title: Regolamento (CE) n. 2763/1999 della Commissione, del 22 dicembre 1999, che fissa i dazi all'importazione nel settore del riso

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

formats: pdf print

text: L 331/62 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 23. 12. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 2763/1999 DELLA COMMISSIONE del 22 dicembre 1999 che fissa i dazi all'importazione nel settore del riso LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 3072/95 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, comune del mercato del riso (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2072/98 (2), relativo all'organizzazione visto il regolamento (CE) n. 1503/96 della Commissione, del 29 luglio 1996, recante modalità di applicazione del regola- mento (CE) n. 3072/95 del Consiglio, per quanto riguarda i dazi all'importazione nel settore del riso (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2831/98 (4), in particolare l'arti- colo 4, paragrafo 1, (1) (2) considerando che l'articolo 11 del regolamento (CE) n. 3072/95 prevede l'applicazione, all'importazione dei prodotti di cui all'articolo 1 dello stesso regolamento, delle aliquote dei dazi della tariffa doganale comune; che tuttavia, per i prodotti di cui al paragrafo 2 di detto articolo, il dazio all'importazione è pari al prezzo d'in- tervento applicabile a tali prodotti all'atto dell'importa- zione, maggiorato di una determinata percentuale a seconda che si tratti di riso semigreggio o di riso lavo- rato, previa deduzione del prezzo all'importazione, purché tale dazio non superi l'aliquota dei dazi della tariffa doganale comune; considerando che, in virtù dell'articolo 12, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 3072/95, i prezzi all'importa- zione cif sono calcolati in base ai prezzi rappresentativi per il prodotto in questione sul mercato mondiale o sul mercato comunitario d'importazione del prodotto; (3) (4) (5) (6) considerando che il regolamento (CE) n. 1503/96 ha fissato le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 3072/95 per quanto riguarda i dazi all'importazione nel settore del riso; considerando che i dazi all'importazione si applicano fino al momento in cui entra in vigore una nuova fissazione; che essi restano altresì in vigore in mancanza di quotazioni disponibili dalla fonte di riferimento di cui all'articolo 5 del regolamento (CE) n. 1503/96 nel corso la fissazione periodica; delle due settimane precedenti considerando che, per permettere il normale funziona- mento del regime dei dazi all'importazione, è opportuno prendere in considerazione, al fine del i tassi di mercato rilevati nel corso di un periodo di riferimento; loro calcolo, considerando che l'applicazione del regolamento (CE) n. 1503/96 richiede la fissazione dei dazi all'importazione conformemente agli allegati del presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I dazi all'importazione nel settore del riso, di cui all'articolo 11, paragrafi 1 e 2, del regolamento (CE) n. 3072/95, sono fissati nell'allegato I del presente regolamento in base ai dati indicati nell'allegato II. Il presente regolamento entra in vigore il 23 dicembre 1999. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 22 dicembre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 329 del 30. 12. 1995, pag. 18. (2) GU L 265 del 30. 9. 1998, pag. 4. (3) GU L 189 del 30. 7. 1996, pag. 71. (4) GU L 351 del 29. 12. 1998, pag. 25. 23. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 331/63 ALLEGATO I Dazi applicabili all'importazione di riso e di rotture di riso (in EUR/t) Codice NC 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 Paesi terzi (esclusi ACP e Bangladesh) (3) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 233,65 233,65 233,65 204,90 233,65 233,65 233,65 204,90 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) ACP (1) (2) (3) 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 76,44 77,44 77,44 77,44 67,38 77,44 77,44 77,44 67,38 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 146,86 45,38 Dazio all'importazione (5) Bangladesh (4) Basmati India e Pakistan (6) 0,00 0,00 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 111,06 112,49 112,49 112,49 98,11 112,49 112,49 112,49 98,11 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 212,59 (7) Egitto (8) 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 173,10 175,24 175,24 175,24 153,68 175,24 175,24 175,24 153,68 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 341,25 105,00 (1) Per le importazioni di riso originario degli Stati ACP, il dazio all'importazione si applica nel quadro del regime di cui ai regolamenti (CE) n. 1706/98 del Consiglio (GU L 215 dell'1. 8. 1998, pag. 12) e (CE) n. 2603/97 della Commissione (GU L 351 del 23. 12. 1997, pag. 22), modificato. (2) Ai sensi del regolamento (CEE) n. 1706/98, i dazi non sono applicati ai prodotti originari degli Stati ACP e importati direttamente nel dipartimento d'oltremare della Riunione. (3) Il dazio all'importazione di riso nel dipartimento d'oltremare della Riunione è stabilito all'articolo 11, paragrafo 3 del regolamento (CE) n. 3072/95. (4) Per le importazioni di riso, eccetto le rotture di riso (codice NC 1006 40 00), originario del Bangladesh il dazio all'importazione si applica nel quadro del regime di cui ai regolamenti (CEE) n. 3491/90 del Consiglio (GU L 337 del 4. 12. 1990, pag. 1) e (CEE) n. 862/91 della Commissione (GU L 88 del 9. 4. 1991, pag. 7), modificato. (5) L'importazione di prodotti originari dei PTOM è esente dal dazio all'importazione, a norma dell'articolo 101, paragrafo 1 della decisione 91/482/CEE del Consiglio (GU L 263 del 19. 9. 1991, pag. 1), modificata. (6) Per il riso semigreggio della varietà Basmati di origine indiana e pakistana, riduzione di 250 EUR/t [articolo 4 bis del regolamento (CE) n. 1503/96, modificato]. (7) Dazio doganale fissato nella tariffa doganale comune. (8) Per le importazioni di riso di origine e provenienza egiziana, il dazio all'importazione si applica nel quadro del regime di cui ai regolamenti (CE) n. 2184/96 del Consiglio (GU L 292 del 15. 11. 1996, pag. 1) e (CE) n. 196/97 della Commissione (GU L 31 dell'1. 2. 1997, pag. 53). L 331/64 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 23. 12. 1999 ALLEGATO II Calcolo dei dazi all'importazione nel settore del riso 1. Dazio all'importazione (EUR/t) (1) 204,90 455,00 233,65 455,00 (1) Risone Rotture Semigreggio Lavorato Semigreggio Lavorato Tipo Indica Tipo Japonica 2. Elementi di calcolo: a) Prezzo cif Arag (EUR/t) b) Prezzo fob (EUR/t) c) Noli marittimi (EUR/t) d) Fonte (1) Dazio doganale fissato nella tariffa doganale comune. — — — — 332,13 284,75 327,25 303,03 — — — — 297,50 273,28 29,75 29,75 USDA USDA Operatori Operatori — — — —


title: Id-Deċizjoni tal-Kunsill tat-22 ta' Diċembru 1999 li tagħti garanzija komunitarja lill-Bank Ewropew ta'l- Investiment kontra it-telf minn self għal proġetti barra l-Komunità (l-Ewropa Ċentrali u dik tal-Lvant, il-pajjiżi Mediterranji, l-Amerika Latina u l-Asja u r-Repubblika ta'l-Afrika ta' Isfel )

eurovoc_concepts:
EIB loan
European Investment Bank
credit guarantee
financial loss
investment abroad

