title: 2000/389/EG: Kommissionens beslut av den 22 december 1999 om stödprogram C 39/99 (f.d. E 2/97) Förenade kungariket, "English Partnerships (EP) inom ramen för Partnerships Investment Programme (PIP)", nedan kallat EP/PIP-programmet [delgivet med nr K(1999) 5208] (Text av betydelse för EES) (Endast den engelska texten är giltig)

eurovoc_concepts:
United Kingdom
aid system
development aid
less-favoured region
regional aid
town and country planning

text: 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 145/27 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 22 december 1999 om stödprogram C 39/99 (f. d. E 2/97) Förenade kungariket, ”English Partnerships (EP) inom ramen för Partnerships Investment Programme (PIP)”, nedan kallat EP/PIP-programmet [delgivet med nr K(1999) 5208] (Endast den engelska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2000/389/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88. 2 första stycket i detta, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet, särskilt artikel 62. 1 a i detta, efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) enligt den bestämmelse som anges ovan och med beaktande av deras synpunkter, och av följande skäl: I. FÖRFARANDET (1) (2) Genom en skrivelse av den 9 januari 1995 anmälde Förenade kungariket i enlighet med artikel 88. 3 i EG- fördraget det stödprogram som erbjuds enligt ”Single Regeneration Budget” till kommis- sionen. Denna anmälan omfattade ett antal program, bland annat English Partnerships (EP) enligt Partnerships Investment Programme (PIP) (EP/PIP-programmet) som är ett program för regional utveckling genom offentlig finansiering av förnyelseprojekt i England. (N 31/95) (SRB) I en skrivelse till Förenade kungariket av den 4 maj 1995 [SG(95)D/5602], godkände kommissionen SRB på grundval av artikel 87. 3 c i EG-fördraget om stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller (1) EGT C 245, 28. 8. 1999, s. 9. (3) (4) (5) (6) vissa regioner. I sitt beslut konstaterade kommissionen att ett antal åtgärder i SRB inte omfattades av artikel 87. 1 i EG-fördraget. ”Förnyelse av stadsbebyggelsen (EP- åtgärd)” sades vara en av dessa åtgärder. i Förenade skött Myndigheterna programmet med utgångspunkt i uppfattningen att inget EP-program som gäller finansiering av förnyelseprojekt involverar statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget. kungariket har Efter det att SRB godkänts riktades kommissionens uppmärksamhet på vissa fall där mottagarna av EP-stöd också var företag som konkurrerade med företag i andra medlemsstater. Vid ett möte i januari 1996 uppmanade kommissionen myndigheterna i Förenade kungariket att förtydliga hur programmet faktiskt fungerade. Olika aspekter av frågan har ytterligare diskuterats och analyserats vid sammanträden och genom skriftväxling under perioden januari 1996–februari 1998. Vid ett sammanträde med myndigheterna i Förenade kungariket i september 1997 meddelade kommissionen sin avsikt att föreslå lämpliga åtgärder på grundval av artikel 88. 1 i EG-fördraget. I oktober 1997 gjordes ett besök i EP:s huvudkontor i London i syfte att bedriva ytterligare efterforskningar och diskussioner beträffande ett urval av fall, så att de lämpliga åtgärder som skulle föreslås kunde fastställas mer precist. L 145/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 6. 2000 (7) (8) (9) Genom en skrivelse till myndigheterna i Förenade kungariket från juli 1998 [SG (98) D/06108] föreslog kommissionen på grundval av artikel 88. 1 i EG- fördraget lämpliga åtgärder beträffande ett av EP:s inve- steringsprogram, nämligen EP/PIP-programmet. Myndigheterna i Förenade kungariket uppmanades att ge sitt samtycke till de föreslagna åtgärderna inom 20 arbetsdagar. I april 1999 skickade myndigheterna i Före- nade kungariket sitt formella svar till förslaget om lämp- liga åtgärder. I det svaret gav myndigheterna inte sitt fulla samtycke till de åtgärder som kommissionen före- slagit. Följaktligen beslutade kommissionen i maj 1999 att inleda ett förfarande enligt artikel 88. 2 i EG-fördraget beträffande EP/PIP-programmet. Det officiella svaret från myndigheterna i Förenade kungariket insändes genom en skrivelse av den 29 juli 1999. Kommissionens beslut offentliggjordes officiella tidning den 28 augusti 1999 (2). Elva berörda parter inkom med sina synpunkter inom den stipulerade tids- fristen på en månad från offentliggörandet. Kommis- sionen erhöll också synpunkter från många andra berörda parter efter det att tidsfristen löpt ut. gemenskapernas i Europeiska II. BESKRIVNING AV EP/PIP-PROGRAMMET EP:s ställning/bakgrund: (10) EP inrättades den 10 november 1993 i enlighet med i Leasehold Reform, Housing and Urban Avsnitt Development Act 1993. Det trädde i kraft fullt ut den 1 april 1994. III EP (benämns Urban Regeneration Agency i stadgarna) är ett permanent offentligt organ som är fristående från ministerierna och som är underställt miljöministern. EP:s finansiering utgörs av ett anslag från SRB. Dess resurser omfattar bidrag i form av stöd från miljöministeriet samt de intäkter som dess verksamhet ger upphov till, däri- bland försäljning av tillgångar (huvudsakligen den fastig- hetsportfölj som EP tog över från English Estates, EP:s föregångare). EP:s övergripande mål (3) (11) ”Det övergripande målet för organet är att säkerställa förnyelsen av de områden som är i behov av detta genom återvinning, bebyggelse eller utbyggnad av mark och byggnader. Även om organet kommer att koncen- trera sig på förnyelse kommer det, där så är möjligt, att vara verksamt inom en vidare förnyelseram och arbeta med lokala och regionala partner i syfte att anlägga ett helhetsperspektiv på problemen i ett område. Organets program kommer att inriktas på att tillgodose markbe- hovet flera olika syften, bland annat bostäder, industri- och affärslokaler, attraherandet av investeringar till området, infrastruktur, fritid, rekreation och miljöför- bättringar. ” för Områden som omfattas av EP-finansiering (12) EP fastställer vilka områden som skall prioriteras genom att varje år utarbeta regionala strategidokument som grundar sig på en bedömning av relevanta data och samråd med regionala partner. De indikatorer som beaktas i denna analys är bland annat rådande arbets- löshet, resultatet av den senaste nationella kartlägg- ningen av öde mark osv. De områden som är aktuella är de följande: a) Europeiska mål 1- och 2-områden. b) Områden där kolgruvor lagts ned. (Viktigt målom- råde för EP:s verksamhet. Inte nödvändigtvis beläget i stödområden. På grund av dessa områdens begrän- sade storlek och deras ofta betydande geografiska isolering i förhållande till Travel-to-Work-områdena [den minsta byggstenen på Förenade kungarikets regionalstödskarta som är i kraft till och med den 31 december 1999] har myndigheterna i Förenade kungariket hävdat att det var svårt att ta med dessa på kartan. ) c) ”City Challenge” och andra innerstadsområden. d) Jordbruksområden i stora ekonomiska svårigheter, i huvudsak mål 5b-områden. e) Andra stödområden. Som konstateras i anmälan av den 9 januari 1995 ”är posterna i ovannämnda förteckning inte angivna i priori- tetsordning och EP har friheten att reagera på plötsliga behov utanför dessa områden och på strukturella förändringar i den lokala ekonomin” och därför kan EP i princip finansiera verksamhet var som helst i England. Åtgärdsinstrument särskilt i EP/PIP-programmet (13) EP är aktivt i olika investeringsprogram. Ovanstående information beträffande EP:s mål och de geografiska områden som berörs gäller alla EP-program i allmänhet. (2) Se fotnot 1. (3) Årsberättelse för det år som löpte ut den 31 maj 1997 (förord till bokslutet). (14) Detta beslut gäller dock endast PIP, genom vilket EP agerar tillsammans med byggherrar från huvudsakligen den privata sektorn. 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 145/29 (15) Finansiering enligt EP/PIP riktas till byggherrar med en stark ekonomisk koppling till den mark som skall bebyggas, särskilt vad gäller ägande. Myndigheterna i Förenade kungariket har betonat att det vore önskvärt att den mark som omfattas av programmet har privata ägare. Detta är huvudskälet till varför ingen offentlig upphandling kan organiseras för fördelning av den offentliga finansieringen av bebyggandet. Den ekono- miska kopplingen mellan byggherren och marken ligger därför till grund för EP/PIP-programmets funktionssätt. Sökanden lägger fram sina egna förnyelseförslag för EP och förhandlar med EP om riskdelning, kostnader och vinster. Denna förhandling måste i praktiken leda till en överenskommelse om hur stort finansieringsbeloppet för utbyggnadskostnaderna skall vara, det så kallade gap funding (se skäl 19). (16) I praktiken kan stödet anta olika former, i synnerhet professionell och teknisk rådgivning, hyresgarantier till byggherrar, bidrag och andra former av gemensamma investeringar med byggherrar, samriskföretag med bygg- herrar, lån och lånegarantier till byggherrar. Utformning av och nivå på stöd som omfattas av EP/PIP (17) Enligt myndigheterna i Förenade kungariket är det huvudsakligen PIP-modellen för utbyggnad som gör det möjligt för EP att få verkligt värde för pengarna. De olika kandidatprojekten granskas noga (ur additionalitets-, praktikalitets- och redlighetssynpunkt samt med hänsyn till hur stort deltagandet från den privata sektorn är) för att säkerställa att EP:s syfte uppnås till minsta möjliga kostnad för de offentliga finanserna. (18) Myndigheterna i Förenade kungariket har framhållit sin avsikt att behålla denna samverkansstrategi gentemot den privata sektorn. PIP-modellen är nödvändig på grund av den engelska fastighetsmarknadens påstådda särart, där mycket av den underutnyttjade marken eller ödemarken är i privat ägo. En tillämpning av Direct Investment Programme, vilket är det befintliga alterna- tivet till PIP, skulle innebära att EP i varje fall förvärvar privat mark och tar på sig den fullständiga rollen som byggherre. Myndigheterna i Förenade kungariket avser minska användningen av Direct Investment Programme eftersom de hävdar att det medför en avsevärd ökning av de offentliga utgifterna. EP/PIP-programmets huvudinslag Gap funding (19) EP:s finansieringsverksamhet syftar endast till att täcka skillnaden mellan de beräknade byggkostnaderna och det förväntade slutliga värdet på marken. Denna hållning grundar sig på antagandet att det förväntade slutliga värdet på marken efter det att den bebyggts per defini- tion kommer att vara lägre än de beräknade byggkostna- derna till följd av karaktären på de projekt som genom- förs och att det därför alltid kommer att förekomma en skillnad som behöver finansieras. En rimlig vinstmarginal (vinsttillägg) för byggherren (20) En rimlig vinstmarginal för byggherren ligger inbyggd i den beräknade byggkostnaden och finansieras således av EP som en del av täckandet av ovannämnda skillnad. stor den rimliga vinsten är Bedömningen av hur uppskattas av EP på i grundval av risknivån i projekten och varje möjlig marknadsjämförelse. Mer precist är vinsttillägget det minsta belopp som byggherren är villig att acceptera för att genomföra projektet. Beloppets storlek fastställs efter förhandlingar mellan EP och bygg- herren och återspeglar en professionell bedömning av EP:s egna värderingsmän om den marknadsmässiga avkastningsnivån för liknande typer av projekt på liknande platser. Återvinning (21) Det finns en återvinningsklausul (claw-back clause) genom vilken övervinster återvinns (vanligtvis minst 50 % av det överskjutande beloppet), medan förluster (orsakade av kostnadsöverskridanden) helt och hållet måste täckas av byggherren. På detta sätt bärs den största risken av byggherren, inklusive risken att det förväntade slutliga värdet inte uppnås. Uppskattning av kostnader och värden (22) Alla kostnader och värden uppskattas för att säkerställa att de återspeglar rådande marknadsförhållanden. Åter- igen bör påpekas att EP tillämpar sin egen marknads- analys. Myndigheterna i Förenade kungariket anser att EP:s synpunkter på den engelska fastighetsmarknadens struktur inte skiljer sig avsevärt från de analyser som gjorts av oberoende auktoriserade besiktningsmän eller de värde- ringsmän eller besiktningsmän på fastighetsmarknaden i England. yrkessammanslutningar som företräder Enligt myndigheterna i Förenade kungariket säkerställer detta system att de slutliga användarna inte erhåller något statligt stöd, eftersom de betalar marknadspriser och marknadshyror. För att fastställa hur stort finansie- ringsbehovet är inkluderas naturligtvis dessa priser i det slutliga värdet och uppskattas därför av EP:s egna värde- ringsmän. Det bör också betonas att med tanke på det sätt på vilket EP/PIP-programmet fungerar och med tanke på EP:s uttalade preferens att stödja ”byggherre med ett permanent intresse av platsen antingen i egenskap av markägare eller slutlig användare” bör kombinerandet av intressena mellan de olika inblandade aktörerna (mark- ägare, byggherrar och slutliga användare) anses som regel. Detta specifika förhållande ger kommissionen ett insynsproblem när det gäller att fastställa vem som är den verklige, mottagaren av EP:s stöd och hur stort stödbelopp som denne faktiskt erhåller. L 145/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 6. 