title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu

eurovoc_concepts:
electronic signature
legal status
market access
single market

text: 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 239 31999L0093 19. 1. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 13/12 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, (5) ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2), ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (3), saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (4), tā kā: (1) (2) (3) (4) 1997. gada 16. aprīlī Komisija iesniedza Eiropas Parlamen- tam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Ziņojumu par Eiropas elektroniskās tirdzniecības iniciatīvu. 1997. gada 8. oktobrī Komisija iesniedza Eiropas Parla- mentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Ziņojumu par drošības un uzticības nodrošināšanu elektroniskajā saziņā — virzoties uz Eiro- pas elektronisko parakstu un šifrēšanas sistēmu. 1997. gada 1. decembrī Padome aicināja Komisiju, cik drīz vien iespējams, iesniegt priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par elektroniskiem parakstiem. Elektroniskai saziņai un tirdzniecībai vajadzīgi “elektronis- ki paraksti” un ar to saistīti pakalpojumi datu autentiskuma noteikšanai; atšķirīgi noteikumi attiecībā uz elektronisko parakstu juridisku atzīšanu un sertifikācijas pakalpojuma sniedzēju akreditāciju dalībvalstīs var radīt ievērojamu šķērsli elektroniskās saziņas un elektroniskās tirdzniecības izmantošanai; no otras puses, skaidra Kopienas sistēma attiecībā uz elektroniskajiem parakstiem piemērojamajiem noteikumiem stiprinās uzticību jaunajām tehnoloģijām un to vispārēju atzīšanu; dalībvalstu likumiem nevajadzētu kavēt preču un pakalpojumu kustību iekšējā tirgū. (1) OV C 325, 23. 10. 1998. , 5. lpp. (2) OV C 40, 15. 2. 1999. , 29. lpp. (3) OV C 93, 6. 4. 1999. , 33. lpp. (4) Eiropas Parlamenta 1999. gada 13. janvāra atzinums (OV C 104, 14. 4. 1999. , 49. lpp. ), 1999. gada 28. jūnija Padomes kopējā nostāja (OV C 243, 27. 8. 1999. , 33. lpp. ) un 1999. gada 27. oktobra Eiropas Parlamenta lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 1999. gada 30. novembra lēmums. Būtu jāveicina elektronisko parakstu produktu savstarpēja izmantojamība; saskaņā ar Līguma 14. pantu iekšējais tir- gus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā nodrošināta preču brīva aprite; jāpanāk atbilstība pamatprasībām, kas ir īpašas elektroniska paraksta produktiem, lai nodrošinātu brīvu apriti iekšējā tirgū un veicinātu uzticību elektroniska- jiem parakstiem, neskarot Padomes 1994. gada 19. decem- bra Regulu (EK) 3381/94, ar ko izveido Kopienas divējā- das pielietojamības preču eksporta kontroles režīmu (5), un Padomes 1994. gada 19. decembra Lēmumu 94/942/CFSP par Padomes pieņemto kopīgo rīcību attiecībā uz divējāda lietojuma preču eksporta kontroli (6). Šī direktīva nesaskaņo pakalpojumu sniegšanu attiecībā uz informācijas konfidencialitāti, ja uz to attiecas valstu notei- kumi par sabiedrisko kārtību vai drošību. Iekšējais tirgus nodrošina personu brīvu pārvietošanos, tāpēc Eiropas Savienības pilsoņiem un iedzīvotājiem arvien vairāk jākontaktējas ar to dalībvalstu iestādēm, kurās tie nedzīvo; elektroniskā saziņa šajā jomā varētu ļoti palīdzēt. Ātra tehnikas attīstība un interneta globālā būtība liek būt atvērtiem pret dažādām tehnoloģijām un pakalpojumiem, kas spēj datus autentificēt elektroniski. Elektroniskos parakstus izmantos ar ļoti dažādiem nosacī- jumiem un dažādos apstākļos, tāpēc radīsies jauni pakal- pojumi un produkti, kas būs saistīti ar elektroniskajiem parakstiem vai to izmantošanu; šo produktu definīcija nebūtu jāierobežo ar sertifikātu izsniegšanu un pārraudzī- bu, bet tai būtu jāaptver jebkādi citi pakalpojumi un pro- dukti, kur izmanto elektroniskos parakstus vai kas ir ar tiem saistīti, piemēram, pakalpojumu reģistrēšana, laika reģistrācijas pakalpojumi, izziņu pakalpojumi, skaitļošanas pakalpojumi un konsultāciju pakalpojumi, kas saistīti ar elektroniskiem parakstiem. (6) (7) (8) (9) (10) Iekšējais tirgus ļauj sertifikācijas pakalpojuma sniedzējiem attīstīt to pārrobežu darbību nolūkā palielināt to konkurēt- spēju un tādējādi piedāvāt patērētājiem un uzņēmumiem jaunas iespējas droši apmainīties ar informāciju un tirgo- ties elektroniski neatkarīgi no robežām; lai veicinātu Kopie- nas mēroga sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu pa atklā- tiem tīkliem, sertifikācijas pakalpojuma sniedzējiem jāspēj brīvi sniegt pakalpojumus bez iepriekšējas atļaujas; iepriek- šēja atļauja ir ne tikai atļauja, kas attiecīgajam sertifikācijas (5) OV L 367, 31. 12. 1994. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) 837/95 (OV L 90, 21. 4. 1995. , 1. lpp. ). (6) OV L 367, 31. 12. 1994. , 8. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 99/193/CFSP (OV L 73, 19. 3. 1999. , 1. lpp. ). 240 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. pakalpojumu sniedzējam, pirms tas drīkst sniegt sertifikā- cijas pakalpojumus, jāiegūst no valsts iestādēm, kuras par to pieņem lēmumu, bet arī jebkādi citi pasākumi ar tādām pašām sekām. (17) Šīs direktīvas mērķis nav saskaņot valstu tiesību aktus attie- cībā uz līgumtiesībām, līgumu sastādīšanu un jo īpaši izpildi vai citām ārpuslīguma formalitātēm attiecībā uz parakstiem; šā iemesla dēļ noteikumiem par elektronisko parakstu juridiskajām sekām nevajadzētu skart prasības attiecībā uz valstu tiesību aktos noteikto līgumu slēgšanas veidu vai noteikumiem, kas nosaka to, kur līgumu slēdz. (11) Brīvprātīgas akreditācijas sistēmas, kuru mērķis ir augstāks pakalpojumu sniegšanas līmenis, var sniegt sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem piemērotu vidi tālāk attīstīt savus pakalpojumus tādā uzticības, drošības un kvalitātes līmenī, kādā to pieprasa tirgus attīstība; šīm sistēmām būtu jāveicina vislabākā prakse sertifikācijas pakalpojumu snie- dzēju vidū; sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāļauj izvēlēties attiecībā uz piederību šīm akreditācijas sis- tēmām un labuma gūšanu no tām. (12) Sertifikācijas pakalpojumus var piedāvāt vai nu valsts iestāde, vai juridiska vai fiziska persona, ja tā reģistrēta atbilstīgi valsts tiesību aktiem; tā kā dalībvalstīm nevaja- dzētu aizliegt sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem dar- boties ārpus brīvprātīgajām sistēmām; būtu jānodrošina, ka šīs akreditācijas sistēmas nesamazina konkurenci sertifikā- cijas pakalpojumu jomā. (13) Dalībvalstis var lemt par to, kā tās nodrošinās pārraudzību pār atbilstību šajā direktīvā noteiktajiem noteikumiem; šī direktīva neizslēdz privātu pārraudzības sistēmu izveido- šanu; šī direktīva neuzliek par pienākumu sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem pieteikties pēc pārraudzības kādā akreditācijas sistēmā. (18) Paraksta radīšanas datu uzglabāšana un kopēšana varētu apdraudēt elektronisko parakstu juridisko derīgumu. (19) Elektroniskos parakstus valsts sektorā izmantos valstu un Kopienas administrācijas saziņai savā starpā un saziņai ar pilsoņiem un uzņēmējiem, piemēram, attiecībā uz valsts līgumiem, nodokļiem, kā arī sociālās apdrošināšanas, vese- lības aprūpes un tiesu sistēmās. (20) Saskaņoti kritēriji attiecībā uz elektronisko parakstu juridis- kajām sekām saglabās saskaņotu juridisko bāzi visā Kopienā; valstu tiesību akti nosaka dažādas prasības attie- cībā uz parakstu rokrakstā juridisko derīgumu; tā kā serti- fikātus var izmantot, lai apliecinātu elektroniski parakstī- jušās personas identitāti; uzlaboti elektroniskie paraksti, kas pamatojas uz kvalificētiem sertifikātiem, nodrošina augstāku drošības līmeni; uzlabotus elektroniskos parak- stus, kas pamatojas uz kvalificētu sertifikātu un kas radīti ar droša paraksta radīšanas ierīci, var uzskatīt par juridiski līdzvērtīgiem parakstiem rokrakstā tikai tad, ja izpildītas prasības attiecībā uz parakstiem