formats: html pdf print

text: 152 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 01/Vol. 3 32000D0024 13. 1. 2000 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 9/24 ID-DEĊIZJONI TAL-KUNSILL TAT-22 TA’ DIĊEMBRU 1999 LI TAGĦTI GARANZIJA KOMUNITARJA LILL-BANK EWROPEW TA’L- INVESTIMENT KONTRA IT-TELF MINN SELF GĦAL PROĠETTI BARRA L-KOMUNITÀ (L-EWROPA ĊENTRALI U DIK TAL-LVANT, IL-PAJJIŻI MEDITERRANJI, L-AMERIKA LATINA U L-ASJA U R-REPUBBLIKA TA’L-AFRIKA TA’ ISFEL ) (2000/24/KE) IL-KUNSILL TA’L-UNJONI EWROPEA, Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunitá Ewropea, u partikolarment l-Artikolu 308 tagħha Wara li kkunsidra l-proposta tal-Kummissjoni (1), Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Parlament Ewropew (2), Billi: (1) (2) (3) (4) (5) (6) fil-15 tal-Kunsill Ewropew f’Madrid Il-laqgħa u 16 ta’ Diċembru 1995 ikkonfermat l-importanza tal-Bank Ewropew ta’l-Investiment, hawn imsejjaħ “l-EIB”, bħala strument ta’ kooperazzjoni bejn il-Komunità u l-Amerika Latina u talab lill-EIB biex jintensifika l-attività tiegħu fir- reġjun; billi dawn il-proġetti għandhom ikunu ta’ interess kemm għall-Komunità kif ukoll għall-pajjiżi kkonċernati; Ewropew li u Il-Kunsill 22 ta’ Ġunju 1996 laqa’ r-riżultati tal-laqgħa għolja Asja- Ewropa, li kienet il-bidu ta’ kambjament fir-relazzjonijiet bejn iż-żewġ kontinenti; f’Firenze fil-21 ltaqa’ Il-laqgħa tal-Kunsill Ewropew f’Amsterdam fil-16 u 17 ta’ Ġunju 1997 laqgħet il-konklużjonijiet adottati fit- Tieni Konferenza Ewro-Meditteranja, fil-Belt Valletta, Malta, fil-15 u 16 ta’ April 1997 u affermat mill- ġdid il-prinċipji u l-għanijiet miftiehma f’Barċellona fl-1995; saret li Il-Kunsill Ewropew meta ltaqa’ fil-Lussemburgu fit-12 u 13 ta Diċembru 1997 ta’ bidu għall-proċess ta’ tkabbir mal- pajjiżi ta’l-Ewropa Ċentrali u dik tal-Lvant u ma’ Ċipru; ltaqa’ Il-Kunsill Ewropew meta fil-15 u 16 ta’ Ġunju 1998 laqa’ l-sforzi li r-Repubblika ta’l-Afrika tan-Nofsinhar kien qed tagħmel biex timmodernizza l-ekonomija tagħha u tintegraha fis-sistema kummerċjali dinjija; f’Cardiff L-EIB qed jissokta l-programmi tas-self li hemm bħalissa għall-Ewropa Ċentrali u dik tal-Lvant, ir-reġjun tal- Meditteran, l-Asja u l-Amerika Latina u r-Repubblika ta’l- Afrika ta’ Isfel skond id-Deċiżjoni 97/256/KE (3), kif ukoll ukoll is-self irregolat mil-Protokoll fuq il-Kooperazzjoni (1) ĠU C 145, 26. 5. 1999, p. 10. (2) L-opinjoni mogħtija fl-19 ta’Novembru 1999 (għadha mhix ippub- blikata fil-Ġurnal Uffiċjali). Finanzjarja ma’ dik li qabel kienet ir-Repubblika Jugoslava tal-Maċedonja, tal-Kunsill 98/348/KE (4); id-Deċiżjoni skond (7) (8) (9) (10) Il-Kunsill stieden lill-EIB biex jibda operazzjonijiet fil- Bosnja u l-Ħerzegovina; dawn l-operazzjonijiet jistgħu jit- komplew, bil-kondizzjoni li jsir rapport pożittiv kif stipu- lat fid-Deċiżjoni 98/729/KE (5); Għalkemm il-Bosnja-Ħerzegovina u l-FYROM ġew inkluzi fir-reġjun ta’l-Ewropa Ċentrali u dik tal-Lvant minn meta ġiet adottata d-Deċiżjoni 97/256/KE, l-isforz totali ta’l-EIB biex jislef lill-pajjiżi applikanti f’dan ir-reġjun għandu jiż- died minħabba l-importanza tal-faċilità ta’ qabel l-adeżjoni li l-EIB jippjana li jifforma għall-self mill-EIB għal proġetti f’dawn il-pajjiżi mingħajr garanzija mingħajr garanzija mill-budget tal-Komunità jew mill-Istati Membri; F’dawn iċ-ċirkostanzi, l-EIB għandu jiżgura ruħu li s-self garantit tiegħu fil-mandat ta’l-Ewropa Ċentraliu dik tal- Lvant se jiffinanzja proġetti partikolari f’dawk il-pajjiżi li għandhom anqas proġetti adattati għall-finanzjament mill- faċilità ta’qabel f’pajjiżi mhux applikanti; jew proġetti l-adeżjoni Il-Ftehim ta’ Kooperazzjoni bejn il-Komunità Ewropea u n-Nepal, bejn Komunità Ewropea u l-Lao PDR u bejn il-Komunità Ewropea u l-Jemen daħlu fis-seħħ fl-1 ta’Ġunju 1996, fl-1 ta’ Diċembru 1997 u fl-1 ta’Lulju 1998 rispet- il-Ftehim ta’ Kooperazzjoni bejn il-Komunità tivament; Ewropea u l-Korea ta’ Isfel ġie ffirmat fit-28 ta’ Ottu- bru 1996; billi n-Nepal, il-Jemen, il-Lao PDR u l-Korea ta Isfel għandhom isiru benefiċjarji tal-fondi ta’l-EIB taħt il- mandat ta’l-EIB għall-Asja u l-Amerika Latina; (11) Hu approprjat li jsir ċertu titjib fil-programmi ta’l- operazzjonijiet fir-rigward ta’ kemm dawn idumu u kemm ikopru pajjiżi; huwa approprjat li jiġu aġġustati l-garanzija totali u l-porżjon tas-self li l-EIB jintalab biex ikopri r-riskju kummerċjali minn garanzija li ma jkunux sovrani; (12) Il-Kunsill qed jitlob lill-EIB biex ikompli bl-operazzjonijiet tiegħu b’appoġġ għal proġetti ta’ investiment li jkunu saru f’dawk il-pajjizi billi joffrilu l-garanzija prevista fid- Deċiżjoni; (13) F’Ġunju 1996, il-Kummissjoni, bi qbil ma’l-EIB, ipprezen- tat lill-Kunsill proposta għal sistema ġdida ta’ garanzija għas-self lil pajjizi terzi mill-EIB. (3) ĠU L 102, 19. 4. 1997, p. 33. Id-Deċiżjoni kif l-aħħar emendata mid- Deċiżjoni Nru 98/729/KE (ĠU L 346, 22. 12. 1998, p. 54). (4) ĠU L 155, 29. 5. 1998, p. 53. (5) ĠU L 346, 22. 12. 1998, p. 54. 01/Vol. 3 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 153 (14) ta’ 1996 il-Kunsill Diċembru approva Fit-2 l-konklużjonijiet dwar arranġamenti ġodda għall-garanzija ta self mill-EIB lil pajjizi terzi, li skond dawn, l-approċ ta’ garanzija globali, mingħajr ma wieħed jiddistingwi bejn ir-reġjuni u l-proġetti, jiġi approvat u skema ta’ qsim ta’ riskju tiġi aċċettata; taħt l-iskema ta’ qsim ta’ riskju l-EIB għandu jizgura ruħu minn garanziji adegwati mhux sovrani minn partijiet terzi għal riskji kummerċjali, billi f’dak il-każ garanzija fuq il-budget tkopri biss riskji politiċi jinħolqu min flus mhux trasferibbli, esproprjazzjoni, li gwerra jew rewwixta ċivili; (15) L-arranġamenti dwar il-garanzija m’għandhomx jeffettwaw ir-reputazzjoni eċċellenti fil-kreditu ta’l-EIB; (16) (17) (18) Ir-Regolament (KE, Euratom) Nru 1149/99 (1), irreveda l-ammont mira u r-rata ta’ proviġjonament għall-Fond tal- Garanzija tas-Self stabbilit bir-Regolament (KE, Euratom) Nru 2728/94 (2); Il-perspettiva finanzjarja għall-perjodu 2000 sa l-2006 skond il-Ftehim Inter-Istituzzjonali tas- 6 ta’ Mejju 1999 bejn il-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni fuq id-dixxiplina fil-budget u t-titjib fil-proċedura