2000 III. LÄMPLIGA ÅTGÄRDER FÖRESLAGNA AV KOMMIS- SIONEN PÅ GRUNDVAL AV ARTIKEL 88. 1 I EG- FÖRDRAGET (23) För fullständighetens skull och för att hjälpa myndighe- terna i Förenade kungariket att få programmet att över- ensstämma med reglerna om statligt stöd görs en kort- fattad hänvisning till de åtgärder som kommissionen föreslog i juli 1998 enligt det förfarande som anges i artikel 88. 1 i EG-fördraget. Arbetsbegrepp (24) I en anda av samarbete mellan de nationella myndighe- terna och kommissionen när det gäller det förfarande som anges i artikel 88. 1 i EG-fördraget och efter att ha granskat identifierade kommissionen nedanstående två arbetsbegrepp, huvud- sakligen i syfte att identifiera under vilka förhållanden stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget kan beviljas inom ramen för EP/PIP: programmet fungerar hur a) Beställda byggprojekt: om byggprojektet var utformat för att passa en slutlig användares behov och denne användare var känd när projektet inleddes. b) Spekulativa byggprojekt: om platsen skall bebyggas för att kunna användas till olika ändamål som inte fastställts när beslutet om att inleda projektet fattas. (25) Det som fått kommissionen att att det nuvarande föreslå ovannämnda begrepp är tillämpa att sättet programmet inte alltid gör det möjligt att med säkerhet identifiera den faktiska mottagaren av stödet. Kommis- sionen anser därför att den slutliga användaren är stöd- mottagare vid ett beställt byggprojekt och att mark- ägaren/byggherren är mottagare vid spekulativa bygg- projekt med tanke på den starka ekonomiska kopp- lingen mellan byggherre och mark. (26) Myndigheterna i Förenade kungariket har inte ifrågasatt vilka arbetskoncept och antaganden, ovannämnda utgjorde grunden för alla fortsatta diskussioner. Begreppet platsspecifika problem (site abnormals) (27) ett skede framskridet av diskussionen betonade I myndigheterna i Förenade kungariket särskilt att EP/PIP- i huvudsak gäller platser med allvarliga programmet miljöskador förorenare. som orsakats Myndigheterna i Förenade kungariket ger en allmän defi- nition av begreppet platsspecifika problem och tar upp av okända de miljö- och infrastrukturproblem som gör den speci- fika platsen omöjlig att sälja. Den finansiering som krävs för att åtgärda de platsspecifika problemen kan enligt myndigheterna i Förenade kungariket inte betraktas som statligt stöd, eftersom den begränsas till vad som är nödvändigt för att göra platsen möjlig att sälja. (28) Kommissionen föreslog ett antal lämpliga åtgärder. (29) Myndigheterna i Förenade kungariket uppmanades att hantera EP/PIP-programmet som ett program för regio- nalt stöd och i överensstämmelse med tillämpliga regler om statligt stöd, särskilt Riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (4) och kartan över stödområden i Förenade kungariket. Följaktligen föreslogs det att EP/PIP-programmet skulle göra det möjligt för myndig- heterna i Förenade kungariket att bevilja statligt stöd för regionala ändamål till ett belopp som motsvarar skill- naden mellan de beräknade byggkostnaderna och det förväntade slutliga värdet på marken. När det gäller beställda byggprojekt föreslogs det att stödet skulle ges direkt till den slutliga användaren, medan det beträffande spekulativa byggprojekt föreslogs att stödet skulle ges till byggherren/markägaren. (30) (31) (32) Kommissionen föreslog att alla de värderingar av till exempel kostnader, slutliga värden och försäljnings- priser/hyresnivåer för de slutliga användarna som görs inom ramen för finansieringen av ovannämnda skillnad samt beräkningen av eventuella återbetalningar genom- förs av oberoende auktoriserade besiktningsmän. Enligt kommissionen innebär programmet inte att något statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget beviljas, om investeraren (markägaren eller den slutliga använ- daren) på platsen i fråga bedriver verksamhet som inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Kommissionen föreslår att det i ärenden där markägaren, byggherren eller den slutliga användaren är företag som är verksamma inom sektorer som omfattas av särskilda gemenskapsregler om statligt stöd är nödvändigt att en enskild anmälan görs. (33) De möjligheter som gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd ger skulle enligt kommissionen kunna utnyttjas, särskilt för att få den offentliga finan- sieringen av åtgärderna mot de platsspecifika problemen att omfattas av reglerna om statligt stöd. (34) I sitt svar på förslaget till lämpliga åtgärder accepterade myndigheterna i Förenade kungariket att låta sin egna snäva definition av beställda byggprojekt omfattas av regler om statligt stöd för regionala ändamål. (35) När det gäller spekulativa byggprojekt hävdade myndig- heterna i Förenade kungariket att EP-finansieringen inte omfattar något statligt stöd, eftersom produkten i fråga (ödemark i England) inte är föremål för handel mellan medlemsstaterna. (4) EGT C 74, 10. 3. 1998, s. 4. 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 145/31 (36) I detta skede ansåg kommissionen att de argument som myndigheterna i Förenade kungariket lade fram inte skingrade kommissionens tvivel beträffande frågan om det förekom statligt stöd i EP/PIP-programmet och om det var förenligt med den gemensamma marknaden. Därför beslutade kommissionen att inleda ett förfarande enligt artikel 88. 2 i EG-fördraget. Institute of Chartered yrkesorganisationen Royal Surveyors) och där yrkesbesiktningsmän görs personligt eller yrkesmässigt ansvariga för det sätt på vilket de genomför värderingar. För projekt där det bedöms att värdet på det slutförda projektet kommer att överstiga 5 miljoner pund sterling kommer det att krävas en andra oberoende värdering. IV. SYNPUNKTER FRÅN MYNDIGHETERNA I FÖRE- NADE KUNGARIKET (37) Genom en skrivelse av den 29 juni 1999 svarade myndigheterna i Förenade Kungariket på den skrivelse från kommissionen genom vilken ett förfarande enligt artikel 88. 2 i EG-fördraget inleds. I den skrivelsen ändrar myndigheterna i Förenade kungariket vissa inslag i de ståndpunkter som de uttryckt i den skrivelse genom vilken de svarar på förslaget till lämpliga åtgärder. Myndigheternas ståndpunkt kan nu sammanfattas på följande vis: i Förenade kungariket övergripande Beställda byggprojekt (38) Myndigheterna i Förenade kungariket går med på att driva sådana projekt i överensstämmelse med de rikt- linjer som kommissionen utfärdat och inom de nuva- rande och framtida kartorna över stödområden. Myndig- heterna inbegriper i begreppet beställda byggprojekt alla industriändamål och de flesta kontorsändamål. Mott- agaren av stöd beträffande beställda byggprojekt kommer att vara den slutliga användaren på platsen. Om den slutliga användaren i ett beställt byggprojekt är ett företag som är verksamt i sektorer som är föremål för särskilda gemenskapsregler om statligt stöd kommer en enskild anmälan att göras till kommissionen. (40) Dessutom kommer det i framtiden att vara ett krav att byggherren (inte endast för beställda projekt) måste till- dela alla byggkontrakt genom en öppen anbuds- infordran. Om priset i det mest prisvärda anbudet är lägre än de kostnader som man räknade med vid pro- jektutvärderingen kommer EP att byta till anbudspriset, göra en ny beräkning av finansieringsbehovet samt ändra projektöverenskommelsen i enlighet därmed. Spekulativa byggprojekt Papierwarenfabriek BV mot (41) Myndigheterna står fast vid sin ståndpunkt att det inte är fråga om något statligt stöd. Enligt domstolens dom i de förenade målen 296 och 318/82, Nederländerna och Leeuwarder kommis- sionen (5), är kommissionen skyldig att ange de omstän- digheter under vilka handeln mellan medlemsstaterna påverkas när det gäller finansiering av spekulativa bygg- projekt. För att göra det måste kommissionen enligt myndigheterna i Förenade kungariket undersöka den relevanta marknaden, platsen för produktionen i fråga på den marknaden och mönstret för handeln mellan medlemsstaterna för produkten i fråga. I det aktuella fallet att kommissionen inte kommer att kunna uppfylla det krav som domstolen ställer på den, eftersom den gemenskapsomfattande byggmarknaden är mycket liten. anser myndigheterna Eventuell tillämpning av riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd (42) Myndigheterna i Förenade kungariket uttryckte sin önskan att undersöka huruvida några aspekter på EP/PIP- programmet omfattas av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd (6) i syfte att täcka finansier- ingen av de platsspecifika problemen både vid beställda och spekulativa byggprojekt. Andra stödformer än bidrag som omfattas av EP/PIP- programmet kommer att förklaras så att kommissionen kan bedöma hur stort stödinslaget i dem är. (43) Särskilda regler om statligt stöd till företag i svårigheter, till små och medelstora företag, till miljöskydd, och till jord- känsliga sektorer kommer att följas. Transport-, bruks- och fiskesektorerna omfattas inte av programmet. (39) Myndigheterna i Förenade kungariket har också före- slagit att göra ändringar i värderingsprocessen som för närvarande genomförs internt av en av EP:s professio- nella värderingsmän. De föreslår att varje värdering som EP gör i framtiden kommer att registreras och under- tecknas på samma sätt som en oberoende värdering, det vill säga i enlighet med branschnormer (som fastställs av V. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER Följande berörda parter inkom med synpunkter innan den stipulerade tidsfristen löpte ut den 28 september 1999: English Partnerships, North West Development Agency, Durham County Council, Newcastle City Council, Derwentside District Council, City of Sunder- land, One NorthEast, Local Government Association, Advantage West Midlands, Association of North East Councils, East of England Development Agency. Flera andra parter inkom med synpunkter efter det att tids- fristen löpt ut. Det kan konstateras från första början att alla de som inkom med synpunkter är berörda offentliga myndigheter och lokala eller regionala byggherrar och att deras synpunkter i stort sett sammanfaller med Före- nade kungarikets regerings synpunkter. (5) Rec. 1985, s. 809. (6) EGT C 72, 10. 3. 1994, s. 3. L 145/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 6. 2000 v i k t i g a s t e D e k a n s a m m a n f a t t a s p å f ö l j a n d e v i s s y n p u n k t e r n a s o m i n k o m m i t (44) (45) (46) (47) EP/PIP-programmet har varit ett mycket framgångsrikt förnyelseprogram. Det har visat sig mycket effektivt i jämförelse med Direct Investment Programme och har gett bra valuta för pengarna. Utan den privata sektorns medverkan och utan EP:s samtycke till att tillhandahålla den avtalade finansieringen av skillnaden mellan de beräknade byggkostnaderna och det förväntade slutliga värdet på marken skulle många projekt inte ha genom- förts. Reglerna om regionalstöd är inte lämpliga att till- lämpa på förnyelseprojekt, eftersom det skulle innebära att EP:s finansiering skulle omfattas av taken för regio- nalstödens nivå och begränsas till vissa stödområden, vilket därför avsevärt skulle begränsa hur stora belopp som kan beviljas och vilka områden som omfattas. Parterna fruktar att vissa områden som i dagsläget kan bebyggas genom EP:s finansiering kanske inte kommer att regionalstödsberättigade områden till följd av de nu gällande reglerna för utform- ningen av denna karta. inkluderas i kartan över Finansieringsprogrammet är tänkt att komma till rätta med ett marknadsmisslyckande och få icke säljbara till- gångar att bli säljbara. Det är inte utformat som ett stöd till enskilda företag utan gäller projektstöd. Finansie- ringsbeloppet motsvarar det lägsta belopp som behövs för att projektet skall genomföras. För att beräkna detta belopp uppskattar EP projektet i dess helhet och möj- ligheterna att i framtiden saluföra det samt garanterar att sökanden får en ”normal avkastning i nivå med vad denne kunde förvänta sig någon annanstans”. EP/PIP-programmet begränsar inte konkurrensen, utan ökar den. Det är ett finansieringssystem som är öppet för alla typer av sökande. En berörd part underströk att det förslag till lämpliga åtgärder som kommissionen lagt fram inte är tydligt när investerare, typ av mottagare (byggherre, det gäller markägare, slutlig användare) och typ av mark som skall bebyggas. Att tillämpa dessa förslag till åtgärder i deras nuvarande form skulle medföra problem vid projekt med flera användningsområden såsom infrastruktur och spekulativ och beställda byggprojekt. (48) De flesta berörda parter begär att en övergångsperiod skall beviljas för projekt som nu håller på att bedömas och genomföras. VI. BEDÖMNING AV STÖDET Förekomst av stöd (49) Det måste från början konstateras att nedan uppräknade omständigheter, som regeringen i Förenade kungariket eller de berörda parterna eller båda har åberopat, inte automatiskt innebär att statligt stöd enligt artikel 87. 