title: Regolamento (CE) n. 2702/1999 del Consiglio, del 14 dicembre 1999, relativo ad azioni di informazione e di promozione dei prodotti agricoli nei paesi terzi

eurovoc_concepts:
agricultural product
consumer information
foodstuff
sales promotion
third country

formats: fmx4 html pdf print xhtml

text: 21. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 327/7 REGOLAMENTO (CE) N. 2702/1999 DEL CONSIGLIO del 14 dicembre 1999 relativo ad azioni di informazione e di promozione dei prodotti agricoli nei paesi terzi IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 37, vista la proposta della Commissione (1), visto il parere del Parlamento europeo (2), visto il parere del Comitato economico e sociale (3), considerando quanto segue: (1) (2) (3) (4) (5) in base alla normativa in vigore, la Comunità può realiz- zare azioni promozionali nei paesi terzi per un numero limitato di prodotti agricoli; i risultati finora ottenuti sono molto incoraggianti; data l'esperienza acquisita, le prospettive di evoluzione dei mercati all'interno ed all'esterno della Comunità, nonché il nuovo contesto degli scambi internazionali, è opportuno sviluppare una politica globale e coerente di informazione e di promozione nei mercati dei paesi terzi; una siffatta politica può utilmente completare e poten- ziare le azioni condotte dagli Stati membri, promuo- vendo in particolare l'immagine dei prodotti comunitari internazionali, soprattutto in termini di sui mercati qualità e sicurezza dei prodotti alimentari; una siffatta attività, contribuendo all'apertura di nuovi sbocchi, potrebbe avere altresì un effetto moltiplicatore nei confronti delle iniziative nazionali o private; è opportuno definire i criteri di selezione dei prodotti interessati e dei mercati; tuttavia, i prodotti che benefi- ciano di restituzioni all'esportazione non sono esclusi dal sistema; è opportuno che la Commissione si assuma, in linea di finanziamento delle massima, soltanto una parte del azioni, onde responsabilizzare le organizzazioni propo- (1) GU C 32 del 6. 2. 1999, pag. 12. (2) GU C 219 del 30. 7. 1999. (3) GU C 169 del 16. 6. 1999, pag. 8. (6) (7) (8) (9) (10) nenti, nonché gli Stati membri in casi eccezionali, può essere opportuno non esigere la partecipazione finanziaria dello Stato membro interes- sato; interessati; tuttavia, in materia di esecuzione delle azioni, occorre prevedere che la Commissione delle Comunità europee, con proce- dure adeguate, l'affidi ad organismi che dispongano delle strutture e delle competenze necessarie; tuttavia, data l'esperienza acquisita ed i risultati ottenuti dal Consiglio oleicolo internazionale nella sua attività di promozione, è opportuno prevedere che la Comunità possa continuare ad affidare a tale consiglio la realizza- zione delle azioni nel settore di sua competenza; è opportuno altresì poter ricorrere all'assistenza di orga- nizzazioni internazionali analoghe esistenti per altri prodotti; onde controllare la buona esecuzione dei programmi, nonché l'impatto delle azioni, occorre prevedere una sorveglianza efficace da parte della Commissione e degli Stati membri, nonché la valutazione dei risultati da parte di un organismo indipendente; di conseguenza, occorre modificare i regolamenti n. 136/66/CEE (4), (CEE) n. 1308/70 (5) e (CE) n. 2275/ 96 (6); le misure necessarie per l'attuazione del presente regola- mento sono adottate in base alla decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (7); tali misure devono essere adottate secondo la procedura di gestione di cui all'articolo 4 di tale decisione; in questo contesto i comitati di gestione interessati agiscono di concerto, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 1. La Comunità può finanziare, del tutto o in parte, azioni di informazione e di promozione dei prodotti agricoli e alimen- tari nei paesi terzi. Le azioni di cui al paragrafo 1 non devono essere orien- 2. tate in funzione dei marchi commerciali, né favorire i prodotti provenienti da uno Stato membro particolare. (4) Regolamento n. 136/66/CEE del Consiglio, del 22 settembre 1966, relativo all'attuazione di un'organizzazione comune dei mercati nel settore dei grassi (GU L 172 del 30. 9. 1966, pag. 3025). Regola- mento modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1638/98 (GU L 210 del 28. 7. 1998, pag. 32). (5) Regolamento (CEE) n. 1308/70 del Consiglio, del 29 giugno 1970, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del lino e della canapa (GU L 146 del 4. 7. 1970, pag. 1). Regolamento modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 3290/94 (GU L 349 del 31. 12. 1994, pag. 105). (6) Regolamento (CE) n. 2275/96 del Consiglio, del 22 novembre 1996, che istituisce misure specifiche nel settore delle piante vive e dei prodotti della floricoltura (GU L 308 del 29. 11. 1996, pag. 7). (7) GU L 184 del 17. 7. 1999, pag. 23. L 327/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 21. 12. 1999 Articolo 2 Le azioni di cui all'articolo 1 sono le seguenti: a) azioni in materia di relazioni pubbliche, promozione e pubblicità, che mettano in rilievo i vantaggi dei prodotti comunitari, in particolare in termini di qualità, di igiene, di sicurezza alimentare, di dietetica, di etichettatura, di benes- sere degli animali e di rispetto dell'ambiente, b) partecipazione a manifestazioni, fiere ed esposizioni di importanza internazionale, in particolare con l'allestimento di padiglioni della Comunità, c) azioni di informazione in particolare sul sistema comuni- tario delle denominazioni d'origine protette (DOP), delle indicazioni geografiche protette (IGP), delle specialità tradi- zionali garantite (STG) e della produzione biologica, d) azioni di informazione sul sistema comunitario dei vini di qualità prodotti in una regione determinata (VQPRD), dei vini da tavola e delle bevande spiritose con indicazione geografica, e) studi di mercati nuovi, necessari all'ampliamento degli sbocchi, f) missioni commerciali ad alto livello, g) studi per valutare i risultati delle azioni promozionali e di informazione. Articolo 3 I prodotti che possono essere oggetto delle azioni di cui all'arti- colo 1 sono in particolare i seguenti: a) prodotti destinati al consumo diretto o alla trasformazione, per i quali esistono opportunità di esportazione o possibilità in particolare senza la di sbocchi nuovi nei paesi terzi, concessione di restituzioni, b) prodotti tipici o di qualità con un forte valore aggiunto. Articolo 4 Nella scelta dei paesi terzi in cui realizzare le azioni indicate all'articolo 1, si tiene conto dei mercati dei paesi che hanno una domanda reale o potenziale. Articolo 5 Ogni due anni 1. procedura di cui all'articolo 11, mercati di cui rispettivamente agli articoli 3 e 4. la Commissione determina, secondo la l'elenco dei prodotti e dei Tuttavia, nel frattempo tale elenco può essere modificato all'oc- correnza. la Prima di redigere l'elenco di cui al paragrafo 1, 2. Commissione può consultare il gruppo permanente «Promo- zione dei prodotti agricoli» del comitato consultivo «Qualità e sanità della produzione agricola». Articolo 6 Quando vengono decise azioni settore dell'olio d'oliva e delle olive da tavola, la Commissione può realizzarle per il tramite del Consiglio oleicolo internazionale. in particolare nel Per altri settori, la Commissione può ricorrere all'assistenza di internazionali che diano analoghe garanzie. organizzazioni Articolo 7 1. Per la realizzazione delle azioni di cui all'articolo 2, lettere a), b), d) ed e), e fatto salvo l'articolo 6, la o le organizzazioni professionali o interprofessionali rappresentative del o dei settori interessati stabilisce o stabiliscono programmi di promo- zione e di informazione aventi una durata massima di tre anni e propone o propongono il nome di un organismo che può essere incaricato dell'esecuzione dei programmi. Fatto salvo l'articolo 9, paragrafo 3, secondo comma, previo accordo sul o sui programmi e sull'organismo o sugli orga- nismi di esecuzione proposti, lo Stato o gli Stati membri si impegnano a partecipare al finanziamento di tali programmi e li presentano alla Commissione. Quest'ultima approva i programmi e l'organismo o gli organismi di esecuzione, secondo la procedura di cui all'articolo 11, dando la preferenza ai programmi provenienti da organizzazioni rappresentative di più Stati membri. Prima dell'approvazione dei programmi la Commissione può consultare il gruppo permanente «Promozione dei prodotti agricoli» del comitato consultivo «Qualità e sanità della produ- zione agricola». 2. Per quanto riguarda le azioni a) di cui all'articolo 2, lettere c) ed f), nonché, qualora si applichi l'articolo 9, paragrafo 1, secondo comma, quelle di cui alle lettere b) ed e), oppure b) realizzate tramite un'organizzazione internazionale di cui all'articolo 6, esse sono decise dalla Commissione previa informazione del comitato di gestione dei settori interessati oppure, se del caso, del comitato di regolamentazione di cui ai regolamenti (CEE) n. 2092/91 (1), (CEE) n. 2081/92 (2) e (CEE) n. 2082/92 (3). Prima di decidere la Commissione può consultare il gruppo permanente «Promozione dei prodotti agricoli» di cui al para- grafo 1. (1) Regolamento (CEE) n. 2092/91 del Consiglio, del 24 giugno 1991, relativo al metodo di produzione biologico di prodotti agricoli e all'indicazione di tale metodo sui prodotti agricoli e sulle derrate alimentari (GU L 198 del 22. 7. 1991, pag. 1). Regolamento modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1804/1999 (GU L 262 dell'8. 10. 1999, pag. 23). (2) Regolamento (CEE) n. 2081/92 del Consiglio, del 14 luglio 1992, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denomi- nazioni d'origine dei prodotti agricoli ed alimentari (GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 1). Regolamento modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 1068/97 della Commissione (GU L 156 del 13. 6. 1997, pag. 10). (3) Regolamento (CEE) n. 2082/92 del Consiglio, del 14 luglio 1992, relativo alle attestazioni di specificità dei prodotti agricoli e alimen- tari (GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 9). Regolamento modificato da ultimo dall'atto di adesione del 1994. 21. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 327/9 Articolo 8 La Commissione sceglie, con la procedura di bando di 1. gara pubblico o ristretto: — l'eventuale/gli eventuali assistente/i tecnico/i per la valuta- zione dei programmi proposti, compresi gli organismi di esecuzione proposti, — l'organismo o gli organismi incaricati dell'esecuzione delle azioni di cui all'articolo 2, lettere c) e f), nonché, qualora si applichi l'articolo 9, paragrafo 1, secondo comma, di quelle di cui alle lettere b) ed e), — l'organismo o gli organismi incaricati della valutazione dei risultati delle azioni attuate. L'organismo o gli organismi 2. incaricati dell'esecuzione delle azioni di cui all'articolo 7, paragrafo 1, e dell'articolo 8, paragrafo 1, devono avere un'esperienza in merito ai prodotti in causa e ai mercati di destinazione e disporre dei mezzi necessari per svolgere le azioni nel modo più efficace, tenendo conto della portata europea di tali programmi. Un gruppo di sorveglianza, costituito da rappresentanti 3. della Commissione, degli Stati membri interessati e delle orga- nizzazioni proponenti, sorveglia la buona esecuzione delle azioni. Gli Stati membri 4. sono responsabili del interessati controllo delle azioni diverse da quelle indicate al paragrafo 1, secondo trattino, nonché dei relativi pagamenti. Articolo 9 1. Salvo restando il paragrafo 4, la Comunità finanzia: a) interamente, le azioni di cui all'articolo 2, lettere c), f) e g); b) parzialmente, le altre azioni di promozione e di informa- zione di cui all'articolo 2. Tuttavia, in casi particolari la Comunità può finanziare intera- mente le azioni di cui all'articolo 2, lettere b) ed e). 