tal-budget (3) tippresumi massimu għar-riserva tal-garanzija fuq is-self fil-budget Komunitarju ta’ 200 miljun euro kull sena finanzjarji tal-Komunità; Il-finanzjament mill-EIB f’pajjiżi terzi eliġibbli għandu jiġi amministrat, skond il-kriterji u l-proċeduri tas-soltu ta’l- EIB, li jinkludu miżuri approprijati ta’ kontoll, kif ukoll skond ir-regoli u l-proċeduri relevanti rigward il-Qorti ta’l- jappoġa l-linji politiċi Awdituri u OLAF, b’tali mod li il-koordinazzjoni ma’l- Komunitarji u biex ikabbar istrumenti hemm l-oħra konsultazzjoni regolari bejn l-EIB u l-Kummissjoni biex tiżgural- koordinazzjoni tal-prijoritajiet u l-attivitajiet f’dawn il-pajjiżi u biex tqis il-progress lejn il-kisba ta’l- it-twaqqif u għanijiet politiċi relevanti r-reviżjoni kull tant żmien ta’l-għanijiet ta’l-operazzjoni u kemm dawn ikunu ntlaħqu huma r-responsabbiltà tal-Bord tad-Dirreturi ta’l-EIB; partikolarment, il-finanzjament ta’l- EIB fil-pajjiżi kandidati għandu jirrefletti l-prijoritjiet fil- pattijiet ta’l-adeżjoni bejn il-Komunitaà u dawk il-pajjiżi; b’hekk it-trasparenza tas-self mill-EIB taħt din id-deċiżjoni għandha tikber sostanzjalment; tal-Komunità; (19) Mid-data li fiha din id-deċiżjoni tidħol fis-seħħ, il-garanzija Komunitarja li tkopri l-faċilità speċjali tat-terremoti għat- Turkija taħt id-Deċiżjoni1999/786/KE (4) għandha tieħu l-forma ta’ estensjoni taħt din id-Deċiżjoni; tal-garanzija globali (20) L-EIB u l-Kummissjoni għandhom jadottaw il-proċeduri li jiggarantixxu l-garanzija msemmija; (1) ĠU L 139, 2. 6. 1999, p. 1. (2) ĠU L 293, 12. 11. 1994, p. 1. (3) ĠU C 172, 18. 6. 1999, p. 1. (4) ĠU L 308, 3. 12. 1999, p. 35. (21) Għall-fini ta’l-adozzjoni ta’ din id-Deċiżjoni, il-poteri pre- visti mit-Tattat huma biss dawk spjegati fl-Artikolu 308 tiegħu. IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ: Artikolu 1 lill-EIB garanzija globali il-Komunità għandha tagħti 1. fir- rigward tal-ħlasijiet kollha mhux riċevuti minna iżda li huma dovuti minħabba krediti miftuħin, skond il kriterji normali, u tal-politika Komunitarja relevanti b’appoġġ għall-għanijiet esterna, għal proġetti ta’investiment imwettqa fl-Ewropa Ċentrali u f’dik tal-Lvant, fil-pajjiżi tal-Mediterran, fl-Amerika Latina u fl-Asja u fir-Repubblika ta’l-Afrika ta’ Isfel. Din il-garanzija għandha tkun ristretta għal 65 % ta’l-ammont tal-krediti miftuħa b’żjieda ta’ ammonti aggregat relatati. Il-massimi għandhom ikunu tal-krediti miftuħa ekwivalenti għal 18 410 miljun euro, analizzati kif ġejjin: globali — L-Ewropa Ċentrali u dik tal-Lvant: 8 680 miljun euro, — Il-pajjiżi Mediterranji: 6 425 miljun Euro, — L-Amerika Latina u l-Asja: 2 480 miljuni Euro, — Ir-Repubblika ta’l-Afrika ta’ Isfel: 825 miljuni Euro; u għandhom ikopru perjodu ta’ seba’ snin li jibda fl-1 ta’ Frar 2000 għal-Ewropa Ċentrali u dik ta’l-Lvant, il-pajjiżi Mediterranji, l-Amerika Latina u l-Asja u jibda fl-1 ta’ Lulju 2000 għar- Repubblika ta’l-Afrika ta’ Isfel u jispiċċa f’kull reġjun fil-31 ta’ Jan- nar 2007. tad- Il-Kummissjoni għandha tirapporta fuq l-applikazzjoni Deċiżjoni mhux aktar tard mill-31 ta’Jannar 2004, jew sitt xhur qabel ma xi trattati ġodda ta’l-adeżjoni jidħlu fis-seħħ, u tagħmel proposti għal emendi ta’ din id-Deċiżjoni kif approprjat. Il-Kunsil għandu jiddiskuti u jaġixxi fuq kwalunkwe proposta b’effett mill-1 ta’ Awissu 2004, jew mid-data tad-dħul fis-seħħ ta’ kwalunkwe trattat ġdid ta’l-adeżjoni. Jekk, malli jiskadi l-perjodu tas-self garantit fil-31 ta’ Jannar 2007, is-self mogħti mill-EIB ma jkunx laħaq l-ammonti globali msem- mija fit-tieni paragrafu, dan il-perjodu għandu jiġi awtomatika- ment estiż b’sitt xhur. 2. Il-pajjiżi koperti mill-paragrafu 1 huma: — l-Ewropa Ċentrali u dik tal-Lvant: il-Bosnja u l-Ħerzegovina, l-Estonja, ir-Repubblika ta’ dik li qabel kienet il-Jugoslava tal-Maċedonja, ir-Rumanija, l-Ungerija, ir-Repubblika Slovakka u s-Slovenja; ir-Repubblika Ċeka, il-Bulgarija, il-Litwanja, l-Albanija, il-Polonja, il-Latvja, — Il-pajjiżi tal-Mediterran: il-Libanu, Malta, il-Ġordan, it-Turkija u x-Xatt tal-Punent ta’ Gaza; l-Alġerija, Ċipru, il-Marokk, l-Eġittu, Iżrael, it-Tuneżija, is-Sirja, 154 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 01/Vol. 3 — l-Amerika Latina: l-Arġentina, iċ-Ċili, il-Kolombja, Kosta Rika, l-Ekwador, El Salvador, il-Gwatemala, il-Ħonduras, il-Messiko, in-Nikaragwa, il-Panama, il-Paragwaj, il-Peru, l-Urugwaj u l-Veneżwela; il-Bolivja, il-Brażil, — l-Asja: Il-Bangladesh, il-Brunei, iċ-Ċina, l-Indja, l-Indoneżja, Laos, il-Makao, il-Malasja, il-Mongolja, in-Nepal, il-Pakistan, il-Filippini, Singapor, il-Korea ta’ Isfel, Sri Lanka, it-Tajlandja, il-Vjetnam u l-Jemen; — ir-Repubblika ta’l-Afrika ta’Isfel. 3. L-EIB qiegħed b’hekk jintalab li jimmira biex ikopri r-riskji ekonomiċi fuq 30 % tas-self tiegħu taħt din id-Deċiżjoni minn garanziji mhux sovrani safejn jista’ jkun fuq bażi ta’ mandat reġjonali individwali. Dan il-perċentwal għandu jikber meta jkun possibli safejn is-suq jippermetti. Artikolu 2 Il-Kummissjoni għandha tinforma lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsil ta’ kull sena dwar l-operazzjonijirt ta’ self u l-progress li jkun sar fuq il-qsim tar-riskju taħt l-Artikolu 1(3) u għandha, fl-istess waqt tressaq stima dwar l-operazzjoni ta’l-iskema u dwar jkunu il-koordinazzjoni bejn l-istituzzjonijiet joperaw fiż-żona. L-informazzjoni mressqa mill-Kummisjoni lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsil għandha tinkludi stima tal-kontribuzzjoni tas-self taħt din id-Deċiżjoni biex jintlaħqu l-għanijiet tal-politika esterna releventi tal-Komunità, waqt li finanzjarji li jitqiesu l-għanijiet operattivi u l-miżuri approprjati għall-kisba tagħhom li għandhom jiġu stabbiliti mill-EIB għas-self taħt din id-Deċiżjoni. Għall-finijiet tibgħat lill- Kummissjoni l-informazzjoni approprjata. imsemmija fl-ewwel paragrafu, l-EIB għandha Artikolu 3 L-EIB u l-Kummissjoni għandhom jistabbilixxu t-termini fuqhom għandha tingħata l-garanzija. li Artikolu 4 għandha tidħol id-Deciżjoni Din tal-publikazzjoni Ewropej. tagħha fil-Ġurnal Uffiċjali fis-seħħ mid-data tal-Komunitajiet Magħmula fi Brussel, 22 ta’ Diċembru 1999. Għall-Kunsill Il-President K. HEMILÄ


