title: Neuvoston direktiivi 1999/105/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan

eurovoc_concepts:
forest
forest conservation
marketing
plant propagation
silviculture

text: 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/17 NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/105/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3), sekä katsoo seuraavaa: 1) 2) 3) 4) Metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/ 404/ETY (4) ja yhteisössä kaupan pidettävän metsänvilje- lyaineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista 30 päivänä maaliskuuta 1971 annettua neuvoston direk- tiiviä 71/161/ETY (5) on muutettu useita kertoja ja huomattavalta osin. Näitä direktiivejä on määrä taas huomattavasti muuttaa ja sen vuoksi ne olisi selkeyden vuoksi yhdistettävä ja kirjoitettava uudelleen. Metsät peittävät suuren alan yhteisön alueesta ja niillä on niiden sosiaaliseen, taloudelliseen, ympäristöä koske- vaan, ekologiseen ja kulttuuriseen merkitykseen perus- tuva moninainen tehtävä. Erityyppisten metsien suhteen jos on tarpeen noudattaa erityisiä lähestymistapoja, otetaan huomioon yhteisön metsien luonnonolosuh- teiden sekä sosiaalisten, taloudellisten ja kulttuurillisten olosuhteiden laaja moninaisuus. Näiden metsien uudista- minen ja metsitys edellyttävät kestävää metsänhoitoa 15 päivänä joulukuuta 1998 annetussa neuvoston päätös- lauselmassa vahvistettuun Euroopan unionin metsästra- tegiaan (6) liittyen. Metsätaloudelle tärkeiden puulajien ja keinollisten ristey- mien metsänviljelyaineiston olisi oltava geneettisesti erilaisten kasvupaikkojen olosuhteisiin soveltuvaa ja korkealaatuista. Kestävälle metsätaloudelle on keskeistä säilyttää metsien biologinen monimuotoisuus ja edistää sitä, puiden geneettinen monimuotoisuus mukaan luet- tuna. Siltä osin kuin yhdenmukaistetut olosuhteet liittyvät kasvien terveyteen, niiden on oltava yhdenmukaiset kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1976 77/93/ETY kanssa (7). neuvoston direktiivin annetun (1) EYVL C 199, 14. 7. 1999, s. 1. (2) Lausunto annettu 1 päivänä joulukuuta 1999 (ei vielä julkaistu viral- lisessa lehdessä). (3) EYVL C 329, 17. 11. 1999, s. 15. (4) EYVL 125, 11. 7. 1966, s. 2326/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (5) EYVL L 87, 17. 4. 1971, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (6) EYVL C 56, 26. 2. 1999, s. 1. (7) EYVL L 26, 31. 1. 1977, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/53/EY (EYVL L 142, 5. 6. 1999, s. 29). s. 20, direktiivi 5) 6) 7) 8) 9) 10) 11) 12) Tutkimukset metsätalouden alalla ovat osoittaneet, että jos metsien arvoa on lisättävä, vakauden, mukautumisen, vastustuskyvyn, tuottavuuden ja moninaisuuden näkö- ja kohdat mukaan lukien, on käytettävä geneettisesti fenotyyppisesti sijaintipaikkaan sopivaa ja korkealaa- tuista metsänviljelyaineistoa. Metsätaloudessa käytettä- vien siementen olisi tarvittaessa täytettävä tietyt ulkoiset laatuvaatimukset. sisämarkkinoita on tarpeen poistaa Vahvistettaessa kaikki nykyiset jotka tai mahdolliset kaupan esteet, voivat haitata metsänviljelyaineiston vapaata liikkuvuutta yhteisössä. Olisi kaikkien jäsenvaltioiden edun mukaista laatia mahdollisimman korkeat vaatimukset asettavat yhteisön säännöt. Yhteisön säännöillä olisi siementen ja kasvien fenotyyppisiä ja geneettisiä ominaisuuksia sekä metsänviljelyaineiston ulkoisia vaatimuksia. säänneltävä Tällaisia sääntöjä olisi sovellettava kaupan pitämiseen sekä muissa jäsenvaltioissa että kotimarkkinoilla. Tällaisissa säännöissä olisi otettava huomioon käytännön tarpeet ja niitä olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin puulajeihin ja keinollisiin risteymiin, jotka ovat metsäta- loudelle tärkeitä koko yhteisön alueella tai osassa sitä. Joissakin jäsenvaltioissa ”siemenlähde tunnettu” -luok- kaan kuuluvan metsänviljelyaineiston, jota ei direktiivillä 66/404/ETY ole hyväksytty pidettäväksi kaupan, käyttö ilmastoon soveltuvaa ja välttämätöntä on perinteistä, metsätalouden tarkoituksiin, ja tämän vuoksi on aiheel- lista hyväksyä tällaisen aineiston pitäminen kaupan jäsenvaltioissa, sitä haluavat. Olisi kuitenkin epäasianmukaista velvoittaa pitämään kaupan tällaista aineistoa loppukäyttäjälle kaikissa jäsenvaltioissa. jotka Tietyillä yhteisön alueilla, kuten Alppien alueella, Väli- meren alueella tai pohjoisilla alueilla on erityisiä ilmasto- olosuhteita tai haavoittuvia kasvupaikan olosuhteita, joiden vuoksi on perusteltua asettaa erityisiä vaatimuksia tiettyjen lajien metsänviljelyaineiston ulkoiselle laadulle. Lissabonissa kokoontuneen Euroopan metsien suojelua käsittelevän kolmannen ministerikokouksen yleisjulis- tuksen mukaan metsänuudistamisessa ja metsityksessä olisi suosittava kotoperäisiä lajeja tai paikallisen läh- töisyysalueen lajeja, jotka ovat hyvin sopeutuneet kasvu- paikan olosuhteisiin. 13) Tässä direktiivissä esitettyjä toimenpiteitä ei pitäisi soveltaa kolmansiin maihin vietäväksi tai jälleenvietä- väksi tarkoitettuun viljelyaineistoon. L 11/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 14) 15) 16) 17) 18) 19) 20) 21) 22) 23) lähtöisyysalueiden rajaaminen. Viljelyaineiston valinnan kannalta yhteisössä keskeisiä ovat perusaineiston hyväksyntä ja tämän perusteella suoritettava Jäsenval- tioiden olisi sovellettava yhtenäisiä sääntöjä, joissa asete- taan mahdollisimman korkeat vaatimukset perusai- saatettava neiston hyväksymiselle. Markkinoille olisi ainoastaan tällaisesta aineistosta peräisin olevaa viljelyai- neistoa. Geneettisesti muunneltua metsänviljelyaineistoa ei tulisi saattaa markkinoille, ellei se ole turvallista ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Geneettisesti muunnelluista organismeista koostuvalle metsänviljelyaineistolle olisi tehtävä ympäristöriskien arviointi. Komission olisi esitettävä neuvostolle ehdotus asetukseksi, jolla varmistetaan, että tällaisen ympäristö- riskin ja muiden aiheellisten tekijöiden arviointimenet- telyt, mukaan lukien lupamenettely, ovat vastaavia kuin geneettisesti muunnettujen organismien tarkoitukselli- sesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/220/ETY (1) vahvistetut. Direktiivin 90/220/ETY säännöksiä olisi sovellettava, kunnes tällainen asetus tulee voimaan. Tämän direktiivin vaatimukset täyttävälle viljelyaineis- tolle ei saisi asettaa muita kuin tässä direktiivissä säädet- tyjä kaupan pitämisen rajoituksia. Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin oltava lupa rajoittaa kas- vinosien ja taimien markkinoille saattamista alueellaan sellaiseen aineistoon, joka on vahvistettujen vaatimusten mukaista. Jäsenvaltioiden olisi saatava asettaa omalla alueellaan tuotetun perusaineiston hyväksymiselle lisävaatimuksia tai tiukempia vaatimuksia. Jäsenvaltioiden olisi lähtöisyys- laadittava alueista, joissa tarkennetaan perusaineiston alkuperä, jos se on tiedossa. Jäsenvaltioiden olisi laadittava karttoja, joihin on merkitty lähtöisyysalueiden rajat. luetteloja Jäsenvaltioiden olisi laadittava kansallisia rekistereitä alueellaan hyväksytystä perusaineistosta. Jokaisen jäsen- valtion olisi myös laadittava tiivistelmä kansallisesta rekisteristä kansallisen luettelon muodossa. Komission olisi näiden kansallisten luetteloiden perus- teella laadittava yhteisön julkaisu. Toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava kantato- distus kaikelle hyväksytystä perusaineistosta tuotetulle viljelyaineistolle aineiston keruun jälkeen. 24) 25) 26) 27) 28) 29) 30) 31) 32) 33) (1) EYVL L 117, 8. 5. 1990, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/35/EY (EYVL L 169, 27. 6. 1997, s. 72). s. 15, direktiivi saatettavaksi tai On tarpeen varmistaa, että kaupan pidettäväksi markkinoille viljelyaineisto täyttää fenotyyppistä ja geneettistä laatua koskevat vaati- mukset tunnistettavissa keruusta alkaen loppukäyttäjälle toimittamiseen asti. ja että se on asianmukaisesti tarkoitettu Lisäksi olisi otettava käyttöön poppelin runkopistok- kaiden tai tarvittaessa oksapistokkaiden laatua koskevat erityiset yhteisön vaatimukset. Siemeniä olisi voitava pitää kaupan ainoastaan, jos ne suljetuissa täyttävät pakkauksissa. laatuvaatimukset ja ovat tietyt Jäsenvaltioiden on säädettävä tarvittavista tarkastusme- jotta voidaan varmistaa, että pidettäessä nettelyistä, kaupan täytetään fenotyyppistä ja geneettistä laatua, asianmukaista tunnistamista ja ulkoista laatua koskevat vaatimukset. Nämä vaatimukset täyttävän viljelyaineiston pitämiselle kaupan saadaan asettaa ainoastaan yhteisön sääntöjen mukaisia rajoituksia. Tietyissä olosuhteissa jäsenvaltioilla tulisi olla oikeus kieltää pitämästä loppukäyttäjälle kaupan sellaista viljelyaineistoa, joka ei sovellu niiden alueella käytettäväksi. jolloin on tilapäisiä Sellaisina kausina, vaikeuksia hankkia tämän direktiivin periaatteet täyttävää tietyistä lajeista tuotettua viljelyaineistoa, olisi tietyin edellytyksin hyväksyttävä väliaikaisesti, lievennettyjen vaatimusten mukainen viljelyaineisto. Kolmansista maista tulevaa metsänviljelyaineistoa tulisi saada pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos se täyttää takeet perusaineiston hyväksymisestä ja sen samat kuin yhteisön tuotantoon liittyvistä toimenpiteistä metsänviljelyaineisto. Yhteisössä markkinoille saatet- tavan metsänviljelyaineiston mukana on oltava kantoto- distus tai alkuperämaan antama virallinen todistus sekä asiakirjat, jotka sisältävät yksityiskohtaiset tiedot kaikista vientiin tarkoitetuista lähetyksistä. Tietyin edellytyksin jäsenvaltio olisi vapautettava koko- naan tai osittain soveltamasta tämän direktiivin sään- nöksiä tiettyjen puulajien osalta. Olisi suotavaa järjestää väliaikaisia kokeiluja parempien vaihtoehtojen löytämiseksi joillekin tämän direktiivin säännöksille. Olisi otettava käyttöön yhteisön tarkastustoimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin vaatimuksia ja edellytyksiä noudatetaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/19 34) 35) 36) Liitteiden ensisijaisesti teknisiä tarkistuksia olisi helpotet- tava nopeutetun menettelyn avulla. direktiivin täytäntöönpanon Tämän edellyttämistä toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle tehdyn siirrettyä neuvoston päätöksen 1999/468/EY (1) mukaisesti. täytäntöönpanovaltaa käytettäessä Vuoden 1994 liittymissopimuksessa Suomen tasavallalle ja Ruotsin kuningaskunnalle myönnettiin direktiivin 66/ 404/ETY soveltamista sekä Suomen tasavallalle lisäksi direktiivin 71/161/ETY soveltamista koskeva siirtymä- kausi 31 päivään joulukuuta 1999 saakka. Tätä siirtymä- kautta olisi jatkettava, jotta edellä mainitut maat voisivat enintään siihen säilyttää päivään asti, kun käsiteltävänä oleva direktiivi pannaan täytäntöön, järjestelmänsä kansalliset ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan metsänviljelyaineiston tuotantoon sen pitämiseksi kaupan ja sen pitämiseen kaupan yhteisössä. 2 artikla Tässä direktiivissä seuraavilla määritelmillä ja/tai tarkoitetaan: luokituksilla a) ’Metsänviljelyaineistolla’: koko yhteisön tai sen osan metsätaloudelle tärkeiden puula- liit- jien ja niiden keinotekoisten risteymien ja erityisesti teessä I lueteltujen puulajien ja niiden keinotekoisten ristey- mien viljelyaineistoa. b) ’Viljelyaineistolla’: i) siemenyksikköä: taimien tuottamiseen tarkoitettuja käpyjä, siemenkotia, hedelmiä ja siemeniä; ii) kasvinosia: runkopistokkaita, taimien tuottamiseen tarkoitettuja lehtipistokkaita juuripistokkaita, mikrolisäykseen ja tarkoitettuja kasvin lisäysosia tai kasviaiheita, silmuja, taivukkaita, juuria, varttamisoksia, oksa- tai runkopis- tokkaita ja kaikkia muita taimien tuottamiseen tarkoitet- tuja kasvinosia; iii) taimia: siemenyksiköistä, kasvien osista tai kasvatettuja taimia. luonnontaimista c) ’Perusaineistolla’ mitä tahansa seuraavista: i) siemenlähdettä: puita sillä alueella, jolta siemenet on kerätty; ii) metsikköä: rajattua puupopulaatiota, jonka koostumus on riittävän yhdenmukainen; (1) EYVL L 184, 17. 7. 