rokrakstā. (14) Ir svarīgi sabalansēt patērētāju un uzņēmumu vajadzības. (21) (15) (16) III pielikums aptver prasības attiecībā uz drošām paraksta radīšanas ierīcēm, lai nodrošinātu uzlabotu elektronisko parakstu funkcionalitāti; tās neaptver visu sistēmvidi, kurā šīs ierīces darbojas; iekšējā tirgus darbība liek Komisijai un dalībvalstīm darboties ātri, lai norīkotu organizācijas, kas būtu atbildīgas par drošu parakstu ierīču atbilstības III pie- likumam novērtēšanu; lai atbilstu tirgus prasībām, atbilstī- bas novērtējums jāveic laikus un efektīvi. Šī direktīva sekmē elektronisko parakstu izmantošanu un juridisku atzīšanu Kopienā; regulatīvs pamats nav vajadzīgs attiecībā uz elektroniskiem parakstiem, ko izmanto tikai tādās sistēmās, kuras pamatojas uz brīvprātīgiem līgumiem starp noteiktu dalībnieku skaitu atbilstīgi privāttiesībām; ciktāl to atļauj valstu tiesību akti, būtu jārespektē pušu brī- vība vienoties savā starpā par nosacījumiem, ar kādiem tās pieņem elektroniski parakstītus datus; būtu jāatzīst šādās sistēmās izmantoto elektronisko parakstu juridiskā efekti- vitāte un to pieņemamība kā pierādījums tiesas prāvās. Lai veicinātu elektronisko autentiskuma noteikšanas metožu vispārēju pieņemšanu, jānodrošina, ka elektronis- kos parakstus var izmantot kā pierādījumus visās dalībval- stīs; elektronisko parakstu juridiskai atzīšanai jāpamatojas uz objektīviem kritērijiem un tā nav jāsaista ar iesaistītā sertifikācijas pakalpojumu sniedzēja pilnvarām; valstu tie- sību akti regulē juridiskās jomas, kurās var izmantot elek- troniskus dokumentus un elektroniskos parakstus; šī direk- tīva neskar valsts tiesas pilnvaras spriest par atbilstību šīs direktīvas prasībām un neskar valstu tiesību aktus attiecībā uz brīvu juridisku pierādījumu izskatīšanu. (22) Uz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ser- tifikācijas pakalpojumus sabiedrībai, attiecas valsts tiesību akti par atbildību. (23) Starptautiskas elektroniskās tirdzniecības attīstībai vajadzī- gas starptautiskas vienošanās, kurās iesaistītas trešās valstis; lai nodrošinātu savstarpēju izmantojamību visplašākajā mērogā, varētu būt derīgi noslēgt līgumus ar trešām val- stīm par daudzpusējiem noteikumiem attiecībā uz sertifi- kācijas pakalpojumu atzīšanu. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 241 (24) Lai palielinātu lietotāju uzticēšanos elektroniskai saziņai un elektroniskai tirdzniecībai, sertifikācijas pakalpojumu snie- dzējiem jāievēro datu aizsardzības likumi un privātums. 2) “uzlabots elektroniskais paraksts” ir elektronisks paraksts, kas atbilst šādiem kritērijiem: (25) Pseidonīmu izmantošanas noteikumiem sertifikātos neva- jadzētu kavēt dalībvalstis pieprasīt personu identifikāciju atbilstīgi Kopienas vai valsts tiesību aktiem. (26) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, kas nosaka procedūras Komisijai piešķirto īstenošanas pilnvaru izpildei (1). (27) Divus gadus pēc šīs direktīvas īstenošanas Komisija veiks tās pārskatīšanu, lai, cita starpā, pārliecinātos, ka tehnikas attīstība vai pārmaiņas juridiskajā vidē nav radījušas šķēr- šļus šajā direktīvā noteikto mērķu sasniegšanai; tai būtu jāizskata saistītu tehnisko jomu ietekme un par to jāie- sniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei. (28) Saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes un proporcionalitātes principu dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt mērķi radīt saskaņotu juridisko bāzi elektronisko parakstu un saistītu pakalpojumu sniegšanai, un to tādēļ var labāk sasniegt Kopiena; šī direktīva nepārsniedz to, kas ir nepieciešams šā mērķa sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Darbības joma elektronisko parakstu Šīs direktīvas nolūks ir izmantošanu un veicināt to juridisku atzīšanu. Tā iedibina elektronisko parakstu un noteiktu sertifikācijas pakalpojumu juridisko bāzi, lai nodrošinātu pareizu iekšējā tirgus darbību. atvieglot Tā neaptver jautājumus, kas saistīti ar līgumu vai citu juridisku saistību slēgšanu un derīgumu, ja valsts vai Kopienas tiesību aktos paredzētas prasības attiecībā uz to veidu, un tā arī neskar noteikumus un ierobežojumus, kas ietverti valsts vai Kopienas tiesību aktā un regulē dokumentu izmantošanu. 2. pants Definīcijas Šajā direktīvā: 1) “elektroniskais paraksts” ir dati elektroniskā formā, kas pie- vienoti vai loģiski saistīti ar citiem elektroniskiem datiem un ko izmanto par autentificēšanas metodi; (1) OV L 184, 17. 7. 1999. , 23. lpp. a) tas ir saistīts tikai un vienīgi ar parakstītāju; b) tas spēj identificēt parakstītāju; c) to rada ar tādiem līdzekļiem, ko vienmēr var kontrolēt tikai un vienīgi parakstītājs; un d) tas ir saistīts ar attiecīgajiem datiem tādā veidā, ka jebkā- das vēlākas to pārmaiņas ir atklājamas; “parakstītājs” ir persona, kurai ir paraksta radīšanas ierīce un kura darbojas vai nu savā vārdā, vai fiziskas vai juridiskas personas, vai iestādes vārdā, kuru tā pārstāv; “paraksta radīšanas dati” ir unikāli dati, piemēram, kodi vai privātas šifrēšanas atslēgas, ko parakstītājs izmanto elektro- niska paraksta radīšanai; “paraksta radīšanas ierīce” ir attiecīgi izstrādāta programma- tūra vai aparatūra, ko lieto paraksta radīšanas datu izmanto- šanai; “droša paraksta radīšanas ierīce” ir paraksta radīšanas ierīce, kas atbilst III pielikumā noteiktajām prasībām; “paraksta pārbaudes dati” ir dati, piemēram, kodi vai publis- kas šifrēšanas atslēgas, ko izmanto elektroniska paraksta pār- baudei; “paraksta pārbaudes ierīce” ir attiecīgi izstrādāta programma- tūra vai aparatūra, ko lieto paraksta pārbaudes datu izman- tošanai; “sertifikāts” ir elektronisks apliecinājums, kas saista paraksta pārbaudes datus ar personu un apliecina šīs personas identi- tāti; 3) 4) 5) 6) 7) 8) 9) 10) “kvalificēts sertifikāts” ir tāds sertifikāts, kas atbilst I pieli- kumā noteiktajām prasībām un ko sniedz sertifikācijas pakal- pojumu sniedzējs, kurš atbilst II pielikumā noteiktajām pra- sībām; 11) “sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs” ir iestāde vai juridiska vai fiziska persona, kas izsniedz sertifikātus vai sniedz citus ar elektroniskajiem parakstiem saistītus pakalpojumus; 12) “elektroniskā paraksta produkts” ir aparatūra vai programma- tūra, vai to būtiskas sastāvdaļas, ko paredzēts izmantot ser- tifikācijas pakalpojumu sniedzējiem elektroniskā paraksta pakalpojumu sniegšanai vai paredzēts izmantot elektronisko parakstu radīšanai vai pārbaudei; 13) “brīvprātīga akreditācija” ir atļauja, kurā nosaka tiesības un pienākumus, kas ir raksturīgi tieši sertifikācijas pakalpojumu sniegšanai, un kuru piešķir pēc attiecīgā sertifikācijas pakal- pojumu sniedzēja lūguma vai pēc valsts vai privātas organi- zācijas lūguma, kura nodarbojas ar šo tiesību un pienākumu izstrādāšanu un pārrauga atbilstību tiem, ja sertifikācijas pakalpojumu sniedzējam nav tiesību izmantot atļaujas pie- šķirtās tiesības, kamēr minētā organizācija nav par to lēmusi. 242 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. pants Pieeja tirgum 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka elektroniskā paraksta produkti, kas atbilst šīs direktīvas nosacījumiem, ir brīvā apritē iekšējā tir- gū. 1. Dalībvalstis nepakļauj sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu nosacījumam, ka jāsaņem iepriekšēja atļauja. 5. pants 2. Neskarot 1. punkta noteikumus, dalībvalstis var ieviest vai saglabāt brīvprātīgas akreditācijas sistēmas, kuru nolūks ir attīstīt sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu. Visiem ar šīm sistēmām saistītiem nosacījumiem jābūt objektīviem, caurskatāmiem, pro- porcionāliem un nediskriminējošiem. Dalībvalstis nedrīkst iero- bežot akreditēto sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju skaitu tādu iemeslu dēļ, kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā. 3. Katra dalībvalsts nodrošina pienācīgas sistēmas ieviešanu, kas sertifikācijas pakalpojumu sniedzējus, kuri ļauj pārraudzīt reģistrēti tās teritorijā un izsniedz kvalificētus sertifikātus. 