurred by the Member State in compensating owners for the slaughter, destruction of animals and, where appropriate, their products, for cleaning, disinsectisation and disinfection of holdings and equipment and for the destruction of contaminated feedingstuffs and contaminated equipment. Where vaccination has been decided, this must be 100 % of the costs of supply of vaccine and 50 % of the costs incurred for carrying out the vaccination. ISA is however not included in the list of diseases eligible for compensation. Its inclusion requires a decision by the Commission in accordance with the procedure of the standing veterinary committee. Council Decision 90/424/EEC in its Article 24 introduces the possibility for a Community financial measure for the eradication and monitoring of certain diseases. This compensation is based on the approval of annual programmes to be submitted by the Member States. These programmes shall supply all the appropriate financial information and shall indicate in particular the total estimated cost of carrying out the programme. The level of Community financial contribution in this case shall be fixed at 50 % of the costs incurred by the Member States by way of compensation for owners for the slaughter of the animals. ISA is however not included in the list of diseases to which Article 24 applies. Its inclusion requires a Council decision upon a proposal from the Commission. The Commission will examine whether it is appropriate to take action for the inclusion of ISA in one of the lists referred to in Decision 90/424/ EEC. With effect from 1 January 2000 under Article 15 of the new Financial instrument for fisheries guidance (FIFG), Member States may within their national programmes encourage the eradication of pathological risks due to diseases in aquaculture. The conditions allow for a maximum financial contribution of 35 % for Objective 1 areas and 15 % for other areas. In drawing up the implementing regulation for the new FIFG next year detailed rules for this aid will be decided by the Commission. (1) OJ L 224, 18. 8. 1990, as last amended by Decision 94/370/EC (OJ L 168, 2. 7. 1994). (2000/C 303 E/062) WRITTEN QUESTION E-2506/99 by Caroline Jackson (PPE-DE) to the Commission (22 December 1999) Subject: Permitted levels of aflatoxin fungus in brazil nuts imported into the EU Could the Commission state: 1. the source of the scientific research behind its decision to allow a maximum level of aflatoxin fungus in brazil nuts at 4 parts per billion (ppb), when the US level is 20 ppb? 24. 10. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 303 E/71 2. Is the EU maximum level for peanuts higher than that for brazil nuts? 3. What consultations were carried out with brazil nut producers before the EU decision was made? 4. What EU assistance has been offered to producers in order that they can take measures to ensure that fewer nuts are affected? 5. How many months advance warning of the ruling was given to producers? 6. 7. 8. Is the EU planning to offer compensation to producers in 2000 when they can no longer sell a large proportion of their crop to the European market? Is the EU aware that the EU decision could severely reduce the income of some forest peoples, forcing them towards less eco-friendly exploitation of the forest? Is the Commission prepared to withdraw this decision pending a study of the impact of it on the peoples of the rainforest? Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (7 February 2000) Commission Regulation (EC) No 1525/98 of 16 July 1998 amending Regulation (EC) No 194/97 of 31 January 1997 setting maximum levels for certain contaminants in foodstuffs (1) establishes maximum limits for aflatoxin B1 and aflatoxin total for groundnuts, nuts, including brazil nuts, dried fruit, cereals and derived products of these commodities and for aflatoxin M1 in milk. The scientific committee for food (SCF) expressed on 23 September 1994 an opinion on aflatoxins, 1. ochratoxin A and patulin (2). At that time the SCF concluded for aflatoxins: Aflatoxins are genotoxic carcinogens. For this type of carcinogen, it is generally felt that there is no threshold dose below which no tumour formation would occur. In other words, only a zero level of exposure will result in no risk. to the carcinogenicity and It agreed with the recent evaluations of genotoxicity of the aflatoxins. (cid:145)From the many reports on risk assessment, it can be concluded that even very low levels of exposure to aflatoxins, i. e. 1 ng/kg b. w. /day or less contribute to the risk of liver cancer. (cid:146) (1993) with respect IARC (3) The SCF re-discussed the toxicology of aflatoxins at its 108th plenary session in September 1997 (4) in the light of a recent JECFA evaluation (5). It recognised the great effort made by the joint FAO/WHO expert committee on foodstuffs (JECFA) to perform a quantitative risk assessment by combining carcinogenic potencies and human exposure data, but noted also the several limitations and assumptions inherent in this approach, which were clearly set out in the report. The SCF noted that the toxicology of the aflatoxins is not questioned by JECFA (cid:145)Aflatoxins are amongst the most potent mutagenic and carcinogenic substances known(cid:146) and that several statements of JECFA are not incompatible with the SCF opinion on aflatoxins expressed in 1994 and concluded that this opinion remains valid. On the basis