1999, s. 23. iii) siemenviljelystä: valikoitujen kloonien tai perheiden viljelmää, joka on eristetty tai hoidettu siten, että ulkopuolista pölytystä voidaan välttää tai rajoittaa, ja jota on hoidettu tavoit- teena tuottaa nopeasti ja usein valmistuvia, runsaita ja helposti kerättäviä siemensatoja; iv) perheen vanhempia: joita on käytetty puita, jälkeläisten tuottamiseen valvotun tai vapaan pölytyksen avulla niin, että yhtä tunnistettua vanhempaa on käytetty emiyksilönä ja se (täyssisar) yhden on tai useamman tunnistamattoman tunnistetun vanhemman (puolisisar) siitepölyn avulla; vanhemman tai pölytetty v) kloonia: alunperin yhdestä yksilöstä (kantayksilöstä) kasvullisen lisäyksen, kuten pistokkaiden, mikrolisäyksen, vartteiden tai taivukkaiden taikka kasvin jakamisen avulla saatu yksilöiden ryhmä; vi) kloonisekoitusta: tunnistettujen suhteissa. kloonien sekoitusta määritellyissä d) ’Alkuperäisellä ja luontaisella’ jompaakumpaa seuraavista: i) alkuperäisellä levinneisyysalueellaan olevaa metsikköä tai siemenlähdettä: sellaista alkuperäistä metsikköä tai siemenlähdettä, jota tavanomaisesti on jatkuvasti uudistettu luontaisesti. Metsikkö tai siemenlähde on voitu uudistaa keinollisesti samasta metsiköstä tai lähistöllä olevasta alkuperäisestä metsiköstä tai siemenlähteestä kerätyllä viljelyaineistolla; siemenlähteestä tai ii) luontaisella levinneisyysalueellaan olevaa metsikköä tai siemenlähdettä: luontaisella levinneisyysalueellaan oleva metsikkö tai siemenlähde on alkuperäinen metsikkö tai siemenlähde taikka metsikkö tai siemenlähde, joka on kasvatettu keinollisesti siemenistä, jotka ovat peräisin samalta läh- töisyysalueelta. e) ’Alkuperällä’: alkuperäisen metsikön tai siemenlähteen osalta paikkaa, jossa puut kasvavat. Muun kuin alkuperäisen metsikön tai siemenlähteen osalta paikkaa, josta siemenet tai taimet on alunperin saatu. Metsikön tai siemenlähteen alkuperä voi olla tuntematon. f) ’Lähtöisyydellä’: paikkaa, jossa metsikkö kasvaa. g) ’Lähtöisyysalueella’: lajien tai alalajien osalta lähtöisyysalueella tarkoitetaan aluetta tai alueita, joilla on riittävän yhdenmukaiset luon- nonolot siemenlähteet ovat fenotyyppisiltä tai geneettisiltä ominaisuuksiltaan riittävän samanlaisia, ottaen tarvittaessa huomioon korkeuden aset- tamat rajat. joiden metsikkö tai ja h) ’Tuotannolla’: kaikkia siemenyksikön tuottamisen vaiheita, muuntamista siemenyksiköstä siemeneksi ja taimien kasvattamista sieme- nistä ja kasvien osista. L 11/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 i) ’Pitämisellä kaupan’: asettamista, myytäväksi myyntitarkoituksessa näytteille tarjoamista, myymistä kolmannelle osapuolelle mukaan lukien palvelusopimuksen mukaiset toimitukset. toimittamista tai j) ’Toimittajalla’: joka harjoittaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, ammattimaisesti metsänviljelyaineiston pitämistä kaupan tai sen tuontia. k) ’Toimivaltaisilla viranomaisilla’: i) jäsenvaltion asettamaa tai nimeämää kansallisen halli- tuksen valvonnassa toimivaa yhtä keskusviranomaista, joka on vastuussa kaupan pitämisen valvontaan ja/tai metsänviljelyaineiston laatuun liittyvistä kysymyksistä; ii) valtion viranomaista, joka on nimetty — kansallisella tasolla tai — alueellisella tasolla kansallisten viranomaisten valvon- taan kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen Edellä tarkoitetut viranomaiset voivat kansallisen lainsäädän- tönsä mukaisesti siirtää tässä direktiivissä tarkoitetut tehtävänsä alaisenaan ja valvonnassaan suoritettaviksi jollekin julkis- tai yksityisoikeudelliselle oikeushenkilölle, joka virallisesti hyväk- syttyjen sääntöjensä mukaan hoitaa yksinomaan erityisiä julkisia tehtäviä, jos tämä oikeushenkilö eivätkä sen jäsenet saa mitään henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpiteistä. Lisäksi voidaan 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyä muu i alakohdassa tarkoitetun viran- omaisen puolesta asetettu, mainitun viranomaisen alaisena ja valvonnassa toimiva oikeushenkilö, jos tämä oikeushenkilö ei saa mitään henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpi- teistä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimivaltaiset viran- omaisensa. Komissio toimittaa nämä tiedot muille jäsenval- tioille. l) Metsänviljelyaineisto jaetaan seuraaviin luokkiin: i) ’siemenlähde tunnettu’ viljelyaineisto, jonka perusaineisto täyttää liitteessä II ja muodostuu joko yhdellä läh- esitetyt vaatimukset töisyysalueella sijaitsevasta siemenlähteestä tai metsi- köstä; ii) ’valikoitu’ viljelyaineisto, jonka perusaineisto täyttää liitteessä III esitetyt vaatimukset ja muodostuu yhdellä lähtöisyysalu- eella sijaitsevasta metsiköstä, joka koostuu fenotyypin perusteella valitusta populaatiosta; iii) ’alustavasti testattu’ vanhemmista, klooneista tai kloonisekoituksista. Kokeita ei ole välttämättä tarvinnut suorittaa tai saattaa loppuun; iv) ’testattu’ siemenviljelyksistä, saatu viljelyaineisto, sellainen perusaineistosta joka perheen koostuu metsiköistä, vanhemmista, klooneista tai kloonisekoituksista. Vilje- lyaineiston paremmuus on täytynyt osoittaa vertailuko- keilla tai laskemalla arvio viljelyaineiston paremmuu- desta perusaineiston yksilöiden jalostusarvon perusteella. Aineiston on täytettävä liitteessä V esitetyt vaatimukset. 3 artikla 1. Liitteen I luetteloa lajeista ja keinotekoisista risteymistä voidaan muuttaa noudattaen 26 artiklan 3 kohdassa tarkoi- tettua menettelyä. 2. Jos tiettyihin lajeihin ja keinotekoisiin risteymiin ei sovel- jäsenvaltiot leta tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä, saavat toteuttaa tällaisia tai lievennettyjä toimenpiteitä alueel- laan. Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta jota 3. taimina tai kasvinosina olevaan metsäviljelyaineistoon, todistetusti ei ole tarkoitettu metsätalouden käyttöön. Tällaisissa tapauksissa aineiston mukana on oltava etiketti tai jokin muu kyseiseen tarkoitukseen suunniteltuun aineistoon sovellettavien yhteisön säännösten tai kansallisten säännösten edellyttämä asiakirja. Jos tällaisia säännöksiä ei ole, silloin kun tavarantoimittaja käsittelee sekä metsätaloudelliseen käyttöön tarkoitettua aineistoa että aineistoa, jota todistetusti ei ole tarkoitettu metsätalouden käyttöön, jälkimmäisen mukana on oltava etiketti, jossa on seuraava maininta: ”Ei metsätaloudelli- siin tarkoituksiin. ” 4. Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta metsänviljelyaineistoon, joka on todistetusti tarkoitettu vientiin tai jälleenvientiin kolmansiin maihin. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaupan pidettäväksi aiotun metsänviljelyaineiston tuottamiseen saa käyttää ainoas- taan hyväksyttyä perusaineistoa. 2. Perusaineisto voidaan hyväksyä ainoastaan, a) toimivaltaisten viranomaisten toimesta, täyttää tapauskohtaisesti liitteissä II, III, IV ja V esitetyt vaatimukset; jos se viljelyaineisto, jonka perusaineisto täyttää liitteessä IV esitetyt vaatimukset ja muodostuu yksilöiden fenotyypin perheen perusteella siemenviljelyksistä, valituista b) viittauksella ’hyväksymisyksikkönä’ tunnettuun yksikköön. Jokainen hyväksymisyksikkö merkitään yksilöllisellä rekiste- riviitteellä. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/21 3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että: a) hyväksyminen peruutetaan, mukset eivät enää täyty. jos tämän direktiivin vaati- b) hyväksymisen jälkeen perusaineisto, ja ”alustavasti joka on tarkoitettu ”valikoitu”, -luokkiin ”testattu” testattu” kuuluvan viljelyaineiston tuottamiseen, tarkastetaan uudel- leen säännöllisesti. d) ympäristöriskien arvioinnin toteuttamisen tekniset ja tieteel- liset yksityiskohdat vahvistetaan 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 6 artikla niiden erityisten edellytysten mukaan, 4. Metsätaloudessa käytettävien kasvien geenivarojen suoje- lemiseksi jotka vahvistetaan 26 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen alkuperäisellä paikalla tapahtuvassa suojelussa (in situ) sekä kasvien geenivarojen kestävässä käytössä tapahtuvan kehityksen huomioon ottamiseksi kasvattamalla ja pitämällä kaupan sellaista alkuperää olevaa metsänviljelyaineistoa, joka on luonnostaan sopeutunut paikallisiin ja alueellisiin olosuhtei- siin ja jota uhkaa geneettinen köyhtyminen, jäsenvaltiot voivat poiketa 2 kohdassa ja liitteissä II, II, IV ja V esitetyistä vaati- muksista, jos on vahvistettu erityisiä edellytyksiä 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Jäsenvaltiot 5. saavat hyväksyä korkeintaan 10 vuoden ajaksi alueellaan tai osassa sitä testatun viljelyaineiston tuotta- jos liitteessä V tarkoitetun geneettisen miseen perusaineistoa, arvioinnin tai vertailukokeiden väliaikaisten tulosten perusteella on aihetta olettaa, että perusaineisto kokeen päätyttyä täyttää tässä direktiivissä säädetyt hyväksymisvaatimukset. 5 artikla 1. Jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu perusaineisto koostuu direktiivin 90/220/ETY 2 artiklan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetusta geneettisesti muunnetusta organismista, tällainen jos se on turvallista aineisto voidaan hyväksyä ainoastaan, ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun geneettisesti muunnetun 2. perusaineiston osalta: Jäsenvaltioiden on säädettävä metsänviljelyaineiston tuot- a—d perusaineistosta hyväksytystä 1. tamiseen käytetystä alakohdan mukaisesti: a) aineistoa liitteessä I luetelluista lajeista saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkiin ”siemenlähde tunnettu”, ”valikoitu”, ”alustavasti testattu” tai ”testattu” ja jos se täyttää IV ja V esitetyt vaatimukset mainituille liitteissä II, luokille, III, b) aineistoa liitteessä I luetelluista keinotekoisista risteymistä saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkiin ”vali- koitu”, ”alustavasti testattu” tai ”testattu” ja jos se täyttää liitteissä III, IV ja V esitetyt vaatimukset mainituille luokille, c) aineistoa kasvullisesti lisätyistä liitteessä I luetelluista lajeista ja keinotekoisista risteymistä saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkiin ”valikoitu”, ”alustavasti testattu” tai ”testattu” ja jos se täyttää liitteissä III, IV ja V esitetyt vaati- mukset mainituille luokille. Luokkaan ”valikoitu” kuuluvaa viljelyaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan, jos se on jouk- kolisätty siemenistä, d) aineistoa kokonaan tai osittain geneettisesti muunnetuista organismeista koostuvista liitteessä I luetelluista lajeista ja keinotekoisista risteymistä saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkaan ”testattu” ja täyttää liitteessä V esitetyt vaatimukset. 2. Liitteessä VI olevassa taulukossa esitetään luokat, joihin luokiteltuna erityyppisistä perusaineistoista saatua viljelyai- neistoa saa pitää kaupan. a) on tehtävä vastaava ympäristöriskien arviointi kuin mistä direktiivissä 90/220/ETY säädetään; 3. Liitteessä I lueteltujen lajien ja keinotekoisten risteymien metsänviljelyaineistoa ei saa pitää kaupan, ellei se täytä liit- teessä VII esitettyjä asiaa koskevia vaatimuksia. b) komissio tekee ehdotuksen perustamissopimuksen asianmu- kaiseen oikeusperustaan perustuvaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi menettelyistä, joilla varmistetaan, että ympäristöriskien arviointi ja muut asiaa koskevat tekijät vastaavat kunnes direktiivissä 90/220/ETY säädettyjä; tällainen asetus tulee voimaan, geneettisesti muunnettu perusaineisto voidaan hyväksyä tämän direktiivin 10 artik- lassa tarkoitettuun kansalliseen rekisteriin ainoastaan sen jälkeen kun se on sallittu direktiivin 90/220/ETY mukaisesti; c) b alakohdassa tarkoitetun asetuksen mukaisesti sallittuun geneettisesti muunnettuun perusaineistoon ei enää sovelleta direktiivin 90/220/ETY 11—18 artiklaa; Kasvinosia ja taimia ei saa pitää kaupan, elleivät ne täytä voimassa olevia kansainvälisten standardien vaatimuksia, sitten kun nämä standardit on hyväksytty 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että metsänviljelyai- 4. neiston toimittajat ovat virallisesti rekisteröityjä. Toimivaltainen viranomainen voi pitää toimittajia, jotka on jo rekisteröity direktiivin 77/93/ETY mukaisesti, tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyinä. Kyseisten toimittajien on kuitenkin noudatettava tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia. L 11/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot 5. voivat sallia oman alueensa toimittajien saattaa markkinoille asianmukaisia määriä: a) kokeisiin, tieteellisiin tarkoituksiin, valintatyöhön ja geneet- tisiin ylläpitotarkoituksiin tarkoitettua metsänviljelyaineistoa ja Kunkin jäsenvaltion on laadittava tiivistelmä kansallisesta 2. rekisteristä kansallisen luettelon muodossa ja luettelo on toimi- tettava pyynnöstä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Kansal- linen luettelo laaditaan yhtenäiseen muotoon kustakin hyväksy- misyksiköstä. Luokista ”siemenlähde tunnettu” ja ”valikoitu” voidaan laatia perusaineiston tiivistelmä lähtöisyysalueiden tiedot on annettava: perusteella. Seuraavat yksityiskohtaiset b) siemenyksiköitä, joita todistetusti ei ole tarkoitettu metsäta- loudellisiin tarkoituksiin. a) kasvitieteellinen nimi; Edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat antaa 5 lupia, vahvistetaan 26 artiklan 3 6. kohdassa kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. tarkoitettuja 7. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenval- tiot saavat 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistettujen edellytysten mukaisesti sallia sellaisen perusaineistosta saadun viljelyaineiston kaupan pitämisen, joka ei täytä kaikkia 1 kohdassa mainitun asianmukaisen luokan vaatimuksia. 8. Erityisiä säännöksiä voidaan antaa 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jotta otettaisiin huomioon vallitseva kehitys luonnonmukaiseen tuotantoon soveltuvan metsänviljelyaineiston kaupan pitämisen osalta. 7 artikla Jäsenvaltiot saavat liitteissä II—V ja liitteessä VII vahvistettujen edellytysten osalta säätää alueellaan perusaineiston hyväksy- mistä ja viljelyaineiston tuottamista koskevista lisävaatimuksista tai tiukemmista vaatimuksista. 8 artikla Jäsenvaltiot voivat rajoittaa alueellaan ”siemenlähde tunnettu” -luokkaan kuuluvan metsänviljelyaineiston tuotantoon tarkoi- tetun perusaineiston hyväksymistä. 9 artikla 1. Luokkiin ”siemenlähde tunnettu” ja ”valikoitu” kuuluvan viljelyaineiston tuottamiseen tarkoitetun perusaineiston osalta jäsenvaltioiden on asiaa koskevien lajien osalta rajattava läh- töisyysalueet. 2. Jäsenvaltioiden on laadittava ja julkaistava karttoja, joihin lähtöisyysalueiden rajat on merkitty. Kartat on lähetettävä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. 10 artikla b) luokka; c) käyttötarkoitus; d) perusaineiston tyyppi; e) rekisteriviite tai tarvittaessa rekisterin tiivistelmä tai läh- töisyysalueen tunnistekoodi; f) sijaintipaikka: tarvittaessa lyhyt nimi ja seuraavat tiedot i) luokasta ”siemenlähde tunnettu”: lähtöisyysalue sekä pituus- ja leveysvyöhyke, ii) luokasta ”valikoitu”: veysasteen tai pituus- määritelty maantieteellinen sijainti; lähtöisyysalue sekä pituus- ja le- ja leveysvyöhykkeen mukaan iii) luokasta ”alustavasti testattu”: perusaineiston täsmällinen maantieteellinen sijainti (sijainnit), iv) luokasta ”testattu”: perusaineiston täsmällinen maantie- teellinen sijainti (sijainnit); g) korkeus tai korkeusvyöhyke; h) alue: siemenlähteen tai siemenlähteiden, tai metsikön taikka metsikköjen taikka siemenviljelyksen tai siemenviljelysten koko; i) alkuperä: on ilmoitettava, onko perusaineisto alkuperäistä tai luontaisella levinneisyysalueellaan, muuta kuin alkupe- räistä tai muulla kuin luonnollisella levinneisyysalueellaan, taikka onko alkuperä tuntematon. Muun kuin alkuperäisen tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan olevan perusaineiston alkuperä ilmoitetaan, jos se on tiedossa; j) jos aineisto kuuluu luokkaan ”testattu”, on ilmoitettava, onko aineistoa muunnettu geneettisesti. Näiden kansallisten 3. laatimisen muoto voidaan antaa 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. luetteloiden 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimittamien kansallisten luetteloiden pohjalta komissio voi julkaista luettelon nimeltään ”Yhteisön luettelo metsänviljelyaineiston tuotantoon hyväksytystä pe- rusaineistosta”. Kunkin jäsenvaltion on laadittava kansallinen rekisteri 1. alueellaan hyväksytystä eri lajien perusaineistosta. Täydelliset tiedot kustakin hyväksymisyksiköstä ja yksikön yksilöllinen rekisteriviite merkitään kansalliseen rekisteriin. 2. Yhteisön luettelossa esitetään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kansallisissa luetteloissa annettavat yksityiskohtaiset tiedot ja esitetään käyttöalue sekä mahdolliset 8, 17 tai 20 artiklan mukaiset luvat tai rajoitukset. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/23 12 artikla 1. Toimivaltaiset viranomaiset antavat kaikelle hyväksytystä perusaineistosta saadulle viljelyaineistolle aineiston keruun jälkeen kantatodistuksen, johon on merkitty yksilöllinen rekis- teriviite sekä liitteessä VIII tarkoitetut tiedot. 2. Jos jäsenvaltio säätää 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti myöhemmin tehtävästä kasvullisesta lisäyksestä, on annettava uusi kantatodistus. Jos sekoittamista suoritetaan 13 artiklan 3 kohdan a, b, c 3. tai e alakohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sekoituksen ainesosien rekisteriviitteet ovat tunnistettavissa ja että annetaan uusi kantatodistus tai muu asiakirja, jolla sekoitus yksilöidään. 13 artikla 1. Viljelyaineisto on kaikkien tuotantovaiheiden aikana pidettävä erillään hyväksymisyksikköjen perusteella. Erät yksi- löidään seuraavasti: a) kantatodistuskoodi ja numero; b) kasvitieteellinen nimi; c) luokka; d) käyttötarkoitus; e) perusmateriaalin tyyppi; f) rekisteriviite tai lähtöisyysalueen tunnistekoodi; b) luokkaan ”siemenlähde tunnettu” kuuluvista siemenlähteistä tai metsiköistä saadun, yhdeltä lähtöisyysalueelta tulevan viljelyaineiston sekoittamisen osalta, että uusi yhdistetty erä on merkittävä ilmaisulla ”siemenlähteestä saatu viljelyai- neisto”; c) muusta kuin alkuperäisestä tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan olevasta perusaineistosta saadun vilje- lyaineiston ja tuntemattomasta lähteestä tuotetun perusai- neiston sekoittamisen osalta, että uusi yhdistetty erä on merkittävä ilmaisulla ”alkuperä tuntematon”; d) a, b tai c alakohdan mukaisesti tapahtuvan sekoittamisen osalta, että lähtöisyysalueen tunnistekoodi voidaan korvata 1 kohdan f alakohdan mukaisella rekisteriviitteellä; e) siitä, että yhdestä hyväksymisyksiköstä tuotetussa viljelyai- neistossa voi olla siemeniä eri tuleentumisvuosilta; f) e alakohdan mukaisesti tapahtuvan sekoittamisen osalta, että todelliset tuleentumisvuodet ja kunakin vuonna kypsy- neen aineiston osuus on merkittävä. 14 artikla 1. Viljelyaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan 13 artiklan mukaisissa erissä, joihin on liitettävä tavarantoimittajan etiketti tai muu asiakirja, tai asiakirja’, jossa on 13 artiklassa vaadittujen tietojen lisäksi seuraavat tiedot: jäljempänä ’tavarantoimittajan etiketti a) Edellä 12 artiklan mukaisesti annetun kantatodistuksen tai viittaus 12 artiklan 3 kohdan numero tai numerot mukaiseen muuhun asiakirjaan; g) lähtöisyysalue — luokkiin ”siemenlähde tunnettu” ja ”vali- koitu” kuuluvan viljelyaineiston osalta ja tarvittaessa muun viljelyaineiston osalta; b) tavarantoimittajan nimi; c) toimituksen määrä; h) tarvittaessa, onko aineisto alkuperäistä tai luontaiselta levin- neisyysalueeltaan, muuta kuin alkuperäistä tai muulta kuin luontaiselta levinneisyysalueeltaan, taikka onko alkuperä tuntematon; i) siemenyksikköjen osalta siementen tuleentumisvuosi; j) siemen- tai pistokastaimien ikä ja tyyppi sekä leikattujen, koulittujen että paakkutaimien osalta; k) onko aineisto geneettisesti muunnettua. 2. Rajoittamatta tämän artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamista jäsenvaltiot voivat säätää luokkiin ”valikoitu”, ”alustavasti testattu” ja ”testattu” kuuluvan yksittäisen hyväksymisyksikön myöhemmin suoritettavasta kasvullisesta lisäämisestä. Tällaisissa tapauksissa aineisto on pidettävä erillään ja nimettävä erillisenä. d) sellaisen luokkaan ”testattu” kuuluvan viljelyaineiston osalta, jonka perusaineisto on hyväksytty 4 artiklan 5 kohdan ilmaisu ”hyväksytty väliaikaisesti”; mukaisesti, e) onko aineisto lisätty kasvullisesti. Siementen osalta 1 kohdassa tarkoitettuun tavarantoimit- 2. tajan etikettiin tai asiakirjaan on liitettävä myös seuraavat lisä- tiedot, jotka on mahdollisimman pitkälle arvioitu kansainväli- sesti hyväksytyillä menetelmillä: a) puhtaus: puhtaan siemenen, muiden siementen ja roskien siemeneränä kaupan pidettävän tuotteen prosenttiosuus painosta; b) puhtaan siemenen itävyysprosentti tai jos itävyysprosentin arvioiminen on mahdotonta tai käytännössä vaikeaa, määrä- tyllä menetelmällä arvioitu elinvoimaisten siementen osuus prosentteina; Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenval- 3. tiot voivat säätää c) puhtaan siemenen 1 000 jyvän paino; a) kahden tai useamman luokkiin ”siemenlähde tunnettu” tai ”valikoitu” saadun ja kuuluvasta hyväksymisyksiköstä yhdeltä lähtöisyysalueelta tulevan viljelyaineiston sekoittami- sesta; d) itävien siementen määrä kilogrammassa siemeninä kaupan pidettävää tuotetta tai jos itävien siementen määrää on mahdotonta tai käytännössä vaikeaa arvioida, elinvoimaisten siementen määrä kilogrammaa kohden. L 11/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 Jäsenvaltiot voivat antaa luvan kaupan pitämiselle ensim- 3. mäiselle ostajalle asti, jotta kyseisen satokauden siemenet saadaan nopeasti käyttöön, huolimatta siitä, että 2 kohdan b alakohdan mukaista itävyystestiä ei ole saatu valmiiksi. Toimit- taja ilmoittaa 2 kohdan b ja d alakohdassa vahvistettujen ehtojen noudattamisesta mahdollisimman pian. 4. Edellä 2 kohdan vaatimusten mukaisten pienten siemen- erien ollessa kyseessä b ja d alakohtia ei sovelleta. Määrät ja ehdot voidaan vahvistaa 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Populus spp. -lajien osalta kasvinosia saa pitää kaupan 5. ainoastaan, jos tavarantoimittajan etiketissä tai asiakirjassa on liitteessä VII olevan C-osan 2 kohdan b alakohdan mukainen EY-luokitusnumero. 6. Jos värillistä etikettiä tai asiakirjaa käytetään kuvaamaan metsänviljelyaineiston luokkia, ”siemenlähde tunnettu” -luok- kaan kuuluvan viljelyaineiston tavarantoimittajan etiketti tai asiakirja on keltainen, ”valikoitu” -luokkaan kuuluvan viljelyai- neiston vihreä, ”alustavasti testattu” -luokkaan kuuluvan vilje- lyaineiston vaaleanpunainen ja ”testattu” -luokkaan kuuluvan viljelyaineiston sininen. Jos kyseessä on perusaineistosta saatu metsänviljelyai- 7. neisto, joka koostuu geneettisesti muunnetuista organismeista, se on selkeästi merkittävä erän virallisiin tai muihin etiketteihin taikka asiakirjoihin. 15 artikla Siemenyksiköitä saa pitää kaupan ainoastaan suljetuissa pakkauksissa. Sulkemistavan on oltava sellainen, että avaamisen jälkeen pakkausta ei voida sulkea uudelleen. 16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on järjestämällään tai hyväksymällään virallisella tarkastusjärjestelmällä varmistettava, että yksittäisistä hyväksymisyksiköistä tai -eristä saatu viljelyaineisto on selkeästi tunnistettavissa koko tapahtumaketjun ajan keruusta loppu- käyttäjälle toimittamiseen saakka. Rekisteröityjen toimittajien virallisia tarkastuksia on suoritettava säännöllisesti. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset antavat toisilleen virka-apua tarvittavien tietojen saamiseksi tämän direktiivin moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi erityisesti, kun metsänviljelyaineistoa toimite- taan jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon. 3. Toimittajien on annettava toimivaltaisille viranomaisille asiakirjat, jotka sisältävät yksityiskohtaiset tiedot kaikista säily- tettävistä ja kaupan pidettävistä lähetyksistä. Yksityiskohtaiset säännöt 2 kohdan soveltamisesta on 4. annettava 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2002. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimen- 5. piteet tämän direktiivin säännösten noudattamisen varmistami- seksi soveltuvin järjestelyin siten, että metsänviljelyaineistolle tehdään virallisia tarkastuksia kaupan pitämistarkoituksiin tapahtuvan tuotannon sekä kaupan pitämisen aikana. Komission asiantuntijat voivat yhteistyössä 6. jäsenval- tioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehdä tarkastuksia paikalla siinä määrin kuin on tarpeen tämän direktiivin yhden- mukaisen soveltamisen varmistamiseksi. He voivat erityisesti tarkastaa, onko metsänviljelyaineisto tämän direktiivin sään- nösten mukaista. tarkastusta tehdään, on annettava asiantuntijoille kaikki tarpeellinen apu näiden suorittaessa tehtäviään. Komissio ilmoittaa jäsenval- tioille tarkastuksen tuloksista. Jäsenvaltion, alueella jonka 17 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin säännösten mukaisesti markkinoille saatetun viljelyaineiston kaupan pitämiselle ei aseteta mitään muita kaupan pitämisen rajoituksia ominaisuuksien, tutkimus- ja tarkastusvaatimusten, merkintöjen ja sulkemisen osalta tässä direktiivissä säädettyjen lisäksi. Jäsenvaltiolle voidaan hakemuksesta antaa 26 artiklan 3 2. kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen lupa kieltää tietyn kylvöön tai istutukseen tarkoitetun viljelyaineiston kaupan pitä- minen loppukäyttäjälle koko alueellaan tai sen osassa. Tällainen lupa voidaan antaa ainoastaan, jos on syytä olettaa: a) että kyseisen viljelyaineiston käytöllä olisi sen fenotyyp- pisten tai geneettisten ominaisuuksien vuoksi haitallisia vaikutuksia metsätaloudelle, ympäristölle, geenivaroille tai biodiversiteetille kyseisen jäsenvaltion koko alueella tai osassa sitä. — aineiston lähtöisyys- tai alkuperäaluetta koskevan tiedon perusteella tai — asianmukaisessa paikassa, joko yhteisössä tai sen ulko- tieteellisen tutki- puolella suoritettujen kokeiden tai muksen tulosten perusteella. b) sellaisten kokeiden, tieteellisen tutkimuksen tai käytännön metsätalouden tunnettujen tulosten pohjalta, jotka koskevat taimien eloonjäämistä ja kehittymistä morfologisten ja fysio- logisten ominaisuuksien suhteen, että mainitun viljelyai- neiston käytöllä olisi ominaisuuksiensa vuoksi haitallisia vaikutuksia metsätaloudelle, ympäristölle, geenivaroille tai biodiversiteetille kyseisen jäsenvaltion koko alueella tai osassa sitä. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/25 Yksityiskohtaiset säännöt 2 kohdan soveltamisesta anne- 3. taan 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudat- taen. kirjat, jotka sisältävät yksityiskohtaiset tiedot kaikista vientiin tarkoitetuista lähetyksistä. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenval- 4. tiot, jotka ovat soveltaneet 8 artiklaa ”siemenlähde tunnettu” -luokkaan kuuluvaan metsänviljelyaineistoon, voivat kieltää tällaisen aineiston kaupan pitämisen loppukäyttäjälle. 18 artikla Poistaakseen tämän direktiivin vaatimukset 1. täyttävän metsänviljelyaineiston yleiseen toimittamiseen loppukäyttäjälle liittyvät väliaikaiset vaikeudet, joita esiintyy yhdessä tai useam- massa jäsenvaltiossa ja jotka ovat ylitsepääsemättömiä yhtei- sössä, komission on vähintään yhden tällaisen jäsenvaltion pyynnöstä 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sallittava yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksyä kaupan pidettäväksi komission määräämäksi ajaksi yhden tai useamman lajin metsänviljelyaineistoa, joka täyttää lievennetyt vaatimukset. Tässä tapauksessa 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tavaran- toimittajan etiketissä että kyseessä on viljelyaineisto, joka täyttää lievennetyt vaatimukset. asiakirjassa on mainittava, tai Yksityiskohtaiset soveltamisesta 2. voidaan antaa 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. säännöt 1 kohdan 20 artikla Komissio voi jäsenvaltion hakemuksesta 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vapauttaa jäsenvaltion kokonaan tai osittain tämän direktiivin säännösten soveltami- sesta sellaisten puulajien osalta, joilla ei ole merkitystä kyseisen jäsenvaltion metsätaloudelle, paitsi jos tämä on vastoin 17 artiklan 1 kohdan säännöksiä. 21 artikla Parempien vaihtoehtojen löytämiseksi tietyille tämän direktiivin säännöksille voidaan päättää järjestää väliaikaisia kokeiluja yhteisön tasolla erityisedellytyksin 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Kokeilun pituus ei saa ylittää seitsemää vuotta. Tällaisten kokeilujen yhteydessä jäsenvaltiot voidaan vapauttaa tietyistä tässä direktiivissä säädetyistä velvoitteista. Vapautuksen laajuus riippuu niistä säännöksistä, joihin sitä sovelletaan. 22 artikla Metsänviljelyaineiston on tarvittaessa vastattava asianmukaisia, direktiivissä 77/93/ETY säädettyjä kasvinterveyttä koskevia vaatimuksia. 19 artikla 23 artikla 1. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdo- tuksesta, onko kolmannessa maassa tuotetulla metsänviljelyai- neistolla sen perusaineiston hyväksymisestä ja sen tuottami- seksi kaupan pitämistä varten toteutetuista toimenpiteistä takeet kuin yhteisössä annettujen säännösten osalta samat tuotetulla ja tämän direktiivin säännösten mukaisella metsänvil- jelyaineistolla. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen seikkojen lisäksi 2. neuvosto määrittelee ne lajit, perusaineiston tyypit ja metsänvil- jelyaineiston luokat lähtöisyysalueineen, joita saadaan 1 kohdan mukaisesti pitää kaupan yhteisössä. Kunnes neuvosto on tehnyt 1 kohdan mukaisen 3. päätöksen, jäsenvaltiot voivat 26 artiklan 3 kohdassa tarkoi- tettua menettelyä noudattaen itse tehdä tällaiset päätökset. Luvan tarkoituksena on varmistaa, että tuotava metsänviljelyai- takuut kuin yhteisössä neisto antaa kaikilta osin vastaavat tämän direktiivin mukaisesti tuotettu metsänviljelyaineisto. Erityisesti tällaisen tuodun aineiston mukana on oltava kantato- distus sekä kolmannessa maassa olevan sopimuspuolen toimittamat asia- alkuperämaan antama virallinen todistus tai Liitteisiin tieteellisen tai teknisen tietämyksen kehityksen perus- teella tehtävät muutokset vahvistetaan 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 24 artikla Tähän direktiiviin täytäntöön panemiseksi tarvittavista, jäljem- pänä luetelluissa artikloissa säädettyjä seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen — 2, 10, 14, 16, 18, 27 artikla. 25 artikla jäljem- Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, pänä luetelluissa artikloissa säädettyjä seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen — 3, 4, 5, 6, 17, 19, 20, 21 ja 23 artikla. L 11/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 26 artikla Komissiota avustaa siemeniä käsittelevä pysyvä komitea, 1. jäljempänä ’komitea’. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/ 2. 468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/ 3. 468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi. 4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 27 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat 1 päivänä tammikuuta 2003 alkavan korkeintaan 10 vuoden pituisen siirtymäkauden aikana käyttää joka ei aikaisemmin kuulunut direk- testatun viljelyaineiston, tuottamiseen tarkoitetun tiivin 66/404/ETY soveltamisalaan, vertailutestien sellaisten perusaineiston tuloksia, jotka eivät täytä liitteessä V vahvistettuja vaatimuksia. hyväksymisessä Tällaiset kokeet on aloitettava ennen 1 päivää tammikuuta 2003, ja niiden on osoitettava perusaineistosta tuotetun vilje- lyaineiston paremmuus. 2. Jäsenvaltiot voivat 1 päivänä tammikuuta 2003 alkavan korkeintaan 10 vuoden pituisen siirtymäkauden aikana käyttää testatun viljelyaineiston tuottamiseen tarkoitetun kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista lajeista ja keinote- saadun perusaineiston hyväksymisessä koisista sellaisten jalostusarvon arviointien tuloksia, jotka eivät täytä liitteessä V vahvistettuja vaatimuksia. risteymistä Tällaiset arvioinnit on aloitettava ennen 1 päivää tammikuuta 2003, ja niiden on osoitettava perusaineistosta tuotetun vilje- lyaineiston paremmuus. Jos laitteeseen I 3. lisätään myöhemmin uusia lajeja ja keinollisia risteymiä, on 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu siirtymä- kausi määriteltävä 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menet- telyä noudattaen. 4. Jäsenvaltiot voivat 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen saada luvan käyttää vertailukokeiden ja jalostusarvon arviointien tuloksia siirtymäkauden päättymisen jälkeen. 28 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudatta- 1. misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamassa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, julkaistaan. miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoite- 2. tuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3. Jäsenvaltioille sallitaan kaupan pitäminen 1 päivään tammikuuta 2003 mennessä kertyneen metsänviljelyaineiston varastojen loppuun käyttämiseen saakka. 29 artikla Kumotaan direktiivi 66/404/ETY ja direktiivi 71/161/ETY 1 päivästä tammikuuta 2003. Direktiiviä 66/404/ETY ei sovelleta Suomen tasavaltaan ja Ruotsin kuningaskuntaan eikä direktiiviä 71/161/ETY sovelleta Suomen tasavaltaan. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 30 artikla Tämä direktiivi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 31 artikla Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja K. HEMILÄ 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/27 LIITE I LUETTELO PUULAJEISTA JA KEINOLLISISTA RISTEYMISTÄ Abies alba Mill. Abies cephalonica Loud. Abies grandis Lindl. Abies pinsapo Boiss. Acer platanoides L. Acer pseudoplatanus L. Alnus glutinosa Gaertn. Alnus incana Moench. Betula pendula Roth. Betula pubescens Ehrh. Carpinus betulus L. Castanea sativa Mill. Cedrus atlantica Carr. Cedrus libani A. Richard Fagus sylvatica L. Fraxinus angustifolia Vahl. Fraxinus excelsior L. Larix decidua Mill. Larix x eurolepis Henry Larix kaempferi Carr. Larix sibirica Ledeb. Picea abies Karst. Picea sitchensis Carr. Pinus brutia Ten. Pinus canariensis C. Smith Pinus cembra L. Pinus contorta Loud. Pinus halepensis Mill. Pinus leucodermis Antoine Pinus nigra Arnold Pinus pinaster Ait. Pinus pinea L. Pinus radiata D. Don Pinus sylvestris L. Populus spp. ja näiden lajien väliset keinotekoiset risteymät Prunus avium L. Pseudotsuga menziesii Franco Quercus cerris L. Quercus ilex L. Quercus petraea Liebl. Quercus pubescens Willd. Quercus robur L. Quercus rubra L. Quercus suber L. Robinia pseudoacacia L. Tilia cordata Mill. Tilia platyphyllos Scop L 11/28 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 LIITE II LUOKKAAN ”SIEMENLÄHDE TUNNETTU” KUULUVAN VILJELYAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOI- TETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. Perusaineistona on oltava yhdellä lähtöisyysalueella sijaitseva siemenlähde tai metsikkö. Jäsenvaltiot päättävät tapaus- jos aineisto on tarkoitettu kohtaisesti virallisen tarkastuksen suorittamisesta; virallinen tarkastus on suoritettava, erityisiin metsätalouden tarkoituksiin. 2. Siemenlähteen tai metsikön on oltava jäsenvaltion asettamien perusteiden mukaisia. 3. — Lähtöisyysalue ja viljelyaineiston keruupaikan (keruupaikkojen) sijainti ja korkeus tai korkeusvyöhyke on mainit- tava. — Perusaineiston osalta on mainittava, a) onko aineisto alkuperäistä tai muuta kuin alkuperäistä tai onko sen alkuperä tuntematon, taikka b) onko aineisto luontaisella levinneisyysalueellaan tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan tai onko sen alkuperä tuntematon. Muun kuin alkuperäisen aineiston tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan sijaitsevan perusaineiston osalta on mainittava alkuperä, jos se on tiedossa. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/29 LIITE III LUOKKAAN ”VALIKOITU” KUULUVAN VILJELYAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOITETUN PERUS- AINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Yleistä: Metsikkö arvioidaan ottaen huomioon se erityisesti mainittu käyttötarkoitus, johon viljelyaineisto on tarkoitettu ja 1—10 kohta otetaan huomioon asianmukaisella tavalla erityisen käyttötarkoituksen mukaan. Jäsenvaltio määrittelee valintaperusteet ja käyttötarkoitus on merkittävä kansalliseen rekisteriin. 1. Alkuperä: Joko historiallisten todisteiden tai muiden asianmukaisten menetelmien avulla on määriteltävä, onko metsikkö alkuperäinen/luontaisella levinneisyysalueellaan, muu kuin alkuperäinen/muulla kuin luontaisella levinnei- syysalueellaan, tai onko sen alkuperä tuntematon; muu kuin alkuperäisen/muulla kuin luontaisella levinneissyysalu- eella olevan perusaineiston alkuperä on mainittava, jos se on tiedossa. 