4. Drošu paraksta radīšanas ierīču atbilstību III pielikuma prasī- bām nosaka dalībvalstu norīkotas atbilstīgas valsts vai privātas organizācijas. Komisija saskaņā ar 9. pantā paredzēto procedūru nosaka kritērijus, pēc kuriem dalībvalstis nosaka to, vai jānorīko šāda organizācija. Elektronisko parakstu juridiskās sekas 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka uzlaboti elektroniskie paraksti, kas pamatojas uz kvalificētu sertifikātu un kurus radījusi droša paraksta radīšanas ierīce: a) atbilst juridiskajām prasībām attiecībā uz parakstu saistībā ar datiem elektroniskā formā tādā pašā veidā, kā paraksts rokrak- stā atbilst šīm prasībām saistībā ar datiem uz papīra; un b) ir pieņemami kā pierādījumi tiesas procesos. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka elektronisko parakstu nenoraida attiecībā uz tā juridisko efektivitāti un pieņemamību kā pierādī- jumu tiesas procesos tikai tādēļ, ka tas: — ir elektroniskā formā vai Atbilstības pārbaudi III pielikumā noteiktajām prasībām, kuru vei- kušas pirmajā daļā minētās organizācijas, atzīst visas dalībvalstis. — nepamatojas uz kvalificētu sertifikātu, vai 5. Komisija saskaņā ar 9. pantā paredzēto procedūru var noteikt un publicēt Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī vispārēji atzītu elek- tronisko parakstu produktu standartu atsauces numurus. Dalīb- valstis uzskata, ka ir nodrošināta atbilstība II pielikuma f) punktā un III pielikumā noteiktajām prasībām, ja elektroniskā paraksta produkts atbilst šiem standartiem. 6. Dalībvalstis un Komisija kopīgi darbojas, lai veicinātu parak- sta pārbaudes ierīču attīstību un izmantošanu, ņemot vērā IV pie- likumā noteiktos ieteikumus attiecībā uz drošu parakstu pārbau- di, kā arī patērētāju intereses. 7. Dalībvalstis var attiecināt papildu prasības uz elektronisko parakstu izmantošanu valsts sektorā. Šīm prasībām jābūt objek- tīvām, caurskatāmām, proporcionālām un nediskriminējošām, un tām jāsaistās tikai ar attiecīgā lietojuma īpašajām iezīmēm. Šādas prasības nevar būt šķērslis pilsoņiem paredzētiem pārrobežu pakalpojumiem. 4. pants Iekšējā tirgus principi — nepamatojas uz kvalificētu sertifikātu, ko izsniedzis akreditēts sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, vai — nav radīts ar droša paraksta radīšanas ierīci. 6. pants Atbildība 1. Dalībvalstis nodrošina vismaz to, ka, izsniedzot sertifikātu kā kvalificētu sertifikātu vai garantējot šādu sertifikātu, sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs ir atbildīgs par zaudējumiem, kas nodarīti iestādei vai juridiskai vai fiziskai personai, kura saprotami paļau- jas uz šo sertifikā: a) attiecībā uz kvalificētajā sertifikātā esošās informācijas parei- zību izsniegšanas brīdī un attiecībā uz faktu, ka sertifikātā ir visas detaļas, kas kvalificētam sertifikātam paredzētas; b) pieņemot, ka šī sertifikāta izsniegšanas brīdī kvalificētajā ser- tifikātā norādītajam parakstītājam bija paraksta radīšanas dati, kas atbilst paraksta pārbaudes datiem, kuri atrodas vai ir iden- tificējami sertifikātā; 1. Katra dalībvalsts piemēro valsts noteikumus, ko tā pieņem atbilstīgi šai direktīvai, attiecībā uz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem, kuri reģistrēti tās teritorijā, un pakalpojumiem, kurus tie sniedz. Dalībvalstis nedrīkst ierobežot sertifikācijas pakalpo- jumu sniegšanu, kas izceļas citā dalībvalstī, šīs direktīvas aptver- tajās jomās. c) pieņemot, ka paraksta radīšanas datus un paraksta pārbaudes datus var izmantot vienam otru papildinošā veidā, ja sertifikā- cijas pakalpojumu sniedzējs rada tos abus; ja vien sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nepierāda, ka tas nav darbojies nolaidīgi. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 243 2. Dalībvalstis nodrošina vismaz to, ka sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, kurš izsniedzis sertifikātu kā kvalificētu sertifikātu, ir atbildīgs par zaudējumiem iestādei vai juridiskai vai fiziskai per- sonai, kura saprotami paļaujas uz šo sertifikātu, sakarā ar to, ka tas nav reģistrējis sertifikāta atsaukšanu, ja vien sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nepierāda, ka tas nav darbojies nolaidīgi. 3. Ja Komisiju informē par grūtībām, ar ko Kopienas uzņēmumi sastopas attiecībā uz piekļūšanu tirgum trešās valstīs, tā vajadzī- bas gadījumā var iesniegt priekšlikumus Padomei attiecībā uz atbilstīgiem mandātiem līdzīgu tiesību panākšanai Kopienas uzņē- mumiem šajās trešās valstīs. Padome pieņem lēmumu ar kvalifi- cētu balsu vairākumu. 3. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu snie- dzējs kvalificētajā sertifikātā var norādīt tā izmantošanas ierobe- žojumus, ar nosacījumu, ka tos var atzīt trešās personas. Sertifi- kācijas pakalpojumu sniedzējs nav atbildīgs par zaudējumiem, kas rodas no tādas kvalificēta sertifikāta izmantošanas, kas pārsniedz tam uzliktos ierobežojumus. 4. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu snie- dzējs var kvalificētajā sertifikātā norādīt ierobežojumu attiecībā uz darījumu vērtību, kam šo sertifikātu var izmantot, ar nosacījumu, ka šo ierobežojumu var atzīt trešās personas. Sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nav atbildīgs par zaudēju- miem, kas rodas šī ierobežojuma pārsniegšanas rezultātā. 5. 1. līdz 4. punkta noteikumi neskar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patē- rētāju līgumos (1). 7. pants Starptautiskie aspekti 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikātus, kurus kā kvalificētus sertifikātus ir izsniedzis trešā valstī reģistrēts sertifikācijas pakal- pojumu sniedzējs, atzīst par juridiski līdzvērtīgiem tādiem sertifi- kātiem, kurus izsniedzis Kopienā reģistrēts sertifikācijas pakalpo- jumu sniedzējs, ja a) sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām un ir akreditēts dalībvalstī reģistrētā brīvprātīgā akreditācijas sistēmā; un b) Kopienā reģistrēts sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, garantē sertifikātu; un c) sertifikātu vai sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju atzīst atbil- stīgi divpusējam vai daudzpusējam līgumam starp Kopienu un trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. 2. Lai atvieglotu pārrobežu sertifikācijas pakalpojumus ar trešām valstīm un trešās valstīs izcēlušos uzlabotu elektronisko parakstu juridisku atzīšanu, Komisija, ja vajadzīgs, iesniedz priekšlikumus sertifikācijas pakalpojumiem piemērojamu standartu un starptau- tisku līgumu efektīvai īstenošanai. Jo īpaši vajadzības gadījumā tā iesniedz priekšlikumus Padomei attiecībā uz atbilstīgiem mandā- tiem divpusēju un daudzpusēju līgumu slēgšanai ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Saskaņā ar šo punktu veikti pasākumi neskar Kopienas un dalīb- valstu saistības attiecīgos starptautiskos līgumos. 8. pants Datu aizsardzība 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu snie- dzēji un valstu organizācijas, kas ir atbildīgas par akreditāciju vai pārraudzību, atbilst prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par per- sonu datu aizsardzību attiecībā uz to apstrādi un brīvu kustību (2). 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu snie- dzējs, kas izsniedz sertifikātus, var iegūt personīgu informāciju tikai tieši no šīs informācijas subjekta pēc skaidras šīs informāci- jas subjekta piekrišanas, kā arī tikai tiktāl, cik tas nepieciešams ser- tifikāta izsniegšanai un uzturēšanai. Informāciju bez šīs informā- cijas subjekta skaidras piekrišanas nedrīkst iegūt vai apstrādāt citiem nolūkiem. 3. Neskarot juridiskās sekas, kas atbilstīgi valstu tiesību aktiem piešķirtas pseidonīmiem, dalībvalstis nekavē sertifikācijas pakal- pojumu sniedzējus sertifikātā parakstītāja vārda vietā norādīt psei- donīmu. 9. pants Komiteja 1. Komisijai palīdz Elektroniskā paraksta komiteja, turpmāk saukta “komiteja”. 