2. La partecipazione finanziaria della Comunità alle azioni di cui al paragrafo 1, lettera b) non può superare il 50 % del costo effettivo delle azioni. Tuttavia, per le azioni promozionali di durata pari ad almeno due anni, la partecipazione finanziaria sarà decrescente e compresa tra il 60 e il 40 % del costo effettivo delle azioni. Gli Stati membri interessati partecipano al finanziamento 3. delle azioni di cui al paragrafo 2 a concorrenza del 20 % del loro costo effettivo, mentre il finanziamento restante è a carico delle organizzazioni proponenti. Il finanziamento da parte degli Stati membri e/o delle organizzazioni professionali o interpro- fessionali può altresi provenire da introiti parafiscali. l'organizzazione proponente prenda a proprio carico l'intera quota non cofinanziata dalla Comunità. In caso d'applicazione dell'articolo 6, 4. la Comunità concede, previa approvazione del programma, un contributo adeguato all'organizzazione internazionale interessata. Articolo 10 Le spese originate dal finanziamento comunitario delle azioni di cui all'articolo 1 sono considerate interventi ai sensi dell'arti- colo 1, paragrafo 2, lettera e) del regolamento (CE) n. 1258/ 1999 del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativo al finanzia- mento della politica agricola comune (1). Articolo 11 Le misure necessarie per l'attuazione del presente regolamento sono adottate secondo la procedura di gestione di cui all'arti- colo 12, paragrafo 2. Articolo 12 istituito dall'articolo 37 del La Commissione è assistita dal «comitato di gestione per i 1. grassi», regolamento n. 136/ 66/CEE, e dai comitati di gestione istituiti dai corrispondenti articoli degli altri regolamenti recanti organizzazione comune dei mercati agricoli. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si 2. applicano gli articoli 4 e 7 della decisione 1999/468/CE. Il periodo di cui all'articolo 4, paragrafo 3 della decisione 1999/468/CE è fissato a un mese. Articolo 13 Entro il 31 dicembre 2003 la Commissione presenta al Parla- mento europeo e al Consiglio una relazione sull'applicazione del presente regolamento corredata, se del caso, di proposte appropriate. Articolo 14 1. 66/CEE, All'articolo 11, paragrafo 1, del regolamento n. 136/ l'espressione «o in paesi terzi» è soppressa. All'articolo 2, paragrafo 2, primo trattino del regola- 2. mento (CEE) n. 1308/70, l'espressione «e al di fuori di essi» è soppressa. 3. 96, All'articolo 2, paragrafo 1 del regolamento (CE) n. 2275/ l'espressione «e all'esterno» è soppressa. Articolo 15 Il presente regolamento entra in vigore il 1o gennaio 2000. Tuttavia, in casi debitamente giustificati e a condizione che il programma presenti un evidente comunitario, secondo la procedura di cui all'articolo 11, si può decidere che interesse Esso si applica fino al 31 dicembre 2004. (1) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 103. L 327/10 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 21. 12. 1999 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, addì 14 dicembre 1999. Per il Consiglio Il Presidente K. HEMILÄ


title: 2000/146/EF: Kommissionens beslutning af 14. december 1999 om en procedure i henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 17 (Sag IV/34.237/F3 - Anheuser-Busch Incorporated - Scottish & Newcastle) (meddelt under nummer K(1999) 4499) (Kun den engelske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
beer
beverage industry
dominant position
inter-company agreement
restrictive trade practice

formats: html pdf print

text: 22. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 49/37 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. december 1999 om en procedure i henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 17 (Sag IV/34. 237/F3 — Anheuser-Busch Incorporated — Scottish & Newcastle) (meddelt under nummer K(1999) 4499) (Kun den engelske udgave er autentisk) (2000/146/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af traktatens artikler 85 og 86 (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1216/1999 (2), litra b), særlig artikel 15, stk. 1, efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at udtale sig om de af Kommissionen fremførte klagepunkter, efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Mono- polspørgsmål, og ud fra følgende betragtninger: I oktober 1998. Parterne fik tilbud om at fremføre deres argumenter mundtligt, men de afslog begge dette tilbud. I stedet afgav Anheuser-Busch Incorporated/Anheuser- Busch European Trade Limited og Scottish & Newcastle en række supplerende skriftlige svar på klagepunktsmed- delelsen henholdsvis den 27. april 1999 og den 6. maj 1999. Denne beslutning tager hensyn til samtlige svar på klagepunktsmeddelelsen. II SAGSFREMSTILLING A. De deltagende virksomheder INDLEDNING OG PROCEDURE 1. Anheuser-Busch Incorporated (1) (2) Denne beslutning vedrører det forhold, at Anheuser- Busch Incorporated og Scottish & Newcastle plc har afgivet urigtige oplysninger som svar på en formel begæ- ring om oplysninger fremsat i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17. (3) Kommissionen fremsendte en klagepunktsmeddelelse til de berørte parter den 4. august 1998. Anheuser-Busch Incorporated/Anheuser-Busch European Trade Limited og Scottish & Newcastle besvarede klagepunktsmedde- lelsen henholdsvis den 16. oktober 1998 og den 27. (1) EFT 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62. (2) EFT L 148 af 15. 6. 1999, s. 5. (herefter Incorporated Anheuser-Busch benævnt »Anheuser-Busch Inc. «) er et datterselskab af Anheuser- Busch Companies Incorporated. Det er baseret i St Louis i USA og er verdens største bryggerikoncern. Dets datterselskab Anheuser-Busch International Inc. blev stiftet i 1981 med henblik på at udforske og udvikle markeder uden for USA. Anheuser-Busch European Trade Limited (ABET), der har hovedsæde i London, er det europæiske datterselskab af Anheuser-Busch Interna- tional Inc. og blev stiftet med henblik på at udvikle salget, distributionen og markedsføringen af Anheuser- Buschs produkter i Europa. Både Anheuser Busch Inc. og ABET er omfattet af denne procedure og har besvaret Kommissionens skrivelse af 3. juni 1997 i henhold til L 49/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 2000 artikel 11 i forordning nr. 17 og klagepunktsmedde- lelsen af 4. august 1998 (i det følgende benyttes navnet »Anheuser-Busch«, når både Anheuser-Busch Incorpo- rated og ABET er berørt af proceduren). I Det Forenede Kongerige på førerstillingen Budweiser markedet for aftappet »lager« af premiumklassen. indtager Anheuser-Busch Companies en omsætning på verdensplan på 13,2 mia. USD i 1998 (svarende til ca. 12,3 mia. EUR). Incorporated havde 2. Scottish & Newcastle plc Scottish & Newcastle (S & N) koncernen omfatter tre forretningsområder: brygning, pub-detailsalg og fritids- aktiviteter. S & N's bryggeriaktiviteter er hovedsagelig i Det Forenede Kongerige og Irland, hvor baseret koncernen brygger og afsætter sine egne mærker og brygger og/eller afsætter en række andre mærker på licens. august 1995 overtog S & N Courage Limiteds I (Courage) bryggeri- og salgsaktiviteter. Den kombinerede bryggerivirksomhed i Det Forenede Kongerige drives under navnet Scottish Courage. Den tegner sig mængde- for 28 % af ølproduktionen i Det Forenede mæssigt Kongerige. S & N er det største bryggeri i Det Forenede Kongerige. fortsat var S & N's brev af 9. februar 1996, dvs. aftalerne fra 1995, til genforhandling. samt at disse aftaler Forhandlingerne forventedes afsluttet to måneder. I henhold til disse »oprindelige aftaler« kontrol- lerede ABET og S & N hver især 50 % af bryggeri-joint venturet Stag i Mortlake, SW London, som brygger og aftapper Budweiser-øl til det britiske marked. S & N ville således kun levere Budweiser-øl til det britiske udskænk- ningsmarked. løbet af i (11) Ved brev af 3. juni 1997 fremsatte Kommissionen en formel begæring om oplysninger i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17 over for Anheuser-Busch Inc. I brevet stillede Kom- og S & N notificeret til ABET. missionen 13 spørgsmål, herunder følgende: »3. Redegør venligst detaljeret for alle yderligere ændringer af aftalerne siden overdragelsen til S & N. « (12) Ved brev af 2. juli 1997 afleverede S & N og Anheuser- Busch et fælles svar på Kommissionens begæring om oplysninger af 3. juni 1997. Kommissionen blev infor- meret om, at forholdet mellem Anheuser-Busch Inc. , ABET og S & N fortsat byggede på aftalerne fra maj 1995, samt at disse aftaler fortsat var til genforhandling. Forhandlingerne forventedes afsluttet i juli 1997. S & N's verdensomspændende omsætning i det år, der sluttede den 3. maj 1998, udgjorde 3,352 mia. GBP (ca. 5,06 mia. EUR). (13) I samme brev blev spørgsmål 3 i bilaget til brevet af 3. juni 1997 besvaret således: »Der er ikke foretaget yderli- gere ændringer af aftalerne siden overdragelsen« fra (Courage Limited til S & N). B. Sagsforløb (14) Sammen med brevet modtog Kommissionen 18 doku- menter vedrørende de reviderede aftaler fra maj 1995. Den 24. februar 1992 modtog Kommissionen i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 17 en anmeldelse fra Anheuser-Busch og Courage af en række aftaler om brygning, salg og markedsføring af Budweiser-øl i Det Forenede Kongerige. Den 20. juli 1993 modtog Kommissionen kopier af aftalerne, således som de var blevet ændret ved en ændringsaftale (»Amending Agree- ment«) af 14. maj 1993. (15) Efter salget af Courages bryggerivirksomhed til S & N i august 1995 sendte Kommissionen den 11. januar 1996 få et brev til S & N, hvori den anmodede om at bekræftet, at brygnings- og/eller købs- og salgsaftalerne mellem Courage og tredjeparter ville stå ved magt. Ved brev af 9. februar 1996 meddelte S & N Kommissionen, at Courage og Anheuser-Busch Inc. havde indgået nye aftaler i maj 1995, og at disse nye aftaler var overgået til S & N efter købet af Courage i 1995. Kommissionen ville inden længe blive formelt underrettet om de nye aftaler. en på telefonisk Som svar fra Kommissionen meddelte S & N — i et brev af 14. marts 1997 — Kommissionen, at forholdet mellem Anheuser- Busch og S & N fortsat byggede på de »oprindelige aftaler, som Kommissionen var blevet underrettet om« i henvendelse meddelte EF-traktatens Ved brev af 17. december 1997 (herefter benævnt »advarselsskrivelsen«) Kommissionen Anheuser-Busch og S & N, at den havde foretaget en foreløbig vurdering af de anmeldte aftalers forenelighed med 81). Kommissionen var af den opfattelse, at ølleveringsaftalen af 6. maj 1995 (»Beer Supply Agreement«) indeholdt begrænsninger, der var i strid med EF-traktatens artikel 81. Det drejede sig bl. a. om artikel 7 (og bilag 2) vedrø- rende markedsføringen og positioneringen af Budweiser- øl i Det Forenede Kongerige. artikel artikel (nu 85 (16) Anheuser-Busch og S & N afgav et fælles svar på advar- februar 1998. Heri selsskrivelsen ved brev af 16. meddelte de, at Kommissionen ville modtage kopier af de reviderede aftaler (som ændret i juli 1997) samme dag. Kommissionen modtog en mappe indeholdende 34 dokumenter den 16. februar 1998. (17) Dokument nr. 12 i denne mappe indeholdt en kopi af to breve dateret den 27. og 28. februar 1997 fra Anheuser- Busch til Scottish Courage Limited. (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) 22. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 49/39 (18) »tage skridt (retningslinjer februar 1997, der bærer overskriften Brevet af 27. »Budweiser Marketing Guidelines« for markedsføringen af Budweiser), henviser til en aftale mellem Anheuser-Busch og S & N om retningslinjerne for positioneringen og markedsføringen af Budweiser i Det Forenede Kongerige. Bilag A til brevet indeholder en række retningslinjer udformet af Anheuser-Busch. Ifølge brevet har Anheuser-Busch underrettet sine største bryg- gerigrossistkunder i Det Forenede Kongerige om de i bilag A beskrevne retningslinjer for markedsføringen af Budweiser, og det fremgår endvidere, at Anheuser-Busch retningslinjerne for vil markedsføringen af Budweiser overholdes i enhver henseende«. Brevet siger også, at Anheuser-Busch »forbe- holder sig ret til egenhændigt at ændre retningslinjerne for markedsføringen af Budweiser tid. Anheuser-Busch vil prompte give Scottish Courage besked om eventuelle ændringer af retningslinjerne«. Endelig indeholder brevet følgende passage: »Scottish Courage anerkender hermed at have modtaget retnings- linjerne for markedsføringen af Budweiser og forpligter sig til at gøre alt, hvad der er rimeligt muligt, for at sikre, at salgspersonalet og kunderne overholder retningslin- jerne«. Brevet er underskrevet af Scottish Courage Limited med påtegningen »agreed and accepted«. sikre, at enhver til at til (19) Den 18. marts 1998 mødtes Kommissionen med repræ- sentanter for Anheuser-Busch og S & N for at diskutere Kommissionens advarselsskrivelse og det fælles svar fra parterne. (20) Ved brev af 23. april 1998 svarede S & N's direktør for strategiske anliggender på de uformelle begæringer om som Kommissionen havde fremsat på oplysninger, mødet den 18. marts 1998. Han henledte også Kommis- sionens for markedsføringen af Budweiser (jf. betragtning 17, 18 og 19). Han skrev bl. a. følgende: opmærksomhed retningslinjerne på »De vil måske være interesseret i at se nærmere på de markedsføringsretningslinjer, som A-B udsendte efter leveringsaftalens ikrafttræden, men som udgør en integrerende del af denne aftale. De skulle være at finde i den pakke af aftaler, som er blevet sendt til Dem. De vedlægges også dette brev. « (21) Kommissionen udsendte en ny advarselsskrivelse den 13. juli 1998, som primært vedrørte markedsføringsret- ningslinjerne. Efter at have diskuteret retningslinjerne af 27. februar 1997 med Kommissionen erstattede parterne disse retningslinjer med et sæt reviderede retningslinjer i december 1998. III RETLIG VURDERING Indledning (22) I henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning pålægge virksom- heder bøder, såfremt de forsætligt eller uagtsomt afgiver urigtige oplysninger i et svar på en begæring i henhold til artikel 11, stk. 3. (23) Ved brev af 3. juni 1997 fremsatte Kommissionen en begæring om oplysninger i henhold til artikel 11 i forordning nr. 17 over for Anheuser-Busch Inc. og S & N notificeret til ABET. Som beskrevet i begæringen om oplysninger var formålet hermed følgende: »at sætte Kommissionen i stand til at vurdere, om de anmeldte aftaler, der er angivet i bilaget til dette brev, er forenelig med EF's konkurrenceregler, især EF-traktatens formål har artikel 85. Til dette Kommissionen behov for at kende alle enkeltheder og den præcise økonomiske fortolkning af aftalerne. « (24) I brevet stillede Kommissionen 13 spørgsmål, herunder følgende: Redegør venligst detaljeret for alle ændringer »3. af aftalerne siden overdragelsen til S & N. « A. Parterne afgav urigtige Kommissionen oplysninger til 1. Kommissionens vurdering (25) Svaret på spørgsmål 3 i begæringen om oplysninger var urigtigt. Når parterne i deres svar af 2. juli 1997 udtaler, at »der ikke er foretaget yderligere ændringer af aftalerne siden overdragelsen, ser de bort fra retningslinjerne for markedsføringen af Budweiser, der er dateret den 27. februar 1997. (26) Disse retningslinjer udgør en aftale i henseende til EF's konkurrenceret, da de er udfærdiget og undertegnet af Anheuser-Busch og undertegnet af S & N med påteg- ningen »agreed and accepted«. Dette synspunkt bekræftes af brevet af 23. april 1998 fra Scottish Courage, hvori det bl. a. hedder, at »De vil måske være interesseret i at se nærmere på de markedsføringsretningslinjer, som A-B udsendte efter leveringsaftalens ikrafttræden, men som nu udgør en integrerende del af denne aftale«. Den »aftale«, der omtales, må i denne forbindelse være aftalen fra 1995, da retningslinjerne, som blev undertegnet i februar 1997, er af en tidligere dato end aftalen fra juli 1997. 2. Parternes svar 2. 1. S c o t t i s h & N e w c a s t l e s a r g u m e n t e r (3) (27) (28) S & N bestrider ikke de faktiske omstændigheder, som Kommissionens retlige vurdering bygger på. S & N accepterer Kommissionens vurdering, at parterne burde have omtalt retningslinjerne for markedsføringen af Budweiser af 27. februar 1997 i deres svar på spørgsmål 3 i Kommissionens begæring om oplysninger af 3. juni 1997 fremsat i henhold til artikel 11 i forord- ning nr. 17. (3) Ifølge S & N's svar af 27. oktober 1998 på klagepunktsmeddelelsen og virksomhedens efterfølgende svar af 6. maj 1999. L 49/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 2000 (29) S & N anfører, at virksomheden betragtede retningslin- jerne for markedsføringen af Budweiser som en del af det overordnede arrangement med Anheuser-Busch fra det tidspunkt, hvor de blev indført. 2. 2. A n h e u s e r - B u s c h s a r g u m e n t e r (4) (30) Anheuser-Busch bestrider ikke de faktiske omstændig- heder, som Kommissionens retlige vurdering bygger på. (31) Anheuser-Busch bestrider imidlertid Kommissionens retlige vurdering. Anheuser-Busch anfører, at svaret på spørgsmål 3 i Kommissionens begæring om oplysninger kun er urigtigt, hvis retningslinjerne for markedsføringen af Budweiser udgør en aftale, og hvis de repræsenterer en ændring af ølleveringsaftalen fra 1995. »Retningslinjerne udgør ikke en aftale« (32) Anheuser-Busch gør gældende, at begæringen om oplys- ninger blev fremsat som led i en eksisterende anmeldelse og tjente til at sætte Kommissionen i stand til at vurdere de anmeldte aftaler. Ølleveringsaftalen fra 1995 indgår i en kompleks samling af aftaler, der indeholder retligt bindende forpligtelser, der ligger til grund for det retlige forhold mellem Anheuser-Busch og Courage Limited. (33) (34) Blandt disse aftaler indeholder ølleveringsaftalen en kontraktligt bindende forpligtelse for S & N til at købe og sælge Budweiser, til at promovere mærket Budweiser og til at overholde visse retningslinjer for markedsfø- ringen af Budweiser. Retningslinjerne blev meddelt S & N i februar 1997 helt særskilt fra ølleveringsaftalen. Retningslinjerne udgør ikke en retligt bindende aftale, men udgør Anheuser-Buschs forslag til, hvordan S & N kunne positionere Budweiser med henblik på at fremme Budweisers image som en »lager« af premiumklassen. Det er netop, fordi de har en anden status end ølleve- ringsaftalen, at de kaldes anbefalede retningslinjer for positioneringen af Budweiser (»Recommended Budweiser Positioning Guidelines«). Da der er tale om henstillinger, kan S & N selv tage stilling til, om virksomheden vil efterleve retningslinjerne eller ej. Retningslinjerne udgør derfor ikke en specifik aftale om en fælles implemente- ring af markedsføringsstrategien eller målsætningerne for Budweiser-øl. (35) Ikke nok med, at retningslinjerne repræsenterer en række henstillinger og altså ikke en aftale i henseende til EF's konkurrencelovgivning, de udgør heller ikke en aftale ifølge engelsk ret. Retningslinjerne kan ændres egenhændigt af Anheuser-Busch, hvilket er uforeneligt med begrebet bilateral aftale, hvor eventuelle ændringer skal godkendes af begge parter. (36) Den omstændighed, at S & N undertegnede følgebrevet til retningslinjerne med påtegningen »agreed and accepted«, er ikke ensbetydende med, at S & N påtog sig forpligtelser af nogen art. S & N bekræftede blot, at virk- somheden var blevet underrettet om Anheuser-Buschs aktuelle strategi med hensyn til positioneringen af mærket Budweiser, hvilket kunne være en hjælp for S & N's egne beslutninger vedrørende positioneringen af det Budweiser-øl, S & N afsætter. ikke således, fortolkes (37) Anheuser-Buschs udtalelse om, at virksomheden ville tage skridt til at sikre, at retningslinjerne blev overholdt i enhver henseende, bør at Anheuser-Busch ville forsøge at gennemtrumfe dem i individuelle sager. Udtalelsen betød blot, at Anheuser- Busch — på virksomhedens regelmæssige møder med S & N — ville diskutere de dele af S & N's salgspolitik, som Anheuser-Busch fandt uforenelige med retningslin- jerne, og som kunne forringe Budweiser-mærkets image. S & N havde fortsat ret til selv at bestemme, hvordan virksomheden ville positionere Budweiser. S & N er på ingen måde forpligtet til at rette sig efter retningslinjerne og kan frit se bort fra dem. I praksis fraviger S & N retningslinjerne antageligvis, når virksomheden finder, at det er i dens kommercielle interesse at gøre det. S & N har sågar ved en bestemt lejlighed henvist til retningslin- jernes ikke-bindende karakter som svar på kommentarer fra Anheuser-Buschs side. (38) Den omstændighed, at retningslinjerne indgik i den pakke af dokumenter, som blev sendt til Kommissionen sammen med svaret på advarselsskrivelsen fra december 1997, indebærer ikke, at de udgør en del af 1997-afta- lerne, eller at der blev søgt om negativattest eller frita- gelse for retningslinjerne. Sammen med deres fælles svar ønskede Anheuser-Busch og S & N at aflevere kopier af 1997-aftalerne, da Kommissionen var uvidende om disse aftaler og havde udfærdiget advarselsskrivelsen på basis af 1995-aftalerne. I stedet for blot at indsende en kopi af de relevante kontrakter afleverede parterne — for nemheds skyld og for at være Kommissionen så behjæl- pelig som muligt — en mappe indeholdende 34 doku- menter, herunder retningslinjerne og andre dokumenter, der ikke udgør en del af 1997-aftalerne. (39) Retningslinjerne spiller ingen rolle i konkurrencemæssig henseende. De er tydeligvis formuleret som henstillinger og er ikke bindende. I sin dom af 28. januar 1986 i sag 161/84 (5) vedrørende Pronuptia de Paris fastslog De Europæiske Fællesskabers Domstol, at henstillinger (selv med hensyn til priser) faldt uden for anvendelsesområdet for artikel 81, stk. 1. Det er værd at bemærke, at Anheuser-Busch — efter drøftelser med Kommissionen i slutningen af 1998 — udsendte nye retningslinjer til S & N med mindre ændringer, som ifølge en foreløbig tilkendegivelse fra Kommissionen ikke falder ind under artikel 81, stk. 1. (4) Ifølge Anheuser-Buschs svar af 16. oktober 1998 på klagepunkts- meddelelsen og virksomhedens efterfølgende svar af 27. april 1999. (5) Sml. 1986, s. 353. 22. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 49/41 »Retningslinjerne udgør ikke en ændring af ølleveringsaftalen fra 1995« indeholdt bestemmelser, der (udsendt i februar 1997) fastlagde forholdet til Anheuser-Busch, hvorfor de ikke udgjorde en aftale. (40) Anheuser-Busch mener, at virksomhedens svar på spørgsmål 3 i Kommissionens begæring om oplysninger også er korrekt i sig selv af en anden årsag, nemlig fordi retningslinjerne ikke udgør »en ændring af aftalerne« dvs. af aftalerne fra 1995. Følgebrevet til retningslinjerne gør det klart, at retningslinjerne på ingen måde udgør en del eller en ændring af ølleveringsaftalen eller de dermed forbundne aftaler, men at de til gengæld har en fuld- stændig uafhængig status. Det ville have været upassende at inkludere dem i dokumenter, der skabte et retligt bindende forhold mellem Anheuser-Busch og S & N. (41) Den omstændighed, at retningslinjerne ikke blev indar- bejdet i ølleveringsaftalen fra 1997, der er en fuld- stændig gentagelse af ølleveringsaftalen fra 1995 med indarbejdelse af alle efterfølgende ændringer, og den omstændighed, at retningslinjerne ikke blev berørt af genforhandlingen i 1997, viser, at de ikke udgjorde en ændring af 1995-aftalerne og heller ikke udgjorde en del af hverken disse aftaler eller de efterfølgende 1997- aftaler. (42) Punkt 20 i opsigelsesaftalen (»Termination Agreement«), hvori er nævnt de dokumenter, som Anheuser-Busch og S & N betragtede som en del af aftalen mellem dem, og som fastlår, at intet andet dokument indeholder forplig- telser for parterne, udgør et yderligere bevis herfor. Eftersom opsigelsesaftalen ikke omtaler retningslinjerne, kan de ikke være del af aftalerne fra juli 1997 eller være del af aftalerne fra 1995 eller have samme status som disse aftaler. S & N's brev af 23. april 1998 (43) Anheuser-Busch er ikke part til dette brev, der ensidigt blev forfattet af S & N uden Anheuser-Buschs viden. (44) (45) Brevet er ikke troværdigt, da det var led i et angreb på det kommercielle forhold mellem S & N og Anheuser- Busch, navnlig ølleveringsaftalen fra 1997, og dermed modsiger en række af de udtalelser, S & N fremsatte sammen med Anheuser-Busch for at begrunde, at ølleve- ringsaftalen faldt uden for artikel 81, stk. 1. Brevet modsiger også S & N's brev af 14. marts 1997 til Kommissionen, hvori virksomheden udtalte, at forholdet mellem Anheuser-Busch og S & N fortsat byggede på de »oprindelige aftaler«, dvs. aftalerne fra 1995, hvilket retningslinjerne indebærer, at S & N ikke mente, at 2. 3. K o m m i s s i o n e n s s v a r (46) Det skal bemærkes, at de ingen af de berørte parter som bestrider omstændigheder, Kommissionen bygger sin retlige vurdering på. faktiske (47) Desuden er S & N enig med Kommissionen i, at parterne burde have nævnt retningslinjerne for markedsføringen af Budweiser af 27. februar 1997 i deres svar på spørgsmål 3 i den begæring om oplysninger, som Kommissionen fremsatte den 3. juni 1997. (48) Anheuser-Busch har imidlertid fremført en række argu- menter for at bestride Kommissionens retlige vurdering. Disse argumenter behandles nedenfor. »Retningslinjerne udgør en aftale« (49) Anheuser-Buschs henvisning til engelsk ret er irrelevant. Denne sag vedrører S & N's og Anheuser-Buschs svar på et brev sendt i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17 vedrørende en anmeldelse indsendt af parterne til Kommissionen på grundlag af EF's konkurrenceretlige regler. For at der foreligger en aftale efter artikel 81, stk. 1, er det ifølge Domstolens retspraksis tilstrækkeligt, at de pågældende virksomheder har tilkendegivet en fælles vilje til at indrette deres adfærd på markedet på en bestemt måde (Domstolens dom af 15. juli 1970 i sag 41/69, ACF Chemiefarma (6) og af 29. oktober 1980 i de forenede sager 209-215 og 218/78, Heintz van Lande- wyck (7)). (50) Kommissionen kan ikke godtage Anheuser-Buschs påstand om, at retningslinjerne blot udgør henstillinger, og at det er S & N selv, der efter eget forgodtbefindende afgør, om virksomheden vil efterleve retningslinjerne. Ved at undertegne følgebrevet til retningslinjerne med påtegningen »agreed and accepted« tilkendegav S & N, at den var enig i og accepterede brevets indhold som helhed, og den kvitterede således ikke blot for modta- gelsen af retningslinjerne fra Anheuser-Busch. (51) Den sidste sætning i brevet lyder nemlig således: »hvis De er enig i det foregående, bedes De undertegne de to originaler og sende det ene eksemplar til mig«. (52) Det fremgår tydeligt af brevene fra Anheuser-Busch til S & N af 27. og 28. februar 1997, at den eneste mulige fortolkning er, at S & N: a) var indforstået med retningslinjerne fra Anheuser- Busch samt med at Anheuser-Buschs havde til hensigt, at »tage skridt til at sikre, at retningslinjerne for markedsføringen af Budweiser overholdes i enhver henseende« b) var indforstået med Anheuser-Buschs ret til at ændre retningslinjerne, og (6) Sml. 1970, s. 661, præmis 112. (7) Sml. 1980, s. 3125, præmis 86. L 49/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 2000 c) anerkendte at have modtaget retningslinjerne og forpligtede sig til »at gøre alt, hvad der er rimeligt muligt, for at sikre, at salgspersonalet og kunderne overholder retningslinjerne«. (53) Anheuser-Busch kan ændre retningslinjerne ensidigt, men da S & N har givet tilsagn om at gøre alt, hvad der er rimeligt muligt, for at sikre, at retningslinjerne over- holdes, har S & N med påtegningen »agreed and accepted« erklæret sig indforstået med disse to elementer i brevet og forpligtet sig til også at sikre, at eventuelle nye retningslinjer fra Anheuser-Busch overholdes. eksisterende anmeldelse for at sætte Kommissionen i stand til at vurdere de anmeldte aftaler. Ølleveringsaf- talen indeholder (særlig i artikel 7) visse forpligtelser med hensyn til positioneringen og markedsføringen af Budweiser. Da yderligere forpligtelser med hensyn til positioneringen og markeds- føringen af Budweiser-øl, ændrede de reelt forholdet mellem Anheuser-Busch og S & N, således som det var blevet fatlagt i ølleveringsaftalen. retningslinjerne medførte (61) Hvorvidt retningslinjerne var indarbejdet i ølleveringsaf- talen eller ej er fuldstændig irrelevant for spørgsmålet om, hvorvidt de udgjorde en ændring af denne aftale. (54) Desuden fremgår det klart af brevet af 28. februar, at Anheuser-Busch rent faktisk ikke udstedte retningslin- jerne ensidigt, men havde bedt S & N om at kommentere udkastet til retningslinjerne: »Scottish Courages accept er vigtig for os [. ]. Vi glæder os til at modtage Deres kommentarer til udkastet«. (62) (55) I virksomhedens svar på klagepunktsmeddelelsen påstår Anheuser-Busch nu, at virksomhedens udtalelse om, at den ville »tage skridt til at sikre, at retningslinjerne for i enhver markedsføringen af Budweiser overholdes henseende«, »i den retning, at Anheuser-Busch vil forsøge at gennemtrumfe dem i indi- viduelle sager«. ikke skal fortolkes (56) Dette er absolut ikke overbevisende. S & N har erklæret sig indforstået med Anheuser-Buschs hensigt og givet tilsagn om at gøre alt for at sikre, at retningslinjerne overholdes. Desuden understregede Anheuser-Busch i sit brev af 27. februar, at S & N's accept af retningslinjerne var vigtig for Anheuser-Busch. Det viser med al tyde- lighed, at retningslinjerne udgør en aftale mellem parterne. S & N's brev af 23. april 1998 S & N's brev viser med al tydelighed, at S & N er og var af den opfattelse, at retningslinjerne ændrer ved det overordnede forhold mellem parterne, når det gælder markedsføringen og positioneringen af Budweiser. Det bemærkes også, at Anheuser-Busch, i sit brev af 28. februar, forklarede, at det var vigtigt for Anheuser-Busch, at S & N tilsluttede sig retningslinjerne. Det er derfor ingenlunde overbevisende, når Anheuser-Busch i sit svar på klagepunktsmeddelelsen nu beskylder S & N for at have fejlfortolket retningslinjerne i S & N's brev af 23. april 1998. B. Det urigtige svar fra parterne skyldtes uagt- somhed 1. Kommissionens vurdering (57) Det at forhold, retningslinjerne anbefalede retningslinjer, er ikke i sig selv tilstrækkeligt til at konkludere, at retningslinjerne ikke udgør en aftale. Anheuser-Buschs henvisning til Pronuptia-dommen er derfor irrelevant. kaldes ikke fra retningslinjerne, forelagt (63) Da parterne, bortset Kommissionen samarbejdet konstruktivt med Kommissionens tjenestegrene, og da intet tyder på, at retningslinjerne blev skjult forsætligt for Kommissionen, må det sluttes, at det urigtige svar på Kommissionens begæring om oplysninger i henhold til artikel 11 i forordning nr. 17 skyldtes uagtsomhed. at have har (58) I sit svar på klagepunktsmeddelelsen synes Anheuser- Busch at antyde, at Kommissionen har accepteret, at retningslinjerne ikke giver anledning til reelle konkurren- cemæssige problemer. Denne udlægning fordrejer de faktiske forhold. Kommissionen var særdeles bekymret over retningslinjerne og udsendte endda en ny advarsels- skrivelse for at gøre parterne opmærksomme på dette. Det var først efter at have modtaget den anden advar- selsskrivelse og efter at have ført drøftelser med Kommissionen, at parterne trak retningslinjerne tilbage. (59) Med udgangspunkt i ovenstående erklærer Kommis- sionen sig uenig med Anheuser-Busch og mener, at retningslinjerne udgør en aftale i henseende til EF-retten. »Retningslinjerne udgør en ændring af ølleveringsaftalen fra 1995« 2. Parternes argumenter 2. 1. S & N ' s a r g u m e n t e r (8) (64) S & N beklager dybt udeladelsen i parternes svar og siger, at den skyldtes en forglemmelse og ikke et ønske om at ville vildlede Kommissionen. 2. 2. A n h e u s e r - B u s c h s a r g u m e n t e r (9) (65) Svaret kan ikke være forsætligt urigtigt. Anheuser-Buschs ikke besvarelse af begæringen om oplysninger var formuleret på en sådan måde, at virksomheden forsæt- ligt skjulte retningslinjerne for Kommissionen. (60) Kommissionen er enig med Anheuser-Busch i, at begæ- ringen om oplysninger blev fremsat i tilknytning til en (8) Se fodnote 3. (9) Se fodnote 4. 22. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 49/43 til anledning (66) Anheuser-Busch meddelte retningslinjerne til Kommis- sionen den 16. februar 1998. Det var før, Kommis- sionen overhovedet var klar over, at de eksisterede. Anheuser-Busch var sikker på, at retningslinjerne ikke gav konkurrencemæssige væsentlige problemer, og ville derfor ikke have haft vanskeligheder med at diskutere dem åbent med Kommissionen, hvilket virksomheden da også gjorde, da den ved modtagelsen af advarselsskrivelsen i juli 1998 blev bekendt med, at Kommissionen umiddelbart nærede visse bekymringer med hensyn til retningslinjerne. Der var derfor ingen grund til, at Anheuser-Busch skulle ønske at skjule retningslinjerne for Kommissionen. (67) Uagtsomhed er i alt væsentligt et spørgsmål om rime- lighed. Hvis der således findes en rimelig forklaring på det svar, der gives på en begæring om oplysninger, kan svaret ikke — selv om det i sidste ende viser sig at være urigtigt — betegnes som uagtsomt. Anheuser-Busch gør gældende, at det på det tidspunkt, hvor svaret blev givet, var rimeligt at betragte retningslinjerne som hverken en aftale eller en ændring af ølleveringsaftalen fra 1995, og dét af følgende årsager: a) Retningslinjerne er af en helt anden karakter end førstnævnte består af en række sidstnævnte ølleveringsaftalen: ikke-bindende omfatter et antal bindende forpligtelser. henstillinger, mens b) Ølleveringsaftalen tjener til at fastlægge de formelle rammer leveranceforholdet mellem Anheuser- Busch og S & N. Retningslinjerne tjener udelukkende som information. for c) Da ølleveringsaftalen indeholder bindende retlige forpligtelser, kan den ikke ændres uden en anden af formel Anheuser-Busch alene og kan ændres ensidigt af Anheuser-Busch. aftale. Retningslinjerne blev udstedt d) Retningslinjerne ændrede ikke noget ved ølleverings- aftalen fra 1995, hvilket fremgår af den omstæn- dighed, at de ikke blev indarbejdet i ølleveringsaftalen fra 1997. 2. 3. K o m m i s s i o n e n s s v a r (68) Kommissionen hævder ikke, at der forsætligt blev afgivet et urigtigt svar på begæringen om oplysninger. (69) De forskellige argumenter, som Anheuser-Busch gør gældende for at underbygge påstanden om, at det på svartidspunktet var rimeligt at betragte retningslinjerne som hverken en aftale eller en ændring af ølleveringsaf- talen fra 1995, er behandlet. (70) Kommissionens vurdering af retningslinjernes karakter ligger helt på linje med Domstolens og Førsteinstansret- tens retspraksis. Da begge parter skulle have umiddelbar adgang til juridisk bistand, må Kommissionen erklære sig uenig med Anheuser-Busch i, at det var rimeligt at undlade at underrette Kommissionen om retningslin- jerne ved besvarelsen af den formelle begæring om oplysninger. C. Artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17 1. Kommissionens vurdering (71) Ved ikke at omtale retningslinjerne i svaret på begæ- ringen om oplysninger blev der lagt hindringer i vejen for en korrekt sagsbehandling. Således kunne vurde- ringen i Kommissionens af 17. december 1997 ikke bygge på den i retningslinjerne nævnte specifikke aftale mellem parterne om den fælles gennemførelse af markedsføringsstrategien og målsæt- ningerne for Budweiser-øl. advarselsskrivelse (72) Af følgende grunde vil det være på sin plads at pålægge de deltagende virksomheder en bøde i overensstemmelse litra b), med artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 17: a) Når Kommissionen modtager urigtige oplysninger, har det alvorlige konsekvenser for behandlingen af en sag, og i denne sag har det navnlig haft konsekvenser for den opfattelse af sagen, som Kommissionen skit- serede i advarselsskrivelsen. b) Anheuser-Busch Inc. er verdens største bryggeri, og S & N er det største bryggeri i Det Forenede Konge- rige, så begge har umiddelbar adgang til juridisk bistand. 2. Parternes argumenter 2. 1. S c o t t i s h & N e w c a s t l e s a r g u m e n t e r (10) (73) S & N håber, at Kommissionen under de givne omstæn- digheder vil se sig i stand til at behandle sagen mildt og afslutte den uden pålæggelse af bøder. 2. 2. A n h e u s e r - B u s c h s a r g u m e n t e r (11) (74) Anheuser-Busch gør gældende, at skønt virksomheden ikke mener, at den har overtrådt artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17, bør der tages hensyn til følgende omstændigheder: a) Dette er ikke en sag, hvor parterne har forsøgt at skjule et dokument for Kommissionen. Tværtimod fik fordi Kommissionen kendskab til retningslinjerne, parterne udleverede dem frivilligt til Kommissionen. b) Anheuser-Busch diskuterede åbent og konstruktivt med Kommissionen, om retningslinjerne kunne få for konkurrencen. Disse negative konsekvenser diskussioner førte til, at Anheuser-Busch udsendte et nyt retningslinjer med mindre ændringer. Kommissionen har afgivet en foreløbig udtalelse om, at de reviderede retningslinjer faldt uden for anven- delsesområdet for artikel 81, stk. 1. Anheuser-Busch har ligeledes i alle andre henseender samarbejdet med Kommissionen i fuldt omfang. sæt (10) Se fodnote 3. (11) Se fodnote 4. L 49/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 2000 2. 3. K o m m i s s i o n e n s b e g r u n d e l s e f o r a t p å - l æ g g e p a r t e r n e b ø d e r Kommissionen, at ABET og Anheuser-Busch Inc. må hæfte i fællesskab for bøden — (75) I henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning pålægge virksom- heder og sammenslutninger af virksomheder bøder på 100 til 5 000 EUR, såfremt de forsætligt eller uagtsomt fremsætter urigtige oplysninger i et svar på en begæring i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17. (76) Den overtrædelse, der er genstand for denne beslutning, består i, at Anheuser-Busch og S & N uagtsomt har afgivet urigtige oplysninger i et svar på en formel begæ- ring i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17 ved ikke at have omtalt de anbefalede retningslinjer for positioneringen af Budweiser (»Recommended Budweiser Positioning Guidelines«). (77) Da Kommissionen er afhængig af, at anmeldelsespar- terne afgiver korrekte oplysninger, på grundlag af hvilke Kommissionen kan vurdere de anmeldte aftaler, har afgi- velsen af urigtige oplysninger til Kommissionen alvorlige konsekvenser for behandlingen af en sag, og i denne sag har det navnlig haft konsekvenser for den opfattelse af sagen, som Kommissionen skitserede i advarselsskri- velsen. (78) Anheuser-Busch Inc. er verdens største bryggeri, og S & N er det største bryggeri i Det Forenede Kongerige, så begge har umiddelbar adgang til juridisk bistand. (79) Af de i nr. 72 anførte grunde mener Kommissionen, at det vil være rimeligt at pålægge parterne en bøde. (80) Der er imidlertid intet, der tyder på, at parterne skjulte retningslinjerne forsætligt, og parterne har — når bortses fra overtrædelsen — samarbejdet konstruktivt og åbent med Kommissionens tjenestegrene. (81) Det skal også bemærkes, at parterne frivilligt meddelte retningslinjerne til Kommissionen den 16. februar 1998. Kommissionen havde ikke udbedt sig retningslinjerne og havde på det tidspunkt end ikke kendskab til dem. Det var således kun i kraft af oplysninger fra parterne selv, at Kommissionen blev opmærksom på retningslinjernes eksistens. (82) Det var et begrænset således kun i at Kommissionen ikke var i besiddelse af alle rigtige oplys- ninger, nemlig i tidsrummet mellem den 2. juli 1997 og den 16. februar 1998. Parternes afgivelse af urigtige oplysninger bør derfor i denne sag ikke betragtes som en alvorlig overtrædelse. tidsrum, (83) Kommissionen mener derfor, at det vil være passende at pålægge Anheuser-Busch en bøde på 3 000 EUR og S & N en bøde på 3 000 EUR. (84) Da ABET er et helejet datterselskab af Anheuser-Busch International Inc. , der igen er et helejet datterselskab af Anheuser-Busch Inc. , og da både ABET og Anheuser- spillede en rolle i denne sag, mener Busch Inc. VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Anheuser-Busch Incorporated og Scottish & Newcastle plc har overtrådt artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17 ved uagtsomt at have afgivet urigtige oplysninger i et svar på en begæring om oplysninger i henhold til artikel 11 i samme forordning. Artikel 2 Anheuser-Busch 3 000 EUR. Incorporated pålægges en bøde på Scottish & National plc pålægges en bøde på 3 000 EUR. Artikel 3 De i henhold til artikel 2 pålagte bøder indbetales i euro på konto nr. 310-0933000-43, Commission des Communautés Européennes, Banque Bruxelles Lambert, Agence Européenne, Rond Point Schuman 5, B-1040 Bruxelles, senest tre måneder efter meddelelsen af denne beslutning. Herefter pålægges der automatisk renter efter den reporente- sats, som Den Europæiske Centralbank anvendte på transakti- oner i euro på den første arbejdsdag i den måned, hvor denne beslutning blev vedtaget, plus 3,5 procentpoint, dvs. 6,5 %. Artikel 4 Denne beslutning er rettet til: Anheuser-Busch Incorporated One Busch Place St Louis, MO 63188 USA Anheuser-Busch European Trade Limited 8 Devonshire Gardens Cutler's Gardens London EC2M 4LP Det Forenede Kongerige Scottish & Newcastle plc 50 East Fettes Avenue Edinburgh EH4 1RR Det Forenede Kongerige Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes i henhold til traktatens artikel 256. Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 1999. På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen


title: Proposta de Decisão do Conselho relativa às orientações para as políticas de emprego - 2000 dos Estados-membros

eurovoc_concepts:
action programme
employment policy
labour market
member country
report

text: 30. 5. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 150 E/53 Proposta de decisªo do Conselho relativa (cid:224)s Orienta(cid:231)ıes para as Pol(cid:237)ticas de Emprego (cid:151) 2000 dos Estados-Membros (2000/C 150 E/05) (Texto relevante para efeitos do EEE) COM(1999) 712 final (cid:151) 1999/0277(CNS) (Apresentada pela Comissªo em 13 de Janeiro de 2000) O CONSELHO DA UNIˆO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, e nomeadamente o n. o 2 do seu artigo 128. o, Tendo em conta a proposta da Comissªo, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu, Tendo em conta o parecer do ComitØ Econ(cid:243)mico e Social, Tendo em conta o parecer do ComitØ das Regiıes, Tendo em conta o parecer conjunto do ComitØ do Emprego e do Mercado de Trabalho e do ComitØ de Pol(cid:237)tica Social, Em conformidade com as conclusıes do Conselho Europeu de Hels(cid:237)nquia de 10 e 11 de Dezembro de 1999, Considerando o seguinte: (1) O Processo-Luxemburgo, assente na execu(cid:231)ªo coordenada da EstratØgia Europeia de Emprego, foi lan(cid:231)ado na reuniªo extraordinÆria do Conselho Europeu sobre o Emprego de 20 e 21 de Novembro de 1997. A Resolu(cid:231)ªo do Conselho de 15 de Dezembro de 1997 relativa (cid:224)s Orienta(cid:231)ıes para as Pol(cid:237)ticas de Emprego (cid:151) 1998 (1), vigorosamente patro- cinada na referida reuniªo do Conselho Europeu, iniciou um processo de grande viabilidade, forte empenhamento pol(cid:237)tico e ampla aceita(cid:231)ªo por parte de todos os interes- sados. (2) A Resolu(cid:231)ªo do Conselho, de 22 de Fevereiro de 1999, relativa (cid:224)s Orienta(cid:231)ıes para as Pol(cid:237)ticas de Emprego (cid:151) 1999 (2) consolidou o Processo-Luxemburgo permitindo progressos significativos no preenchimento das referidas Orienta(cid:231)ıes. (3) Deve ter-se em conta os contributos dos parceiros sociais, no a(cid:136)mbito do ComitØ Permanente do Emprego, do diÆlogo social e dos contactos estabelecidos com a Tr(cid:243)ica de Che- fes de Estado e de Governo e a Comissªo. (4) O Conselho adoptou, em 29 de Novembro de 1999, Re- comenda(cid:231)ıes sobre a execu(cid:231)ªo das pol(cid:237)ticas de emprego dos Estados-Membros. (5) O Relat(cid:243)rio Conjunto sobre o Emprego (cid:151) 1999, elabo- rado pelo Conselho e pela Comissªo descreve a situa(cid:231)ªo do emprego na Comunidade e examina a ac(cid:231)ªo dos Esta- dos-Membros no que respeita ao alinhamento das suas pol(cid:237)ticas de emprego com as Orienta(cid:231)ıes para as Pol(cid:237)ticas de Emprego (cid:151) 1999. (6) O Conselho Europeu de Col(cid:243)nia de 3 e 4 de Junho de 1999 lan(cid:231)ou a iniciativa de um Pacto Europeu do Em- prego, um quadro global e exaustivo da pol(cid:237)tica de em- prego atravØs da coordena(cid:231)ªo estrita das pol(cid:237)ticas macroe- con(cid:243)micas, estruturais e do mercado do trabalho. (7) A proposta da Comissªo de Orienta(cid:231)ıes para as Pol(cid:237)ticas de Emprego (cid:151) 2000 dos Estados-Membros (3) reconhe- cendo a necessidade de consolidar o enquadramento da pol(cid:237)tica de emprego, introduz um nœmero limitado de altera(cid:231)ıes destinadas a refor(cid:231)ar a t(cid:243)nica e o esp(cid:237)rito am- bicioso das Orienta(cid:231)ıes. (8) A necessidade de medidas activas e preventivas deve con- duzir (cid:224) efectiva integra(cid:231)ªo dos beneficiÆrios no mercado do trabalho e nªo apenas (cid:224) ocupa(cid:231)ªo temporÆria subsi- diada. (9) (cid:201) necessÆrio desenvolver competŒncias nas tecnologias da informa(cid:231)ªo e dotar as escolas com equipamento informÆ- tico, bem como acesso (cid:224) Internet. (10) O papel dos parceiros sociais e das autoridades regionais e locais, bem como de outros parceiros a n(cid:237)vel regional e local, deve ser mais amplamente reconhecido no processo de execu(cid:231)ªo das Orienta(cid:231)ıes. (11) Os Servi(cid:231)os Pœblicos de Emprego devem desempenhar um papel importante na preven(cid:231)ªo e activa(cid:231)ªo, bem como na identifica(cid:231)ªo de oportunidades locais de emprego, com vista ao melhor funcionamento do mercado de trabalho. (12) A execu(cid:231)ªo das Orienta(cid:231)ıes pode variar em virtude da sua natureza, dos interessados a quem se dirigem e das dife- rentes situa(cid:231)ıes nos Estados-Membros. (13) (cid:201) necessÆrio que os Estados-Membros traduzam na prÆtica as Orienta(cid:231)ıes para o Emprego, segundo o princ(cid:237)pio da subsidiariedade, de modo a ter em conta as condi(cid:231)ıes regionais, no pleno respeito pela concretiza(cid:231)ªo dos objec- tivos nacionais e pela igualdade de tratamento dos ci- dadªos. (1) JO C 30 de 28. 1. 1998, p. 1. (2) JO C 69 de 12. 3. 1999, p. 2. (3) COM(1999) 441 final. C 150 E/54 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 5. 2000 (14) A Sexta Directiva do Conselho (cid:151) 77/388/CEE, de 17 de Maio de 1977, relativa (cid:224) harmoniza(cid:231)ªo das legisla(cid:231)ıes dos Estados-Membros respeitantes aos impostos sobre o vo- lume de neg(cid:243)cios (cid:151) sistema comum do imposto sobre o valor acrescentado: matØria colectÆvel uniforme (1), na redac(cid:231)ªo que lhe foi dada pela Directiva 1999/85 (2), prevŒ a possibilidade de aplicar, com carÆcter experimen- tal, uma taxa reduzida de IVA e servi(cid:231)os com grande intensidade do factor trabalho. Deve observar-se o funcio- namento das respectivas normas a fim de analisar, nomea- damente, o impacto das iniciativas nacionais em termos de potencial de emprego. (15) O problema do trabalho nªo declarado deve ser tido em conta aquando da execu(cid:231)ªo das Orienta(cid:231)ıes para o Em- prego. (16) (cid:201) necessÆrio desenvolver ulteriormente indicadores, espe- cificando objectivos e metas nacionais, tendo em conta as boas praticas dos Estados-Membros, bem como melhorar os indicadores quantitativos e qualitativos e os sistemas de recolha de dados para fins de avalia(cid:231)ªo de impacto. (17) HÆ que rever, a mØdio prazo, as Orienta(cid:231)ıes para o Em- prego ao longo do ano de 2000, com vista (cid:224) sua optimi- za(cid:231)ªo e consolida(cid:231)ªo no a(cid:136)mbito da estrutura de quatro pilares. (18) A elabora(cid:231)ªo de relat(cid:243)rios nacionais, apoiados por indica- dores, sªo uma condi(cid:231)ªo fundamental para uma eficaz avalia(cid:231)ªo interpares por parte de outros Estados-Membros e da Comissªo, a fim de aferir os progressos alcan(cid:231)ados por cada Estado-Membro e na execu(cid:231)ªo das Orienta(cid:231)ıes. (19) O contributo do Fundo Social Europeu para a EstratØgia Europeia de Emprego deve ser refor(cid:231)ado no novo per(cid:237)odo de programa(cid:231)ªo. (20) O desenvolvimento sustentÆvel e a integra(cid:231)ªo das preocu- pa(cid:231)ıes ambientais em outras pol(cid:237)ticas comunitÆrias foram confirmadas pelo Conselho Europeu de Amesterdªo, de 16 e 17 de Junho de 1997 e, por conseguinte, deve convi- dar-se os Estados-Membros a traduzir na prÆtica essa in- tegra(cid:231)ªo no a(cid:136)mbito das respectivas estratØgias nacionais de emprego, promovendo a cria(cid:231)ªo de postos de trabalho no sector do ambiente. ADOPTOU A PRESENTE DECISˆO: Artigo 1. o uma s(cid:237)ntese das principais ac(cid:231)ıes empreendidas para executar os Planos de Ac(cid:231)ªo Nacionais para 1999 e dos mais importan- tes resultados alcan(cid:231)ados, e descrevendo os ajustamentos efec- tuados ao Plano de Ac(cid:231)ªo Nacional de modo a ter em conta as altera(cid:231)ıes introduzidas pelas Orienta(cid:231)ıes 2000. Os referidos relat(cid:243)rios darªo igualmente conta da forma como foram consideradas as recomenda(cid:231)ıes do Conselho 1999 na execu(cid:231)ªo das pol(cid:237)ticas dos Estados-Membros. Artigo 3. o Indicadores A Comissªo e os Estados-Membros sªo convidados a prosseguir e a acelerar os trabalhos relativos aos indicadores e aos siste- mas de recolha de dados, com o objectivo de alargar e especi- ficar as metas comunitÆrias e nacionais. Devem ser tidas igual- mente em devida conta as boas prÆticas desenvolvidas pelos Estados-Membros. Artigo 4. o Relat(cid:243)rio Conjunto sobre o Emprego O Conselho regista que a Comissªo, com base na aprecia(cid:231)ªo dos relat(cid:243)rios de execu(cid:231)ªo dos Estados-Membros, apresentarÆ, em Setembro de 2000, uma proposta de Relat(cid:243)rio Conjunto sobre o Emprego, uma recomenda(cid:231)ªo para recomenda(cid:231)ıes do Conselho aos Estados-Membros sobre a execu(cid:231)ªo das respecti- vas pol(cid:237)ticas de emprego e, se necessÆrio, um projecto de Orienta(cid:231)ıes para o Emprego em 2001. O Conselho, com base nos relat(cid:243)rios de execu(cid:231)ªo dos Estados- -Membros e ap(cid:243)s ter recebido o parecer do ComitØ do Em- prego, procederÆ a uma aprecia(cid:231)ªo da execu(cid:231)ªo das pol(cid:237)ticas laborais dos Estados-Membros (cid:224) luz das Orienta(cid:231)ıes para o Emprego. Assente na proposta da Comissªo referida no pri- meiro parÆgrafo do presente artigo, e tendo por base os resul- tados daquela aprecia(cid:231)ªo, o Conselho e a Comissªo elaborarªo um relat(cid:243)rio anual conjunto a apresentar ao Conselho Europeu de Dezembro de 2000, com vista (cid:224) considera(cid:231)ªo da situa(cid:231)ªo na Comunidade e (cid:224) adop(cid:231)ªo de conclusıes nesse dom(cid:237)nio. Artigo 5. o Orienta(cid:231)ıes para o Emprego (cid:151) 2000 Orienta(cid:231)ıes para o Emprego (cid:151) 2001 Sªo adoptadas as Orienta(cid:231)ıes para as Pol(cid:237)ticas de Emprego dos Estados-Membros apresentadas em anexo. Artigo 2. o Relat(cid:243)rios sobre os Planos de Ac(cid:231)ªo Nacionais Em 2000, cada Estado-Membro apresentarÆ ao Conselho e (cid:224) Comissªo, atØ 1 de Maio, um relat(cid:243)rio de execu(cid:231)ªo, fornecendo O Relat(cid:243)rio Conjunto sobre o Emprego acompanhado das Con- clusıes do Conselho Europeu constituirÆ os fundamentos das Orienta(cid:231)ıes para o Emprego 2001. Artigo 6. o Pacto de Emprego (1) JO L 145 de 13. 6. 1977, p. 1. (2) JO L 277 de 28. 10. 1999, p. 34. A coerŒncia e as sinergias entre as Orienta(cid:231)ıes para o Emprego e as Grandes Orienta(cid:231)ıes de Pol(cid:237)tica Econ(cid:243)mica, serªo assegu- radas no a(cid:136)mbito do Pacto Europeu de Emprego. 30. 5. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 150 E/55 Artigo 7. o Parceiros Sociais e Autoridades Regionais Os parceiros sociais a todos os n(cid:237)veis, bem como as autorida- des regionais e locais, sªo convidados a participar em todas as fases do presente processo e a contribuir, no a(cid:136)mbito das suas responsabilidades, para a execu(cid:231)ªo das Orienta(cid:231)ıes, com vista (cid:224) promo(cid:231)ªo de um elevado n(cid:237)vel de emprego. Esse contributo serÆ avaliado periodicamente. Artigo 8. o DestinatÆrios Sªo destinatÆrios da presente decisªo os Estados-Membros. PROJECTO DE ORIENTA˙(cid:213)ES PARA AS POL˝TICAS DE EMPREGO EM 2000 ANEXO I. Melhorar a empregabilidade (cid:151) Combater o desemprego dos jovens e prevenir o desemprego de longa dura(cid:231)ªo A fim de inflectir a evolu(cid:231)ªo do desemprego dos jovens e do desemprego de longa dura(cid:231)ªo, os Estados-Membros intensificarªo os respectivos esfor(cid:231)os para desenvolver estratØgias de preven(cid:231)ªo, centradas na empregabilidade, baseando-se na identifica(cid:231)ªo precoce das necessidades individuais; num prazo a fixar por cada Estado-Membro, nªo superior a trŒs anos (cid:151) que poderÆ ser alargado nos Estados-Membros com uma taxa de desemprego particularmente elevada, os Estados-Membros actuarªo de modo a: (cid:151) Proporcionar uma nova oportunidade a todos os jovens antes de completarem seis meses de desemprego, sob a forma de forma(cid:231)ªo, reconversªo, experiŒncia profissional, de emprego ou de qualquer outra medida adequada para favorecer a sua empregabilidade, com vista a uma integra(cid:231)ªo efectiva no mercado de trabalho; (cid:151) Oferecer igualmente uma nova oportunidade aos adultos desempregados antes de completarem doze meses de desemprego, por um dos meios acima referidos ou, de um modo mais geral, atravØs de um acompa- nhamento individual de orienta(cid:231)ªo profissional, com vista a uma integra(cid:231)ªo efectiva no mercado de trabalho. Estas medidas de preven(cid:231)ªo e de empregabilidade deveriam combinar-se com medidas de reinser(cid:231)ªo dos desem- pregados de longa dura(cid:231)ªo. Neste contexto, os Estados-Membros deverªo prosseguir a moderniza(cid:231)ªo dos seus servi(cid:231)os pœblicos de emprego, de modo a que possam seguir a estratØgia de preven(cid:231)ªo e activa(cid:231)ªo do modo mais eficaz poss(cid:237)vel. (cid:151) Passar das medidas passivas (cid:224)s medidas activas Os sistemas fiscais, de presta(cid:231)ıes, e