1 i inte förekommer, EG-fördraget således vilket inte utesluter att det undersöks om det förekommer statligt stöd enligt denna artikel: a) Att samverkan mellan den offentliga och den privata sektorn är kostnadseffektiv i den meningen att programmet i denna form minskar bördan på de offentliga finanserna jämfört med Direct Investment Programme. Det konstateras dessutom att det sätt på vilket programmet drivs gör att det i princip inte finns någon begränsning för hur stort belopp som kan beviljas i varje enskilt fall, eller med andra ord hur stora finansieringskostnaderna blir i förhållande till investeringskostnaderna. b) Att finansieringen beviljas för att komma till rätta med ett marknadsmisslyckande. Att försöka lösa ett marknadsmisslyckande genom offentlig finansiering till enskilda företag utesluter inte möjligheten att företag som konkurrerar om handeln inom gemen- skapen kan erhålla stöd enligt artikel 87. 1 i EG- fördraget. c) Att finansieringen begränsar sig till det belopp som är nödvändigt för att projektet skall genomföras. Detta påstående tar inte hänsyn till att det under vissa omständigheter (till exempel stora företag utanför stödområdena) inte är tillåtet att ge något statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget. Således måste kommissionen, med beaktande av de argument som regeringen i Förenade kungariket och de berörda parterna framfört under förfarandets gång, fort- farande undersöka huruvida villkoren för att kunna till- lämpa artikel 87. 1 i fördraget är uppfyllda. Om det inte anges något annat gäller nedanstående analys både beställda och spekulativa byggprojekt. ”Stöd”: Den finansiering som EP tillhandahåller innebär ett kvantifierbart ekonomiskt incitament till byggherrar för att få dessa att genomföra byggprojekt på platser som enligt EP har sådana nackdelar på grund av sitt tillstånd eller belägenhet att de inte förmår locka till sig privata investerare. Detta betonas på flera ställen i de skrivelser som myndigheterna i Förenade kungariket inkommit med. Till exempel sägs — att investerare ges incitament att välja områden som EP prioriterar, — att det skulle ha investerats mycket områden om inte EP medverkat, och lite i dessa — att EP:s stöd syftar till att befria den privata investe- raren från en tillgång som inte går att avyttra. (50) (51) (52) Det belopp som motsvarar skillnaden mellan de beräk- nade byggkostnaderna och det forväntade slutliga värdet på marken föreslås från början av själva byggherren och fastställs slutligen efter EP:s interna granskningsförfa- rande. Detta belopp är tänkt att täcka det finansierings- behov som byggherren har (finansieringen skall täcka 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 145/33 delar av projektkostnaderna inklusive en rimlig vinst för byggherren) för att genomföra det föreslagna projektet. Kommissionen anser därför att hela det belopp som beviljas i syfte att täcka ovannämnda skillnad utgör det incitament som är nödvändigt för att projektet skall genomföras, det vill säga stödet i fråga. herrar som äger marken i områden. fråga i vissa prioriterade (57) Under dessa omständigheter anser kommissionen att EP/PIP-programmet riskerar att ge vissa företag en gynn- sammare behandling än andra och omfattas därför av artikel 87. 1 i EG-fördraget (7). (53) De försäkringar som myndigheterna givit om att de slutliga användarna betalar marknadspriser innebär att förekomsten av stöd endast kan uteslutas om dessa priser fastställs av objektiva värderingsmän och enligt objektiva kriterier. (54) som marknadsinriktade, ”Stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel”: EP är ett offentligt organ som finansieras av miljöministeriet och har i uppgift att uppfylla allmän- nyttiga och politiskt beslutade mål. Det faktum att EP:s verksamhetsfilosofi omfattar vissa principer som defini- eras som till exempel att försöka få valuta för pengarna, påverkar inte dess ställ- ning som offentligt organ. Att EP är ett offentligt organ innebär att det kan vara benäget att finansiera riskfyllda, för privata investerare oattraktiva olönsamma, eller byggprojekt, på grundval av att projektet uppfyller allmännyttiga och politiskt beslutade mål. Privata finan- siella enligt normala marknadsekonomiska principer förväntas inte beakta allmännyttiga och politiskt beslutade mål när de fattar sina i beslut. sin verksamhet som bedriver institut (55) ”Av vilket slag det än är”: EP:s finansiering sker med hjälp av flera metoder, främst genom bidrag, men även hyresgarantier eller samriskföretag med byggherrar, till exempel i form av delägande i ett aktiebolag, lån och lånegarantier till byggherrar. Kommissionen anser att vilken form stödet än har omfattas det av artikel 87. 1 i EG-fördraget. (56) ”Stöd som gynnar vissa företag”; selektivitetskriterium: EP beviljar stödet selektivt till vissa byggherrar efter det att ett stort antal projektförslag undersökts. Byggherren är nu den direkta mottagaren av stödet och går att identifiera utan problem eftersom förslaget till byggpro- jekt kommer från detta företag. Selektivitetskriteriet uppfylls också genom att EP:s stöd främst beviljas bygg- (58) (59) (60) Stödet snedvrider konkurrensen ”i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. Huruvida statligt stöd påverkar handeln mellan medlemsstaterna beror enligt domstolen inte på skälen till att stödet beviljades utan på de effekter det har (8). Kommissionens analys följer samma linje som i domsto- lens dom i mål 248/84, Tyskland mot kommissionen (9), som gäller ett stödprogram som EP/PIP-programmet och inte ett enskilt fall. I domen anger domstolen följande: ”När det gäller ett stödprogram kan kommissionen begränsa sig till att granska det aktuella program- mets egenskaper i syfte att fastställa om stödpro- grammet, till följd av stödbelopp eller stödnivå, typ av investeringar som stödet beviljas för eller andra till villkor i programmet, ger en avsevärd fördel mottagaren i förhållande till dess konkurrenter och om det riskerar att gynna företag som ägnar sig åt handel mellan medlemsstaterna. ” EP/PIP-programmet är ett stödprogram som syftar till att åstadkomma markåtervinning och bebyggelse och är öppet för alla sektorer utom företag i transport-, jord- bruks- och fiskerisektorn. När det gäller beställda bygg- projekt har det i praktiken dessutom förekommit fall där mottagare av EP:s finansiering visade sig vara företag som ägnar sig åt handel mellan medlemsstaterna. Genom programmet finansieras även spekulativa bygg- projekt som kan genomföras av vilka företag som helst från vilken bransch som helst, med undantag för de sektorer som nämns ovan i samband med beställda byggprojekt. Kommissionen anser att de som påverkas av EP:s diskretionära företag som utformar och genomför byggprojekt, en verksamhet som kan vara mycket rörlig mellan medlemsstaterna, och inte endast företag som säljer och köper ödemark i England. Med tanke på programmets allmänna egenskaper kan kommissionen se skäl till att programmet kan komma att gynna företag som ägnar sig åt handel mellan medlemsstaterna både när det gäller beställda och speku- lativa byggprojekt. finansiering är (61) Av det ovan anförda framgår att alla villkor är uppfyllda för att kunna tillämpa artikel 87. 1 i EG-fördraget beträf- fande förekomsten av statligt stöd i enlighet med denna artikel, både när det gäller beställda och spekulativa byggprojekt. (7) Mål C-241/94, Frankrike mot kommissionen, REG 1996, s. I-4551, punkterna 22–24. (8) Mål 173/73, Italien mot kommissionen, Rec. 1974, s. 709, punkt 13. (9) Rec. 1987, s. 4013. L 145/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 6. 2000 statligt stöd för (62) Med undantag för fall där en av parterna är verksam inom en sektor som omfattas av särskilda gemenskaps- regler om statligt stöd, anser kommissionen att det, åtminstone beträffande regionala ändamål, inte är nödvändigt att fastställa om det är den slutliga användaren eller markägaren/byggherren som är stödmottagare. Reglerna om statligt stöd för regionala ändamål måste hur följas. Under dessa som helst omständigheter och i syfte att tillämpa detta program anser kommissionen att stödmottagaren kan antas vara den slutliga användaren när det gäller beställda byggpro- jekt (ett antagande som Förenade kungariket instämmer i) och markägaren/byggherren när det gäller spekulativa byggprojekt. I tveksamma fall där fastställandet av stöd- mottagaren har ytterligare konsekvenser enligt reglerna om statligt stöd kan enskild anmälan göras. I de fall där en av parterna är verksam i en sektor som omfattas av särskilda gemenskapsregler om statligt stöd kräver kommissionen enligt artikel 88. 3 i EG-fördraget att särskild anmälan görs och förbehåller sig rätten att efter en granskning fastställa vem som är stödmottagare. Stödets förenlighet (63) (64) Efter att ha konstaterat att EP/PIP-programmet omfattar statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget är det endast möjligt att göra detta program förenligt med den gemensamma marknaden genom att tillämpa det på ett sätt som överensstämmer med de undantag som anges i artikel 87. 3 a och 87. 3 c i EG-fördraget. I detta syfte skall programmet, både när det gäller beställda och spekulativa byggprojekt, tillämpas på ett sätt som är förenligt med de berörda reglerna om statligt stöd, särskilt riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (10), sektorsövergripande rambestämmelser för regionalstöd till stora investeringsprojekt (11), kommis- sionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader (12), riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd (13), riktlin- jerna för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (14), riktlinjerna för statligt stöd till små och medelstora företag (15), rambestämmelserna för statligt stöd till företag i missgynnade storstadsområden (16), bestämmelserna om statligt stöd till särskilda branscher bland de känsliga sektorerna (syntetfiber-, bil-, varvs-, stål- och kolindustrin samt transport-, fiskeri- och jord- brukssektorn). (10) EGT C 74, 10. 3. 1998, s. 4. (11) EGT C 107, 7. 4. 1998, s. 1. (12) EGT C 209, 10. 7. 1997, s. 3. (13) EGT C 72, 10. 3. 1994, s. 3. (14) EGT C 288, 9. 10. 1999, s. 2. (15) EGT C 213, 23. 7. 1996, s. 4. (16) EGT C 146, 14. 5. 1997, s. 6. (65) När det gäller beställda byggprojekt har myndigheterna i Förenade kungariket gått med på att EP/PIP-programmet omfattas av bestämmelserna om statligt stöd för regio- nala ändamål och andra relevanta regler om statligt stöd. Så långt är stöd till beställda byggprojekt enligt EP/PIP- förenligt med den gemensamma mark- programmet naden. (66) Myndigheterna i Förenade kungariket har emellertid inte accepterat kommissionens förslag om anmälan om en av de aktörer som medverkar i projektet (markägaren eller byggherren) är verksam i någon av de sektorer som omfattas av särskilda gemenskapsregler om statligt stöd. (förutom den slutliga användaren) (67) När det gäller de spekulativa byggprojekten tillämpas EP/PIP-programmet som om det inte omfattade statligt stöd. Det är därför oförenligt med den gemensamma marknaden, eftersom ingen hänsyn tas till reglerna om statligt stöd när programmet genomförs. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 EP/PIP-programmet, efter ändringar i enlighet med några av de lämpliga åtgärder som föreslagits (se skäl 65), är förenligt med den gemensamma marknaden under förutsättning att — den del av programmet som gäller spekulativa byggprojekt omfattas av bestämmelserna om statligt stöd (se skäl 64), — myndigheterna i Förenade kungariket på grundval av artikel 88. 3 i EG-fördraget anmäler alla fall där en av aktörerna är verksam i känsliga sektorer (se slutet av skäl 64), både när det gäller beställda och spekulativa byggprojekt. Artikel 2 avslutas genomförandet Genom detta beslut av EP/PIP- programmet i dess godkända form i ärende N 31/95 (Single Regeneration Budget), vilket meddelades Förenade kungariket genom en skrivelse av den 4 maj 1995. Projekt för vilka åtminstone en formell ansökan inlämnats före dagen för detta beslut kommer att handläggas på normalt sätt enligt N 31/95- programmet. Artikel 3 Förenade kungariket skall inom en månad från dagen för detta beslut meddela kommissionen vilka åtgärder som vidtagits för att följa beslutet. 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 145/35 Detta beslut riktar sig till Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland. Artikel 4 Utfärdat i Bryssel den 22 december 1999. På kommissionens vägnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen


title: Rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 1999 o systému včasného varování a reakce pro účely prevence a kontroly přenosných nemocí podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (oznámeno pod číslem K(1999) 4016)

eurovoc_concepts:
EU Member State
disease prevention
epidemiology
health control
infectious disease
information network

formats: html pdf print

text: 26 CS Úřední věstník Evropské unie 32000D0057 26. 1. 2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 15/sv. 5 L 21/32 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 22. prosince 1999 o systému včasného varování a reakce pro účely prevence a kontroly přenosných nemocí podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (oznámeno pod číslem K(1999) 4016) (2000/57/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, údajů, jež byly shromážděny v souladu s článkem 4 roz- hodnutí č. 2119/98/ES. s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98//ES ze dne 24. září 1998 o zřízení sítě epidemiolo- gického dozoru a kontroly přenosných nemocí ve Společen- ství (1), a zejména na články 1 a 7 uvedeného rozhodnutí, (4) vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) Podle rozhodnutí č. 2119/98/ES musí být s pomocí Komise vybudována na úrovni Společenství síť na podporu spolupráce a koordinace mezi členskými státy s pomocí Komise s cílem zlepšit zdokonalit ve Společenství prevenci a kontrolu skupin přenosných nemocí uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí. Tato síť má být využívána pro účely epidemiologického dozoru nad těmito nemocemi a pro účely zavedení systému včasného varování a reakce. Jednotlivé nemoci a zdravotní problémy, které mají být předmětem systému včasného varování a reakce na úrovni Společenství, by měly odrážet současné potřeby ve Spole- čenství, zejména doplňkový užitek reakce na úrovni Spo- lečenství. Systém včasného varování a reakce se musí zabývat otáz- kami, které vznesly orgány příslušné pro veřejné zdraví každého členského státu nebo které vyvstaly na základě Toto rozhodnutí musí napomáhat při integraci sítě Spole- čenství, která byla vytvořena na základě rozhodnutí č. 2119/98/ES, s ostatními sítěmi včasného varování, jež byly pro jednotlivé nemoci a problémy zřízeny na vnitro- státní úrovni a jež mají být předmětem systému včasného varování a reakce. Pro účely svého provádění musí síť Spo- lečenství proto zpočátku využívat systém Euphin-HSSD (systém zdravotního dozoru nad přenosnými nemocemi v rámci evropské informační sítě v oblasti veřejného zdraví), který má tři složky: a) systém včasného varování a reakce pro případy ozná- mení upřesněného ohrožení veřejnosti, která předávají orgány příslušné pro veřejné zdraví každého členského státu, jež odpovídají za volbu opatření, která mohou být pro ochranu veřejného zdraví nezbytná; b) výměna informací mezi zmocněnými strukturami a orgány členských států v oblasti veřejného zdraví; c) zvláštní sítě týkající se vybraných nemocí pro účely epidemiologického dozoru mezi zmocněnými struktu- rami a orgány členských států. (5) Rozvoj užitečných nových technologií musí být pravidelně sledován a musí zohledňován při zdokonalování systému Euphin-HSSD. (1) Úř. věst. L 268, 3. 10. 1998, s. 1. (6) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 7 rozhodnutí č. 2119/98/ES, 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 27 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 3 Článek 1 1. Systém včasného varování a reakce sítě Společenství je vyhra- zen pro účely událostí uvedených v příloze I (dále jen „události“) nebo předzvěstí takových událostí, které samy o sobě nebo ve spo- jitosti s jinými podobnými událostmi ohrožují nebo mohou ohro- žovat veřejné zdraví. 2. Struktury nebo orgány každého členského státu shromažďují a vzájemně si vyměňují veškeré potřebné informace týkající se událostí, např. pomocí vnitrostátního systému dozoru, složky epidemiologického dozoru Společenství nebo jakéhokoliv jiného systému Společenství pro sběr údajů. 1. Příslušné orgány členských států předloží nejpozději do 31. března každého roku Komisi analytickou zprávu o událostech a o postupech, jež byly použity v rámci systému včasného varo- vání a reakce. Kromě toho mohou příslušné orgány členských států předkládat zvláštní zprávy o událostech zvláštního významu. 2. Komise na základě těchto zpráv ve výroční zprávě přezkoumá fungování systému včasného varování a reakce a v případě potřeby navrhne jeho změny. Článek 4 Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. ledna 2000. Článek 2 1. Postupy při výměně informací, které jsou předzvěstí události, jsou popsány v oddíle 1 přílohy II (úroveň 1: výměna informací). 2. Postupy, které mají být dodrženy v případě, kdy určitá událost může být nebo skutečně je nebezpečím pro veřejné zdraví, jsou popsány v oddíle 2 přílohy II (úroveň 2: potenciální ohrožení) a v oddíle 3 (úroveň 3: potvrzené ohrožení). 3. Postupy, které mají být dodrženy v případě informací, jež mají být sděleny široké veřejnosti a dotyčným odborníkům, jsou popsány v oddíle 4 přílohy II. Článek 5 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 22. prosince 1999. Za Komisi David BYRNE člen Komise 28 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 PŘÍLOHA I Události, jež mají být oznamovány v rámci sítě včasného varování a reakce 1. Zdroje přenosných nemocí existující ve více než jednom členském státě. 2. Koncentrace případů nemocí podobného typu v prostoru nebo čase, v případě, že možnou příčinou jevu jsou patogenní původci nebo pokud existuje riziko rozšíření nemocí mezi členskými státy v rámci Společenství. 3. Koncentrace případů nemocí podobného typu mimo Společenství v prostoru a čase, v případě, že možnou příčinou jevu jsou patogenní původci nebo pokud existuje riziko rozšíření nemocí ve Společenství. 4. Výskyt nebo znovuobjevení přenosné nemoci nebo infekčního původce, jehož zvládnutí by mohlo vyžadovat včasný a koordinovaný zásah Společenství. 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 29 Postupy poskytování informací, konzultací a spolupráce v rámci sítě včasného varování a reakce PŘÍLOHA II 1. Úroveň aktivace 1: výměna informací 1. Jestliže informace získané v jednom nebo více členských státech nebo informace pocházející z dalších povolených zdrojů nasvědčují tomu, že je událost pravděpodobná, uvědomí příslušný orgán pověřený v každém členském státě prováděním opatření na ochranu veřejného zdraví své protějšky v ostatních členských státech a Komisi neprodleně prostřednictvím sítě o okolnostech a souvislostech. Jakmile tyto informace příslušné orgány dotyčných členských států obdrží, rozhodnou, zda mají další členské státy přijmout opatření nebo zda mají být zahájeny koordinované akce Společenství za účasti Komise. 2. Komise a dotyčné členské státy zaručují neustálou a rychlou výměnu informací, které získají, a zajistí, aby byly informovány i ostatní členské státy. 3. Příslušné orgány pro veřejné zdraví dotyčného členského státu nebo členských států okamžitě ve spolupráci se strukturami nebo orgány vyhodnotí shromážděné informace a ověří existenci události, která by mohla ohrožovat veřejné zdraví. 4. Komise může svolat mimořádné zasedání výboru pro síť a odborníků, které výbor navrhl, a zajistit tak transparentnost a účinnost jakékoliv případné akce. 2. Úroveň aktivace 2: potenciální ohrožení Jestliže informace týkající se události nebo náznaky takové události svědčí o tom, že je potenciálně ohroženo veřejného zdraví, uvědomí příslušné orgány pro veřejné zdraví dotyčného členského státu nebo členských států neprodleně své protějšky v ostatních členských státech, jakož i Komisi, o povaze a rozsahu potenciálního ohrožení a o opatřeních, která zamýšlejí přijmout samy nebo ve spojení s ostatními dotyčnými členskými státy, Komisí nebo dalšími partnery. 2. 1 Ověřování a hodnocení Příslušné orgány pro veřejné zdraví dotyčného členského státu nebo členských států okamžitě ve spolupráci se strukturami nebo orgány vyhodnotí shromážděné informace a ověřují tak existenci události, která by mohla ohrožovat veřejné zdraví. Technická pomoc formou epidemiologické expertízy terénu, za pomoci laboratorních prostředků, jakož i dalších expertních prostředků, a to zejména klinických, je poskytována pro veškerá doplňková šetření v členských státech. Komise nebo členské státy mohou tuto pomoc poskytovat v případě, že je o ni dotyčný členský stát požádá. Komise musí být nápomocna při koordinaci ochranných opatření a čelit tak jakémukoliv eventuálnímu ohrožení veřejného zdraví. Komise může svolat mimořádné zasedání výboru pro síť a odborníků, které výbor navrhl, a koordinovat tak nezbytné akce. 2. 2 Dezaktivace Jestliže se při konečném hodnocení rizika dospěje k závěru, že veřejné zdraví není ohroženo a že není třeba nijak zasahovat nebo že je zapotřebí pouze zásah místního charakteru, uvědomí příslušné orgány pro veřejné zdraví každého dotyčného členského státu neprodleně své protějšky z ostatních členských států a Komisi o povaze a rozsahu opatření, která přijaly nebo která mají v úmyslu přijmout. Jestliže ostatní členské státy nebo Komise nevznesou ve lhůtě tří dnů námitky, není zapotřebí žádné další akce systému včasného varování a reakce. 3. Úroveň aktivace 3: potvrzené ohrožení Jestliže se potvrdí, že událost ohrožuje veřejné zdraví, uvědomí příslušné orgány pro veřejné zdraví dotyčného členského státu nebo členských států neprodleně své protějšky v ostatních členských státech, jakož i Komisi, o povaze a rozsahu potenciálního ohrožení a o opatřeních, která zamýšlejí přijmout samy nebo ve spojení s ostatními dotyčnými členskými státy, Komisí nebo dalšími partnery. 3. 1 Koordinace opatření Příslušné orgány pro veřejné zdraví dotyčného členského státu nebo členských států neprodleně informují ostatní členské státy a Komisi o pokroku, kterého bylo dosaženo, a o výsledcích přijatých opatření. Členské státy a Komise koordinují doplňková opatření, která mají být na úrovni Společenství přijata v souladu s články 3 a 6 rozhodnutí č. 2119/98/ES. 30 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 Aby se zabránilo ohrožení veřejného zdraví a aby byla zajištěna ochrana obyvatelstva, podporuje Komise koordinaci snah jednotlivých členských států. Komise může svolat mimořádné zasedání výboru pro síť a odborníků, které výbor navrhl, a koordinovat tak nezbytné akce. 3. 2 Dezaktivace Dezaktivace systému nastává po dohodě dotyčných členských států, které o této skutečnosti uvědomí ostatní členské státy a Komisi. 4. Informace určené široké veřejnosti a dotyčným odborníkům V případě, že událost nastane, poskytnou členské státy neprodleně příslušné informační materiály k dispozici dotyčným odborníkům a široké veřejnosti a o informují je o přijatých opatřeních. Komise a členské státy uvědomí dotyčné odborníky a širokou veřejnost o hlavních směrech dohodnutých na úrovni Společenství a rovněž je neprodleně informují, jakmile ohrožení veřejného zdraví pomine


title: 2000/103/CE: Decisão da Comissão, de 22 de Dezembro de 1999, que altera a Decisão 1999/354/CE relativa à admissibilidade das despesas previstas por determinados Estados-Membros para a execução em 1999 do regime de controlo aplicável à política comum da pesca [notificada com o número C(1999) 4847]