2. Ja izdarīta atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus. Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laikposms ir trīs mēneši. 3. Komiteja apstiprina savu reglamentu. 10. pants Komitejas uzdevumi Komiteja saskaņā ar 9. panta 2. punktā noteikto procedūru izskaidro šīs direktīvas pielikumos noteiktās prasības, 3. panta 4. punktā noteiktos kritērijus un vispārēji atzītos standartus elektroniskā paraksta produktiem, kas noteikti un publicēti atbilstīgi 3. panta 5. punktam. (1) OV L 95, 21. 4. 1993. , 29. lpp. (2) OV L 281, 23. 11. 1995. , 31. lpp. 244 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 11. pants Paziņošana 13. pants Izpilde 1. Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm šādus jautājumus: 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2001. gada 19. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. a) informāciju par valsts brīvprātīgajām akreditācijas sistēmām, tostarp jebkādas papildu prasības atbilstīgi 3. panta 7. punk- tam; Kad dalībvalstis paredz tādus pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces. b) par akreditāciju un pārraudzību atbildīgo valstu organizāciju, kā arī 3. panta 4. punktā minēto organizāciju nosaukumus un adreses; c) visu akreditēto valsts sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju nosaukumus un adreses. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 14. pants Stāšanās spēkā 2. Visu atbilstīgi 1. punktam sniedzamo informāciju un pārmai- ņas tajā dalībvalstis paziņo, cik drīz vien iespējams. Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 12. pants Pārskatīšana 1. Komisija pārskata šīs direktīvas darbību un par to ziņo Eiro- pas Parlamentam un Padomei, vēlākais, 2003. gada 19. jūlijā. 2. Pārskatā cita starpā izvērtē to, vai būtu jāmaina šīs direktīvas darbības joma, ņemot vērā tehnikas un tirgus attīstību, kā arī attīs- tību juridiskajā jomā. Ziņojumā jo īpaši iekļauj visu saskaņošanas aspektu izvērtējumu, pamatojoties uz gūto pieredzi. Ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno tiesību aktu projektus. 15. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1999. gada 13. decembrī Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs N. FONTAINE priekšsēdētājs S. HASSI 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 245 I PIELIKUMS Prasības kvalificētiem sertifikātiem Kvalificētos sertifikātos jābūt šādai informācijai: a) norādei, ka sertifikāts izsniegts kā kvalificēts sertifikāts; b) ziņām par sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju un valsti, kurā tas reģistrēts; c) parakstītāja vārdam vai pseidonīmam, kuru kā tādu identificē; d) iespējai iekļaut īpašu parakstītājam raksturīgu pazīmi, ja vajadzīgs, atkarībā no sertifikāta nolūka; e) paraksta pārbaudes datiem, kas atbilst paraksta radīšanas datiem, kurus pārvalda parakstītājs; f) norādei par sertifikāta derīguma termiņa sākumu un beigām; g) sertifikāta identitātes kodam; h) sertifikātu izsniegušā sertifikācijas pakalpojumu sniedzēja uzlabotajam elektroniskajam parakstam; i) j) vajadzības gadījumā — ierobežojumiem attiecībā uz sertifikāta izmantošanas jomām; un vajadzības gadījumā — ierobežojumiem attiecībā uz darījumu vērtību, kam sertifikātu var izmantot. 246 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. II PIELIKUMS Prasības attiecībā uz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem, kas izsniedz kvalificētus sertifikātus Sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem: a) jāparāda uzticamība, kas nepieciešama sertifikācijas pakalpojumu sniegšanai; b) jānodrošina ātra un droša izziņu pakalpojumu, kā arī droša un tūlītēja atsaukšanas pakalpojuma darbība; c) jānodrošina, ka var precīzi noteikt sertifikāta izsniegšanas vai atsaukšanas datumu un laiku; d) piemērotiem līdzekļiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem jāpārbauda tās personas identitāte, kurai kvalificēto ser- tifikātu izsniedz, un — vajadzības gadījumā — šīs personas īpašās raksturīgās pazīmes; e) f) g) h) jānodarbina personāls, kam ir lietpratēju zināšanas, pieredze un kvalifikācija, kas vajadzīga sniedzamajiem pakal- pojumiem, jo īpaši kompetence vadības līmenī, speciālas zināšanas elektronisko parakstu tehnoloģijā un laba attiecīgu drošības procedūru pārzināšana; tiem arī jāpiemēro administratīvās un vadības procedūras, kas ir pie- mērotas un atbilst atzītiem standartiem; jāizmanto uzticamas sistēmas un produkti, kas ir aizsargāti pret pārmaiņām un nodrošina to piedāvātā procesa tehnisko un kriptogrāfisko drošību; jāveic pasākumi pret sertifikātu viltošanu un, ja sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs rada paraksta radīšanas datus, jāgarantē konfidencialitāte šo datu radīšanas procesā; jāsaglabā pietiekami finansiālie resursi, lai varētu darboties saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām, jo īpaši spējot uzņemties risku sakarā ar atbildību par zaudējumiem, piemēram, nokārtojot atbilstīgu apdrošināšanu; i) uz atbilstīgu laikposmu jāreģistrē visa saistītā informācija attiecībā uz kvalificēto sertifikātu, jo īpaši lai spētu sniegt sertifikācijas pierādījumu saistībā ar tiesas procesiem. Reģistrāciju var veikt elektroniski; j) nav ļauts uzglabāt vai kopēt tās personas paraksta radīšanas datus, kurai sertifikācijas pakalpojuma sniedzējs ir sniedzis ievērojamus pakalpojumus vadības jomā; k) pirms iesaistīšanās līgumsaistībās ar personu, kurai nepieciešams sertifikāts tās elektroniskajam parakstam, ar noturīgiem saziņas līdzekļiem jāinformē šī persona par precīziem noteikumiem attiecībā uz sertifikāta izmanto- šanu, tostarp tā izmantošanas ierobežojumus, brīvprātīgas akreditācijas sistēmas esamību un kārtību attiecībā uz sūdzībām un strīdu izšķiršanu. Šai informācijai, ko var nosūtīt elektroniski, jābūt rakstveidā un tūlītēji saprotamā valodā. Būtiskākā šīs informācijas daļa pēc to lūguma jādara pieejama arī trešām personām, kuras paļaujas uz ser- tifikātu; l) jāizmanto uzticamas sistēmas sertifikātu uzglabāšanai pārbaudāmā formā, lai — tikai attiecīgi pilnvarotas personas varētu izdarīt ierakstus un maiņas, — varētu pārbaudīt informācijas autentiskumu, — sertifikāti būtu pieejami izsniegšanai tikai tad, ja ir saņemta sertifikāta īpašnieka atļauja, un — operatoram būtu acīmredzamas visas tehniskās pārmaiņas, kas apdraud šīs prasības attiecībā uz drošību. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 247 III PIELIKUMS Prasības attiecībā uz drošām paraksta radīšanas ierīcēm 1. Drošām paraksta radīšanas ierīcēm ar atbilstīgiem tehniskiem un procesuāliem līdzekļiem ir jānodrošina vismaz tas, ka a) paraksta radīšanā izmantotie paraksta radīšanas dati var faktiski parādīties tikai vienu reizi, un to slepenība ir pienācīgi nodrošināta; b) paraksta radīšanā izmantotos paraksta radīšanas datus faktiski nevar atvasināt un paraksts ir aizsargāts pret viltošanu, izmantojot tobrīd pieejamo tehnoloģiju; c) likumīgais parakstītājs var paraksta radīšanā izmantotos paraksta radīšanas datus droši aizsargāt pret to, ka tos izmanto citi. 2. Drošās paraksta radīšanas ierīces nedrīkst mainīt parakstāmos datus vai kavēt šo datu parādīšanu parakstītājam pirms parakstīšanas procesa. 248 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. IV PIELIKUMS Ieteikumi droša paraksta pārbaudei Paraksta pārbaudes procesa laikā ar pietiekamu pārliecību būtu jāpārliecinās, ka a) paraksta pārbaudīšanai izmantojamie dati atbilst pārbaudītājam parādītajiem datiem; b) paraksts ir droši pārbaudīts un pārbaudes rezultāts ir parādīts pareizi; c) pārbaudītājs vajadzības gadījumā var droši noteikt parakstīto datu saturu; d) ir droši pārbaudīts nepieciešamā sertifikāta autentiskums un derīgums paraksta pārbaudīšanas brīdī; e) pārbaudes rezultāts un parakstītāja identitāte ir parādīta pareizi; f) ir skaidri norādīta pseidonīma izmantošana un g) iespējams atklāt ar drošību saistītas maiņas