de forma(cid:231)ªo devem ser revistos e adaptados, nos casos em que for necessÆrio, a fim de promover activamente a empregabilidade. AlØm disso, estes sistemas deverªo agir de forma interactiva, de modo a constitu(cid:237)rem um incentivo refor(cid:231)ado ao regresso ao mercado de trabalho. Cada Estado-Membro: (cid:151) ProcurarÆ aumentar sensivelmente o nœmero de pessoas que beneficiam de medidas activas capazes de melhorar a sua empregabilidade, tendo em vista a sua efectiva integra(cid:231)ªo no mercado de trabalho. A fim de aumentar a percentagem de desempregados a quem Ø proposta uma forma(cid:231)ªo ou qualquer outra medida anÆloga, haverÆ principalmente que fixar um objectivo, em fun(cid:231)ªo da situa(cid:231)ªo de partida, de aproxima(cid:231)ªo progressiva da mØdia dos trŒs Estados-Membros com melhores desempenhos e de, pelo menos, 20 %. (cid:151) ProcederÆ (cid:224) reaprecia(cid:231)ªo e, sempre que conveniente, (cid:224) redefini(cid:231)ªo do seu sistema fiscal e de presta(cid:231)ıes (cid:151) para criar incentivos para que os desempregados ou as pessoas inactivas procurem e aceitem empregos, ou tomar medidas que reforcem a sua empregabilidade, e para que as entidades patronais criem novos postos de trabalho; (cid:151) alØm do mais, Ø importante desenvolver, no contexto de uma pol(cid:237)tica para um envelhecimento em actividade, medidas de acompanhamento adequadas, tais como a manuten(cid:231)ªo da capacidade de trabalho, a aprendizagem ao longo da vida e outras f(cid:243)rmulas de trabalho flex(cid:237)veis, por forma a que os traba- lhadores mais velhos possam tambØm permanecer e participar activamente na vida profissional. C 150 E/56 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 5. 2000 (cid:151) Incentivar uma abordagem de parceria A ac(cid:231)ªo dos Estados-Membros por si s(cid:243) nªo basta para atingir os resultados desejados em matØria de empre- gabilidade. Por conseguinte, (cid:151) Os parceiros sociais sªo instados a celebrar rapidamente, aos respectivos n(cid:237)veis de responsabilidade e de ac(cid:231)ªo, acordos tendentes a aumentar as possibilidades de forma(cid:231)ªo, de experiŒncia profissional, de estÆgio ou outras medidas destinadas a promover a empregabilidade dos adultos e dos jovens desempregados e pro- mover a entrada no mercado de trabalho. (cid:151) De modo a refor(cid:231)ar o desenvolvimento de uma mªo-de-obra especializada e adaptÆvel, os Estados-Membros em conjunto com os parceiros sociais procurarªo incrementar as possibilidades de aprendizagem ao longo da vida, nomeadamente no dom(cid:237)nio das tecnologias da informa(cid:231)ªo e da comunica(cid:231)ªo, e cada Estado-Membro definirÆ uma meta para o aumento do nœmero de pessoas que anualmente beneficiam destas medidas. Particularmente importante neste contexto serÆ facilitar o acesso aos trabalhadores mais velhos. (cid:151) Facilitar a transi(cid:231)ªo da escola para a vida activa As perspectivas de emprego sªo escassas para os jovens que deixam o sistema escolar sem ter adquirido as aptidıes necessÆrias para aceder ao mercado de trabalho. Por conseguinte, os Estados-Membros deverªo: (cid:151) Melhorar a qualidade do seu sistema escolar por forma a reduzir substancialmente o nœmero de jovens que abandonam prematuramente o sistema escolar. DeverÆ ser dada especial aten(cid:231)ªo aos jovens com dificuldades de aprendizagem. (cid:151) Diligenciar no sentido de que os jovens sejam dotados de uma maior capacidade de adapta(cid:231)ªo (cid:224)s muta(cid:231)ıes tecnol(cid:243)gicas e econ(cid:243)micas e de qualifica(cid:231)ıes que correspondam (cid:224)s necessidades do mercado de trabalho. Os Estados-Membros conferirªo especial aten(cid:231)ªo ao desenvolvimento e (cid:224) moderniza(cid:231)ªo dos respectivos sistemas de aprendizagem e de forma(cid:231)ªo profissional, sempre que oportuno em coopera(cid:231)ªo com os parceiros sociais, (cid:224) concep(cid:231)ªo de forma(cid:231)ªo adequada para a aquisi(cid:231)ªo de conhecimentos e competŒncias informacionais por parte de professores e alunos e ainda (cid:224) necessidade de, atØ ao fim de 2002, equipar as escolas com material informÆtico e facilitar aos estudantes o acesso (cid:224) Internet. (cid:151) Promover um mercado de trabalho aberto a todos Sªo vÆrios os grupos e as pessoas que se defrontam com dificuldades particulares para adquirirem qualifica(cid:231)ıes imperativo definir um conjunto relevantes, acederem ao mercado de trabalho e a(cid:237) permanecerem. (cid:201), pois, coerente de pol(cid:237)ticas capazes de promover a inser(cid:231)ªo desses grupos e pessoas no mundo do trabalho e combater a discrimina(cid:231)ªo. (cid:151) Cada Estado-Membro darÆ especial aten(cid:231)ªo (cid:224)s necessidades das pessoas com deficiŒncia, das minorias Øtnicas e de outros grupos e pessoas que se possam encontrar numa situa(cid:231)ªo de desvantagem, e desenvolverÆ formas adequadas de pol(cid:237)ticas preventivas e activas que fomentem a sua inser(cid:231)ªo no mercado do trabalho. II. Desenvolver o esp(cid:237)rito empresarial (cid:151) Facilitar o arranque e a gestªo das empresas A cria(cid:231)ªo de novas empresas e o crescimento das pequenas e mØdias empresas (PME) constituem factores cruciais para a cria(cid:231)ªo de emprego e para a expansªo das oportunidades de forma(cid:231)ªo dos jovens. Para promover este processo, os Estados-Membros deverªo fomentar uma maior consciŒncia empresarial na sociedade e nos curr(cid:237)- culos escolares, criando uma regulamenta(cid:231)ªo clara, estÆvel e fiÆvel e melhorando as condi(cid:231)ıes para o desenvol- vimento e o acesso aos mercados de capitais de risco. Os Estados-Membros deveriam tambØm reduzir e sim- plificar os encargos administrativos e fiscais que pesam sobre as PME. Estas pol(cid:237)ticas contribuirªo igualmente para auxiliar os Estados-Membros nas suas tentativas para combater o trabalho nªo declarado. Para o efeito, os Estados-Membros deverªo: (cid:151) Dispensar especial aten(cid:231)ªo (cid:224) redu(cid:231)ªo sens(cid:237)vel dos encargos gerais e administrativos das empresas e em especial das PME, nomeadamente no momento de cria(cid:231)ªo de uma empresa e de admissªo de trabalhadores suplementares. (cid:151) Incentivar o desenvolvimento da actividade independente, analisando (cid:151) com o objectivo de os reduzir os eventuais obstÆculos, nomeadamente nos regimes fiscais e de seguran(cid:231)a social, (cid:224) passagem (cid:224) actividade independente e (cid:224) cria(cid:231)ªo de pequenas empresas, bem como promovendo ac(cid:231)ıes de forma(cid:231)ªo neste dom(cid:237)nio e servi(cid:231)os espec(cid:237)ficos de apoio a empresÆrios e a futuros empresÆrios. 30. 5. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 150 E/57 (cid:151) Explorar novas oportunidades de cria(cid:231)ªo de empregos Se a Uniªo Europeia pretende conseguir dar resposta ao desafio do emprego, devem ser eficazmente exploradas todas as potenciais fontes de emprego, bem como as novas tecnologias e inova(cid:231)ıes. Para o efeito, caberÆ aos Estados-Membros: (cid:151) Promover meios de explorar cabalmente as possibilidades oferecidas pela cria(cid:231)ªo de emprego (cid:224) escala local e na economia social, em especial nas novas actividades ligadas (cid:224)s necessidades ainda nªo satisfeitas pelo mercado, analisando (cid:151) no intuito de os reduzir (cid:151) os obstÆculos que as limitam. Em rela(cid:231)ªo a este aspecto, deverÆ ser devidamente reconhecido e apoiado o papel especial e a responsabilidade das autoridades locais e regionais, de outros parceiros regionais e locais, assim como dos parceiros sociais. HaverÆ ainda que explorar integralmente o papel dos servi(cid:231)os pœblicos de emprego na identifica(cid:231)ªo das oportunidades locais de emprego e na melhoria do funcionamento dos mercados de trabalho locais. (cid:151) Desenvolver condi(cid:231)ıes-quadro para explorar cabalmente as potencialidades de emprego no sector dos ser- vi(cid:231)os, e nos servi(cid:231)os relacionados com a indœstria, nomeadamente atravØs do aproveitamento do potencial da sociedade da informa(cid:231)ªo e do sector ambiental, a fim de criar mais e melhores postos de trabalho. (cid:151) Tornar o sistema fiscal mais favorÆvel ao emprego e inverter a tendŒncia a longo prazo para a sobrecarga da fiscalidade e dos descontos obrigat(cid:243)rios sobre o trabalho (que passaram de 35 % em 1980 para mais de 42 % em 1995). Cada Estado-Membro deverÆ: (cid:151) Fixar, se necessÆrio e em fun(cid:231)ªo do seu n(cid:237)vel actual, um objectivo de redu(cid:231)ªo progressiva da carga fiscal total e, quando apropriado, um objectivo de redu(cid:231)ªo progressiva da pressªo fiscal sobre o trabalho e dos custos nªo salariais do trabalho (cid:151) nomeadamente sobre o trabalho pouco qualificado e de baixa remunera(cid:231)ªo (cid:151) sem p(cid:244)r em causa o saneamento das finan(cid:231)as pœblicas e o equil(cid:237)brio financeiro dos sistemas de seguran(cid:231)a social. ExaminarÆ eventualmente a oportunidade de criar um imposto sobre a energia ou sobre as emissıes poluentes ou qualquer outra medida fiscal. III. Incentivar a adaptabilidade das empresas e dos seus trabalhadores (cid:151) Modernizar a organiza(cid:231)ªo do trabalho Para promover a moderniza(cid:231)ªo da organiza(cid:231)ªo do trabalho e das formas de trabalho, deverÆ ser desenvolvida uma s(cid:243)lida parceria a todos os n(cid:237)veis pertinentes (europeu, nacional, sectorial, local e da empresa): (cid:151) Convidam-se os parceiros sociais a negociar e a implementar acordos a todos os n(cid:237)veis adequados, para modernizar a organiza(cid:231)ªo do trabalho, incluindo f(cid:243)rmulas de trabalho flex(cid:237)veis, por forma a tornar as empresas produtivas e competitivas e a atingir o equil(cid:237)brio necessÆrio entre flexibilidade e seguran(cid:231)a. Entre os temas a focar, contam-se, designadamente, a forma(cid:231)ªo e a reciclagem, a introdu(cid:231)ªo das novas tecnologias, os novos modelos de organiza(cid:231)ªo do trabalho e ainda questıes ligadas ao tempo de trabalho, tais como a anualiza(cid:231)ªo do tempo de trabalho, a redu(cid:231)ªo do horÆrio de trabalho, a redu(cid:231)ªo das horas extraordinÆrias, o desenvolvimento do trabalho a tempo parcial e o acesso (cid:224) forma(cid:231)ªo e (cid:224)s interrup(cid:231)ıes de carreira. (cid:151) Cada Estado-Membro analisarÆ por seu lado a oportunidade de introduzir na sua legisla(cid:231)ªo tipos de contratos mais adaptÆveis para ter em conta o facto de o emprego assumir formas cada vez mais diversas. As pessoas cujo trabalho Ø regido por contratos deste tipo deveriam simultaneamente beneficiar de uma seguran(cid:231)a suficiente e de um melhor estatuto profissional, compat(cid:237)vel com as necessidades das empresas. (cid:151) Apoiar a adaptabilidade das empresas Para renovar os n(cid:237)veis de qualifica(cid:231)ªo no interior das empresas: (cid:151) Os Estados-Membros reexaminarªo e, nos casos adequados, eliminarªo os obstÆculos, nomeadamente fiscais, que podem impedir o investimento em recursos humanos e, eventualmente, preverªo incentivos, fiscais ou outros, para desenvolver a forma(cid:231)ªo na empresa; analisarªo igualmente qualquer nova regulamenta(cid:231)ªo e farªo uma revisªo do quadro regulamentar existente para assegurar que contribuem para reduzir os obs- tÆculos ao emprego e aumentar a capacidade do mercado de trabalho para se adaptar (cid:224)s mudan(cid:231)as estru- turais da economia. IV. Refor(cid:231)ar as pol(cid:237)ticas de igualdade de oportunidades (cid:151) «Integra(cid:231)ªo do objectivo da igualdade de oportunidades entre mulheres e homens » As mulheres continuam a debater-se com problemas especiais no acesso ao mercado de emprego, na carreira, nos vencimentos e na concilia(cid:231)ªo entre vida profissional e familiar. (cid:201) por isso importante, nomeadamente: C 150 E/58 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 5. 