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
fishing controls
fishing regulations
maritime surveillance
national expenditure
validation of expenditure

text: 4. 2. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 29/33 DECISÃO DA COMISSÃO de 22 de Dezembro de 1999 que altera a Decisão 1999/354/CE relativa à admissibilidade das despesas previstas por determi- nados Estados-Membros para a execução em 1999 do regime de controlo aplicável à política comum da pesca [notificada com o número C(1999) 4847] (2000/103/CE) A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Decisão 95/527/CE do Conselho, de 8 de Dezembro de 1995, relativa a uma participação financeira da Comunidade em certas despesas dos Estados-Membros na execução do regime de controlo aplicável à política comum das pescas (1), e, nomeadamente, o seu artigo 6. o, das despesas elegíveis para uma participação financeira nos termos da Decisão 95/527/CE; (5) (6) Em consequência, é necessário alterar a Decisão 1999/ /354/CE; As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão das Pescas e da Aquicultura, Considerando o seguinte: ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO: (1) (2) (3) à Aquando da adopção da Decisão 1999/354/CE da Comissão relativa admissibilidade das despesas previstas por determinados Estados-Membros para a execução em 1999 do regime de controlo aplicável à política comum da pesca (2) alterada pela Decisão 2000/ /102/CE (3), a verba orçamental disponível era insufici- ente para conceder uma participação financeira máxima da Comunidade a todas as despesas elegíveis; O reforço da verba orçamental permite, doravante, conceder uma participação financeira suplementar a certas despesas elegíveis A Decisão 1999/354/CE não tinha em conta os pedidos de apoio da França e da Irlanda, por não terem sido comunicados à Comissão nos prazos fixados; todavia, para assegurar uma continuidade das acções de vigi- lância e de controlo nas zonas CIEM VI, VII e VIII, é imperativo que a França e a Irlanda efectuem certas despesas, superiores às suas capacidades orçamentais; a falta de qualquer participação financeira constituiria um perigo grave para o financiamento dos investimentos programados em 1999, que tornaria impossível atingir os objectivos requeridos de vigilância e de controlo; em consequência, é justificado prever, a título excepcional, ainda em 1999, uma participação financeira nas despesas essenciais da França e da Irlanda; (4) A Grécia comunicou informações que precisam o seu pedido de participação financeira, relativa às despesas mencionadas no artigo 2. o da Decisão 95/527/CE e previstas para 1999, e que têm uma influência no nível Artigo 1. o A Decisão 1999/354/CE é alterada do seguinte modo: 1. Na primeira frase do artigo 1. o, o montante «108 378 475 euros» é substituído por «113 744 098 euros». 2. Na segunda frase do artigo 1. o, o montante «33 833 388 euros» é substituído por «35 570 045 euros». 3. No n. o 1, segunda frase, do artigo 2. o, o montante «11 024 266 euros» é substituído por «11 424 166 euros». 4. No n. o 2, primeira frase, do artigo 2. o, o montante «2 500 euros» é substituído por «2 800 euros». 5. No n. o 2, segunda frase, do artigo 2. o, o montante «2 500 euros» é substituído por «2 800 euros». 6. No n. o 2, terceira frase, do artigo 2. o, o montante «3 250 euros» é substituído por «3 400 euros». 7. No n. o 2, última frase, do artigo 2. o, o montante «6 750 000 euros» é substituído por «7 500 000 euros». 8. Após o artigo 2. o, é aditado o seguinte artigo 2. oA: «Artigo 2. oA As despesas de investimento da Irlanda, previstas para 1999, num montante de 13 693 872 euros, são elegíveis para uma contribuição financeira nos termos do n. o 3 do artigo 3. o da Decisão 95/527/CE. A taxa da participação financeira da Comunidade será de 65 %. Todavia, a partici- pação financeira será concedida dentro dos limites corres- pondentes a um montante de 2 600 000 euros. ». (1) JO L 301 de 14. 12. 1995, p. 30. JO L 302 de 15. 12. 1995, p. 45 (rectificação). (2) JO L 137 de 1. 6. 1999, p. 41. (3) Ver página 30 do presente Jornal Oficial. 9. O anexo I é substituído pelo anexo I da presente decisão. 10. O anexo II é substituído pelo anexo II da presente decisão. L 29/34 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 4. 2. 2000 Artigo 2. o O Reino da Bélgica, o Reino da Dinamarca, a República Federal da Alemanha, a República Helénica, o Reino de Espanha, a República Francesa, a Irlanda, a República Italiana, o Reino dos Países Baixos, a República Portuguesa, a República da Finlândia, o Reino da Suécia e o Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte são os destinatários da presente decisão. Feito em Bruxelas, em 22 de Dezembro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão ANEXO I — BILAG I — ANHANG I — ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Ι — ANNEX I — ANNEXE I — ALLEGATO I — BĲLAGE I — ANEXO I — LIITE I — BILAGA I Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Κράτος µέλος Member State État membre Stato membro Lidstaat Estado-Membro Jäsenvaltio Medlemsstat België/Belgique Danmark Deutschland Ελλάδα España France Ireland Italia Nederland Portugal Suomi Sverige United Kingdom Gastos subvencionables en moneda nacional Støtteberettigede udgifter i national valuta Erstattungsfähige Ausgaben in nationaler Währung Επιλέξιµες δαπάνες σε εθνικό νόµισµα Eligible expenditure in national currency Dépenses admissibles en monnaie nationale Spese ammissibili in moneta nazionale In aanmerking komende uitgaven in nationale valuta Despesas elegíveis em moeda nacional Hyväksyttävät menot kansallisessa valuutassa Bidragsberättigande kostnader i nationell valuta Gastos subvencionables Støtteberettigede udgifter Erstattungsfähige Ausgaben Επιλέξιµες δαπάνες Eligible expenditure Dépenses admissibles Spese ammissibili In aanmerking komende uitgaven Despesas elegíveis Hyväksyttävät menot Bidragsberättigande kostnader (€) Contribución máxima de la Comunidad Fællesskabets maksimale finansielle bidrag Maximaler Gemeinschaftsbeitrag Μέγιστη κοινοτική συµµετοχή Maximum Community contribution Participation communautaire maximale Contributo massimo della Comunità Maximale bĳdrage van de Gemeenschap Contribuição máxima da Comunidade Yhteisön osuus enintään Gemenskapens maximala bidrag (€) DKR DRA SKR UKL 13 940 000 7 684 000 000 25 701 000 23 007 856 6 197 1 871 447 21 100 101 23 294 453 8 310 194 3 782 260 1 583 363 2 076 157 5 208 489 10 725 929 462 517 2 708 781 32 614 208 Total/I alt/Σύνολο/Totale/Totaal/Yhteensä 113 744 098 3 099 814 899 10 168 317 3 245 369 4 064 945 1 235 599 0 1 038 078 2 490 800 5 338 025 146 744 1 251 366 5 523 853 35 570 045 4. 2. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 29/35 ANEXO II — BILAG II — ANHANG II — ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΙΙ — ANNEX II — ANNEXE II — ALLEGATO II — BĲLAGE II — ANEXO II — LIITE II — BILAGA II Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Κράτος µέλος Member State État membre Stato membro Lidstaat Estado-Membro Jäsenvaltio Medlemsstat België/Belgique Danmark Deutschland Ελλάδα España Italia Nederland Portugal Suomi Sverige United Kingdom Gastos subvencionables en moneda nacional Støtteberettigede udgifter i national valuta Erstattungsfähige Ausgaben in nationaler Währung Επιλέξιµες δαπάνες σε εθνικό νόµισµα Eligible expenditure in national currency Dépenses admissibles en monnaie nationale Spese ammissibili in moneta nazionale In aanmerking komende uitgaven in nationale valuta Despesas elegíveis em moeda nacional Hyväksyttävät menot kansallisessa valuutassa Bidragsberättigande kostnader i nationell valuta Gastos subvencionables Støtteberettigede udgifter Erstattungsfähige Ausgaben Επιλέξιµες δαπάνες Eligible expenditure Dépenses admissibles Spese ammissibili In aanmerking komende uitgaven Despesas elegíveis Hyväksyttävät menot Bidragsberättigande kostnader (€) Contribución máxima de la Comunidad Fællesskabets maksimale finansielle bidrag Maximaler Gemeinschaftsbeitrag Μέγιστη κοινοτική συµµετοχή Maximum Community contribution Participation communautaire maximale Contributo massimo della Comunità Maximale bĳdrage van de Gemeenschap Contribuição máxima da Comunidade Yhteisön osuus enintään Gemenskapens maximala bidrag (€) DKR DRA SKR UKL 2 000 000 475 000 000 2 850 000 140 000 678 000 268 500 680 635 1 440 752 8 354 068 8 831 413 1 905 877 349 159 336 376 300 378 198 453 367 400 220 563 317 504 661 658 4 650 961 3 127 571 1 356 134 185 880 203 094 234 174 99 227 Total/I alt/Σύνολο/Totale/Totaal/Yhteensä 23 343 612 11 424 166


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-2660/99 von Ari Vatanen (PPE-DE) an den Rat. Entwicklung der Demokratie in Weißrußland.

eurovoc_concepts:
Belarus
common foreign and security policy
democratisation
international human rights law