title: Rådets förordning (EG) nr 2652/1999 av den 13 december 1999 om ändring av rådets förordning (EG) nr 772/1999 beträffande införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax med ursprung i Konungariket Norge

eurovoc_concepts:
Norway
anti-dumping duty
countervailing charge
fish farming
import
sea fish

formats: html pdf print

text: 17. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 325/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2652/1999 av den 13 december 1999 om ändring av rådets förordning (EG) nr 772/1999 beträffande införande av slutgiltiga antidump- nings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax med ursprung i Konungariket Norge EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, gäller för bristande efterlevnad av skyldigheten att vid försäljning av den berörda produkten på gemenskaps- marknaden inte ta ut priser som understiger de minimi- priser som anges i åtagandet. med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 8. 9 och artikel 9 i denna, 3. med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (2), särskilt artiklarna 13. 9 och 15 i denna, När det gäller det första kvartalet 1999 har två norska företag antingen underlåtit att inge en rapport inom den föreskrivna tidsfristen eller uppenbarligen sålt den berörda produkten på gemenskapsmarknaden till priser under dem som angavs i deras åtagande. När det gäller det fjärde kvartalet 1998 hade kommissionen också anledning att tro att en annan norsk exportör hade sålt den berörda produkten på gemenskapsmarknaden till priser under dem som angavs i dess åtagande. med beaktande av det förslag som lagts fram av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och 4. av följande skäl: A. PRELIMINÄRA TULLAR 1. 2. Inom ramen för de antidumpnings- och antisubventions- undersökningar som inleddes genom två separata till- kännagivanden i Europeiska officiella tidning (3) godtog kommissionen, genom beslut 97/ 634/EG (4) åtaganden från Norge och från 190 norska exportörer i samband med antidumpnings- och antisub- ventionsundersökningarna om import av odlad atlantlax med ursprung i Norge. gemenskapernas I åtagandena anges det att underlåtenhet att inge en kvartalsrapport om alla försäljningstransaktioner till den första icke-närstående kunden i gemenskapen inom en föreskriven tidsfrist, utom i händelse av force majeure, är att anse som en överträdelse av åtagandet, vilket även (1) EGT L 56, 6. 3. 1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30. 4. 1998, s. 18). (2) EGT L 288, 21. 10. 1997, s. 1. (3) EGT C 235, 31. 8. 1996, s. 18, och EGT C 235, 31. 8. 1996, s. 20. (4) EGT L 267, 30. 9. 1997, s. 81. Kommissionen hade därför anledning att tro att dessa tre företag hade brutit mot villkoren i deras åtaganden och införde följaktligen genom förordning (EG) nr 1826/ 1999 (5) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) preliminära antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax som omfattas av KN-nummer ex 0302 12 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 och ex 0304 20 13 med ursprung i Norge och som expor- teras av de tre företag som förtecknas i bilaga II till den förordningen. Genom samma förordning strök kommis- sionen de berörda företagen från bilagan till beslut 97/ 634/EG över företag från vilka åtaganden godtagits. B. PÅFÖLJANDE FÖRFARANDE 5. Alla de tre norska företag som omfattades av de prelimi- nära tullarna underrättades skriftligen om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för införandet av de preliminära tullarna. De gavs också tillfälle att lämna synpunkter och begära att bli hörda. (5) EGT L 223, 24. 8. 1999, s. 3. L 325/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 12. 1999 6. 7. 8. 9. 10. 11. Alla de berörda norska företagen lämnade synpunkter skriftligen inom den tidsfrist som anges i förordningen om preliminär tull och ett av dem begärde att höras, vilket beviljades. Kommissionen inhämtade och kontrol- lerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för ett slutgiltigt avgörande om den eventuella överträ- delserna. Kommissionen fastställde i samband med sin undersök- ning att två av de företag mot vilka preliminära tullar hade införts inte hade överträtt sina åtaganden och att de skulle återinföras på förteckningen över företag som omfattas av befrielse från antidumpnings- och utjäm- ningstullar. Exportörerna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens deras att åtaganden. godkänna beslut åter Det andra företaget, Vie de France Norway AS (numera Cuisine Solutions Norway AS), som omfattas av prelimi- nära tullar, underrättades om de viktigaste omständig- heter och överväganden som låg till grund för kommis- sionens avsikt att bekräfta upphävandet av dess åtagande och rekommendera införandet av slutgiltiga antidump- nings- och utjämningstullar och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar. Företaget beviljades också en period efter detta utlämnande av uppgifter inom vilken det kunde lämna synpunkter. För kommissionens slutsatser i detta avseende redogörs fullt ut i kommissionens förordning (EG) nr 2592/ 1999 (1). slutsatsen att Ingen av de inlämnade synpunkterna har emellertid ändrat slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar bör införas på import av odlad atlantlax med ursprung i Norge som exporteras av Vie de France AS (numera Cuisine Solutions Norway AS). C. SLUTGILTIGA TULLAR De undersökningar som ledde till att åtagandena gjordes avslutades med ett slutgiltigt fastställande i förordning (EG) nr 1890/97 (2) av att dumpning och skada förelåg och ett slutgiltigt förordning (EG) nr fastställande i 1891/97 (3) av att subventionering och skada förelåg. Även om båda dessa förordningar upphävdes genom förordning (EG) nr 772/1999 (4), är de omständigheter och överväganden som fastställs i dessa fortfarande giltiga (skäl 19 i förordning (EG) nr 772/1999). Enligt artikel 8. 9 i förordning (EG) nr 384/96 respektive artikel 13. 9 i förordning (EG) nr 2026/97 skall anti- dumpningstullsatsen och utjämningstullsatsen fastställas på grundval av de faktiska omständigheter som konsta- terats i samband med den undersökning som ledde till avseende och mot att åtagandet gjordes. I detta (1) EGT L 315, 9. 12. 1999, s. 17. (2) EGT L 267, 30. 9. 1997, s. 1. (3) EGT L 267, 30. 9. 1997, s. 19. (4) EGT L 101, 16. 4. 1999, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1895/1999 (EGT L 233, 3. 9. 1999, s. 1). bakgrund av skäl 107 i förordning (EG) nr 1890/97 och skäl 149 i förordning (EG) nr 1891/97 anses det lämp- ligt att den slutgiltiga antidumpnings- och utjämnings- tullsatsen fastställs på den nivå och i den form som infördes genom förordning (EG) nr 772/1999. 12. 13. D. SLUTGILTIGT UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR Överträdelse av åtagandet har slutgiltigt fastställts när det gäller en av de tre exportörer som preliminärt ansågs ha brutit mot sina åtaganden. Det anses därför nödvän- digt, när det gäller den exportören, att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidump- nings- och utjämningstullar tas ut slutgiltigt till den slut- giltiga tullsatsen. E. ÄNDRING AV BILAGAN TILL FÖRORDNING (EG) nr 772/1999 Genom förordning (EG) nr 2592/1999 godtog kommis- sionen åtaganden från två nya exportörer, Normarine AS och Oskar Einar Rydbeck. I enlighet med artikel 2 i förordning (EG) nr 772/1999 utvidgade kommissionen också befrielsen från antidumpnings- och utjämnings- tullar till att även omfatta dessa exportörer genom att i bilagan till den förordningen. deras namn lades till 14. Mot bakgrund av ovanstående bör därför bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 genom vilken de parter som där anges befrias från tull ändras så att Vie de France Norway AS inte längre omfattas av befrielsen. Bilagan bör också uppdateras för att ta hänsyn till den befrielse som genom förordning (EG) nr 2592/1999 utvidgades till att omfatta även Normarine AS och Oskar Einar Rydbeck. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 skall ersättas med bilagan till denna förordning. Artikel 2 0302 12 00*22, De belopp, för vilka säkerhet ställts i form av de preliminära antidumpnings- och utjämningstullar som infördes genom förordning (EG) nr 1826/1999 för odlad (ej vild) atlantlax som omfattas av KN-nummer ex 0302 12 00 (TARIC-nummer: 0302 12 00*21, och (TARIC-nummer: 0302 12 00*29), 0303 22 00*21, och (TARIC-nummer: ex 0304 10 13 0303 22 00*29), 0304 10 13*21 och 0304 10 13*29) och ex 0304 20 13 (TARIC-nummer: 0304 20 13*21 och 0304 20 13*29) med ursprung i Norge och som exporteras av Vie de France AS, numera Cuisine Solutions Norway AS (TARIC-tilläggsnummer 8321), skall slutgiltigt tas ut. 0303 22 00*22, 0302 12 00*23 0303 22 00*23 ex 0303 22 00 17. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 325/3 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 3 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 13 december 1999. På rådets vägnar S. HASSI Ordförande L 325/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 12. 1999 FÖRTECKNING ÖVER FÖRETAG SOM ÄR BEFRIADE FRÅN SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGS- OCH UTJÄM- NINGSTULLAR BILAGA Åtagande nr Företag TARIC-tilläggsnummer 3 7 8 11 13 15 16 17 20 21 22 23 24 26 27 31 32 33 35 36 39 41 42 43 44 46 47 48 50 Agnefest Seafood Aqua Export A/S Aqua Partner A/S Arctic Group International Artic Superior A/S A/S Aalesundfisk A/S Austevoll Fiskeindustri A/S Keco A/S Refsnes Fiskeindustri A/S West Fish Ltd Astor A/S Atlantic King Stranda A/S Atlantic Seafood A/S Borkowski & Rosnes A/S Brødrene Aasjord A/S Christiansen Partner A/S Clipper Seafood A/S Coast Seafood A/S Dafjord Laks A/S Delfa Norge A/S Domstein Salmon A/S Ecco Fisk & Delikatesse Edvard Johnsen A/S Eurolaks AS Euronor AS Fiskeforsyningen AS Fjord Aqua Group AS Fjord Trading Ltd. AS Fossen AS 8325 8100 8101 8109 8111 8113 8114 8115 8118 8119 8120 8121 8122 8124 8125 8129 8130 8131 8133 8134 8136 8138 8139 8140 8141 8143 8144 8145 8147 17. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 325/5 Åtagande nr Företag TARIC-tilläggsnummer 51 52 53 58 60 61 62 66 67 72 75 76 77 79 80 82 83 85 87 92 93 96 98 100 101 104 105 107 108 111 112 113 114 Fresh Atlantic AS Fresh Marine Company AS Fryseriet AS Grieg Seafood AS Haafa fisk AS Hallvard Lerøy AS Atlantis Filetfabrikk AS Hydro Seafood Norway AS Hydrotech-gruppen AS Inter Sea AS Janas AS Joh. H. Pettersen AS Johan J. Helland AS Karsten J. Ellingsen AS Kr Kleiven & Co. AS Labeyrie Norge AS Lafjord Group AS Leica Fiskeprodukter Lofoten Seafood Export AS Marine Seafood AS Marstein Seafood AS Memo Food AS Misundfisk AS Naco Trading AS Namdal Salmon AS Nergård AS Nils Williksen AS Nisja Trading AS Nor-Food AS Nordic Group ASA Nordreisa Laks AS Norexport AS Norfi Produkter AS 8148 8149 8150 8300 8302 8303 8304 8159 8428 8174 8177 8178 8179 8181 8182 8184 8185 8187 8188 8196 8197 8200 8202 8206 8207 8210 8211 8213 8214 8217 8218 8223 8227 L 325/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 12. 1999 Åtagande nr Företag TARIC-tilläggsnummer 115 116 119 120 121 122 123 124 126 128 130 134 137 140 141 142 144 145 146 147 148 151 153 154 155 156 157 158 160 161 162 164 165 Norfood Group AS Norfra Eksport AS Norsk Akvakultur AS Norsk Sjømat AS Northern Seafood AS Nortrade AS Norway Royal Salmon Sales AS Norway Royal Salmon AS Norway Seafoods ASA Norwell AS Nova Sea AS Ok-Fish Kvalheim AS Pan Fish Sales AS Polar Seafood Norway AS Prilam Norvège AS Pundslett Fisk Rolf Olsen Seafood AS Ryfisk AS Rørvik Fisk-og fiskematforretning AS Saga Lax Norge AS Prima Nor AS Sangoltgruppa AS Scanfood AS Sea Eagle Group AS Sea Star International AS Sea-Bell AS Seaco AS Seacom AS Seafood Farmers of Norway Ltd AS Seanor AS Sekkingstad AS Sirena Norway AS Kinn Salmon AS 8228 8229 8232 8233 8307 8308 8309 8312 8314 8316 8235 8239 8242 8247 8248 8251 8254 8256 8257 8258 8259 8262 8264 8265 8266 8267 8268 8269 8271 8272 8273 8275 8276 17. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 325/7 Åtagande nr Företag TARIC-tilläggsnummer 167 168 172 174 175 176 178 180 182 183 188 189 190 191 192 193 194 195 196 197 198 Fjord Seafood Leines AS SMP Marine Produkter AS Stjernelaks AS Stolt Sea Farm AS Storm Company AS Superior AS Terra Seafood AS Timar Seafood AS Torris Products Ltd. AS Troll Salmon AS Vikenco AS Wannebo International AS West Fish Norwegian Salmon AS Nor-Fa Food AS Westmarine AS F. Uhrenholt Seafood Norway AS Mesan Seafood AS Polaris Seafood AS Scanfish AS Normarine AS Oskar Einar Rydbeck 8278 8279 8283 8285 8286 8287 8289 8294 8298 8317 8322 8323 8324 8102 8625 A033 A034 A035 A036 A049 A050


title: WRITTEN QUESTION E-2290/99 by Carlos Carnero González (PSE) to the Council. Future of shipbuilding in Europe.