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2507/99 esittäjä(t): Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) komissiolle. Kalastus.

eurovoc_concepts:
France
Spain
common fisheries policy
competence of the Member States
fisherman
fishing permit
indemnification
sanction (EU)

text: 3. 10. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 280 E/57 (2000/C 280 E/057) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2507/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Jaime Valdivielso de CuØ (PPE-DE) komissiolle (22. joulukuuta 1999) Aihe: Kalastus Ranskalaiset alukset estiv(cid:228)t 7. marraskuuta 1999 yli 50 espanjalaisen kalastusaluksen l(cid:228)hd(cid:246)n Lorientin satamasta ja samalla estiv(cid:228)t heit(cid:228) kalastamasta anjovista alueella, jossa heill(cid:228) on siihen t(cid:228)ysi oikeus p(cid:228)invastoin kuin ranskalaisilla kollegoillaan. Valitettavasti kyse ei ole yksitt(cid:228)istapauksesta vaan ranskalaisten kalastajien asenteesta, joka on tullut kaikille jo tutuksi. Voiko komissio selvitt(cid:228)(cid:228) mihin toimiin ryhdyt(cid:228)(cid:228)n kalastajiemme turvallisuuden takaamiseksi? Mit(cid:228) rangaistuksia komissio aikoo soveltaa t(cid:228)llaiseen toimintaan? Millaisia korvauksia aiotaan maksaa vahinkoa k(cid:228)rsineille kalastajille? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (20. tammikuuta 2000) Komissio on tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) ranskalaiset kalastajat sulkivat Lorientin sataman, merkille kiistan nopean ratkeamisen kaikkien asianomaisten osapuolten yhteisen kokouksen seurauksena. ja se panee my(cid:246)s Kaikkien yhteis(cid:246)n vesill(cid:228) kalavaroja hy(cid:246)dynt(cid:228)vien laivastojen toiminta perustuu yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n, ja mik(cid:228)li samalla alueella kalastettaessa syntyy laivastojen kalastustoiminnasta johtuvia kiistoja, ne on ratkais- tava kyseisten laivastojen kesken sopimalla. Kalastajien turvallisuus Lorientissa on kyseisen sataman viranomaisten vastuulla. Ne vastaavat my(cid:246)s rikkomusten toteamisesta ja niihin liittyvist(cid:228) jatkotoimenpiteist(cid:228). Edell(cid:228) mainittuun sataman sulkemiseen liittyv(cid:228)t vahingonkorvausvaatimukset on esitett(cid:228)v(cid:228) Ranskan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisesti. (2000/C 280 E/058) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2509/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Carmen Fraga EstØvez (PPE-DE) komissiolle Aihe: Ajoverkoilla vuonna 1997 kalastaneiden alusten todellinen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) (22. joulukuuta 1999) Komissio ilmoitti asetuksen (EY) 1239/98 noudattamista koskeviin kysymyksiin P-1537/99 ja E-1561/99 (1) 8. lokakuuta 1999 antamassaan yhteisess(cid:228) vastauksessa seuraavat luvut Koillis-Atlantilla vuonna 1997 kalastaneista aluksista (ajoverkoista asteittain luopumisessa k(cid:228)ytetty viimeinen viitevuosi): (cid:129) Ranska: 43 alusta (cid:129) Irlanti: 30 alusta (cid:129) Iso-Britannia: 5 alusta. Irlannin tapaus voidaan sivuuttaa, sill(cid:228) sen toimittamien tietojen ep(cid:228)tarkkuuden vuoksi ei vaikuta uskottavalta, ett(cid:228) maa noudattaa luopumissuunnitelmaa. Komissio itse omassa (cid:148)kertomuksessa ajoverkkojen k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) Koillis-Atlantilla ja V(cid:228)limerell(cid:228) koskevien yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)st(cid:246)n noudattamisesta vuonna 1997 (SEC(1998) 477)(cid:148) toimitti seuraavat edellisilt(cid:228) poikkeavat luvut: (cid:129) Ranska: 68 luvan saanutta alusta, kalastaneita 35 (cid:129) Irlanti: 11 (cid:129) Iso-Britannia: 5


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 2754/1999 (1999. gada 22. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 822/1999 par atsevišķu intervences aģentūru rīcībā esošas liellopu gaļas pārdošanu par iepriekš noteiktām cenām, lai to pārstrādātu Kopienā pārtikas atbalsta mērķiem

eurovoc_concepts:
beef
export licence
food aid
intervention agency
meat processing industry
sale

formats: html print


title: PERGUNTA ESCRITA E-2515/99 apresentada por Mikko Pesälä (ELDR) à Comissão. Consideração dos projectos de transformação na proposta relativa ao linho.