text: C 280 E/96 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 3. 10. 2000 (2000/C 280 E/097) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-2660/99 von Ari Vatanen (PPE-DE) an den Rat (22. Dezember 1999) Betrifft: Entwicklung der Demokratie in Wei(cid:223)ru(cid:223)land Die j(cid:252)ngsten Ereignisse in Wei(cid:223)ru(cid:223)land haben gezeigt, da(cid:223) das Land noch weit von der Demokratie entfernt ist. Die von Pr(cid:228)sident Lukaschenko gef(cid:252)hrte Regierung strebt, trotz Widerstand des Volkes, nach einem Bundesstaat mit Ru(cid:223)land. Zuletzt demonstrierten am 17. Oktober 1999 (cid:252)ber zwanzigtausend B(cid:252)rger Wei(cid:223)ru(cid:223)lands in Minsk gegen das von Lukaschenko gef(cid:252)hrte Regime. Daraufhin hat sich die Bereitschaftspolizei eine blutige Ausein- andersetzung mit den Demonstranten geliefert, von denen der gr(cid:246)(cid:223)te Teil festgenommen wurde. Vertreter Wei(cid:223)ru(cid:223)lands haben auch westliche Staaten f(cid:252)r die Demonstration verantwortlich gemacht. Lukaschenko ist wegen der systematischen Unterdr(cid:252)ckung der Opposition und unter anderem der Medien kritisiert worden. Im vergangenen Herbst sind mindestens drei bedeutende Oppositionsf(cid:252)hrer verschwun- den. Damit Wei(cid:223)ru(cid:223)land seinen Platz in Europa als freier Staat ohne Diktatur einnehmen kann, mu(cid:223) auch die EU durch ihre T(cid:228)tigkeit positiv auf die Entwicklung der Demokratie und Menschenrechte in Wei(cid:223)ru(cid:223)- land Einflu(cid:223) nehmen. Was hat der Rat unternommen und beabsichtigt er zu unternehmen, um die Entwicklung der Demokratie sowie die Einhaltung der Menschenrechte in Wei(cid:223)ru(cid:223)land zu f(cid:246)rdern? Antwort (13. M(cid:228)rz 2000) Der Rat hat der Entwicklung der Demokratie und der Wahrung der Menschenrechte in Belarus immer besondere Bedeutung beigemessen. Angesichts der politischen und verfassungsrechtlichen Lage und der Menschenrechtsverst(cid:246)(cid:223)e in Belarus hat er im September 1997 eine Reihe von restriktiven Ma(cid:223)nahmen angenommen (ministerielle Kontakte nur (cid:252)ber den Vorsitz; Einfrieren der technischen Hilfsprogramme der EU und der Mitgliedstaaten, mit Ausnahme jener, die die Menschenrechte und den Demokratisierungs- proze(cid:223) unterst(cid:252)tzen; kein Abschlu(cid:223) eines Partnerschafts- und Kooperationsabkommens). Um die Kontakte nicht ganz abrei(cid:223)en zu lassen und Belarus einen Anreiz f(cid:252)r Fortschritte in den Bereichen der Menschenrechte und Demokratie zu bieten, hat der Rat im April 1999 Benchmarks f(cid:252)r eine schritt- weise Aufhebung der Restriktionen von 1997 festgelegt. Dieser Ansatz sieht vor, da(cid:223) positive Schritte im Bereich der Menschenrechte, der Medien, der Wiederzulassung politischer Parteien und NRO bewirken w(cid:252)rden, da(cid:223) die Restriktionen der Union Schritt f(cid:252)r Schritt zur(cid:252)ckgenommen werden w(cid:252)rden. Die belarussische Regierung hat vor kurzem einige positive Ma(cid:223)nahmen ergriffen, wie die Freilassung des ehemaligen Ministerpr(cid:228)sidenten Tschigir und die Freilassung von Personen, die im Anschlu(cid:223) an die Demonstrationen vom 17. Oktober verhaftet worden waren, die Vereinbarung mit der Opposition (cid:252)ber den Zugang zu den staatlich kontrollierten Medien, die Unterzeichnung des TACIS-Programms f(cid:252)r die Entwicklung der B(cid:252)rgergesellschaft und die Wiederzulassung von NRO und politischen Parteien. Gleichzeitig machte Belarus jedoch bei einigen anderen Punkten einen R(cid:252)ckzieher: Der ehemalige Mini- sterpr(cid:228)sident, Michail Tchiguir, wurde zwar aus der Untersuchungshaft entlassen, die gegen ihn erhobene Anklage bleibt aber bestehen, und sein Proze(cid:223) l(cid:228)uft weiter. Ein prominenter politischer Gefangener, Herr Klimow, soll nach unbest(cid:228)tigten Angaben vor kurzem schwer mi(cid:223)handelt worden sein. Pr(cid:228)sident Lukaschenko legte das im Laufe der Vorverhandlungen unter OSZE-Leitung zustande gekommene Abkommen mit den Medien zu den Akten, und der Verhandlungsf(cid:252)hrer der Regierung in dem unter Schirmherrschaft der OSZE stehenden Dialog mit der Opposition, Herr Sasonow, trat zur(cid:252)ck. Dar(cid:252)ber hinaus entzog sich die Regierung dem Dialog mit der Opposition (cid:252)ber den Entwurf einer Wahlregelung. Dieser wurde in zweiter Lesung vom Repr(cid:228)sentantenhaus und vom Republikrat der belarussischen Nationalversammlung angenommen und liegt nun zur Unterzeichnung beim Pr(cid:228)sidenten. Der Text der Wahlregelung ist mangelhaft verfa(cid:223)t und enth(cid:228)lt eine Reihe von Unstimmigkeiten. 3. 10. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 280 E/97 In den letzten Monaten verschwanden zwei bedeutende politische Pers(cid:246)nlichkeiten. Seit Mai 1999 wird der ehemalige Innenminister, Jurij Sacharenko, und seit September 1999 der stellvertretende Vorsitzende des 13. Obersten Sowjets von Belarus, Wiktor Gontschar, vermi(cid:223)t. (cid:220)ber ihren Aufenthaltsort ist uns nichts bekannt. Der Fall einer dritten prominenten Pers(cid:246)nlichkeit, der ehemaligen Vorsitzenden der Zentralbank, Tamara Winnikowa, ist aufgekl(cid:228)rt. Sie zog Ende 1999 zu ihrem Sohn ins Vereinigte K(cid:246)nigreich. Angesichts dieser Entwicklungen ist der Rat nicht in der Lage, die Restriktionen von 1997 aufzuheben. Die EU nutzt jede geeignete Gelegenheit, Belarus ihren Standpunkt darzulegen und auf demokratische Reformen zu dr(cid:228)ngen (Besuch hochrangiger Troika-Beamter in Minsk am 1. /2. November, Treffen zwischen dem Staatssekret(cid:228)r Blomberg und Au(cid:223)enminister Latypow am 18. November in Istanbul und erforderlichenfalls Demarchen der Missionschefs). Dar(cid:252)ber hinaus wird das vor kurzem unterzeichnete TACIS-Programm zur Entwicklung der B(cid:252)rgergesellschaft zur Verbesserung des demokratischen Reform- prozesses in Belarus beitragen. (cid:220)bergeordnetes Ziel der EU ist es, da(cid:223) im Jahr 2000 freie und faire Wahlen unter internationaler Beobachtung und mit internationaler Anerkennung stattfinden. Der Rat hat die von Pr(cid:228)sident Lukaschenko abgegebene Zusage zum Abhalten solcher Wahlen zur Kenntnis genommen und wird ihn beim Wort nehmen. Um den Wahlproze(cid:223) in Gang zu bringen, ist ein Dialog zwischen Regierung und Opposition unabdingbar. Die EU unterst(cid:252)tzt vorbehaltlos die Bem(cid:252)hungen der OSZE, die als einzige diesen Dialog schnell auf den Weg bringen kann. (2000/C 280 E/098) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2665/99 von Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) an die Kommission Betrifft: Umstrukturierung von (cid:132)ABB ALSTOM POWER(cid:147) (12. Januar 2000) Die Leitung der Unternehmensgruppe (cid:132)ABB ALSTOM POWER(cid:147), die aus einer Fusion vom 30. Juni 1999 hervorgeht, hat eine Umstrukturierung angek(cid:252)ndigt. in denen das Unternehmen besteht, wurden bereits Arbeitspl(cid:228)tze abgebaut. In einigen L(cid:228)ndern, Hat diese Gruppe und/oder diejenigen, die an dieser Fusion beteiligt sind, EU-Beihilfen erhalten? Wenn ja, k(cid:246)nnte die Kommission die Betr(cid:228)ge und die Bedingungen f(cid:252)r ihre Zuweisung angeben? Waren diese Beihilfen an die Schaffung von Arbeitspl(cid:228)tzen gekn(cid:252)pft? Ist die Kommission bereit, die R(cid:252)ckzahlung dieser Beihilfen zu fordern? Antwort von Herrn Barnier im Namen der Kommission (10. Februar 2000) Die Kommission wird die notwendigen Informationen bei den betreffenden Mitgliedstaaten einholen und die Ergebnisse ihrer Untersuchung umgehend mitteilen (2000/C 280 E/099) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2667/99 von Olivier Dupuis (TDI) an den Rat (13. Januar 2000) Betrifft: Perspektiven f(cid:252)r den Beitritt Aserbaidschans zum Europarat und Entwicklung der Beziehungen EU/Aserbaidschan Kann der Hohe Vertreter f(cid:252)r die Gemeinsame Au(cid:223)en- und Sicherheitspolitik zweckdienliche Angaben zum Fortschreiten des Beitrittsverfahrens von Aserbaidschan zum Europarat machen? Kann der Hohe Vertreter ganz allgemein angeben, wie die EU ihre Beziehungen zu diesem Land zu entwickeln beabsichtigt?


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2504/99 af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen. Nye giftige og miljøskadelige stoffer i levnedsmidler.

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
carcinogenic substance
consumer protection
dangerous substance
environmental protection
food inspection
foodstuff
health control
pollutant
waste management

text: 21. 11. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 330 E/15 Med henblik p(cid:229) at overv(cid:229)ge og evaluere anvendelsen af planerne, herunder opfyldelsen af ovenn(cid:230)vnte bestemmelser, neds(cid:230)ttes der for hvert ansłgerland et overv(cid:229)gningsudvalg, og der fasts(cid:230)ttes i planerne regler og procedurer for udarbejdelse af rapporter. (1) EFT L 161 af 26. 6. 1999. (2) EFT L 331 af 23. 12. 1999. (2000/C 330 E/014) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2504/99 af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen (22. december 1999) Om: Nye giftige og miljłskadelige stoffer i levnedsmidler Ifłlge en artikel i det svenske dagblad »Dagens Nyheter« af 11. oktober 1999 har svenske forskere opdaget et nyt stof, som er skadeligt for miljłet og fremkalder kr(cid:230)ft. Brominerede flammeh(cid:230)mmere fra udrange- rede elektriske husholdningsapparater er nu blevet fundet i hłje koncentrationer i sild og łstersłsild. Koncentrationerne er stadig lave i kłd, smłr og ost, men opdagelsen er foruroligende af to (cid:229)rsager. For det fłrste vil koncentrationerne stige lige s(cid:229) hurtigt som for pcb(cid:146)ernes vedkommende, og for det andet skal toksiner fra flammeh(cid:230)mmerne ses i tilknytning til andre stoffer, som er miljłskadelige s(cid:229)som pcb(cid:146)er, s(cid:229)ledes at den samlede sundhedsrisiko kan vurderes. Har Kommissionen kendskab til denne nye opdagelse, og agter man at foretage sig noget i sagen? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionen vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (25. februar 2000) Kommissionen henviser det (cid:230)rede medlem til svarene p(cid:229) skriftlig forespłrgsel E-3004/98 fra hr. Eisma (1) og P-1976/99 fra fr. Sch(cid:246)rling (2) og til mundtlig forespłrgsel H-776/99 fra fr. Sch(cid:246)rling fremsat i Parlamentets spłrgetid p(cid:229) młdet i december 1999 (3). Foranlediget af et memorandum fra Danmark og Sverige havde miljłr(cid:229)det endvidere, den 13. december 1999, en debat om behovet for EF-hasteforanstaltninger med hensyn til bromerede flammeh(cid:230)mmere. I denne forbindelse mindede Kommissionen om, at tre bromerede flammeh(cid:230)mmere for tiden gennemg(cid:229)r en omfattende risikovurdering, i overensstemmelse med R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 793/93 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (4). N(cid:229)r risikovurderingsrapporterne er f(cid:230)rdige, vil de blive forelagt Den Videnskabelige KomitØ for Toksicitet, (cid:216)kotoksicitet og Miljł med henblik p(cid:229) ekspertud- talelse. Miljłkommiss(cid:230)ren anmodede den 15. december 1999 medlemsstaternes ressortministre om at słrge for, at risikovurderingerne blev tilendebragt s(cid:229) hurtigt som muligt. N(cid:229)r rapporterne er f(cid:230)rdige, vil Kommissionen offentliggłre resultaterne i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabes Tidende og om nłdvendigt foresl(cid:229) yderligere foranstaltninger til at mindske risikoen. Da der er fundet stigende koncentrationer af stoffer af gruppen polybromerede diphenylethere (PBDE) i blodet fra arbejdere i oparbejdningsanl(cid:230)g, og da F(cid:230)llesskabets kommende lovgivning om affald fra elektrisk og elektronisk udstyr vil medfłre en betydelig stigning i genanvendelsen af PBDE-holdigt plast, behandler Kommissionen for tiden spłrgsm(cid:229)let om substitution af disse bromerede flammeh(cid:230)mmere i produktionen af elektrisk og elektronisk udstyr. (1) EFT C 142 af 21. 5. 1999. (2) EFT C 203 E af 18. 7. 2000, s. 101. (3) Europa-Parlamentets forhandlinger (december 1999). (4) EFT L 84 af 5. 4. 1993


title: 2000/70/CE: Decisão da Comissão, de 22 de Dezembro de 1999, que aceita o compromisso oferecido no âmbito do reexame intercalar do direito anti-dumping aplicável às importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado originários, nomeadamente, da Rússia

eurovoc_concepts:
Russia
anti-dumping duty
import
originating product
piping
tube