eurovoc_concepts:
EU industrial policy
International Monetary Fund
Japan
South Korea
Spain
State aid
World Bank
privatisation
restriction on competition
shipbuilding
tariff negotiations
terms for aid

text: 3. 10. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 280 E/23 As regards the possibility that the Dos Llometes project runs counter to the provisions of Commission recommendation 75/65/EEC of 20 December 1974 to Member States concerning the protection of architectural and natural heritage, we would point out that in secondary Community legislation recom- mendations are non-binding legal acts for the Member States. (1) OJ L 73, 14. 3. 1997. (2000/C 280 E/021) WRITTEN QUESTION E-2290/99 by Carlos Carnero GonzÆlez (PSE) to the Council (13 December 1999) Subject: Future of shipbuilding in Europe On 5 November 1999, the European Trade Union called a four hour strike in the shipbuilding industry, on behalf of the sector(cid:146)s viability, under the slogan (cid:145)WORK FOR SHIPYARDS: A FUTURE FOR EUROPE(cid:146), and on 9 November, the Council of Industry Ministers assessed the situation of European shipbuilding. A two-hour strike had taken place on 27 October in Spain, a country with a long history of major commitment the yards belonging to the Spanish Shipbuilders(cid:146) Group, (Grupo Astilleros Espaæoles) to draw attention to their viability, and to protest against the privatisation of Astander by the Sociedad Espaæol de Participaciones Industriales. At the same time, it was announced that the Commission was demanding that the Spanish Government return over 18 billion pesetas granted to the shipbuilding sector as tax credits, claiming that they were state aids. to shipbuilding, in all The need to guarantee a future for the shipbuilding industry should be an absolute priority of the European Union, for economic, social and employment reasons. This needs to be achieved by mutual agreement with the trade union leadership, and guarantee, above all, employment in a competitive public sector. Can the Council answer the following questions: 1. What measures can it put forward to guarantee the viability of shipbuilding, following the November Council meeting? 2. Is it aware of the privatisation of Astander, and does it seriously believe that dismantling the public sector is the right way to guarantee production and employment? 3. What is its opinion of the dumping practised by countries like Korea and Japan in this area? (2000/C 280 E/022) WRITTEN QUESTION E-2311/99 by Carlos Westendorp y Cabeza (PSE) to the Council (13 December 1999) Subject: Aid to the shipbuilding industry The European shipbuilding sector is in serious difficulty. One of the EU(cid:146)s priorities should be to secure the future of a competitive shipbuilding industry which will contribute to social and economic development by maintaining a certain level of employment in a number of regions, many of which have a high level of unemployment. In its report to the Council on the situation of shipbuilding in the world, the Commission acknowledges that South Korea(cid:146)s public aid scheme for shipbuilding is destabilising the world market in that sector. With a view to planning measures which will remedy this state of affairs, has the Commission quantified the amount of such aid? Council Regulation (EC) No 1540/98 (1) of 29 June 1998 lays down new rules on state aid to the shipbuilding sector up to December 2000. Is the Commission planning to extend the provision of such aid to European production beyond that date as a precautionary measure whilst it pursues its investigation into shipbuilding aid in South Korea?


title: Proposition de décision du Conseil modifiant la décision 97/534/CE relative à l'interdiction de l'utilisation de matériels présentant des risques au regard des encéphalopathies spongiformes transmissibles

eurovoc_concepts:
animal disease
animal product
intra-EU trade
live animal
veterinary inspection

formats: html pdf

text: COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES Bruxelles, le 13. 12. 1999 COM(1999) 711 final Proposition de DÉCISION DU CONSEIL modifiant la décision 97/534/CE relative à l'interdiction de l'utilisation de matériels présentant des risques au regard des encéphalopathies spongiformes transmissibles (présentée par la Commission) EXPOSÉ DES MOTIFS La décision proposée diffère de trois mois l'entrée en vigueur de la décision 97/534/CE de la Commission relative à l'interdiction de l'utilisation de matériels présentant des risques au regard des encéphalopathies spongiformes transmissibles (MRS). Le 24 novembre, le collège des Commissaires est convenu de soumettre deux propositions au comité vétérinaire permanent (CVP) pour examen et avis, en fonction des progrès accomplis. La première proposition de fond remplace et abroge les dispositions de la décision 97/534/CE et se conforme à l'invitation faite à la Commission par le Conseil en mars 1998 l'exhortant à fonder une proposition appropriée relative aux MRS sur le code de l'OIE sur l'ESB. La deuxième proposition, de moindre envergure, diffère de trois mois l'entrée en vigueur de la décision existante (97/534/CE) de la Commission visant à interdire les MRS en cas de progrès accomplis dans le domaine de la première. Le 26 novembre, ces propositions ont d'abord été discutées avec les États membres au sein d'un groupe de travail du CVP, discussions qui ont débouché sur plusieurs modifications de la proposition de fond de plus grande envergure. Le 8 décembre, les deux propositions, dont la première sous forme modifiée, ont été soumises au CVP. Bien que la plupart des États membres aient estimé que la proposition de fond constitue une bonne base pour la future réglementation des MRS, ils s'y sont opposés en demandant, en lieu et place, le report de la décision 97/534/CE. La proposition de fond n'a pas fait l'objet d'un vote. En fin de compte, le CVP a exprimé un avis négatif à l'égard de la proposition de moindre envergure prévoyant le report de trois mois de la décision en cause, en réaffirmant que le report devrait permettre de tenir compte de la prochaine assemblée générale de l'OIE en mai, à Paris. Les résultats du vote sont les suivants : Voix pour : DK, ES, IR, PO, SV, UK Voix contre : DE, EL, FR, IT, LU, NL, OS, FIN Abstention : BE 2 Proposition de DÉCISION DU CONSEIL modifiant la décision 97/534/CE relative à l'interdiction de l'utilisation de matériels présentant des risques au regard des encéphalopathies spongiformes transmissibles LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu la directive 89/662/CEE du Conseil du 11 décembre 1989 relative aux contrôles vétérinaires applicables dans les échanges intracommunautaires dans la perspective de la réalisation du marché intérieur1, modifiée en dernier lieu par la directive 92/118/CEE2, et notamment son article 9, paragraphe 4, vu la directive 90/425/CEE du Conseil du 26 juin 1990 relative aux contrôles vétérinaires et zootechniques applicables dans les échanges intracommunautaires de certains animaux vivants et produits dans la perspective de la réalisation du marché intérieur3, modifiée en dernier lieu par la directive 92/118/CEE, et notamment son article 10, paragraphe 4, vu la directive 97/78/CE du Conseil du 18 décembre 1997 fixant les principes relatifs à l'organisation des contrôles vétérinaires pour les produits en provenance des pays tiers introduits dans la Communauté4, et notamment son article 22, vu la proposition de la Commission, considérant ce qui suit : (1) (2) La Commission a arrêté le 30 juillet 1997 la décision 97/534/CE relative à l'interdiction de l'utilisation de matériels présentant des risques au regard des encéphalopathies spongiformes transmissibles5, modifiée en dernier la décision 98/745/CE du Conseil6. La décision 97/534/CE est applicable à partir du 31 décembre 1999. lieu par Toutefois, l'examen des implications de cette décision pour de nombreux produits et l'analyse des nouvelles informations scientifiques exigent plus de temps. La date de mise en application de la décision 97/534/CE doit donc être repoussée. (3) Considérant que le comité vétérinaire permanent n’a pas émis d’avis favorable, 1 2 3 4 5 6 JO L 395 du 30. 12. 1989, p. 13. JO L 62 du 15. 3. 1993, p. 49. JO L 224 du 18. 8. 1990, p. 29. JO L 24 du 30. 1. 1998, p. 9. JO L 216 du 8. 8. 1997, p. 95. JO L 358 du 31. 12. 1998, p. 113. 3 A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION : Article premier À l'article 10 de la décision 97/534/CE, les termes «31 décembre 1999» sont remplacés par les termes «31 mars 2000». La présente décision est applicable à partir du 31 décembre 1999. Article 2 Article 3 Les États membres sont destinataires de la présente décision. Fait à Bruxelles, le Par le Conseil Le Président 4


title: PERGUNTA ESCRITA P-2423/99 apresentada por Mauro Nobilia (UEN) à Comissão. Construção de uma instalação de incineração de resíduos em Battipaglia (Itália).