2. Alueen rajaus: Metsiköiden on sijaittava riittävän kaukana saman lajin huonoista metsiköistä tai sellaisen lajin tai lajikkeen metsiköistä, jotka saattavat risteytyä kyseessä olevan lajin kanssa. Sijantivaatimus on erityisen tärkeä, kun alkuperäisten/luontaisella levinneisyysalueellaan olevien metsiköiden ympärillä olevat metsiköt ovat muita kuin alkuperäisiä/muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan olevia metsikköjä. 3. Puuston koko: Metsikköjen on muodostuttava yhdestä tai useammasta puuryhmästä, joissa on hyvin jakautuneena riittävä määrä puita riittävän keskinäisen pölyttymisen varmistamiseksi. Sisäsiitoksen epäedullisten vaikutusten välttä- miseksi metsiköissä on oltava määrältään ja tiheydeltään riittävästä puita tietyllä pinta-alalla. 4. Ikä ja kehitysvaihe: Metsikköjen on muodostuttava puista, joiden ikä tai kehitysvaihe on sellainen, että ne voidaan kunnolla arvioida valintaperusteiden mukaan. 5. Tasalaatuisuus: Metsikössä on yksilöiden välillä esiinnyttävä tavanomaista morfologisten ominaisuuksien vaihtelua. Tarvittaessa huonolaatuisia puita olisi poistettava. 6. Sopeutuvuus: Kyvyn sopeutua lähtöisyysalueella vallitseviin luonnonoloihin on käytävä selvästi ilmi. 7. Terveys ja vastustuskyky: Metsiköiden puissa ei yleensä saa olla merkkejä haitallisista organismeista ja niillä on oltava kasvupaikallaan mahdollisimman hyvä vastustuskyky epäsuotuisia ilmasto- ja sijaintioloja vastaan lukuun ottamatta saasteiden aiheuttamia vahinkoja. 8. Puuntuottokyky: Valikoitujen metsikköjen hyväksymiseksi puuntuottokyvyn on tavallisesti ylitettävä samoissa luon- nonoloissa ja hoito-olosuhteissa hyväksyttävien määrien keskiarvo. 9. Puun laatu: Puun laatu on otettava huomioon ja joissakin tapauksissa se saattaa olla oleellinen peruste. 10. Muoto tai kasvutapa: Metsiköiden puilla on oltava erityisen hyviä morfologisia ominaisuuksia varsinkin rungon suoruuden ja pyöreyden, oksien sijainnin ja paksuuden, oksien pienuuden ja hyvän luontaisen karsiutumisen suhteen. Lisäksi haarautuneiden ja kiertyneiden puiden osuuden olisi oltava alhainen. L 11/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 LIITE IV LUOKKAAN ”ALUSTAVASTI TESTATTU” KUULUVAN VILJELYAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOI- TETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. Siemenviljelys a) Toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä tyyppi, tavoite, risteytyssuunnitelma, koejärjestely, yksilöt, alueen rajaus, sijaintipaikka ja kaikki näihin tehtävät muutokset. b) Siemenviljelykseen kuuluvat kloonit tai perheet on valittava merkittävien ominaisuuksien vuoksi ja erityistä huomiota on kiinnitettävä liitteessä III esitettyihin vaatimuksiin 4, 6, 7, 8, 9 ja 10. c) Siemenviljelykseen kuuluvat kloonit tai perheet on istutettava tai on täytynyt istuttaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän suunnitelman mukaisesti niin, että kukin yksilö on tunnistettavissa. d) Toimivaltaisen viranomaisen on rekisteröitävä siemenviljelykselle suoritetun harvennuksen kuvaus ja tällaiseen harvennukseen sovellettavat valintaperusteet. e) Siemenviljelykset on hoidettava ja siemenet kerättävä siten, että viljelyksille asetetut tavoitteet saavutetaan. Keinote- koisen risteymän tuottamiseen tarkoitetun siemenviljelyksen osalta viljelyaineistossa olevien risteytymien suhteel- linen osuus on määritettävä kokeellisesti. 2. Perheen (perheiden) vanhemmat a) Vanhemmat valitaan merkittävien ominaisuuksien vuoksi ja erityisesti on kiinnitettävä huomiota liitteessä III esitettyihin vaatimuksiin 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 tai myös kombinaatiokykynsä vuoksi. b) Toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä tavoite, risteytyssuunnitelma ja pölytysmenetelmä, yksilöt, alueen rajaus, sijaintipaikka ja niihin tehdyt merkittävät muutokset. c) Toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä sekoituksessa olevat ominaisuuksiensa perusteella yksilöidyt vanhemmat, niiden määrä ja suhteellinen osuus. d) Keinotekoisen risteymän tuotantoon tarkoitettujen vanhempien osalta viljelyaineistossa olevien risteymien suhteel- linen osuus on määritettävä kokeellisesti. 3. Kloonit a) Kloonit on voitava tunnistaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymien ja rekisteröimien ominaispiirteiden perus- teella. b) Yksittäisten kloonien arvo perustuu kokemuksen antamaan tietoon tai se osoitetaan riittävän pitkäaikaisen koetoi- minnan avulla. c) Kloonien tuotantoon käytettävät kantayksilöt valitaan niiden merkittävien ominaisuuksien vuoksi ja erityistä huomiota on kiinnitettävä liitteessä III esitettyihin vaatimuksiin 4, 6, 7, 8, 9 ja 10. d) Jäsenvaltiot rajoittavat hyväksymisen vuosien enimmäismäärään tai tuotettujen kasvullisten jälkeläisten enimmäis- määrään. 4. Kloonisekoitukset a) Kloonisekoitusten on täytettävä 3 kohdan a, b ja c alakohdassa vahvistetut vaatimukset. b) Toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä sekoituksessa olevat ominaisuuksiensa perusteella yksilöidyt kloonijäsenet, niiden määrä ja suhteellinen osuus sekä valintamenetelmä ja lähtöaineisto. Jokaisessa sekoituksessa on oltava riittävästi geneettistä monimuotoisuutta. c) Jäsenvaltiot rajoittavat hyväksymisen vuosien enimmäismäärän tai tuotettujen kasvullisten jälkeläisten enimmäis- määrään. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/31 LUOKKAAN ”TESTATTU” KUULUVAN VILJELYAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOITETUN PERUS- AINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET LIITE V 1. KAIKKIA KOKEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET a) Yleistä Perusaineiston on täytettävä soveltuvin osin liitteissä III tai IV esitetyt vaatimukset. Perusaineiston hyväksymistä varten suoritettavat kokeet on valmisteltava, suunniteltava, suoritettava ja niiden tulokset tulkittava kansainvälisesti hyväksyttyjen menettelyjen mukaisesti. Vertailukokeissa testattavaa viljelyai- neistoa on verrattava yhden tai mieluiten useiden hyväksyttyjen tai ennakolta valittujen vertailuerien kanssa. b) Tutkittavat ominaisuudet i) Kokeet on suunniteltava arvioimaan määrättyjä ominaisuuksia ja nämä on ilmoitettava jokaisen kokeen yhtey- dessä. ii) Huomiota on kiinnitettävä sopeutumiseen, kasvuun ja merkittäviin bioottisiin sekä abioottisiin tekijöihin. Lisäksi on arvioitava muita tarkoitetun erityisen käyttötarkoituksen kannalta tärkeinä pidettäviä tekijöitä ottaen huomioon sen alueen luonnonolot, jossa koe suoritetaan. c) Asiakirjat Tietoja on annettava seuraavista asioista: koepaikat ja niiden sijainti, ilmasto, maaperä, aikaisempi käyttö, kokeen perustaminen ja hoito sekä abioottisista tai bioottisista tekijöistä aiheutuvat vahingot; tietojen on oltava toimival- taisen viranomaisen käytettävissä. Aineiston ikää ja arvioinnin yhteydessä saatuja tuloksia koskevat tiedot on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle. d) Koejärjestelyt i) Viljelyaineistonäytteet on kasvatettava, istutettava ja hoidettava identtisesti, jos se on käytettävien kasviaineisto- tyyppien osalta mahdollista. ii) Kukin koe on järjestettävä perustellun tilastollisen suunnitelman mukaisesti ja kokeissa on oltava riittävä määrä puita, jotta jokaisen tutkittavan yksilön yksilölliset ominaisuudet voidaan arvioida. e) Tulosten analysointi ja oikeellisuus i) Kokeista saadut tiedot on analysoitava kansainvälisesti hyväksytyillä tilastollisilla menetelmillä ja kutakin tutkittua ominaisuutta koskevat tulokset on esitettävä. ii) Kokeessa noudatettua menetelmää ja saatuja tuloksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot on saatettava kaikkien saataville. iii) Ehdotus kokeen suoritusmaassa sijaitsevaksi alueeksi, johon aineisto todennäköisesti sopeutuu, on ilmoitettava ja lisäksi on ilmoitettava ominaisuudet, jotka voivat rajoittaa aineiston käyttökelpoisuutta. iv) Jos kokeiden aikana osoittautuu, että viljelyaineistolla ei ole vähintään — perusaineiston ominaisuuksia tai — vastaavaa vastustuskykyä taloudellista merkitystä omaavien haitallisten organismien suhteen kuin perusai- neistolla, viljelyaineisto on hylättävä. 2. VAATIMUKSET PERUSAINEISTOON KUULUVIEN YKSILÖIDEN GENEETTISELLE ARVIOINNILLE a) Seuraavien perusaineistotyyppien yksilöitä voidaan arvioida geneettisesti: siemenviljelykset, perheen (perheiden) vanhemmat, kloonit ja kloonisekoitukset. b) Asiakirjat Perusaineiston hyväksyminen edellyttää seuraavien lisätietojen esittämistä: i) arvioitujen yksilöiden identiteetti, alkuperä ja sukupuu; ii) arvioinnissa käytettävän viljelyaineiston tuottamiseen käytetty risteytyssuunnitelma. c) Koemenettelyt Seuraavat vaatimukset on täytettävä: i) jokaisen yksilön geneettinen arvo on arvioitava kahdella tai useammalla arviointikoepaikalla, joista ainakin yhden on sijaittava viljelyaineiston ehdotettua käyttöä vastaavassa ympäristössä; ii) kaupan pidettäväksi tarkoitetun viljelyaineiston arvioitu paremmuus on määriteltävä näiden geneettisten arvojen pohjalta ja erityisen risteytyssuunnitelman pohjalta; iii) toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä arviointikokeet ja geneettistä arvoa koskevat laskelmat. L 11/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 d) Tulkinta i) Viljelyaineiston arvioitu paremmuus on määriteltävä yhden tai useamman ominaisuuden osalta vertailupopulaa- tioon nähden. ii) On mainittava, jos viljelyaineiston arvioitu geneettinen arvo on jonkin merkittävän ominaisuuden osalta huonompi kuin vertailupopulaation. 3. VAATIMUKSET VILJELYAINEISTON VERTAILUKOKEILLE a) Viljelyaineiston kerääminen i) Vertailukokeissa käytettävän viljelyaineistoa edustavan näytteen on vastattava todenmukaisella tavalla hyväksyt- täväksi aiotusta perusaineistosta saatua viljelyaineistoa. ii) Vertailukokeissa käytettävän suvullisen viljelyaineiston on oltava: — korjattu hyvinä kukkimis- ja hedelmä-/siemenvuosina; keinollista pölytystä voidaan käyttää; — korjattu sellaisilla menetelmillä, jotka varmistavat saatujen näytteiden edustavuuden. b) Verrokit i) Kokeissa vertailutarkoitukseen käytettävien verrokkien tuotantokyvyn olisi mahdollisuuksien mukaan oltava ollut tunnettu riittävän kauan sillä alueella, jolla koe aiotaan suorittaa. Verrokit edustavat periaatteessa aineistoa, joka on osoittautunut käyttökelpoiseksi metsätaloudelle kokeiden alkamisajankohtana sekä niissä luonnon- oloissa, joissa aineisto on tarkoitus hyväksyä. Aineisto olisi kerättävä niin pitkälle kuin mahdollista liitteessä III esitettyjen perusteiden mukaisesti valituista metsiköistä tai testatun aineiston tuottamiseen virallisesti hyväksy- tystä perusaineistosta. ii) Kun keinotekoisille risteymille suoritetaan vertailukokeita, olisi molemmat vanhempina toimivat lajit sisällytet- tävä verrokkeihin. iii) Useita verrokkeja on käytettävä aina kun mahdollista. Jos on tarpeen ja perusteltua, verrokkina voidaan käyttää alueelle parhaiten soveltuvaa koeaineistoa taikka koeyksilöiden keskiarvoa. iv) Samoja verrokkeja käytetään kaikissa kokeissa mahdollisimman monissa erilaisissa kasvupaikkaoloissa. c) Tulkinta i) Tilastollisesti merkittävä paremmuus verrattuna verrokkeihin on osoitettava vähintään yhden merkittävän ominaisuuden osalta. ii) On selvästi mainittava, tai ympäristöllisesti merkittäviä ominaisuuksia koskevat tulokset ovat merkittävästi huonompia kuin verrokeilla, ja niiden vaikutukset on korvattava hyvillä ominaisuuk- silla. jos joitakin taloudellisesti 4. EHDOLLINEN HYVÄKSYMINEN Nuorten kokeiden alustavaa arviointia voidaan käyttää ehdollisen hyväksymisen perustana. Varhaiseen arviointiin perustuvat paremmuutta koskevat väitteet on tutkittava uudelleen vähintään kymmenen vuoden välein. 5. VARHAISKOKEET Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä taimitarhalla, kasvihuoneissa ja laboratoriossa suoritetut kokeet ehdolliseksi hyväksymiseksi tai lopulliseksi hyväksymiseksi, jos voidaan osoittaa läheinen korrelaatio mitatun ominaisuuden ja yleensä metsävaiheen kokeissa arvioitujen ominaisuuksien välillä. Muiden testattavien ominaisuuksien on täytettävä 3 kohdassa esitetyt vaatimukset. 