text: L 23/78 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 1. 2000 DECISÃO DA COMISSÃO de 22 de Dezembro de 1999 que aceita o compromisso oferecido no âmbito do reexame intercalar do direito anti-dumping aplicável às importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado originários, nomeadamente, da Rússia (2000/70/CE) A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping originárias de países não membros da Comunidade Europeia (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 905/98 (2) e, nomeadamente, o n. o 1 do seu artigo 8. o, Após consulta do Comité Consultivo, Considerando o seguinte: A. PROCESSO (1) (2) (3) 1. Inquérito anterior Pelo Regulamento (CE) n. o 2320/97 (3) (a seguir desig- nado «regulamento do direito definitivo»), o Conselho instituiu direitos anti-dumping definitivos sobre as impor- tações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado, originários da Hungria, da Polónia, da Rússia, da República Checa, da Roménia e da Rpública Eslovaca. A maioria dos produtores exportadores dos países sujeitos às medidas acima referidas ofereceram compromissos que foram aceites pela Comissão excepto num caso. russas, para O compromisso oferecido pelos produtores exporta- dores russos não foi aceite pela Comissão em virtude de não conter as garantias necessárias, da parte das autori- dades realização de um controlo adequado. O regulamento do direito definitivo instituiu, pois, um direito anti-dumping ad valorem ao nível estabe- lecido a título definitivo para as importações originárias da Rússia, ou seja 26,8 %. a O considerando 87 do regulamento do direito definitivo previa a alteração do tipo de medida anti-dumping no que respeita à Rússia caso as circunstâncias se modifi- cassem ao ponto de passarem a estar reunidas as condi- ções para a aceitação de um compromisso. 2. Inquérito de reexame (4) Posteriormente, as autoridades forneceram à Comissão garantias suficientes que permitiam assegurar um controlo adequado de um compromisso, tal como russas (5) (6) (7) (8) (9) referido no inquérito inicial, e os produtores exporta- dores russos solicitaram à Comissão que aceitasse esse compromisso. Tendo concluído, após consulta do Comité Consultivo, que existiam elementos de prova suficientes para justi- ficar a abertura de um reexame intercalar, a Comissão deu início a tal reexame, em conformidade com o n. o 3 do artigo 11. o do Regulamento (CE) n. o 384/96 (a seguir designado «regulamento de base»), que diz respeito unicamente à aceitabilidade de um compromisso dos produtores exportadores russos em questão. O aviso de início deste reexame intercalar foi publicado no Jornal Oficial das Comunidades Europeias (4). B. COMPROMISSO 1. Natureza do compromisso Todas as partes interessadas foram convidadas a apre- sentar as suas observações e a fornecer elementos de prova de apoio no prazo fixado no aviso de início. O compromisso agora oferecido conjuntamente pelas autoridades russas e pelos produtores exportadores russos em questão baseia-se nos compromissos ofere- cidos e aceites pela Comissão no inquérito inicial pela Decisão 97/790/CE da Comissão (5). Além disso, o Ministério do Comércio da Rússia garantiu que assegu- raria a supervisão e controlo deste compromisso. exportadores comprometeram-se Os produtores a vender para exportação para a Comunidade uma quanti- dade determinada do produto em questão a preços revisto até ao limité de uma quantidade determinada, de modo a eliminar os efeitos prejudiciais do dumping detectados no inquérito inicial. Além disso, garantiram que os seus preços por grupo de produtos se alinham pelos preços praticados no mercado comunitário. Após um exame aprofundado da proposta de compro- misso, a Comissão está convencida de que, em caso de aceitação, a eliminação do prejuízo será conseguida por dois meios; primeiramente, através de um compromisso de preços até ao limiar anual, em volume, e seguida- mente através de um direito anti-dumping ad valorem cobrado sobre as importações que excedam este volume. (1) JO L 56 de 6. 3. 1996, p. 1. (2) JO L 128 de 30. 4. 1998, p. 18. (3) JO L 322 de 25. 11. 1997, p. 1. (4) JO C 77 de 20. 3. 1999, p. 6. (5) JO L 322 de 25. 11. 1997, p. 63. 28. 1. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 23/79 O Ministério do Comércio da Rússia comprometeu-se a controlar e a autentificar os certificados de produção relativos a cada expedição facturada para exportação para a Comunidade que entra na quantidade acordada isenta do direito anti-dumping. A fim de se assegurar que a quantidade de importações isenta do direito anti- -dumping ad valorem não ultrapasse a quantidade à qual o compromisso diz respeito, esta isenção é concedida mediante apresentação, às autoridades aduaneiras da Comunidade, de um certificado de produção original válido. Esse certificado será emitido em conformidade com as condições previstas no regulamento do Conselho que altera as medidas anti-dumping aplicáveis às importa- ções de certos tubos sem costura originários, nomeada- mente, da Rússia (1). 2. Controlo do compromisso (10) Este compromisso conjunto será submetido a um triplo controlo: em primeiro lugar, o Ministério do Comércio da Rússia concordou em apresentar à Comissão um relatório trimestral que enumera todos os certificados de produção emitidos, indicando o produtor, a quantidade exportada, o importador e o primeiro cliente indepen- dente na Comunidade; em segundo lugar, os produtores exportadores, igualmente partes no compromisso, acor- daram em apresentar à Comissão um relatório trimestral com informações sobre as suas vendas de exportação para a Comunidade e a manter à disposição da Comissão registo para verificação posterior; em terceiro lugar, a Comissão controlará as importações na Comuni- dade e poderá verificar os registos nas instalações dos produtores exportadores em questão. à deterioração da situação da indústria comunitária provocada pela diminuição da procura interna na Comu- nidade e pela diminuição das exportações da indústria comunitária. Esta indústria alegou que o facto de permitir aos produtores exportadores russos em questão exportar todos os anos para a Comunidade, com isenção do direito anti-dumping (mesmo a preços revistos), uma quantidade determinada do produto em questão agra- varia ainda mais a situação dos produtores comunitários e provocaria novas supressões de postos de trabalho, bem como uma diminuição da parte de mercado. (14) A Comissão recorda que o compromisso apresentado no âmbito do presente reexame, que consiste num compro- misso de preços nos limites de um limiar quantitativo, é similar aos compromissos já aceites da parte de outros produtores exportadores dos países abrangidos pelo inquérito anterior e que, nessa altura, não suscitaram objecções da parte da indústria comunitária. Além disso, desde a entrada em vigor destes compromissos, a Comissão não recebeu quaisquer informações que demonstrem que não produzem os efeitos pretendidos, a saber a eliminação do dumping prejudicial. (15) É igualmente conveniente ter presente que, se a indústria comunitária for informada da existência de práticas de absorção da parte dos produtores exportadores, a Comissão analisará da oportunidade de dar início a um inquérito, em conformidade com o artigo 12. o (16) Além disso, é salientado que o limiar quantitativo do compromisso de preços oferecido no âmbito do presente inquérito foi fixado a um nível substancial- mente inferior ao volume importado durante o período de inquérito estabelecido no inquérito anterior. 3. Violação do compromisso (17) (11) O compromisso será reforçado por um direito anti- -dumping definitivo (cuja taxa de direito aplicável à Rússia é de 26,8 %) que poderá ser instituído em caso de violação, em conformidade com o n. o 9 do artigo 8. o do regulamento de base. (12) Além disso, caso tenha razões para acreditar que o compromisso está a ser violado, a Comissão poderá instituir um direito provisório em conformidade com o n. o 10 do artigo 8. o do regulamento de base. C. OBSERVAÇÕES DA INDÚSTRIA COMUNITÁRIA (13) Após ter sido informada dos factos e considerações essenciais com base nos quais a Comissão tencionava aceitar este compromisso, a indústria comunitária mani- festou a sua oposição à aceitação de um compromisso dos produtores exportadores russos em questão, devido (1) Ver página 1 do presente Jornal Oficial. Por conseguinte, a Comissão considera que a aceitação do compromisso apresentado conjuntamente pelas auto- russas e pelos produtores exportadores em ridades questão não terá as consequências negativas receadas pelas indústria comunitária. O compromisso será rigoro- samente controlado e, em caso de violação, a Comissão adoptará as disposições necessárias para reinstituir imediatamente as medidas, ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO: Artigo 1. o É aceite o compromisso oferecido conjuntamente pelas autori- dades russas e pelos produtores exportadores abaixo referidos no âmbito do reexame intercalar das medidas anti-dumping aplicáveis às importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado, originários nomeadamente da Rússia. L 23/80 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 1. 2000 País Produtor Código adicional Taric Rússia Taganrog Metallurgical Works Pervouralsky Novotrubny Chelyabinsk Tube-Rolling Plant Artigo 2. o A042 A043 A044 É encerrado o inquérito relativo ao reexame intercalar das medidas anti-dumping aplicáveis às importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado, originários nomeadamente da Rússia. A presente decisão entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo 3. o Feito em Bruxelas, em 22 de Dezembro de 1999. Pela Comissão Pascal LAMY Membro da Comissão


title: Decisión nº 2/1999 del Comité Mixto CE-Andorra, de 22 de diciembre de 1999, relativa a las disposiciones de aplicación del Protocolo sobre las cuestiones veterinarias complementario del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Económica Europea y el Principado de Andorra, firmado en Bruselas el 15 de mayo de 1997

eurovoc_concepts:
Andorra
agreement (EU)
live animal
protocol to an agreement
trade agreement (EU)
veterinary legislation