eurovoc_concepts:
Campania
air quality
environmental impact
environmental protection
location of industry
waste incineration

text: C 219 E/158 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 1. 8. 2000 Neste contexto, teve lugar a visita a Bruxelas de Sua ExcelŒncia Abderrahmane Youssoufi, Primeiro Ministro, por ocasiªo do col(cid:243)quio organizado pelo C(cid:237)rculo de Amizade Euro-Marroquino em 21 de Outubro de 1999 com o apoio da PresidŒncia do Parlamento Europeu com o tema «Marrocos- -Europa: um destino comum». Nesta ocasiªo, o Senhor Youssoufi teve a possibilidade de se encontrar com o Presidente da Comissªo e igualmente com o membro da Comissªo responsÆvel pelas rela(cid:231)ıes externas, que aproveitaram a ocasiªo para discutir a evolu(cid:231)ªo das rela(cid:231)ıes euro-marroquinas na perspectiva da entrada em vigor do acordo de associa(cid:231)ªo. Desta (cid:243)ptica, a Comissªo continuarÆ a desenvolver e aprofundar as suas rela(cid:231)ıes com Marrocos no quadro do partenariado euro-mediterr(cid:226)nico. (2000/C 219 E/201) PERGUNTA ESCRITA P-2423/99 apresentada por Mauro Nobilia (UEN) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Constru(cid:231)ªo de uma instala(cid:231)ªo de incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos em Battipaglia (ItÆlia) A regiªo de Camp(cid:226)nia aprovou atravØs do decreto no 27/97 o plano regional de elimina(cid:231)ªo de res(cid:237)duos, que identifica a zona de desenvolvimento industrial (ASI) do munic(cid:237)pio de Battipaglia como a localiza(cid:231)ªo adequada (cid:224) constru(cid:231)ªo de uma instala(cid:231)ªo destinada (cid:224) produ(cid:231)ªo de energia atravØs da valoriza(cid:231)ªo tØrmica de combust(cid:237)vel obtido a partir de res(cid:237)duos. A zona em questªo estÆ praticamente unida ao centro urbano, sendo, em consequŒncia, densamente povoada. A constru(cid:231)ªo de uma incineradora na Asi do munic(cid:237)pio de Battipaglia teria repercussıes ambientais notabil(cid:237)ssimas na medida em que baixaria para n(cid:237)veis inadmiss(cid:237)veis as jÆ precÆrias condi(cid:231)ıes ambientais. Acresce que, tratando-se de uma zona com uma forte voca(cid:231)ªo agro-tur(cid:237)stica, muito ligada (cid:224) indœstria de lactic(cid:237)nios, a instala(cid:231)ªo em questªo iria comprometer seriamente o equil(cid:237)brio econ(cid:243)mico e social de toda a plan(cid:237)cie de Sele. (cid:192) luz de quanto precede, poderia a Comissªo: (cid:129) Verificar a veracidade dos factos acima referidos? (cid:129) Indicar se a constru(cid:231)ªo da instala(cid:231)ªo de incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos na zona em questªo nªo configura uma infrac(cid:231)ªo das directivas nos 89/369/CEE, 89/429/CEE e 94/67/CEE do Conselho, relativas (cid:224) estratØgia comunitÆria em matØria de gestªo de res(cid:237)duos, da resolu(cid:231)ªo 97/C 76/01 do Conselho, de 24 de Fevereiro de 1997, e (cid:224) proposta de directiva COM(98) 558 do Conselho, relativa (cid:224) incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos, bem como das demais disposi(cid:231)ıes comunitÆrias em vigor em matØria de defesa do meio ambiente? (cid:129) Em caso afirmativo, indicar se nªo considera oportuno convidar o Governo italiano a procurar uma localiza(cid:231)ªo mais adequada do que a zona de desenvolvimento industrial de Battipaglia? Resposta dada pela ComissÆria M. Wallstr(cid:246)m em nome da Comissªo (11 de Janeiro de 2000) As Directivas do Conselho 89/369/CEE, de 8 de Junho de 1989, relativa (cid:224) preven(cid:231)ªo da polui(cid:231)ªo atmosfØrica proveniente de novas instala(cid:231)ıes de incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos urbanos (1), 89/429/CEE, de 21 de Junho de 1989, relativa (cid:224) redu(cid:231)ªo da polui(cid:231)ªo atmosfØrica proveniente das instala(cid:231)ıes existentes de incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos urbanos (2), e 94/67/CE, de 16 de Dezembro de 1994, relativa (cid:224) incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos perigosos (3), sªo aplicÆveis unicamente a instala(cid:231)ıes em funcionamento, pelo que nªo podem ser tidas em conta relativamente (cid:224) central de incinera(cid:231)ªo de res(cid:237)duos com recupera(cid:231)ªo de energia prevista para Battipaglia (Salerno), a qual nªo consta ter jÆ sido constru(cid:237)da. Por sua vez, as resolu(cid:231)ıes do Conselho e as propostas de directiva que o Senhor Deputado refere nªo tŒm efeitos vinculativos no caso vertente. 1. 8. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 219 E/159 Todavia, com base na informa(cid:231)ªo igualmente fornecida pelo Senhor Deputado, da qual se deduz poder haver problemas relacionados com a localiza(cid:231)ªo da central, a Comissªo considera poss(cid:237)vel a aplica(cid:231)ªo da Directiva 97/11/CE do Conselho, de 3 de Mar(cid:231)o de 1997, que altera a Directiva 85/337/CEE, relativa (cid:224) avalia(cid:231)ªo dos efeitos de determinados projectos pœblicos e privados no ambiente (4). A Comissªo vai tomar as medidas necessÆrias no sentido de assegurar a observ(cid:226)ncia do direito comunitÆrio e, em particular, da directiva mencionada. (1) (2) (3) (4) JO L 163 de 14. 6. 1989, p. 32. JO L 203 de 15. 7. 1989, p. 50. JO L 365 de 31. 12. 1994, p. 34. JO L 73 de 14. 3. 1997, p. 5. (2000/C 219 E/202) PERGUNTA ESCRITA P-2424/99 apresentada por Roberta Angelilli (NI) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Reconhecimento do desporto no Tratado A fun(cid:231)ªo social do desporto Ø reconhecida pela Carta Europeia do Desporto de 1992 e pela declara(cid:231)ªo relativa ao desporto apensa ao Tratado de Amesterdªo, na qual se «salienta o significado social do desporto, em especial o seu papel na forma(cid:231)ªo da identidade e na aproxima(cid:231)ªo das pessoas». Pelas suas caracter(cid:237)sticas particulares, o desporto reveste-se de um valor absolutamente original e espec(cid:237)fico, nªo podendo ser assimilado a outras actividades econ(cid:243)micas, tal como acontece na actual disciplina normativa. Ora, tendo em conta o ac(cid:243)rdªo Bosman do Tribunal de Justi(cid:231)a Europeu de 15 de Dezembro de 1995, que tornou poss(cid:237)vel a transferŒncia e a inscri(cid:231)ªo livre e sem limites numØricos de atletas profissionais entre os Estados-membros, o perigo que tal possibilidade representa, quer para a identidade nacional das sociedades desportivas, quer em termos do empobrecimento da actividade juvenil ao limitar o aumento de jovens atletas; tendo tambØm em conta o princ(cid:237)pio da subsidiariedade, que aconselha o respeito da autonomia das institui(cid:231)ıes desportivas e das respectivas estruturas nacionais, as quais sªo responsÆveis pela regulamenta- (cid:231)ªo do sector. Tendo em conta que o Conselho Europeu de 11 e 12 de Dezembro de 1998, em Viena, reconheceu o papel do desporto no plano social e convidou a Comissªo a elaborar um relat(cid:243)rio destinado ao Conselho Europeu de Hels(cid:237)nquia, na perspectiva da ConferŒncia Intergovernamental. Pergunta-se: 1. A Comissªo criou um grupo de trabalho para elaborar o relat(cid:243)rio? 2. Qual o estado de adiantamento do relat(cid:243)rio? Os trabalhos estarªo conclu(cid:237)dos a tempo da cimeira de Hels(cid:237)nquia? 3. Considera oportuno, tendo em vista a pr(cid:243)xima ConferŒncia Intergovernamental, introduzir uma altera(cid:231)ªo formal ao Tratado, que acrescente ao T(cid:237)tulo XII (ex -T(cid:237)tulo IX) um artigo que, tal como jÆ aconteceu com a cultura, reconhe(cid:231)a a especificidade e as exigŒncias particulares do desporto e sublinhe a necessÆria subsidiariedade da ac(cid:231)ªo comunitÆria nesta matØria? Resposta de Viviane Reding em nome da Comissªo (7 de Janeiro de 2000) 1. No contexto da prepara(cid:231)ªo do relat(cid:243)rio de Hels(cid:237)nquia sobre o desporto, a Comissªo deu seguimento ao convite formulado na declara(cid:231)ªo de Amesterdªo sobre o desporto de auscultar as organiza(cid:231)ıes desportivas sempre que sejam tratadas questıes importantes relacionadas com o desporto. Para este efeito, a Comissªo publicou um documento de consulta, que suscitou numerosas reac(cid:231)ıes e comentÆrios da parte das organiza(cid:231)ıes desportivas. Esse documento serviu de base para as Jornadas Europeias do Desporto, realizadas em Ol(cid:237)mpia, de 20 a 23 de Maio de 1999. Estas Jornadas constitu(cid:237)ram uma ocasiªo privilegiada para a globalidade das entidades do mundo do desporto (cid:129) federa(cid:231)ıes, administra(cid:231)ªo pœblica, outras institui(cid:231)ıes comunitÆrias, indœstria, meios de comunica(cid:231)ªo (cid:129) exprimirem o seu ponto de vista sobre o desporto. Refira-se ainda que a Comissªo tambØm teve em conta o relat(cid:243)rio sobre o desporto do ComitØ das Regiıes


title: PREGUNTA ESCRITA E-2337/99 de Anna Karamanou (PSE) a la Comisión. Daños mortales para la salud derivados de las radiaciones de los teléfonos móviles.