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/33 LUOKAT, JOIHIN KUULUVAA ERITYYPPISESTÄ PERUSAINEISTOSTA SAATUA METSÄNVILJELYAI- NEISTOA SAA PITÄÄ KAUPAN LIITE VI Perusaineiston tyyppi Siemenlähde Metsikkö Siemenviljelys Perheen vanhemmat (perheiden) Klooni Kloonisekoitus Metsänviljelyaineiston luokka (Etiketin väri, jos värillisiä etikettejä tai asiakirjoja käytetään) Siemenlähde tunnettu (keltainen) Valikoitu (vihreä) Alustavasti testattu (vaaleanpunainen) Testattu (sininen) x x x x x x x x x x x x L 11/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 LIITE VII A OSA Liitteessä I lueteltujen lajien hedelmä- ja siemenerien vaatimukset 1. Liitteessä I lueteltujen lajien hedelmä- ja siemeneriä ei saa pitää kaupan, ellei hedelmä- tai siemenerän lajipuhtaus ole vähintään 99 prosenttia. 2. Jos kyseessä ovat hyvin samankaltaiset liitteessä I luetellut lajit lukuun ottamatta keinotekoisia risteytymiä, hedelmä- ja siemenerien lajipuhtaus on ilmoitettava, mikäli se jää alle 99 prosentin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista. B OSA Liitteessä I lueteltujen lajien tai keinotekoisten risteytymien kasvinosille asetettavat vaatimukset Liitteessä I lueteltujen lajien tai keinotekoisten risteytymien kasvinosien on oltava myyntikelpoisia. Myyntikelpoisuus määritellään yleisten ominaisuuksien, terveyden ja asianmukaisen koon perusteella. Populus spp. -lajien osalta voidaan todeta, että liitteessä VII olevassa C-osassa vahvistetut lisävaatimukset täyttyvät. Vaatimukset oksa- tai runkopistokkaista lisättyjen Populus spp. -lajien ulkoiselle laadulle C OSA 1. Runkopistokkaat a) Runkopistokkaita ei pidetä myyntikelpoisina, jos niissä esiintyy jokin seuraavista vioista: i) ne ovat yli kaksi vuotta vanhaa puuta; ii) niissä on vähemmän kuin kaksi hyvin muodostunutta silmua; iii) niissä on kuollutta solukkoa tai haitallisten organismien aiheuttamia vaurioita; iv) niissä on merkkejä kuivumisesta, ylikuumenemisesta, homeesta tai lahoamisesta. b) Runkopistokkaiden vähimmäismitat — vähimmäispitoisuus: 20 senttimetriä, — latvan vähimmäisläpimitta: Luokka EY 1: 8 mm Luokka EY 2: 10 mm. 2. Oksa- tai runkopistokas (set) a) Oksa- tai runkopistokkaita ei pidetä myyntikelpoisina, jos niissä esiintyy jokin seuraavista vioista: — ne ovat yli kolme vuotta vanhaa puuta, — niissä on vähemmän kuin viisi hyvin muodostunutta silmua, — niissä on kuollutta solukkoa tai haitallisten organismien aiheuttamia vaurioita, — niissä on merkkejä kuivumisesta, ylikuumenemisesta, homeesta tai lahoamisesta, — niissä on muita vaurioita kuin karsimisesta aiheutuneita leikkaushaavoja, — ne ovat monirunkoisia, — niiden runko on liian kaareva; b) Oksa- tai runkopistokkaiden kokoluokat Luokka Vähimmäisläpimitta (mm) keskikohdassa Vähimmäiskorkeus (m) Muut kuin Välimeren alueet N1 N2 Välimeren alueet S1 S2 6 15 25 30 1,5 3,00 3,00 4,00 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/35 D OSA Liitteessä I lueteltujen lajien ja keinotekoisten risteytymien taimille asetettavat vaatimukset Taimien on oltava myyntikelpoisia. Myyntikelpoisuus määritellään yleisten ominaisuuksien, terveyden, elinkelpoisuuden ja fysiologisen laadun perusteella. E OSA Alueilla, joilla vallitsee Välimeren ilmasto, loppukäyttäjille kaupan pidettäviin taimiin sovellettavat vaatimukset Taimia ei saa pitää kaupan, ellei 95 prosenttia kustakin erästä ole myyntikelpoista. 1. Taimia ei pidetä myyntikelpoisina, jos niissä esiintyy jokin seuraavista vioista: a) niissä on muita vaurioita kuin karsimisesta aiheutuneita leikkaushaavoja tai nostamisen yhteydessä aiheutuneita vaurioita, b) sellaisten silmujen puuttuminen, joista kehittyy johtava verso c) monirunkoisuus d) epämuodostunut juuristo, e) merkkejä kuivumisesta, ylikuumenemisesta, homeesta, lahoamisesta tai muista haitallisista organismeista, f) taimet eivät ole sopusuhtaisia. 2. Taimien koko Lajit Enimmäisikä (vuotta) Vähimmäiskorkeus (cm) Enimmäiskorkeus (cm) Juurenniskan vähim- mäisläpimitta (mm) Pinus halepensis Pinus leucodermis Pinus nigra Pinus pinaster Pinus pinea Quercus ilex Quercus suber 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 8 12 8 10 8 10 7 15 10 15 8 15 13 25 40 25 35 15 20 30 45 30 40 30 50 60 2 3 2 3 2 3 2 3 3 4 2 3 3 3. Paakun koko Pinus pinaster Muut lajit Lajit Paakun vähimmäistilavuus (cm3) 120 200 L 11/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 LIITE VIII A OSA MALLI: SIEMENLÄHTEISTÄ JA METSIKÖISTÄ SAADUN VILJELYAINEISTON KANTATODISTUS (Todistuksessa on ilmoitettava kaikki jäljempänä mainitut tiedot täsmällisessä muodossa) ANNETTU DIREKTIIVIN 1999/105/EY MUKAISESTI JÄSENVALTIO: TODISTUS N:o EY:/(JÄSENVALTION KOODI)/(N:o). Todistetaan, että jäljempänä kuvailtu metsänviljelyaineisto on tuotettu: EY-direktiivin mukaisesti siirtymäjärjestelyjen mukaisesti ❒ ❒ 1. Kasvitieteellinen nimi:. 2. Viljelyaineiston luonne: Siemenyksikkö Kasvinosat Taimet 3. Viljelyaineiston luokka: Siemenlähde tunnettu Valikoitu Testattu ❒ ❒ ❒ ❒ ❒ ❒ 4. Perusaineiston tyyppi: Siemenlähde Metsikkö ❒ ❒ 5. Käyttötarkoitus:. 6. Perusaineiston kansallinen rekisteriviite tai tunniste kansallisessa rekisterissä:. / Sekoitus:. 7. Alkuperäinen Luontainen levinneisyys- alue ❒ ❒ Muu kuin alkuperäinen ❒ ❒ Muu kuin luontainen levinneisyysalue Tuntematon ❒ 8. Perusaineiston alkuperä (muun kuin alkuperäisen tai luontaisella levinneisyysalueellaan olevan aineiston osalta, jos on tiedossa):. 9. Perusaineiston lähtömaa ja -alue:. Lähtöisyys (lyhyt nimi, jos mahdollista):. 10. Perusaineiston kasvupaikan korkeus tai korkeusvyöhyke:. 11. Siementen tuuleentumisvuosi:. 12. Viljelyaineiston määrä:. 13. Onko tähän todistukseen kuuluva aineisto saatu jakamalla johonkin aikaisempaan EY-todistukseen kuuluva suurempi erä? Kyllä ❒ Ei ❒ Aikaisemman todistuksen numero. Alkuperäisen erän koko. 14. Kasvatusaika taimitarhalla:. 15. Onko siemenistä saatua aineistoa lisätty myöhemmin kasvullisesti? Kyllä ❒ Ei ❒ Lisäysmenetelmä. Lisäyskertojen määrä. 16. Muut asiaankuuluvat tiedot:. 17. Tavarantoimittajan nimi ja osoite: Toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite: Toimivaltaisen viranomaisen leima: Vastaavan viranhaltijan nimi: Päivämäärä: Allekirjoitus: 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/37 B OSA MALLI: SIEMENVILJELYKSESTÄ TAI PERHEEN (PERHEIDEN) VANHEMMISTA SAADUN VILJELYAINEISTON KANTATODISTUS (Todistuksessa on ilmoitettava kaikki jäljempänä mainitut tiedot täsmällisessä muodossa) ANNETTU DIREKTIIVIN 1999/105/EY MUKAISESTI JÄSENVALTIO: TODISTUS N:o EY:/(JÄSENVALTION KOODI)/(N:o). Todistetaan, että jäljempänä kuvailtu metsänviljelyaineisto on tuotettu: EY-direktiivin mukaisesti siirtymäjärjestelyjen mukaisesti ❒ ❒ 1. a) Kasvitieteellinen nimi:. b) Perusaineiston nimi (mainitaan luettelossa): 2. Viljelyaineiston luonne: Siemenyksikkö Kasvinosat Taimet 3. Viljelyaineiston luokka: Valikoitu Testattu ❒ ❒ ❒ ❒ ❒ 4. Perusaineiston tyyppi: Siemenviljelys ❒ Perheen (perheiden vanhemmat) ❒ 5. Käyttötarkoitus:. 6. Perusaineiston kansallinen rekisteriviite tai tunniste kansallisessa rekisterissä:. 7. (Tarvittaessa) Alkuperäinen Luontainen levinneisyys- alue ❒ ❒ Muu kuin alkuperäinen ❒ ❒ Muu kuin kuin luon- tainen levinneisyysalue Tuntematon ❒ 8. Perusaineiston alkuperä (muun kuin alkuperäisen tai luontaisella levinneisyysalueellaan olevan aineiston osalta, jos on tiedossa):. 9. Perusaineiston lähtömaa ja lähtöisyysalue tai sijainti:. Lähtöisyys (lyhyt nimi):. 10. Siemenet saatu: vapaa pölytys lisäpölytys valvottu pölytys ❒ ❒ ❒ 11. Siementen tuuleentumisvuosi:. 12. Viljelyaineiston määrä:. 13. Onko tähän todistukseen kuuluva aineisto saatu jakamalla johonkin aikaisempaan EY-todistukseen kuuluva suurempi erä? Kyllä ❒ Ei ❒ Aikaisemman todistuksen numero. Alkuperäisen erän koko. 14. Kasvatusaika taimitarhalla:. 15. Yksilöiden määrä: Perheet. Kloonit. 16. Perusaineiston kasvupaikan korkeus tai korkeusvyöhyke:. 17. Onko perusaineiston tuottamisessa käytetty geneettistä muuntamista? Kyllä ❒ Ei ❒ 18. Perheen (perheiden) vanhemmista saadun viljelyaineiston osalta: Risteytymissuunnitelma. Perheen suhteellinen osuus (vaihteluväli prosentteina):. 19. Onko siemenistä saatua aineistoa lisätty myöhemmin kasvullisesti? Kyllä ❒ Ei ❒ Lisäysmenetelmä. Lisäyskertojen määrä. 20. Muut asiaankuuluvat tiedot:. 21. Tavarantoimittajan nimi ja osoite: Toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite: Toimivaltaisen viranomaisen leima: Vastaavan viranhaltijan nimi: Päivämäärä: Allekirjoitus: L 11/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 MALLI: KLOONEISTA JA KLOONISEKOITUKSISTA SAADUN VILJELYAINEISTON KANTATODISTUS (Todistuksessa on ilmoitettava kaikki jäljempänä mainitut tiedot täsmällisessä muodossa) ANNETTU DIREKTIIVIN 1999/105/EY MUKAISESTI C OSA JÄSENVALTIO: TODISTUS N:o EY:/(JÄSENVALTION KOODI)/(N:o). Todistetaan, että jäljempänä kuvailtu metsänviljelyaineisto on tuotettu: EY-direktiivin mukaisesti siirtymäjärjestelyjen mukaisesti ❒ ❒ 1. a) Kasvitieteellinen nimi:. b) Kloonin tai kloonisekoituksen nimi:. 2. Viljelyaineiston luonne: Kasvinosat Taimet 3. Viljelyaineiston luokka: Valikoitu Testattu ❒ ❒ ❒ ❒ 4. Perusaineiston tyyppi: Kloonit Kloonisekoitukset ❒ ❒ 5. Käyttötarkoitus:. 6. Perusaineiston kansallinen rekisteriviite tai tunniste kansallisessa rekisterissä:. 7. (Tarvittaessa) Alkuperäinen Luontainen levinneisyys- alue ❒ ❒ Muu kuin alkuperäinen ❒ ❒ Muu kuin luontainen levinneisyysalue Tuntematon ❒ 8. Perusaineiston alkuperä (muun kuin alkuperäisen tai luontaisella levinneisyysalueellaan olevan aineiston osalta, jos on tiedossa):. 9. Perusaineiston lähtömaa ja lähtöisyysalue tai sijainti:. Lähtöisyys (lyhyt nimi):. 10. Onko perusaineiston tuottamisessa käytetty geneettistä muuntamista? Kyllä ❒ Ei ❒ 11. a) Lisäysmenetelmä:. b) Lisäyskertojen määrä:. 12. Viljelyaineston määrä:. 13. Onko tähän todistukseen kuuluva aineisto saatu jakamalla johonkin aikaisempaan EY-todistukseen kuuluva suurempi erä? Kyllä ❒ Ei ❒ Aikaisemman todistuksen numero. Alkuperäisen erän koko. 14. Kasvatusaika taimitarhalla:. 15. Kloonisekoitusten osalta: Kloonien määrä sekoituksessa:. Kloonien suhteellinen osuus (vaihteluväli prosentteina):. 16. Muut asiaankuuluvat tiedot:. 17. Tavarantoimittajan nimi ja osoite: Toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite: Toimivaltaisen viranomaisen leima: Vastaavan viranhaltijan nimi: Päivämäärä: Allekirjoitus: 15. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 11/39 LIITE IX VASTAAVUUSTAULUKKO A. Direktiivi 66/404/ETY Tämä direktiivi Direktiivi 66/404/ETY Tämä direktiivi 1 artikla 3 artikla 1 artikla 2 artikla 2 artikla, 16 artikla, 16 b artikla 3 artikla 5 artikla, 5 b artikla ja 5 d artikla 4 artikla — 4 artikla — — 5 a artikla 6 artikla 13 a artikla — 8 artikla 9 artikla 10 artikla 11 artikla 13 artikla 15 artikla 14 artikla — 5 artikla 6 artikla 7 artikla 8 artikla 9 artikla 10 artikla 11 artikla 12 artikla 13 artikla 14 artikla 15 artikla 16 artikla 17 artikla 18 artikla 19 artikla 20 artikla — — 16 a artikla — — 17 artikla 5 artiklan e kohta 18 artikla — — 19 artikla 2 artikla — Liite I — Liite II — — Liite III (osittain) — B. 21 artikla 22 artikla 23 artikla 24 artikla 25 artikla 26 artikla 27 artikla 28 artikla 29 artikla 30 artikla 31 artikla Liite I Liite II Liite III Liite IV Liite V Liite VI Liite VII Liite VIII Liite IX Direktiivi 71/161/ETY Tämä direktiivi Direktiivi 71/161/ETY Tämä direktiivi 1 artikla 4 artikla 3 artiklan 2 kohta ja artiklat 16 ja 17 — — 5 artikla ja 6 artiklan 1 kohta ja 8 artikla — — — — — — — 10 ja 11 artikla 1 artikla 2 artikla 3 artikla 4 artikla 5 artikla 6 artikla 7 artikla 8 artikla 9 artikla 10 artikla 11 artikla 12 artikla 13 artikla 14 artikla — 12 artikla 14 artikla 15 artikla — — — — 9 artikla — — 18 artikla — 19 artikla — — 15 artikla 16 artikla 17 artikla 18 artikla 19 artikla 20 artikla 21 artikla 22 artikla 23 artikla 24 artikla 25 artikla 26 artikla 27 artikla 28 artikla 29 artikla 30 artikla L 11/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 1. 2000 Direktiivi 71/161/ETY Tämä direktiivi Direktiivi 71/161/ETY Tämä direktiivi 20 artikla 2 artikla — — — 31 artikla Liite I Liite II Liite III Liite IV — — Liite 2 ja 3 — — Liite V Liite VI Liite VII Liite VIII Liite IX