of this assessment it is considered that fixing maximum levels, besides preventive measures to avoid contamination, contributes to the protection of the consumer. These limits must be set at a level as low as reasonably achievable. For groundnuts, nuts, 2. including Brazil nuts, dried fruit, cereals and processed products thereof intended for direct human consumption or as an ingredient in foodstuffs, maximum limits are at the level of 4 microgrammes per kilogramme (µg/kg) aflatoxin total (B1 + B2 + G1 + G2) and 2 µg/kg aflatoxin B1. Sorting techniques and other physical treatments which reduce the aflatoxin content can be carried out on unprocessed nuts to obtain the final consumer product. Taking these techniques into account, higher maximum limits have been established for nuts, including brazil nuts (10 µg/kg aflatoxin total and 5 µg/kg aflatoxin B1) to be subjected to a sorting or other physical treatment, before their human consumption or their use as an ingredient in foodstuffs. Maximum limits for unprocessed groundnuts have been established at 15 parts per billion (ppb) total and 8 ppb aflatoxin B1, which is in line with the limit C 303 E/72 Official Journal of the European Communities EN 24. 10. 2000 approved in Codex Alimentarius (6) and because sufficient data exist which clearly demonstrate that, by sorting, the level of 15 ppb in unprocessed peanuts can be reduced to 4 ppb in the final consumer product. The limit of 15 ppb will also be considered for unprocessed nuts, including Brazil nuts and dried fruit if data are provided before 1 July 2001 (7) proving the effectiveness of the sorting techniques or other physical treatments to reduce an aflatoxin level of 15 ppb in unprocessed nuts and dried fruit to the maximum level set for products intended for direct human consumption or use as an food ingredient. These data have not yet been submitted. 3. , 5. and 6. The draft measures were notified to the World trade organisation (WTO) by notification G/SPS/N/EEC/51, dated 8 January 1998 with a deadline for comments set at 20 March 1998. Conse- quently, the competent authorities of WTO members were officially informed of the draft measures in January 1998. The adopted measures have been published in the Official journal (8) and a reply to the comments made during the consultation was sent to the WTO for distribution on 14 October 1998. The measures entered into force on 1 January 1999. The Commission is of the opinion that the national authorities have to ensure that the domestic producers of Brazil nuts are informed of the regulations in force in the countries whereto their products are exported. The maximum limits established at Community level by Commission Regulation (EC) No 1525/98 replaced and harmonised the existing national maximum limits for aflatoxins of the Member States. For Brazil nuts maximum limits similar to those established at Community level were already established at national level since the beginning of the 1990(cid:146)s by important importing countries of Brazil nuts. It can therefore be reasonably assumed that the entry into force of the Community maximum limits on 1 January 1999, replacing the existing national maximum limits for aflatoxins, would not significantly affect the import of Brazil nuts into the Community in comparison with previous years. Consequently, the Commission is of the opinion that on the basis of the available information, there is no reason justifying a withdrawal of the Regulation (EC) No 1525/98. 4. and 7. The Commission is fully aware of the importance of Brazil nut production for the social conditions of the local producers and for the preservation of the Amazon forest. The Commission is therefore currently examining under the technical co-operation programmes with the countries involved, including Brazil, what technical and financial assistance can be provided in order to maintain brazil nut production as a way of preservation of the bio-diversity of the Amazon rainforest, to improve the quality of the brazil nut with regard aflatoxin content and to improve the social conditions of the small, local growers. However these objectives are secondary to the protection of European consumers from the dangers to public health from aflatoxin contamination. International Agency for Research on Cancer. (1) OJ L 201, 17. 7. 1998. (2) Reports of the Scientific Committee for Food, 35th series. (3) (4) Minutes of the 108th meeting of the Scientific Committee for Food held on 18-19 September 1997 in Brussels. (5) Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives (JECFA), Forty-ninth meeting, Rome, 17-26 June 1997, Summary and Conclusions, enclosed section. (6) Alinorm 99/12, Report of the Thirtieth Session of the Codex Committee on Food Additives and Contaminants, The Hague, The Netherlands, 9-13 March 1998, par. 64-72 and Appendix X. (7) Commission Regulation (EC) No 1566/1999 of 16 July 1999 amending Regulation (EC) No 194/97 setting maximum levels for certain contaminants in foodstuffs (OJ L 184, 17. 7. 1999, p. 17). (8) OJ L 201, 17. 7. 1998. (2000/C 303 E/063) WRITTEN QUESTION E-2516/99 by Sergio Berlato (UEN) to the Commission (22 December 1999) Subject: Directive 79/409/EEC on the conservation of wild birds Directive 79/409/EEC on the conservation of wild birds (1) is now 20 years old. During that time it has never been the subject of debate or amendment and is now in need of thorough revision