text: L 31/84 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 5. 2. 2000 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN No 2/1999 DEL COMITÉ MIXTO CE-ANDORRA de 22 de diciembre de 1999 relativa a las disposiciones de aplicación del Protocolo sobre las cuestiones veterinarias comple- mentario del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Económica Europea y el Principado de Andorra, firmado en Bruselas el 15 de mayo de 1997 (2000/105/CE) EL COMITÉ MIXTO, Visto el Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Económica Europea y el Principado de Andorra (1), firmado en Luxemburgo el 28 de junio de 1990, y, en particular, su artículo 17, Visto el Protocolo sobre cuestiones veterinarias complementario del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Económica Europea y el Principado de Andorra (2), firmado en Bruselas el 15 de mayo de 1997, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) Las partes tienen la voluntad de permitir el mantenimiento de las corrientes tradicionales de intercambios de animales vivos y productos animales entre Andorra y la Comunidad Europea, y de facilitar el desarrollo de nuevos intercambios. Es conveniente a este respecto prever que dichos intercambios se efectúen respetando las normas comunitarias en el ámbito veterinario. El subgrupo veterinario, en la reunión de Andorra de 16 de diciembre de 1998, formuló la recomendación de adoptar la lista de las disposiciones comunitarias que Andorra debe aplicar con carácter prioritario antes de 1 de junio del año 2000. Procede prever que la incorporación del acervo comunitario se llevará a cabo sin perjuicio de la aplicación de las medidas de salvaguardia, en particular, en materia de encefalopatía espongiforme bovina (EEB), DECIDE: Artículo 1 1. los Andorra aceptará, sin perjuicio de las normas específicas previstas en la presente Decisión, animales y productos animales originarios de la Comunidad en las condiciones previstas en las normas válidas para los intercambios intracomunitarios. Andorra se compromete a aplicar a las importaciones de animales vivos y productos animales 2. procedentes de terceros países las normas comunitarias aplicables a dichas importaciones. (1) DO L 374 de 31. 12. 1990, p. 14. (2) DO L 148 de 6. 6. 1997, p. 16. 5. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 31/85 Animales vivos y productos incluidos en la Directiva 90/425/CEE (1) Artículo 2 1. C o n t r o l e s Los intercambios entre Andorra y los Estados miembros de los animales vivos y productos incluidos en la Directiva 90/425/CEE deberán someterse a las normas de control previstas en dicha Directiva con exclusión del artículo 10 (medida de salvaguardia). El control de las importaciones procedentes de los terceros países está regulado en el apartado 2 del artículo 3 de la presente Decisión. 2. I d e n t i f i c a c i ó n Para la identificación de los bovinos las autoridades andorranas aplicarán lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 820/97 (2) y sus textos de aplicación. 3. Andorra se integrará en la red informatizada de enlace entre autoridades veterinarias (sistema ANIMO). Las modalidades de esta integración se acordarán entre la Comisión y las autoridades andorranas. 4. T a s a s Las autoridades andorranas aplicarán los principios del capítulo I del anexo C de la Directiva 85/73/CEE (3). Artículo 3 Productos animales 1. C o n t r o l e s d e l o s i n t e r c a m b i o s Los intercambios entre Andorra y los Estados miembros se regirán por las normas y principios de la Directiva 89/662/CEE (4) y de sus textos de aplicación, incluidas las normas aplicables en caso de rechazo, con exclusión del artículo 9 (medida de salvaguardia). C o n t r o l e s 2. A n d o r r a s o b r e l o s p r o d u c t o s i m p o r t a d o s d e l o s t e r c e r o s p a í s e s d e s t i n a d o s a Los servicios veterinarios de los Estados miembros efectuarán, en nombre y por cuenta de las autoridades andorranas, en los puestos de inspección fronterizos, los controles relativos a los productos importados de los terceros países destinados a Andorra sobre todas las importaciones de animales o de productos animales con destino a Andorra con entrega para los productos animales del anexo B de la Decisión 93/13/CEE (5) y para los animales vivos del documento de paso de frontera. El control veterinario deberá efectuarse antes de la aplicación de las formalidades aduaneras relativas al tránsito. Los animales y los productos animales así controlados deberán pagar la tasa sanitaria prevista en el capítulo II del anexo A, en el capítulo II del anexo C y en la sección 2 del capítulo III del anexo I, productos de la pesca, de la Directiva 85/73/CEE. En los casos previstos, se utilizará el sistema ANIMO. Artículo 4 Asistencia mutua Andorra aplicará la Directiva 89/608/CEE (6). (1) Directiva 90/425/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a los controles veterinarios y zootécnicos apli- cables en los intercambios intracomunitarios de determinados animales vivos y productos con vistas a la realización del mercado interior (DO L 224 de 18. 8. 1990, p. 29); Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva 92/118/CEE (DO L 62 de 15. 3. 1993, p. 49). (2) Reglamento (CE) no 820/97 del Consejo, de 21 de abril de 1997, por el que se establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno, (DO L 117 de 7. 5. 1997, p. 1). (3) Directiva 85/73/CEE del Consejo, de 29 de enero de 1985, relativa a la financiación de las inspecciones y controles sanitarios de carnes frescas y carnes de aves de corral (DO L 32 de 5. 2. 1985, p. 14); Directiva cuya última modifica- ción la constituye la Directiva 97/79/CE (DO L 24 de 30. 1. 1998, p. 31 ). (4) Directiva 89/662/CEE del Consejo, de 11 de diciembre 1989, relativa a los controles veterinarios aplicables en los intercambios intracomunitarios con vistas a la realización del mercado interior (DO L 395 de 30. 12. 1998, p. 13); Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva 92/118/CEE (DO L 62 de 15. 3. 1993, p. 49). (5) Decisión 93/13/CEE de la Comisión, de 22 de diciembre de 1992, por la que se establecen los procedimientos de los controles veterinarios en los puestos de inspección fronterizos de la Comunidad al introducirse productos procedentes de terceros países (DO L 9 de 15. 1. 1993, p. 33); Decisión modificada por la Decisión 96/32/CE (DO L 9 de 12. 1. 1996, p. 9). (6) Directiva 89/608/CEE del Consejo, de 21 de noviembre de 1989, relativa a la asistencia mutua entre las autoridades administrativas de los Estados miembros y a la colaboración entre éstas y la Comisión con objeto de asegurar la correcta aplicación de las legislaciones veterinaria y zootécnica (DO L 351 de 2. 12. 1989, p. 34). L 31/86 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 5. 2. 2000 Artículo 5 Notificación de las enfermedades de los animales Andorra aplicará la Directiva 82/894/CEE (1). Las modalidades de la participación de Andorra en el sistema de notificación de enfermedades de los animales (ADNS) serán aprobadas por la Comisión y las autoridades andorranas. Artículo 6 Medidas de lucha Hasta tanto tenga lugar la transposición íntegra del acervo comunitario en el derecho interno 1. andorrano, las autoridades andorranas se comprometen a aplicar las medidas de lucha previstas en la reglamentación comunitaria. 2. Las autoridades andorranas se comprometen a ponerse de acuerdo con las autoridades competentes españolas y francesas para la elaboración de planes de emergencia así como su aplicación en caso de aparición de enfermedades animales. Artículo 7 Intercambios de determinados animales Los intercambios de los animales de la especie bovina y porcina entre Andorra y los Estados 1. miembros se harán de conformidad con la Directiva 64/432/CEE (2). Los intercambios de los animales de la especie ovina y caprina estarán regulados por la Directiva 2. 91/68/CEE (3). Los intercambios de los animales de la especie equina se harán de conformidad con las Directivas 3. 90/426/CEE (4) y 90/427/CEE (5). Para la identificación de los animales de las especies porcina, ovina y caprina, Andorra aplicará las 4. disposiciones de la Directiva 92/102/CEE (6). Artículo 8 Intercambios de determinados productos animales 1. Andorra aplicará las Directivas 64/433/CEE (7), 72/461/CEE (8), 77/99/CEE (9), y 80/215/CEE (10). Para las tripas, huesos, sangre, y demás productos, Andorra aplicará las disposiciones de los capítulos 2. 2, 5 y 7 del anexo I de la Directiva 92/118/CEE (11). Andorra comunicará a las autoridades competentes de los Estados miembros y a la Comisión las listas 3. de establecimientos autorizados. (1) Directiva 82/894/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1982, relativa a la notificación de las enfermedades de los animales en la Comunidad (DO L 378 de 31. 12. 1982, p. 58); Directiva cuya última modificación la constituye la Decisión 98/12/CE (DO L 4 de 8. 1. 1998, p. 63). (2) Directiva 64/432/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1964, relativa a problemas de policía sanitaria en materia de intercambios intracomunitarios de animales de las especies bovina y porcina (DO 121 de 29. 7. 1964, p. 1977/64). Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva 98/46/CE (DO L 198 de 15. 7. 1998, p. 22). (3) Directiva 91/68/CEE del Consejo, de 28 de enero de 1991, relativa a las normas de policía sanitaria que regulan los intercambios intracomunitarios de animales de las especies ovina y caprina (DO L 46 de 19. 2. 1991, p. 19); Directiva cuya última modificación la constituye la Decisión 94/953/CE de la Comisión (DO L 371 de 31. 12. 1994, p. 14). (4) Directiva 90/426/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los movimientos de équidos y las importaciones de équidos procedentes de países terceros (DO L 224 de 18. 8. 1990, p. 42); Directiva cuya última modificación la constituye el Acta de Adhesión de 1994. (5) Directiva 90/427/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a las condiciones zootécnicas y genealógicas que regulan los intercambios intracomunitarios de équidos (DO L 224 de 18. 8. 1990, p. 55). (6) Directiva 92/102/CEE del Consejo, de 27 de noviembre de 1992, relativa a la identificación y al registro de animales (DO L 355 de 5. 12. 1992, p. 32). (7) Directiva 64/433/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1964, relativa a problemas sanitarios en materia de intercam- bios de carne fresca (DO 121 de 29. 7. 1964, p. 2012/64); Directiva cuya última modificación la constituye la Direc- tiva 95/23/CE (DO L 243 de 11. 10. 1995, p. 7). (8) Directiva 72/461/CEE del Consejo, de 12 de diciembre de 1972, relativa a problemas de política sanitaria en materia de intercambios comunitarios de carnes frescas (DO L 302 de 31. 12. 1972, p. 24); Directiva cuya última modificación la constituye el Acta de Adhesión de 1994. (9) Directiva 77/99/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1976, relativa a problemas sanitarios en materia de inter- cambios intracomunitarios de productos a base de carne (DO L 26 de 31. 1. 1977, p. 85); Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva 97/76/CE (DO L 10 de 16. 1. 1998, p. 25). (10) Directiva 80/215/CEE del Consejo, de 22 de enero de 1980, relativa a problemas de policía sanitaria en materia de intercambios intracomunitarios de productos a base de carne (DO L 47 de 21. 2. 1980, p. 4); Directiva cuya última modificación la constituye el Acta de Adhesión de 1994. (11) Directiva 92/118/CEE del Consejo, de 17 de diciembre de 1992, por la que se establecen las condiciones de policía sanitaria y sanitarias aplicables a los intercambios y a las importaciones en la Comunidad de productos no sometidos, con respecto a estas condiciones, a las normativas comunitarias específicas a que se refiere el capítulo I del anexo A de la Directiva 89/662/CEE y, por lo que se refiere a los patógenos, de la Directiva 90/425/CEE (DO L 62 de 15. 3. 1993, p. 49); Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva 97/79/CE (DO L 24 de 30. 1. 1998, p. 31). 5. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 31/87 Dichos establecimientos se someterán a las inspecciones comunitarias previstas para los estableci- 4. mientos comunitarios. En caso necesario, los detalles de la estampilla se precisarán de conformidad con las adaptaciones 5. técnicas. Andorra aplicará, además del texto de la Directiva 85/73/CEE, las tasas previstas en el capítulo I del 6. anexo A de dicha Directiva. Artículo 9 Hormonas y residuos Andorra aplicará lo dispuesto en las Directivas 96/22/CE (1) y 96/23/CE (2) quedando entendido que: a) la primera vez, Andorra someterá su plan al subgrupo veterinario para su aprobación; b) la Comisión aprobará las actualizaciones posteriores, tras informar a los Estados miembros en el seno del Comité veterinario permanente. Artículo 10 Normas para los animales (de las especies bovina, ovina, caprina y equina) sujetos a movimientos temporales transfronterizos 1. El veterinario oficial del país de partida: a) informará, cuarenta y ocho horas antes, al veterinario oficial del país de destino, del envío de los animales; b) procederá al examen de los animales dentro de las cuarenta y ocho horas anteriores a su salida; dichos animales deberán ser debidamente identificados; c) expedirá un certificado, según un modelo que deberá establecer el subgrupo veterinario. Hasta tanto se establezca dicho certificado, los documentos actualmente aplicables seguirán vigentes. El veterinario oficial del país de destino efectuará el control de los animales desde su introducción en 2. el país de destino para examinar su conformidad con las normas previstas. 3. 4. Durante todo el movimiento, los animales deberán permanecer bajo control aduanero. El titular de los animales, en una declaración escrita, deberá: a) aceptar ajustarse a todas las medidas adoptadas en aplicación de las disposiciones previstas y a cualquier otra medida establecida a nivel local, del mismo modo que cualquier titular originario de la Comunidad o de Andorra; b) pagar los costes de los controles que resulten de la aplicación de la presente Decisión; c) prestar su entera colaboración para la realización de los controles aduaneros o veterinarios requeridos por las autoridades oficiales del país de partida o del país de destino. En caso de aparición de enfermedades, las medidas adecuadas se adoptarán de común acuerdo entre 5. las autoridades veterinarias competentes. Las autoridades veterinarias competentes examinarán la cuestión de los posibles gastos. En caso 6. necesario, se presentará esta cuestión al subgrupo veterinario. Artículo 11 Andorra aplicará antes del 1 de junio de 2000 las disposiciones comunitarias enumeradas en el anexo de la presente Decisión. (1) Directiva 96/22/CE del Consejo, de 29 de abril de 1996, por la que se prohíbe utilizar determinadas sustancias de efecto hormonal y tireostático y sustancias β-agonistas en la cría de ganado y por la que se derogan las Directivas 81/602/CEE, 88/146/CEE y 88/299/CEE (DO L 125 de 23. 5. 1996, p. 3). (2) Directiva 96/23/CE del Consejo, de 29 de abril de 1996, relativa a las medidas de control aplicables respecto de determinadas sustancias y sus residuos en los animales vivos y sus productos y por la que se derogan las Directivas 85/358/CEE y 86/469/CEE y las Decisiones 89/187/CEE y 91/664/CEE (DO L 125 de 23. 5. 1996, p. 10). L 31/88 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 5. 2. 2000 La presente Decisión entrará en vigor el primer día del mes siguiente al de su adopción. Artículo 12 Hecho en Bruselas, el 22 de diciembre de 1999. Por el Comité mixto El Presidente M. MATEU ANEXO La referencia al texto básico incluye la referencia al conjunto de sus modificaciones, así como a los textos de aplicación. 1. Directiva 90/425/CEE (con excepción del artículo 10; medidas de salvaguardia) 2. Reglamento (CE) no 820/97 (identificación de los animales de la especie bovina solamente) 3. Directiva 85/73/CEE (para los ámbitos en cuestión; tasas) 4. Directiva 89/662/CEE (con excepción del artículo 9; medidas de salvaguardia) 5. Directiva 89/608/CEE (asistencia mutua) 6. Directiva 82/894/CEE (notificación de las enfermedades — ADNS) 7. Directiva 64/432/CEE (animales de las especies bovina y porcina) 8. Directiva 91/68/CEE (animales de las especies ovina y caprina) 9. Directivas 90/426/CEE y 90/427/CEE (équidos) 10. Directiva 92/102/CEE (identificación de los animales de las especies porcina, ovina y caprina) 11. Directivas 64/433/CEE y 72/461/CEE (carnes) 12. Directivas 77/99/CEE y 80/215/CEE (productos a base de carne) 13. Directiva 92/118/CEE, (anexo I, capítulos 2, 5 y 7, productos diversos) 14. Directivas 96/22/CE y 96/23/CE (residuos)