title: QUESTION ÉCRITE E-2507/99 posée par Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) à la Commission. Pêche.

eurovoc_concepts:
France
Spain
common fisheries policy
competence of the Member States
fisherman
fishing permit
indemnification
sanction (EU)

formats: html pdf print

text: 3. 10. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 280 E/57 (2000/C 280 E/057) QUESTION (cid:201)CRITE E-2507/99 posØe par Jaime Valdivielso de CuØ (PPE-DE) (cid:224) la Commission (22 dØcembre 1999) Objet: PŒche Le 7 novembre dernier, des navires fran(cid:231)ais ont barrØ la sortie du port de Lorient (cid:224) plus de cinquante bateaux de pŒche espagnols, empŒchant ceux-ci de pŒcher l(cid:146)anchois dans une zone oø ils sont pourtant dßment habilitØs (cid:224) le faire, contrairement aux pŒcheurs fran(cid:231)ais. Il ne s(cid:146)agit malheureusement pas d(cid:146)un incident isolØ: les Fran(cid:231)ais incriminØs sont notoirement connus pour ce genre de comportement. La Commission peut-elle prØciser les mesures qui seront prises pour garantir la sØcuritØ des pŒcheurs? Quelles sanctions a-t-elle prØvu d(cid:146)infliger aux coupables? Quelles compensations accordera-t-elle aux pŒcheurs lØsØs par de tels agissements? RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (20 janvier 2000) La Commission est informØe du blocage du port de Lorient par des pŒcheurs fran(cid:231)ais et prend acte de la rØsolution rapide du conflit aprŁs une rØunion rassemblant toutes les parties intØressØes. Toutes les flottes exploitant les ressources dans la zone de pŒche communautaire le font en application de la lØgislation communautaire et, lorsqu(cid:146)elles pŒchent dans la mŒme zone, rØsolvent d(cid:146)un commun accord les conflits dØcoulant de leurs activitØs. La sØcuritØ des pŒcheurs dans le port de Lorient incombe aux autoritØs de ce port. Il appartient Øgalement (cid:224) ces autoritØs de constater toute infraction commise et d(cid:146)engager les poursuites. Les demandes de compensations pour les prØjudices subis (cid:224) la suite du blocage dont il est question ci-dessus doivent Œtre introduites conformØment (cid:224) la lØgislation fran(cid:231)aise. (2000/C 280 E/058) QUESTION (cid:201)CRITE E-2509/99 posØe par Carmen Fraga EstØvez (PPE-DE) (cid:224) la Commission Objet: Nombre rØel de navires ayant utilisØ des filets dØrivants en 1997 (22 dØcembre 1999) Dans sa rØponse conjointe du 8 octobre 1999 aux questions P-1537/99 et E-1561/99 (1) sur l(cid:146)application du rŁglement (CE) 1239/98, la Commission donne, au sujet des navires ayant utilisØ des filets maillants dØrivants dans l(cid:146)Atlantique du Nord-Est en 1997 (dernier dØlai pour la suppression progressive de ce type d(cid:146)engin), les chiffres suivants: (cid:129) France: 43 navires (cid:129) Irlande: plus de 30 navires (cid:129) Grande-Bretagne: 5 navires. IndØpendamment du cas de l(cid:146)Irlande (en raison de l(cid:146)imprØcision du chiffre communiquØ, il semble inconcevable de pouvoir affirmer que ce pays applique bien le plan de suppression), il faut noter que, dans son Rapport sur l(cid:146)application de la lØgislation communautaire relative (cid:224) l(cid:146)emploi des filets dØrivants dans l(cid:146)Atlantique du Nord-Est et la MØditerranØe en 1997, la Commission fournit d(cid:146)autres chiffres: (cid:129) France: 68 navires autorisØs et 35 effectifs (cid:129) Irlande: 11 (cid:129) Grande-Bretagne: 5


title: Rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 1999 o přenosných nemocích, které musí být postupně podchyceny sítí Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (oznámeno pod číslem K(1999) 4015)

eurovoc_concepts:
disease prevention
epidemiology
health control
infectious disease
information network
zoonosis