eurovoc_concepts:
Finland
common agricultural policy
flax

text: 3. 10. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 280 E/59 A legisla(cid:231)ªo nacional da maioria dos Estados-membros autoriza a contrata(cid:231)ªo de marinheiros de Estados terceiros nas condi(cid:231)ıes aplicÆveis nos seus pa(cid:237)ses de origem para servi(cid:231)os internacionais e, em menor grau, para servi(cid:231)os de cabotagem. Uma minoria de Estados-membros apenas autoriza nesses casos o emprego de marinheiros comunitÆrios ou entªo de marinheiros pagos ao mesmo n(cid:237)vel que os seus pr(cid:243)prios nacionais. O Regulamento (CEE) no 3577/92 do Conselho, de 7 de Dezembro de 1992, relativo (cid:224) aplica(cid:231)ªo do princ(cid:237)pio da livre presta(cid:231)ªo de servi(cid:231)os aos transportes mar(cid:237)timos internos nos Estados-membros (cabota- gem mar(cid:237)tima) (1) autoriza o Estado de acolhimento a impor as suas regras quanto (cid:224) nacionalidade dos marinheiros, o salÆrio m(cid:237)nimo, as condi(cid:231)ıes de trabalho e a seguran(cid:231)a social. Esse mecanismo permite, nomeadamente, aos Estados-membros que pro(cid:237)bem o emprego de marinheiros nªo comunitÆrios coloca- rem em pØ de igualdade todos os operadores concorrentes no sector altamente sens(cid:237)vel da cabotagem com as ilhas. No que respeita ao transporte entre Estados-membros, a Comissªo adoptou, em 29 de Abril de 1998, uma proposta de directiva do Conselho relativa (cid:224)s condi(cid:231)ıes aplicÆveis (cid:224)s tripula(cid:231)ıes dos navios que efectuam servi(cid:231)os regulares de passageiros e ferry entre Estados-membros (2). Esta proposta define no plano comunitÆrio um n(cid:237)vel m(cid:237)nimo de condi(cid:231)ıes de trabalho, que incluem o salÆrio, aplicÆvel aos marinheiros de Estados terceiros. O seu objectivo Ø colocar os operadores em pØ de igualdade, eliminando o dumping social neste sector com uma forte intensidade de mªo-de-obra. A Comissªo adoptou, alØm disso, uma proposta de altera(cid:231)ªo do Regulamento (CEE) no 3577/92 relativo (cid:224) cabotagem mar(cid:237)tima (2). Esta proposta autoriza, nomeadamente, o Estado de acolhimento a impor as suas regras quanto (cid:224) propor(cid:231)ªo de nacionais da Comunidade na tripula(cid:231)ªo para os servi(cid:231)os regulares de transporte de passageiros e de transporte em ferry. A proposta deverÆ permitir excluir a contrata(cid:231)ªo de marinheiros de Estados terceiros em condi(cid:231)ıes nªo comunitÆrias neste sector. Por œltimo, a Comissªo apresentarÆ, em 2000, uma comunica(cid:231)ªo sobre as questıes do emprego e da da forma(cid:231)ªo dos mar(cid:237)timos. Um dos objectivos serÆ promover o recurso a tripula(cid:231)ıes de origem comunitÆria. (1) (2) JO L 364 de 12. 12. 1992. JO C 213 de 9. 7. 1998. (2000/C 280 E/060) PERGUNTA ESCRITA E-2515/99 apresentada por Mikko Pes(cid:228)l(cid:228) (ELDR) (cid:224) Comissªo (22 de Dezembro de 1999) Objecto: Considera(cid:231)ªo dos projectos de transforma(cid:231)ªo na proposta relativa ao linho A proposta preparada pela Comissªo de um novo regulamento da UE relativo ao linho tŒxtil levanta problemas (cid:224) Finl(cid:226)ndia, ao propor que a produ(cid:231)ªo de linho seja sujeita a uma quota baseada nas colheitas nacionais anteriores. Na Finl(cid:226)ndia, a cultura de linho para usos tŒxteis teve, atØ (cid:224) data, uma dimensªo reduzida. S(cid:243) recentemente se come(cid:231)ou a cultivar o linho tŒxtil na Finl(cid:226)ndia, e Ø por esse motivo que as quantidades obtidas nos œltimos anos foram bastante limitadas: alguns milhares de hectares por ano apenas. A agricultura finlandesa sofre actualmente uma grande reestrutura(cid:231)ªo, e as explora(cid:231)ıes agr(cid:237)colas sªo for(cid:231)adas a diversificar e procurar novas culturas rentÆveis. Uma alternativa prometedora parece ser a cultura do linho, planta que se adapta particularmente bem (cid:224)s condi(cid:231)ıes na Finl(cid:226)ndia. Temos tido um rendimento por hectare da mesma ordem do das zonas de maior produ(cid:231)ªo na UE, pelo que se prevŒ que o cultivo de linho para usos tŒxteis aumente consideravelmente no futuro. A imposi(cid:231)ªo de quotas Ø o pior que poderia acontecer (cid:224) produ(cid:231)ªo de linho finlandesa na actual conjuntura. Estªo actualmente a ser constru(cid:237)das trŒs novas fÆbricas de transforma(cid:231)ªo do linho, que necessitarªo de matØria prima correspondente a uma produ(cid:231)ªo de 12. 000-12. 500 hectares de linho. Se o novo regulamento da Comissªo for aplicado na sua forma presente, impedirÆ a expansªo da cultura de linho finlandesa e, em consequŒncia, as novas fÆbricas terªo de operar com matØria prima importada. Estas condi(cid:231)ıes nªo permitem o desenvolvimento de uma indœstria finlandesa de linho. Acrescente-se ainda que a disposi(cid:231)ªo que limita a 5 % o conteœdo mÆximo de res(cid:237)duos nas fibras produzidas Ø excessivamente restritivo para a indœstria finlandesa de lª isolante. A proposta de subven(cid:231)ıes C 280 E/60 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 3. 10. 2000 da Comissªo tambØm coloca a Finl(cid:226)ndia em desvantagem, dado que essas subven(cid:231)ıes seriam calculadas com base em colheitas de referŒncia que, no caso finalandŒs, sªo reduzidas. Sªo propostos n(cid:237)veis de ajuda diferentes para a produ(cid:231)ªo de fibras longas e fibras curtas, mas a diferencia(cid:231)ªo dos vÆrios tipos de fibras nªo Ø claramente definida, e a utiliza(cid:231)ªo que delas Ø feita Ø, em grande parte, a mesma. Como encara a Comissªo o facto de as actuais defini(cid:231)ıes nªo permitirem sempre uma distin(cid:231)ªo exaustiva entre as fibras longas e as fibras curtas? Que medidas se propıe a Comissªo adoptar a fim de assegurar que a Finl(cid:226)ndia tenha condi(cid:231)ıes para a produ(cid:231)ªo e transforma(cid:231)ªo de linho tŒxtil tªo favorÆveis como os outros pa(cid:237)ses? De que forma se propıe a Comissªo proteger o desenvolvimento e manuten(cid:231)ªo da cultura e transforma(cid:231)ªo do linho na agricultura finlandesa? Resposta dada por Franz Fischler em nome da Comissªo (20 de Janeiro de 2000) O sector do linho tŒxtil e do c(cid:226)nhamo regista desde hÆ vÆrios anos um forte aumento das superf(cid:237)cies semeadas, nªo acompanhado por uma evolu(cid:231)ªo comparÆvel da produ(cid:231)ªo ou da procura real do mercado para estes produtos. O regime de apoio foi desestabilizado por culturas de linho e c(cid:226)nhamo de baixo custo e muito baixo rendimento, desenvolvidas praticamente com o œnico objectivo de tirar proveito da ajuda. Do ponto de vista legislativo, foi adoptada uma sØrie de medidas durante estes œltimos anos para refor(cid:231)ar os controlos e tentar evitar as culturas especulativas. No entanto, face (cid:224) evolu(cid:231)ªo das superf(cid:237)cies, Ø evidente que estas disposi(cid:231)ıes nªo tiveram os resultados desejados; delas resultou essencialmente uma enorme complica(cid:231)ªo legislativa. A proposta de reforma (1) apresentada pela Comissªo visa o saneamento do sector, atendendo, simultanea- mente, (cid:224)s evolu(cid:231)ıes tØcnicas que o sector conhece desde hÆ alguns anos, nomeadamente no que diz respeito (cid:224)s utiliza(cid:231)ıes. O regime proposto pretende assegurar a manuten(cid:231)ªo da actividade econ(cid:243)mica para a produ(cid:231)ªo tradicional de fibras longas para uso tŒxtil, mas procura, igualmente, permitir que outros mercados economicamente viÆveis se instalem e encontrem escoamentos estÆveis. Os produtores de linho finlandeses terªo, por conseguinte, a possibilidade de desenvolver esta cultura na medida em que as suas produ(cid:231)ıes se adaptem ao mercado. Em contrapartida, serªo refreadas as culturas que assentam unicamente no n(cid:237)vel elevado de ajuda. A proposta visa, portanto, um ajustamento aos mercados das novas produ(cid:231)ıes de linho e de c(cid:226)nhamo, tendo igualmente em conta a necessidade de prosseguir a via da simplifica(cid:231)ªo e do rigor or(cid:231)amental iniciada na pol(cid:237)tica agr(cid:237)cola comum (PAC) em rela(cid:231)ªo a muitos outros sectores. Nestas circunst(cid:226)ncias, a introdu(cid:231)ªo de estabilizadores or(cid:231)amentais torna-se necessÆria para evitar qualquer aumento fraudulento das quantidades eleg(cid:237)veis para a ajuda e impedir, deste modo, qualquer risco de derrapagem das despesas comunitÆrias. Dada a referida necessidade de rigor or(cid:231)amental, os estabilizadores devem ser calculados com base em valores correspondentes, na medida do poss(cid:237)vel, a n(cid:237)veis de produ(cid:231)ªo reais, e nªo a partir de expectativas de expansªo dif(cid:237)ceis de avaliar. No que diz respeito (cid:224) distin(cid:231)ªo entre fibras longas e fibras curtas de linho, cujos mercados sªo muito diferentes, a proposta prevŒ que os critØrios de diferencia(cid:231)ªo sejam estabelecidos no (cid:226)mbito das normas de execu(cid:231)ªo a estabelecer posteriormente pela Comissªo. Com efeito, a transposi(cid:231)ªo das defini(cid:231)ıes tØcnicas no plano regulamentar adapta-se melhor a um regulamento de normas de execu(cid:231)ªo, cuja altera(cid:231)ªo para efeitos de ajustamento (cid:224)s evolu(cid:231)ıes eventuais tØcnicas no sector Ø mais fÆcil. (1) COM(1999) 576 final. (2000/C 280 E/061) PERGUNTA ESCRITA E-2517/99 apresentada por Adriana Poli Bortone (UEN) (cid:224) Comissªo (22 de Dezembro de 1999) Objecto: Sociedade «Sviluppo Italia» e incompatibilidade com a legisla(cid:231)ªo comunitÆria Um decreto-lei do Governo italiano (1/99), que visa intervir nas Æreas mais desfavorecidas do sul do pa(cid:237)s, instituiu a sociedade «Sviluppo Italia» com capital social inicial constitu(cid:237)do, para alØm do fundo rotativo da


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 2790/99 (1999. gada 22. decembris) par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām

eurovoc_concepts:
competition policy
vertical agreement

text: 364 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 31999R2790 29. 12. 1999. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 336/21 KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 2790/99 (1999. gada 22. decembris) par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1965. gada 2. marta Regulu Nr. 19/65/EEK par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu noteiktām līgumu un saskaņotu darbību kategorijām (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1215/1999 (2), un jo īpaši ar tā 1. pantu, publicējusi šīs regulas projektu (3), apspriedusies ar Aizliegtu vie- nošanos un monopoluzņēmumu padomdevēja komiteju, tā kā: (1) (2) (3) (4) Regula Nr. 19/65/EEK pilnvaro Komisiju, izmantojot regu- lu, piemērot Līguma 81. panta 3. punktu (bijušais 85. panta 3. punkts) noteiktām vertikālu vienošanos un attiecīgu saskaņotu darbību kategorijām, uz ko attiecas 85. panta 1. punkts. Līdzšinējā pieredze ļauj definēt vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategoriju, ko var uzskatīt par atbilstošu 81. panta 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. (8) Šī kategorija ietver vertikālas vienošanās preču vai pakal- pojumu pirkšanai vai pārdošanai, ja šie līgumi ir noslēgti starp nekonkurējošiem uzņēmumiem, starp atsevišķiem konkurentiem vai starp atsevišķām preču mazumtirdznie- cības uzņēmēju apvienībām; tā ietver arī vertikālas vieno- šanās, kuras satur papildnoteikumus par intelektuālā īpa- šuma tiesību nodošanu vai izmantošanu; šajā regulā termins “vertikālas vienošanās” ietver arī atbilstošas saska- ņotas darbības. Lai piemērotu 81. panta 3. punktu, izmantojot regulu, nav nepieciešams definēt tās vertikālās vienošanās, uz kurām varētu attiekties 81. panta 1. punkts; atsevišķi vērtējot līgu- mus saskaņā ar 81. panta 1. punktu, ir jāņem vērā vairāki faktori un jo īpaši tirgus struktūra no piegādes un pārdo- šanas puses. (1) OV 36, 6. 3. 1965. , 533. /65. lpp. (2) OV L 148, 15. 6. 1999. , 1. lpp. (3) OV C 270, 24. 9. 1999. , 7. lpp. (5) (6) (7) Grupveida atbrīvojuma dotās priekšrocības būtu jāierobe- žo, attiecinot tās tikai uz vertikālajām vienošanām, kuras pietiekami droši var uzskatīt par atbilstošām 81. panta 3. punkta nosacījumiem. Šajā regulā noteiktās kategorijas vertikālās vienošanās var uzlabot ekonomisko efektivitāti ražošanas vai izplatīšanas starp labāku virknē, dalībuzņēmumiem. jo īpaši tie var samazināt pušu darī- jumu un izplatīšanas izmaksas un optimizēt to tirdzniecī- bas un investīciju līmeņus. sadarbību sekmējot Varbūtība, ka šādas efektivitāti palielinošas sekas pārmāks jebkādas pret konkurenci vērstas sekas, kas rodas no ver- tikālajās vienošanās ietvertajiem ierobežojumiem, ir atka- rīga no attiecīgo uzņēmumu ietekmes tirgū, un tādējādi no pakāpes, kādā šie uzņēmumi sastopas ar konkurenci, ko rada citi piegādātāji, kas pārdod preces vai sniedz pakalpo- jumus, kurus pircējs uzskata par savstarpēji aizstājamiem vai aizvietojamiem produkta īpašību, cenu vai paredzētā pielietojuma dēļ. Var pieņemt, ka gadījumos, kad piegādātāja attiecīgā tirgus daļa, nepārsniedz 30 %, vertikālas vienošanās, kas nesatur noteiktu veidu nopietnus pret konkurenci vērstus ierobe- žojumus, parasti rada uzlabojumus ražošanā vai izplatī- šanā un dod patērētājiem taisnīgu daļu no iegūtajiem labu- miem; gadījumos, kad vertikālas vienošanās paredz ekskluzīvas piegādes saistības, pircēja tirgus daļa ir tā, kas attiecīgi nosaka šādu vertikālo vienošanos vispārējās sekas tirgū. (9) Virs 30 % tirgus daļas sliekšņa nevar pieņemt, ka vertikālas vienošanās, kas attiecas uz 81. panta 1. punktu, parasti radīs objektīvas tādas dabas un apjoma priekšrocības, kas kompensēs trūkumus, ko tie nodara konkurencei. (10) Šai regulai nevajadzētu atbrīvot vertikālas vienošanās, kas satur ierobežojumus, kas nav obligāti nepieciešami iepriekšminēto pozitīvo seku sasniegšanai; jo īpaši vertikā- las vienošanās, kas satur noteiktus nopietnus pret konku- renci vērstu ierobežojumu veidus, tādus kā minimālas un noteiktas mazumtirdzniecības cenas, tāpat arī dažus teri- toriālas aizsardzības veidus vajadzētu izslēgt no šajā regulā noteiktā grupveida atbrīvojuma priekšrocībām, neatkarīgi no attiecīgā uzņēmuma tirgus daļas. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 365 (11) Lai nodrošinātu pieeju vai novērstu slepenu vienošanos par attiecīgo tirgu, grupveida atbrīvojumiem ir jāpievieno noteikti nosacījumi; šim nolūkam atbrīvojumi no pret kon- kurenci vērstām saistībām būtu jāierobežo līdz saistībām, kas neturpinās ilgāk par noteiktu laika posmu; šā paša iemesla dēļ jebkuras tiešas vai netiešas saistības, kas liedz selektīvas izplatīšanas sistēmas dalībniekiem pārdot kon- krētu konkurējošu piegādātāju preces, vajadzētu izslēgt no šīs regulas sniegtajām priekšrocībām. (12) Tirgus daļas ierobežojumi, dažu vertikālo vienošanos neat- brīvošana un nosacījumi, kas minēti šajā regulā, parasti nodrošina, ka līgumi, uz ko attiecas grupveida atbrīvojums, nedod iespēju dalībuzņēmumiem novērst konkurenci attie- cībā uz nozīmīgu attiecīgo produktu daļu. (13) Īpašos gadījumos, kuros līgumiem, uz ko attiecas šī regula, ir sekas, kas nav saderīgas ar 81. panta 3. punktu, Komisija var atņemt grupveida atbrīvojuma dotās priekšrocības; jo īpaši tas var notikt, ja pircējam ir nozīmīga ietekme attie- cīgajā tirgū, kurā tas atkārtoti pārdod preces vai piedāvā pakalpojumus, vai, ja vertikālo vienošanos paralēlajiem tīk- liem ir vienādas sekas, kas ievērojami ierobežo pieeju attie- cīgajam tirgum vai konkurenci tajā; šāds seku kopums, pie- mēram, var izplatīšanas vai pret selektīvas rasties konkurenci vērstu saistību gadījumā. (14) Regula Nr. 19/65/EEK pilnvaro dalībvalstu kompetentās iestādes atņemt grupveida atbrīvojuma dotās priekšrocības attiecībā uz vertikālām vienošanām, kuru sekas nav sade- rīgas ar 81. panta 3. punkta nosacījumiem, ja šādas sekas izpaužas to attiecīgajā teritorijā vai tās daļā un ja šādai teri- torijai ir noteikta ģeogrāfiska tirgus īpašības; dalībvalstīm būtu jānodrošina tas, lai šo atņemšanas pilnvaru realizē- šana neierobežo Kopienas konkurences noteikumu vie- nādu piemērošanu kopējā tirgū vai šo noteikumu piemē- rošanā pieņemto pasākumu pilnīgu iedarbību. (15) Lai pastiprinātu to vertikālo vienošanos paralēlo tīklu pār- raudzību, kam ir līdzīgi ierobežojumi un kas attiecas uz vairāk nekā 50 % no attiecīgā tirgus, Komisija var pasludi- nāt šo regulu par nepiemērojamu vertikālajām vienoša- nām, kas satur īpašus ierobežojumus par attiecīgo tirgu, tādējādi atjaunojot pilnu 81. panta piemērošanu šādiem līgumiem. (16) Šī regula neierobežo 82. panta piemērošanu. tirgū vai šo noteikumu piemērošanā pieņemto pasākumu pilnīgu iedarbību, ieskaitot šo regulu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Regulā lietoti šādi termini: a) “konkurējoši uzņēmumi” nozīmē faktiskus vai potenciālus pie- gādātājus vienā produktu tirgū; produktu tirgus ietver preces vai pakalpojumus, ko pircējs uzskata par savstarpēji aizvieto- jamiem vai aizstājamiem produktu īpašību, cenu vai paredzētā pielietojuma dēļ; b) “pret konkurenci vērstas saistības” nozīmē jebkuras tiešas vai netiešas saistības, kas neļauj pircējam ražot, pirkt, pārdot vai atkārtoti pārdot