eurovoc_concepts:
cancer
health policy
health risk
medical research
mobile phone
non-ionising radiation
public health
quality of life
trauma

text: 8. 8. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 225 E/107 Respuesta del Sr. Verheugen en nombre de la Comisi(cid:243)n (11 de enero de 2000) 1. La Comisi(cid:243)n ha concedido siempre una atenci(cid:243)n especial a la seguridad nuclear en el contexto de la ampliaci(cid:243)n. La Comisi(cid:243)n someterÆ este campo a un control continuo y a acciones de apoyo en el per(cid:237)odo de preadhesi(cid:243)n. Asimismo ha iniciado una estrecha colaboraci(cid:243)n con las autoridades encargadas de la seguridad de los pa(cid:237)ses candidatos para reforzar sus recursos y su independencia y con ello ampliar mÆs la cultura sobre seguridad nuclear que se ha desarrollado en la Comunidad. 2. La pol(cid:237)tica de la Comisi(cid:243)n respecto de estos temas aparece claramente resumida en la Agenda 2000 de julio de 1997, documento en el que los reactores de las centrales nucleares de los pa(cid:237)ses candidatos se dividen en tres categor(cid:237)as: reactores de diseæo occidental, las centrales de diseæo soviØtico que pueden ser objeto de modernizaci(cid:243)n para cumplir las normas de seguridad internacionales, y las unidades de diseæo soviØtico que no pueden modernizarse a un coste razonable. La Comisi(cid:243)n ha declarado en varias ocasiones que las centrales nucleares de la tercera categor(cid:237)a que funcionan en pa(cid:237)ses candidatos deber(cid:237)an clausurarse a la mayor brevedad posible, en el marco de una amplia estrategia en materia de energ(cid:237)a. Esto es vÆlido para Bohunice V-1 en Eslovaquia y la central nuclear Ignalina (NPP) en Lituania, as(cid:237) como para las unidades 1-4 del NPP Kozloduy en Bulgaria. 3. La Comisi(cid:243)n ha mantenido discusiones intensas y fruct(cid:237)feras sobre este problema con las autoridades de los pa(cid:237)ses candidatos. En los segundos informes peri(cid:243)dicos sobre el progreso de los candidatos hacia la adhesi(cid:243)n del 13 de octubre de 1999, la Comisi(cid:243)n acogi(cid:243) con satisfacci(cid:243)n las decisiones de las autoridades lituanas y eslovacas referentes al cierre anticipado de los reactores Ignalina y Bohunice V-1. La Comisi(cid:243)n tambiØn se congratula del reciente acuerdo con Bulgaria por lo que se refiere al cierre anticipado de Kozloduy 1-4. Considera estas decisiones como expresi(cid:243)n del compromiso de los pa(cid:237)ses con la integraci(cid:243)n y como contribuci(cid:243)n importante a la seguridad nuclear en Europa. La Comisi(cid:243)n, ciertamente, continuarÆ el diÆlogo sobre este problema con las autoridades correspondientes. 4. La autoridad encargada de la seguridad en Lituania garantiza con carÆcter peri(cid:243)dico que el operador de los reactores nucleares aplica las disposiciones de seguridad del programa de mejora de la seguridad. La concesi(cid:243)n de los permisos de explotaci(cid:243)n estÆ condicionada a los resultados de estas revisiones en materia de seguridad, y a los informes de evaluaci(cid:243)n al respecto. La Comisi(cid:243)n respalda a la autoridad lituana encargada de la seguridad y apoya las actividades realizadas con recursos del programa PHARE. (2000/C 225 E/109) PREGUNTA ESCRITA E-2337/99 de Anna Karamanou (PSE) a la Comisi(cid:243)n (13 de diciembre de 1999) Asunto: Daæos mortales para la salud derivados de las radiaciones de los telØfonos m(cid:243)viles Recientes investigaciones de cient(cid:237)ficos suecos, as(cid:237) como de otros cient(cid:237)ficos especializados en temas de salud pœblica, han revelado que el uso de telØfonos m(cid:243)viles, debido a la radiaci(cid:243)n que emiten, produce graves daæos al organismo humano, como la aparici(cid:243)n o desarrollo de tumores cancerosos en el cerebro, problemas acœsticos y daæos genØticos funcionales. Se pregunta a la Comisi(cid:243)n: ¿quØ medidas y propuestas pol(cid:237)ticas piensa presentar para garantizar un funcionamiento seguro de la telefon(cid:237)a m(cid:243)vil y la protecci(cid:243)n de la salud de los ciudadanos? Respuesta del Sr. Byrne en nombre de la Comisi(cid:243)n (17 de enero de 2000) La Comisi(cid:243)n ha tomado la debida nota de las preocupaciones sobre los posibles efectos nocivos de los campos electromagnØticos. El 9 de marzo de 1999, el Consejo y el Parlamento adoptaron la Directiva 1999/5/CE sobre equipos radioelØctricos y equipos terminales de telecomunicaci(cid:243)n y reconocimiento mutuo de su conformidad (1). En dicha Directiva, se establecen los requisitos que deben cumplir los transmisores radioelØctricos para ser comercializados y utilizados; asimismo, se prevØ que los Estados miembros puedan restringir su funciona- miento por motivos de salud, por ejemplo, imponiendo distancias m(cid:237)nimas entre el transmisor y el pœblico. C 225 E/108 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 8. 8. 2000 El 12 de julio de 1999, el Consejo adopt(cid:243) la Recomendaci(cid:243)n 1999/519/CE (2), propuesta por la Comisi(cid:243)n, relativa a la exposici(cid:243)n del pœblico en general a campos electromagnØticos. En dicha Recomendaci(cid:243)n se tiene en cuenta el dictamen cient(cid:237)fico de la Comisi(cid:243)n internacional sobre protecci(cid:243)n contra las radiaciones no ionizantes, respaldado por el ComitØ cient(cid:237)fico director de la Comisi(cid:243)n, que se refiere a las repercusiones comprobadas sobre la salud humana debidas a la exposici(cid:243)n a los campos electromag- nØticos. En este contexto, es preciso mencionar que la amplia investigaci(cid:243)n efectuada en Europa gracias a la acci(cid:243)n coordinada de los proyectos COST 244 y 244 bis en los œltimos diez aæos no ha puesto de relieve ningœn efecto reproducible perjudicial para la salud por lo que se refiere a los niveles de las emisiones de frecuencias radioelØctricas habituales de los telØfonos m(cid:243)viles y de las torres de telefon(cid:237)a m(cid:243)vil. En caso de que existan efectos nocivos para la salud, s(cid:243)lo podr(cid:237)a tratarse de efectos a mÆs largo plazo, lo la investigaci(cid:243)n deber(cid:237)a seguir midiendo tales efectos, y los que todav(cid:237)a es una inc(cid:243)gnita. Por tanto, resultados de la investigaci(cid:243)n actual y futura en este campo se examinarÆn en el marco del procedimiento de informaci(cid:243)n previsto en el texto de la Recomendaci(cid:243)n. En el contexto del 5o Programa marco de investigaci(cid:243)n, desarrollo tecnol(cid:243)gico y demostraci(cid:243)n, el programa sobre la calidad de vida y la gesti(cid:243)n de los recursos vivos prevØ en su acci(cid:243)n clave no 4 «Medio ambiente y salud» investigaciones espec(cid:237)ficas sobre los efectos de la radiaci(cid:243)n electromagnØtica en la salud y, en especial, estudios epidemiol(cid:243)gicos y biomØdicos para determinar posibles efectos vinculados a la radiaci(cid:243)n no ionizante, particularmente de los telØfonos celulares y de las antenas (punto 2 del programa de trabajo sobre calidad de vida (3)). En breve se pondrÆn en marcha diversos proyectos correspondientes a la primera convocatoria de dicho programa. (1) DO L 91 de 7. 4. 1999. (2) DO L 199 de 30. 7. 1999. (3) Decisi(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n C/1999/493 de 4 de marzo de 1999. (2000/C 225 E/110) PREGUNTA ESCRITA E-2341/99 de Alexandros Alavanos (GUE/NGL) a la Comisi(cid:243)n (13 de diciembre de 1999) Asunto: Vuelta al funcionamiento del hospital oncol(cid:243)gico de KifisiÆ Tras la destrucci(cid:243)n del hospital de Agii Anarghiri como consecuencia del terremoto, 2. 500 enfermos de cÆncer, sin posibilidad de aplazamiento o suspensi(cid:243)n, se encontraron sin tratamiento mientras en los demÆs hospitales oncol(cid:243)gicos hay una lista de espera. La soluci(cid:243)n que ha preferido el Gobierno griego, el traslado proporcional del personal cl(cid:237)nico o bien el despido o dispersi(cid:243)n del personal y laboratorios del hospital a entornos no hospitalarios, ha sido criticada por la comisi(cid:243)n cient(cid:237)fica del hospital como ineficaz para la continuaci(cid:243)n de la terapia de los enfermos. Por ello, la comisi(cid:243)n cient(cid:237)fica prefiere que el hospital se instale en espacios libres y suficientes de los hospitales subordinados que han sido seæalados y que han aceptado esta soluci(cid:243)n. Se pregunta a la Comisi(cid:243)n si estÆ dispuesta a financiar el gasto de la reconstrucci(cid:243)n provisional del hospital, de acuerdo con las indicaciones de su comitØ cient(cid:237)fico, mientras se completa la construcci(cid:243)n del nuevo hospital. Respuesta del Sr. Barnier En nombre de la Comisi(cid:243)n (20 de enero de 2000) La Comisi(cid:243)n podr(cid:237)a examinar la eventual cofinanciaci(cid:243)n del traslado o la reinstalaci(cid:243)n provisional del hospital oncol(cid:243)gico de Kifissia siempre que las autoridades griegas as(cid:237) lo soliciten y tomando como base datos pormenorizados sobre la naturaleza de los gastos. La decisi(cid:243)n sobre la soluci(cid:243)n que se propondr(cid:237)a corresponde exclusivamente a las autoridades nacionales