text: 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 31 32000D0096 L 28/50 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 3. 2. 2002 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 22. prosince 1999 o přenosných nemocích, které musí být postupně podchyceny sítí Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (oznámeno pod číslem K(1999) 4015) (2000/96/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na rozhodnutí č. 2119/98/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 24. září 1998, o zřízení sítě epidemiologického dozoru a kontroly přenosných nemocí ve Společenství (1), a zejména na čl. 3 písm. a) až e) uvedeného rozhodnutí, vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) (4) (5) Podle rozhodnutí č. 2119/98/ES musí být vybudována na úrovni Společenství síť na podporu spolupráce a koordi- nace mezi členskými státy s pomocí Komise s cílem zdo- konalit ve Společenství prevenci a kontrolu skupin přenosných nemocí uvedených v příloze uvedeného roz- hodnutí. Tato síť má být využívána pro účely epidemiolo- gického dozoru nad těmito nemocemi a pro účely zave- dení systému včasného varování a reakce. Pokud jde o epidemiologický dozor, zřídí se síť zahájením stálé vzájemné komunikace, s využitím všech vhodných technických prostředků, mezi Komisí a těmi strukturami nebo orgány, které jsou na úrovni každého členského státu a pod jeho odpovědností příslušné na vnitrostátní úrovni a jsou pověřeny sběrem informací vztahujících se k epide- miologickém dozoru nad přenosnými nemocemi. Jednotlivé nemoci a zdravotní problémy vybrané k pod- chycení epidemiologickým dozorem na úrovni Společen- ství by měly odrážet současné potřeby ve Společenství, zejména doplňkový užitek dozoru na úrovni Společenství. Seznam nemocí nebo zdravotních problémů vybraných pro dozor by měl být měněn podle změn prevalence nemocí a podle výskytu nových přenosných nemocí ohro- žujících veřejné zdraví. Komise by měla vybavit síť Společenství vhodnými infor- mačními nástroji, přičemž zároveň zajišťuje konzistentnost a komplementárnost s příslušnými programy a iniciati- vami Společenství. (6) (7) (8) (9) Toto rozhodnutí se použije, aniž je dotčena směrnice Rady 92/117/EHS ze dne 17. prosince 1992 o ochranných opatřeních proti některým zoonózám a některým původ- cům zoonóz u zvířat a v produktech živočišného původu se zaměřením na předcházení ohniskům infekce a otravám z potravin (2), naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/72/ES (3). Toto rozhodnutí musí napomáhat při integraci sítě Spole- čenství, která byla vytvořena na základě rozhodnutí č. 2119/98/ES, s ostatními sítěmi včasného varování, jež byly pro jednotlivé nemoci a problémy zřízeny na vnitro- státní úrovni nebo na úrovni Společenství a jež mají být předmětem systému včasného varování a reakce. Pro účely svého provádění musí síť Společenství proto zpočátku využívat systém Euphin-HSSCD (systém zdravotního dozoru nad přenosnými nemocemi v rámci Evropské informační sítě v oblasti veřejného zdraví), který má tři složky: a) systém včasného varování a reakce pro případy ozná- mení upřesněného ohrožení veřejnosti, které předávají orgány příslušné pro veřejné zdraví každého členského státu, jež odpovídají za volbu opatření, která mohou být pro ochranu veřejného zdraví nezbytná; b) výměna informací mezi zmocněnými strukturami a orgány členských států v oblasti veřejného zdraví; c) zvláštní sítě týkající se nemocí vybraných pro účely epidemiologického dozoru mezi zmocněnými struktu- rami a orgány členských států. Rozvoj nových užitečných technologií musí být pravidelně sledován a musí být zohledňován při zdokonalování elek- tronické výměny informací. Z logistických důvodů nemohou být všechny přenosné nemoci nebo zvláštní zdravotní problémy vybrané pro účely epidemiologického dozoru okamžitě podchyceny specializovanými opatřeními monitorovacích sítí. Aby však síť Společenství mohla začít pracovat a získávat zku- šenosti, měly by příslušné orgány v členských státech rozšiřovat v síti Společenství významné informace, jimiž disponují. (1) Úř. věst. L 268, 3. 10. 1998, s. 1. (2) Úř. věst. L 62, 15. 3. 1993, s. 38. (3) Úř. věst. L 210, 10. 8. 1999, s. 12. 32 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 (10) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 7 rozhodnutí č. 2119/98/ES, Článek 6 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Členské státy rozšiřují v síti Společenství významné informace, jimiž disponují, zjištěné ve svých vnitrostátních systémech pro dozor nad přenosnými nemocemi nebo zvláštními zdravotními problémy vybranými pro účely epidemiologického dozoru, pro které ještě nejsou v monitorovací síti Společenství vytvořena specializovaná opatření. Článek 1 Článek 7 Přenosné nemoci a zvláštní zdravotní problémy, které musí být podle rozhodnutí č. 2119/98/ES podchyceny epidemiologickým dozorem v síti Společenství, jsou uvedeny v příloze I tohoto rozhodnutí. Dozor se provádí způsobem efektivním z hlediska nákladů s ohledem na povahu nemoci, existující sítě a doplňkový užitek na úrovni Společenství. Významné informace o přenosných nemocích, které nejsou uvedeny v příloze I, se podle článku 4 rozhodnutí č. 2119/98/ES rozšiřují prostřednictvím sítě Společenství, kdykoliv je to považováno za nezbytné veřejného zdraví ve Společenství. k ochraně Článek 2 Článek 8 Kritéria pro výběr nemocí a zvláštních zdravotních problémů, které musí být podchyceny epidemiologickým dozorem v síti Společenství, jsou uvedena v příloze II. Článek 3 Pro účely technického provedení síť Společenství zpočátku využívá systém Euphin-HSSCD (systém zdravotního dozoru nad přenosnými nemocemi v rámci Evropské informační sítě v oblasti veřejného zdraví). tohoto rozhodnutí Článek 4 Síť Společenství se zřizuje tak, že se vhodné Společenstvím podporované monitorovací sítě mění a integrují a že se vytvářejí nové sítě pro nemoci, které ještě nejsou monitorovacími sítěmi podchycené. Neumožňuje-li nízký počet případů výskytu určité nemoci vytvoření specializované monitorovací sítě pro tuto nemoc, sdílejí se informace o dozoru v rámci sítě Společenství na základě kazuistik. Článek 5 Pro každou zvláštní monitorovací síť integrovanou do sítě Společenství nebo pro ni vytvořenou se stanoví definice případů, povaha a druh údajů pro sběr a přenos a vhodné metody epidemiologického a mikrobiologického dozoru. Definice případů a metody dozoru se stanoví též pro nemoci, u nichž se sdílejí informace jen na základě kazuistik. Po zavedení zvláštních sítí pro dozor nad zoonózami, u nichž se podle směrnice 92/117/EHS vyžaduje dozor nad případy výskytu u lidí, se tento dozor provádí ve shodě s rozhodnutím č. 2119/98/ES a údaje vyžadované pro provádění směrnice 92/117/ES se za tímto účelem v plném rozsahu zpřístupní. Za tím účelem se v největším možném rozsahu vypracují definice případů a metody dozoru u nemocí lidí tak, aby sebrané údaje sloužily i pro účely směrnice 92/117/ES. Článek 9 Příslušné orgány v členských státech sdělí Komisi jiné nemoci a zvláštní zdravotní problémy, pro něž se má na základě kritérií uvedených v příloze II postupně vyvíjet epidemiologický dozor na úrovni Společenství. Článek 10 Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. ledna 2000. Článek 11 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 22. prosince 1999. Za Komisi David BYRNE člen Komise 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 33 PŘÍLOHA I 1. 1. 1 PŘENOSNÉ NEMOCI A ZVLÁŠTNÍ ZDRAVOTNÍ PROBLÉMY, KTERÉ MUSÍ BÝT POSTUPNĚ PODCHYCENY SÍTÍ SPOLEČENSTVÍ Nad níže uvedenými nemocemi a zdravotními problémy se bude v rámci sítě Společenství provádět dozor normalizovaným sběrem a analýzou údajů, a to způsobem, který bude stanoven pro každou nemoc a zdravotní problém poté, co budou zřízeny zvláštní monitorovací sítě Společenství. 2. NEMOCI 2. 1 Nemoci, jimž lze předcházet očkováním Záškrt Infekce, které vyvolává Haemophilus influenza typ B Chřipka Spalničky Příušnice Černý kašel Poliomyelitis Zarděnky 2. 2 Sexuálně přenosné nemoci Chlamydiové infekce Gonokokové infekce Infekce HIV Příjice 2. 3 Virová hepatitida Hepatitida A Hepatitida B Hepatitida C 2. 4 Nemoci přenášené potravinami a vodou a nemoci závislé na prostředí Botulismus Campylobakterióza Kryptosporidióza Lambliáza (giardiáza) Infekce vyvolané E. coli enterohaemorrhagica Leptospiróza Listerióza Salmonelóza Shigelóza Toxoplasmóza Trichinóza Yersinióza 2. 5 Jiné nemoci 2. 5. 1 Nemoci přenášené nekonvenčními původci Varianta přenosných spongiformních encefalopatií (Creutzfeldt-Jakobova nemoc) 2. 5. 2 Nemoci přenášené vzduchem Legionářská nemoc Meningokoková onemocnění Pneumokokové infekce Tuberkulóza 34 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 2. 5. 3 Zoonózy (jiné než uvedené pod bodem 2. 4. ) Brucelóza Echinokokóza Vzteklina 2. 5. 4 Vážné zavlečené nemoci Cholera Malárie Mor Virové hemorrhagické horečky 3. ZVLÁŠTNÍ ZDRAVOTNÍ PROBLÉMY 3. 1 Nozokomiální infekce 3. 2 Rezistence vůči antimikrobiálním látkám 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 35 PŘÍLOHA II Kritéria pro výběr přenosných nemocí nebo zvláštních zdravotních problémů, které mají být v rámci sítě podchyceny epidemiologickým dozorem. 1. Nemoci, které působí nebo mohou způsobit významnou morbiditu nebo mortalitu v celém Společenství, zejména pokud prevence nemocí vyžaduje koordinaci v globálním měřítku. 2. Nemoci, u nichž může výměna informací poskytnout včasné varování před ohrožením veřejného zdraví. 3. Vzácné a vážné nemoci, které by nebyly rozpoznány na vnitrostátní úrovni a kde by soustředění údajů umožňovalo vznik hypotéz na základě širších poznatků. 4. Nemoci, u nichž jsou dostupná účinná preventivní opatření, která zlepšují ochranu zdraví. 5. Nemoci, u nichž by porovnání mezi členskými státy přispělo k vyhodnocování vnitrostátních programů a programů Společenství


title: Komission asetus (EY) N:o 2764/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavien tukien muuttamisesta

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

formats: pdf print

text: 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 331/65 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2764/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellet- tavien tukien muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan, sekä katsoo, että 1) 2) viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavat tuet vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 2665/ 1999 (3), ja asetuksessa (EY) N:o 2665/1999 tarkoitettujen yksityis- kohtaisten sääntöjen soveltamisesta komission käytettä- vissä oleviin tietoihin seuraa, että tällä hetkellä voimassa olevat vientituet olisi muutettava tämän asetuksen liit- teen mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan a, b ja c kohdassa tarkoitettujen sellaisenaan vietävien tuotteiden asetuksen (EY) N:o 2665/1999 liitteessä vahvistetut vientituet muutetaan tämän asetuksen liitteen mukaisesti siinä esiintyvien tuotteiden osalta. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 23 päivänä joulukuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EYVL L 325, 17. 12. 1999, s. 44. L 331/66 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 12. 1999 LIITE viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 22 päivänä joulukuuta 1999 annettuun komission asetukseen Tuotekoodi Määräpaikka (1) Tuen määrä Tuotekoodi Määräpaikka (1) Tuen määrä (EUR/t) (EUR/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — — 0 — 30,00 0 57,00 0 — 20,00 0 — — — 35,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 01 — 01 01 — 01 — — 53,75 50,25 46,25 42,75 40,25 — — 87,00 68,50 — 15,00 (2) 13,40 (2) — 15,00 (2) — (1) Määräpaikat ovat: 01 kaikki kolmannet maat, 02 muut kolmannet maat, 03 Sveitsi, Liechtenstein. (2) Tukea ei myönnetä, jos tuote sisältää puristettua jauhoa. Huom. Alueet määritellään komission asetuksessa (ETY) N:o 2145/92, sellaisena kuin se on muutettuna (EYVL L 214, 30. 7. 1992, s. 20)


title: Verordnung (EG) Nr. 2750/1999 der Kommission vom 22. Dezember 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

text: L 331/30 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 23. 12. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 2750/1999 DER KOMMISSION vom 22. Dezember 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, (2) ihrem Anhang angeführten Erzeugnisse und Zeiträume festgelegt. In Anwendung der genannten Kriterien sind die im Anhang zur vorliegenden Verordnung ausgewiesenen pauschalen Einfuhrwerte zu berücksichtigen — gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3223/94 der Kommission vom 21. Dezember 1994 mit Durchführungsbestimmungen zur Einfuhrregelung für Obst und Gemüse (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1498/98 (2), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) Die in Anwendung der Ergebnisse der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde von der Kommission festzulegenden, der pauschalen Einfuhrwerte zu berücksichtigenden Kriterien sind in der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 für die in zur Bestimmung HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die in Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 genannten pauschalen Einfuhrwerte sind in der Tabelle im Anhang zur vorliegenden Verordnung festgesetzt. Diese Verordnung tritt am 23. Dezember 1999 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 22. Dezember 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 337 vom 24. 12. 1994, S. 66. (2) ABl. L 198 vom 15. 7. 1998, S. 4. 23. 12. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 331/31 zu der Verordnung der Kommission vom 22. Dezember 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise ANHANG KN-Code Drittland-Code (1) (EUR/100 kg) Pauschaler Einfuhrpreis 0702 00 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 204 999 052 204 624 999 052 204 999 052 464 999 052 600 999 400 404 720 728 999 052 064 400 720 999 77,6 43,2 132,5 84,4 124,0 122,7 123,3 44,4 44,7 54,9 48,0 77,1 55,8 66,4 76,9 123,0 100,0 61,3 70,7 66,0 71,1 76,6 60,8 83,3 72,9 142,9 64,0 93,7 70,7 92,8 (1) Nomenklatur der Länder gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2645/98 der Kommission (ABl. L 335 vom 10. 12. 1998, S. 22). Der Code „999“ steht für „Verschiedenes“