preces vai pakalpojumus, kas konkurē ar līguma precēm vai pakalpojumiem, vai jebkuras tiešas vai netiešas saistības pircējam, pērkot no piegādātāja vai no cita uzņēmuma, ko norādījis piegādātājs, vairāk nekā 80 % no pir- cēja kopējiem līguma preču vai pakalpojumu un to sastāvdaļu pirkumiem attiecīgā tirgū, kas aprēķināti, pamatojoties uz tā pirkumu vērtību iepriekšējā kalendārajā gadā; c) “ekskluzīvās piegādes saistības” nozīmē jebkuras tiešas vai netiešas saistības, kas piegādātājam ļauj pārdot līgumā noteik- tās preces vai pakalpojumus tikai vienam pircējam Kopienas teritorijā īpašai lietošanai vai atkārtotai pārdošanai; d) “selektīvā izplatīšanas sistēma” nozīmē izplatīšanas sistēmu, kurā piegādātājs apņemas pārdot līguma preces vai pakalpo- jumus tieši vai netieši tikai izplatītājiem, kas ir izvēlēti, pama- tojoties uz īpašiem kritērijiem, un gadījumos, kad šie izplatī- tāji apņemas nepārdot šādas preces vai pakalpojumus nepilnvarotiem izplatītājiem; e) “intelektuālā īpašuma tiesības” ietver rūpniecības īpašuma tie- sības, autortiesības un blakustiesības; f) “know-how” nozīmē nepatentētas praktiskas informācijas pake- ti, kas izriet no piegādātāja pieredzes un veiktās testēšanas, kas ir slepena, būtiska un konkrēta: šajā kontekstā “slepena” nozīmē, ka know-how kā sastāvdaļu kopums precīzā veidā nav vispārēji zināma vai viegli pieejama; “būtiska” nozīmē, ka know-how ietver informāciju, kas ir nepieciešama pircējam, lai izmantotu, pārdotu vai atkārtoti pārdotu līguma preces vai pakalpojumus; “konkrēta” nozīmē, ka know-how jābūt aprak- stītai pietiekami visaptveroši, lai nodrošinātu iespēju pārbau- dīt, ka tā atbilst slepenības un būtiskuma kritērijiem; (17) Atbilstīgi Kopienas tiesību prioritātes principam, pasāku- miem attiecībā uz konkurenci, kas pieņemti saskaņā ar valstu normatīvajiem aktiem, nevajadzētu ierobežot Kopie- nas konkurences noteikumu vienādu piemērošanu kopējā g) “pircēja” jēdziens ietver uzņēmumu, kas saskaņā ar līgumu, uz ko attiecas Līguma 81. panta 1. punkts, pārdod preces vai pakalpojumus cita uzņēmuma vārdā. 366 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 2. pants 3. pants 1. Atbilstīgi Līguma 81. panta 3. punktam un šīs regulas notei- kumiem ar šo tiek paziņots, ka 81. panta 3. punktu nepiemēro līgumiem vai saskaņotām darbībām starp diviem vai vairākiem uzņēmumiem, kas katrs, kā noteikts līgumā, darbojas citā ražoša- nas vai izplatīšanas virknes līmenī, un attiecībā uz nosacījumiem, kādos puses var pirkt, pārdot un atkārtoti pārdot atsevišķas pre- ces vai pakalpojumus (“vertikālas vienošanās”). 1. Saskaņā ar šā panta 2. punktu, 2. pantā minēto atbrīvojumu piemēro ar nosacījumu, piegādātāja tirgus daļa nepārsniedz 30 % no attiecīgā tirgus, kurā tas pārdod līguma preces vai pakalpoju- mus. 2. Ja vertikālas vienošanās paredz ekskluzīvas piegādes saistības, 2. pantā minētais atbrīvojums piemērojams ar nosacījumu, ka pir- cēja tirgus daļa nepārsniedz 30 % no attiecīgā tirgus, kurā tas pērk līguma preces vai pakalpojumus. Šo atbrīvojumu piemēro tādā mērā, kādā šādi līgumi satur kon- kurences ierobežojumus, kas attiecas uz 81. panta 1. punktu (“vertikāli ierobežojumi”). 4. pants 2. Šā panta 1. punktā minēto atbrīvojumu piemēro vertikālām vienošanām starp uzņēmumu apvienību un tās dalībniekiem vai starp šādu apvienību un tās piegādātājiem tikai gadījumā, ja visi tās dalībnieki ir mazumtirdzniecības uzņēmēji un ja nevienam no apvienības individuālajiem dalībniekiem kopā ar saistītajiem uzņēmumiem kopējais gada apgrozījums nepārsniedz 50 miljo- nus EUR; šī regula attiecas uz vertikālām vienošanām, kurās ir iesaistītas šādas apvienības, neierobežojot 81. panta piemērošanu horizontālām vienošanām, kas ir noslēgtas starp apvienības dalīb- niekiem, vai apvienības pieņemtiem lēmumiem. 3. Šā panta 1. punktā minētais atbrīvojums attiecas uz vertikā- lām vienošanām, kas ietver noteikumus attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesību piešķiršanu pircējam vai to izmantošanu ar nosa- cījumu, ka šie noteikumi neveido šādu līgumu galveno priekš- metu un ir tieši attiecināti uz preču vai pakalpojumu izmantoša- nu, pārdošanu vai atkārtotu pārdošanu, ko veic pircējs vai tā klients. Atbrīvojumu piemēro ar nosacījumu, ka attiecībā uz līguma precēm vai pakalpojumiem šie noteikumi neietver konku- rences ierobežojumus, kam ir līdzīgs mērķis vai sekas kā vertikā- lajiem ierobežojumiem, kuriem šī regula atvieglojumus nepiešķir. 4. Šā panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu nepiemēro vertikā- lām vienošanām starp konkurējošiem uzņēmumiem; tomēr to piemēro, ja konkurējošie uzņēmumi noslēdz vertikālu vienoša- nos, kas nav abpusēja, un: a) pircēja kopējais gada apgrozījums nepārsniedz 100 miljonus EUR vai b) piegādātājs ir preču ražotājs un izplatītājs, kamēr pircējs ir izplatītājs, neražojot preces, kas konkurē ar līguma precēm, vai c) piegādātājs ir pakalpojumu sniedzējs dažos tirdzniecības līme- ņos, kamēr pircējs nepiedāvā konkurējošus pakalpojumus tajos tirdzniecības līmeņos, kuros tas pērk līguma pakalpoju- mus. 5. Šo regulu nepiemēro vertikālām vienošanām, kuru priekšmets attiecas uz jebkuru citu grupveida atbrīvojuma regulu. Šīs regulas 2. pantā noteikto atbrīvojumu nepiemēro vertikālām vienošanām, kuru mērķis tieši vai netieši, atsevišķi vai kopā ar citiem faktoriem, ko kontrolē puses, ir: a) ierobežot pircēja iespēju noteikt savu pārdošanas cenu, neie- robežojot piegādātāja iespēju noteikt maksimālo pārdošanas cenu vai ieteikt pārdošanas cenu, ar noteikumu, ka tie neievieš noteiktu vai minimālo pārdošanas cenu jebkuras puses spie- diena vai pamudinājuma rezultātā; b) ierobežot teritoriju, kurā, vai klientus, kam pircējs var pārdot līguma preces vai pakalpojumus, izņemot: — ierobežojumus aktīvai pārdošanai īpašā teritorijā vai īpa- šai klientu grupai, ko apgādā šis piegādātājs, vai ko šis pie- gādātājs ir novirzījis citam pircējam, ja šādi ierobežojumi neierobežo pārdošanu, ko veic pircēja klienti, — ierobežojumus pircējiem, kas darbojas vairumtirdzniecības līmenī, veikt pārdošanu gala patērētājam, — ierobežojumus selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnie- kiem veikt pārdošanu nepilnvarotiem izplatītājiem, — ierobežojumus pircēju iespējai pārdot sastāvdaļas, kas ir piegādātas apvienošanai, klientiem, kas tās varētu izman- tot tāda paša preču veidu izgatavošanai, ko ražo piegādā- tājs; ierobežot aktīvu vai pasīvu pārdošanu gala patērētājam, ko veic selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnieki, mazumtirdz- niecības līmenī, neierobežojot iespēju aizliegt sistēmas dalīb- niekam veikt darbību no neapstiprinātas vietas; ierobežot savstarpēju piegādi starp izplatītājiem selektīvā izplatīšanas sistēmā, tai skaitā starp izplatītājiem, kas darbojas dažādos tirdzniecības līmeņos; ierobežot vienošanos starp sastāvdaļu piegādātāju un pircēju, kas apvieno šīs sastāvdaļas, un kas ierobežo piegādātāju pār- dot sastāvdaļas tikai kā rezerves daļas gala patērētājiem vai remonta meistariem, vai citiem pakalpojumu sniedzējiem, kam pircējs uzticējis savu preču remonta veikšanu vai apkal- pošanu. c) d) e) 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 367 5. pants 8. pants Šīs regulas 2. pantā noteiktais atbrīvojums nav piemērojams nevienai no šādām