2000 (cid:151) assegurar o acesso das mulheres a medidas activas do mercado de trabalho, proporcionais (cid:224) sua quota de desemprego; (cid:151) reduzir os desincentivos em matØria fiscal e de presta(cid:231)ıes, sempre que identificados, atendendo aos seus efeitos negativos sobre a participa(cid:231)ªo das mulheres no mercado de trabalho; (cid:151) dedicar especial aten(cid:231)ªo aos entraves com que se encontram confrontadas as mulheres que pretendem criar novas empresas ou trabalhar como independentes; (cid:151) garantir que as mulheres possam beneficiar positivamente, e numa base voluntÆria, de formas flex(cid:237)veis de organiza(cid:231)ªo do trabalho. Assim sendo, (cid:151) Os Estados-Membros adoptarªo uma abordagem que consagre a integra(cid:231)ªo do objectivo da igualdade de oportunidade entre mulheres e homens ao executarem as Orienta(cid:231)ıes dos quatro pilares. A fim de avaliar de forma significativa os progressos em rela(cid:231)ªo a esta abordagem, Ø necessÆrio que os Estados- -Membros prevejam sistemas e procedimentos adequados para a recolha de dados. (cid:151) Combater as disparidades entre mulheres e homens Os Estados-Membros e os parceiros sociais deverªo concretizar a sua vontade de promover a igualdade de oportunidades aumentando a taxa de emprego das mulheres. Deverªo igualmente prestar aten(cid:231)ªo ao desequil(cid:237)- brio na representa(cid:231)ªo das mulheres ou dos homens em determinados sectores de actividade e em certas profissıes, bem como melhorar as oportunidades de carreira para as mulheres. (cid:151) Os Estados-Membros esfor(cid:231)ar-se-ªo por reduzir a disparidade entre as taxas de desemprego das mulheres e dos homens, apoiando activamente um aumento do emprego das mulheres, e tomarªo medidas para alcan(cid:231)ar uma representa(cid:231)ªo equilibrada de mulheres e homens em todos os sectores e actividades. Darªo igualmente in(cid:237)cio a medidas positivas para promover a igualdade de remunera(cid:231)ªo por trabalho igual ou de valor igual, e para diminuir as diferen(cid:231)as de rendimentos entre mulheres e homens. A fim de reduzir as disparidades entre mulheres e homens, os Estados-Membros analisarªo a possibilidade de um maior recurso a medidas para a promo(cid:231)ªo das mulheres. (cid:151) Conciliar vida profissional e vida familiar As pol(cid:237)ticas em matØria de interrup(cid:231)ªo de carreira, licen(cid:231)a parental e trabalho a tempo parcial, bem como as f(cid:243)rmulas de trabalho flex(cid:237)veis que sirvam tanto os interesses dos empregados como dos empregadores, reves- tem-se de especial importa(cid:136)ncia para homens e mulheres. A aplica(cid:231)ªo prÆtica das diversas directivas e acordos dos parceiros sociais nesta matØria deveria ser acelerada e acompanhada regularmente. (cid:201) necessÆrio dispor, em nœmero suficiente, de servi(cid:231)os de qualidade na Ærea da guarda de crian(cid:231)as e da presta(cid:231)ªo de cuidados a outras pessoas a cargo, a fim de favorecer a entrada e a manuten(cid:231)ªo das mulheres e dos homens no mercado de trabalho. Em rela(cid:231)ªo a este aspecto, Ø fundamental a partilha das responsabilidades familiares. A fim de refor(cid:231)ar a igualdade de oportunidades: (cid:151) Os Estados-Membros e os parceiros sociais conceberªo, porªo em prÆtica e promoverªo pol(cid:237)ticas favorÆveis (cid:224) fam(cid:237)lia, incluindo servi(cid:231)os de guarda e de presta(cid:231)ªo de cuidados de qualidade, acess(cid:237)veis e a pre(cid:231)os m(cid:243)dicos, bem como regimes de licen(cid:231)a parental ou de outro tipo. (cid:151) Facilitar a reintegra(cid:231)ªo na vida activa As pessoas que reintegram o mercado de trabalho ap(cid:243)s um per(cid:237)odo de ausŒncia poderªo revelar competŒncias obsoletas e conhecer dificuldades em aceder (cid:224) forma(cid:231)ªo. Os Estados-Membros deverªo: (cid:151) Prestar especial aten(cid:231)ªo ao caso das mulheres e dos homens que pretendem reintegrar a vida activa remu- nerada ap(cid:243)s um per(cid:237)odo de ausŒncia e, para tal, analisarªo os meios de suprimir progressivamente os obstÆculos que travam essa reintegra(cid:231)ªo


title: 1999/849/EG: Entscheidung des Rates vom 14. Dezember 1999 über die Gewährung einer staatlichen Beihilfe durch die österreichische Regierung für Kleinerzeuger in benachteiligten Gebieten in Anbetracht des Anhangs XV der Beitrittsakte von 1994

eurovoc_concepts:
Austria
State aid
aid to agriculture
less-favoured agricultural area
monetary compensatory amount
smallholding

text: 21. 12. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 327/59 ENTSCHEIDUNG DES RATES vom 14. Dezember 1999 über die Gewährung einer staatlichen Beihilfe durch die österreichische Regierung für Kleiner- zeuger in benachteiligten Gebieten in Anbetracht des Anhangs XV der Beitrittsakte von 1994 (1999/849/EG) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 88 Absatz 2 Unterab- satz 3, nach Kenntnisnahme von dem Antrag der Regierung der Repu- blik Österreich vom 20. Oktober 1999, (5) in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) Gemäß Artikel 151 Absatz 1 der Beitrittsakte von 1994 gelten die in Anhang XV aufgeführten Rechtsakte für die neuen Mitgliedstaaten unter den in jenem Anhang fest- gelegten Bedingungen. Gemäß Anhang XV Kapitel VII Abschnitt „D. Strukturen“ Nummer 2 Buchstabe c) kann die Republik Österreich in Abweichung von Artikel 35 der Verordnung (EWG) Nr. 2328/91 des Rates vom 15. Juli 1991 zur Verbesserung der Effizienz der Agrar- struktur (1) der Kommission bis zum 31. Dezember 2004 eine staatliche Beihilfe zugunsten der Kleinerzeuger, die darauf im Jahr 1993 nach den innerstaatlichen Rechtsvorschriften Anspruch hatten, insoweit weiter gewähren, als die Ausgleichszulage nach den Artikeln 17 bis 19 nicht ständigen natürlichen Nachteile ausreicht, um die auszugleichen. Die diesen Erzeugern pauschal gewährte Beihilfe darf die in Österreich in dem vorstehend genannten Jahr gewährten Beträge nicht übersteigen“. der Genehmigung „vorbehaltlich Aufgrund dieser Ausnahmeregelung hat die österreichi- sche Regierung nach dem Inkrafttreten des Beitrittsver- trags weiterhin eine staatliche Beihilfe gewährt, die der gemeinschaftlichen Beihilferegelung seit 1995 angepaßt war und bis 2004 laufen sollte. Die österreichische Regierung hat der Kommission am 26. Oktober 1995 die „Sonderrichtlinie betreffend die in benachteiligten Gewährung der Ausgleichszulage Gebieten und der nationalen Beihilfe“ notifiziert, um die Bestätigung zu erhalten, daß das von den österreichi- schen Behörden für die Gewährung der Beihilfe zwischen 1995 und 1998 gewählte Verfahren und dessen Beibehaltung bis 2004 rechtens ist. (4) Die Kommission hat mit ihrer Entscheidung über die nationale Beihilfe vom 20. Dezember 1995 (K(95) 3368) die nationale Beihilfe auf Betriebe beschränkt, deren (1) Ersetzt durch die Verordnung (EG) Nr. 950/97 (ABl. L 142 vom 2. 6. 1997, S. 1). Geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2331/98 (ABl. L 291 vom 30. 10. 1998, S. 10). Artikel 35 der alten Verord- nung entspricht Artikel 37 der neuen Verordnung. Betriebsgröße in Hektar landwirtschaftlicher Nutzfläche ausgedrückt nicht größer ist als die Durchschnittsgröße sämtlicher Vollerwerbsbetriebe einerseits und Nebenerwerbsbetriebe andererseits und in keinem Fall 25 ha überschreiten darf. Im übrigen gilt diese Entscheidung nur bis zum 31. Dezember 1999. landwirtschaftlicher Diese Entscheidung schränkt die Anwendung der Ausnahmeregelung gemäß Anhang XV ein und schließt — bei einer Gesamtzahl von ungefähr 124 000 Betrieben, die Beihilfen erhielten — ungefähr 2 500 Betriebe mit einer Fläche von mehr als der Durch- schnittsfläche von 23 ha im Falle der Vollerwerbsbe- triebe und mehr als 6 ha im Falle der Nebenerwerbsbe- triebe von der nationalen Beihilfe aus. Nachdem die Kommission die Gewährung der Beihilfe aufgrund der Definition des Begriffs „Kleinerzeuger“ eingeschränkt hat, ist es nicht mehr zulässig, ab 1995 allen Kleinerzeugern die Beihilfe zu zahlen, die 1993 nach der österreichischen Rechtsvorschrift, die die Grundlage für die Ausnahmeregelung bildete, berechtigt waren. Der durch die Entscheidung der Kommission ausge- schlossene Beihilfebetrag beläuft sich auf weniger als 1 Million EUR und entspricht 0,5 % aller österreichischen nationalen Beihilfen an die Betriebe. Die den Betrieben seit 1995 gezahlte und bis 2004 geplante Pauschalbeihilfe übersteigt den in Österreich 1993 gewährten Beihilfebetrag nicht. Es besteht keine Gefahr, daß die betreffende Beihilfe den Wettbewerb in der Gemeinschaft verzerrt. (6) (7) (8) (9) (10) Aufgrund der vorstehend genannten Ausnahmeregelung für Österreich erwarteten alle Berechtigten der natio- nalen Beihilferegelung, die insbesondere in Betrieben in in Regionen nahe der Ostgrenze Berggebieten oder Österreichs tätig sind, daß der 1993 erhaltene pauschale Beihilfebetrag bis 2004 nicht gekürzt oder gestrichen wird. (11) liegen somit Es außergewöhnliche Umstände vor, aufgrund deren die von der österreichischen Regierung vorgesehene Intervention unter den in dieser Entschei- dung vorgesehenen Bedingungen als mit dem Gemein- samen Markt vereinbar angesehen werden kann — L 327/60 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21. 12. 1999 HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die in der der Kommission am 26. Oktober 1995 übermittelten „Sonderrichtlinie betreffend die Gewährung der Ausgleichszulage in benachteiligten Gebieten und der nationalen Beihilfe“ beschriebene Regelung für die Beibehaltung der Beihilfen, wonach in dem Fall, daß die Berechnungen der Ausgleichszulage ab 1995 je Betrieb einen geringeren Förderungsbetrag ergeben, als der jeweilige Betrieb im Rahmen dieser Regelung im Jahr 1993 erhalten hatte, der Differenzbetrag als nationale Beihilfe ausgeglichen wird, gilt bis zum 31. Dezember 2004 als mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar. Diese Entscheidung ist an die Republik Österreich gerichtet. Artikel 2 Geschehen zu Brüssel am 14. Dezember 1999. Im Namen des Rates Der Präsident K. HEMILÄ