vertikālās vienošanās iekļautām saistībām: a) jebkādas tiešas vai netiešas pret konkurenci vērstas saistības, kuru ilgums ir nenoteikts vai pārsniedz piecus gadus. Pret kon- kurenci vērstas saistības, kas ir automātiski atjaunojamas pēc piecu vai vairāk gadu perioda, ir uzskatāmas par noslēgtām un nenoteiktu laiku. Taču piecu gadu termiņa ierobežojums nav piemērojams gadījumos, kad pircējs pārdod līguma preces vai pakalpojumus no telpām un zemes, kas pieder piegādātājam vai ko piegādātājs nomā no trešās personas, kas nav saistīta ar pircēju, ar noteikumu, ka pret konkurenci vērsto saistību ilgums nepārsniedz laika periodu, uz kādu pircējs aizņem tel- pas un zemi; b) jebkādas tiešas vai netiešas saistības, kas neļauj pircējam pēc līguma izbeigšanas ražot, pirkt, pārdot, vai atkārtoti pārdot preces vai pakalpojumus, izņemot, ja šādas saistības: — attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kas konkurē ar līguma precēm un pakalpojumiem, — ierobežo telpas un zeme, no kuras pircējs darbojies līguma termiņā, — ir būtiski nepieciešamas, lai aizsargātu know-how, ko pār- devējs nodevis pircējam, un ar noteikumu, ka šādas pret konkurenci vērstu saistību ter- miņš nepārsniedz vienu gadu pēc līguma izbeigšanas; šīs sais- tības neierobežo iespēju noteikt ierobežojumu bez termiņa noteikšanas par know-how, kas nav kļuvusi par sabiedrības īpa- šumu, izmantošanu un atklāšanu citiem; c) jebkādas tiešas vai netiešas saistības, kā rezultātā selektīvas izplatīšanas sistēmas locekļi nepārdod konkrētu konkurējošu piegādātāju preces. 6. pants Komisija var atcelt šīs regulas dotās priekšrocības saskaņā ar Regulas Nr. 19/65/EEK 7. panta 1. punktu, ja kādā no gadījumiem tā atklāj, ka vertikālām vienošanām, kurām piemērojama šī regula, tomēr sekas, kas nav savienojamas ar nosacījumiem, kas noteikti Līguma 81. panta 3. punktā, un jo īpaši, ja pieeju attiecīgajam tirgum vai konkurencei tajā nozīmīgi ierobežo kopējā ietekme no vertikālo ierobežojumu paralēlajiem tīkliem, kurus ieviesuši konkurējošie piegādātāji vai pircēji. 7. pants Jebkurā atsevišķā gadījumā, kad vertikālajām vienošanām, kurām ir sekas, kas nav piemēro 2. pantā minētos atbrīvojumus, savienojamas ar nosacījumiem, kuri izklāstīti Līguma 81. panta 3. punktā, dalībvalsts teritorijā vai tās daļā, un ja šādai teritorijai ir noteikta ģeogrāfiska tirgus īpašības, dalībvalsts kompetentā iestāde var atcelt priekšrocības, ko dod šīs regulas piemērošana, attiecībā uz šo teritoriju, saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem, kas minēti 6. pantā. 1. Saskaņā ar Regulas Nr. 19/65/EEK 1. panta a) apakšpunktu, Komisija ar regulas palīdzību var paziņot, ka gadījumos, kad līdzīgu vertikālo ierobežojumu paralēlie tīkli aptver vairāk par 50 % no attiecīgā tirgus, šo regulu nepiemēro vertikālām vieno- šanām, kas ietver īpašus ierobežojumus attiecībā uz šo tirgu. 2. Regulu saskaņā ar 1. punktu, nepiemēro agrāk kā sešus mēne- šus pēc tā pieņemšanas. 9. pants 1. Šīs regulas 3. panta 1. punktā noteikto tirgus daļu 30 % apjomā aprēķina, pamatojoties uz pārdošanas tirgus vērtību līguma pre- cēm vai pakalpojumiem un citām precēm vai pakalpojumiem, kurus pārdod piegādātājs un kurus pircējs uzskata par savstarpēji aizvietojamiem vai aizstājamiem preču īpašību, cenu vai pare- dzētā lietojuma dēļ; ja nav pieejami dati par pārdošanas tirgus vēr- tību, attiecīgā uzņēmuma tirgus daļas noteikšanai var izmantot aprēķinus, kas pamatoti uz citu uzticamu tirgus informāciju, ieskaitot pārdošanas tirgus apjomus. 3. panta 2. punktā, lai aprē- ķinātu tirgus daļu, izmanto vai nu pirkšanas tirgus vērtību, vai tās aprēķinus. 2. Lai noteiktu tirgus daļu, slieksnim, kas minēts 3. pantā, pie- mēro šādus noteikumus: a) tirgus daļu aprēķina, pamatojoties uz iepriekšējā kalendārā gada datiem; b) tirgus daļa ietver jebkādas preces vai pakalpojumus, kas pār- došanas nolūkos piegādāti integrētiem izplatītājiem; c) d) ja sākumā tirgus daļa nav lielāka par 30 %, bet pakāpeniski pieaug pāri šim līmenim, taču nepārsniedz 35 %, tad 2. pantā noteikto atbrīvojumu turpina piemērot divu secīgu kalendāro gadu periodā, kas seko gadam, kurā pirmoreiz tika pārsniegts 30 % tirgus daļas slieksnis; ja sākumā tirgus daļa nav lielāka par 30 %, bet pakāpeniski pieaug pāri 35 %, tad 2. pantā noteikto atbrīvojumu turpina piemērot vienu kalendāro gadu, kas seko gadam, kurā pirmo- reiz tika pārsniegts 35 % līmenis; e) apakšpunktu c) un d) dotās priekšrocības nevar apvienot tā, lai tās pārsniegtu divu kalendāro gadu periodu. 10. pants 1. Lai aprēķinātu gada kopējo apgrozījumu 2. panta 2. un 4. punkta nozīmē, summē attiecīgo vertikālo vienošanos puses un saistīto uzņēmumu pēdējā finanšu gada laikā sasniegtos apgrozī- jumus par visām precēm un pakalpojumiem, atskaitot nodokļus un citas nodevas. Šim nolūkam netiek ņemti vērā darījumi starp vertikālās vienošanās pusi un tās saistītajiem uzņēmumiem vai darījumi starp tās saistītajiem uzņēmumiem. 2. Šīs regulas 2. pantā noteikto atbrīvojumu turpina piemērot gadījumos, kad jebkurā no divu sekojošu finanšu gadu periodiem kopējais apgrozījuma slieksnis nav pārsniegts vairāk kā par 10 %. 368 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 11. pants 1. Šajā regulā termini “uzņēmums”, “piegādātājs” un “pircējs” iet- ver to attiecīgos saistītos uzņēmumus. 2. “Saistīti uzņēmumi” ir: a) uzņēmumi, kuros kāda no līgumslēdzējām pusēm tieši vai netieši: — ir pilnvarota izmantot vairāk nekā pusi balsstiesību, — ir pilnvarota iecelt vairāk nekā pusi no uzraudzības pado- mes, valdes vai uzņēmuma likumīgajiem pārstāvjiem, vai — ir pilnvarota pārvaldīt uzņēmumu lietas; b) uzņēmumi, kuriem pār kādu līgumslēdzēju pusi tieši vai netieši ir tiesības vai pilnvaras, kas uzskatītas a) apakšpunktā; c) uzņēmumi, kuros b) apakšpunktā minētajam uzņēmumam tieši vai netieši ir tiesības vai pilnvaras, kas uzskaitītas a) apakš- punktā; d) uzņēmumi, kuros līgumslēdzējai pusei kopā ar vienu vai vai- rākiem uzņēmumiem, kas minēti a), b) vai c) apakšpunktā, vai kuros vienam vai vairākiem no minētajiem uzņēmumiem kopā ir tiesības un pilnvaras, kas uzskaitītas a) apakšpunktā; e) uzņēmumi, kuros a) apakšpunktā uzskaitītās tiesības vai piln- varas kopīgi pieder: — vienai vai vairākām līgumslēdzējām pusēm vai vienam vai vairākiem to saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, un vienai vai vairākām trešajām perso- nām. 3. Šīs regulas 3. pantā tirgus daļu, kas pieder šā panta 2. punkta e) apakšpunktā minētajiem uzņēmumiem, sadala vienādi uz visiem uzņēmumiem, kam ir 2. punkta a) apakšpunktā uzskaitī- tās tiesības vai pilnvaras. 12. pants Regulās 1. Komisijas (EEK) Nr. 1984/83 (2) un (EEK) Nr. 4087/88 (3) noteiktos atbrīvojumus turpina piemērot līdz 2000. gada 31. maijam. 1983/83 (1), (EEK) Nr. 2. Aizliegumu, kas noteikts EK Līguma 81. panta 1. punktā, jūnija līdz 2001. gada nepiemēro periodā no 2000. gada 1. 31. decembrim attiecībā uz līgumiem, kas ir spēkā 2000. gada 31. maijā un kas neatbilst šīs regulas noteiktā atbrīvojuma nosa- cījumiem, bet kuri atbilst atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumiem, kas noteikti Regulās (EEK) Nr. 1983/83, (EEK) Nr. 1984/83 vai (EEK) Nr. 4087/88. 13. pants Šī regula stājas spēkā 2000. gada 1. janvārī. Regulu piemēro no 2000. gada 1. jūnija, izņemot 12. panta 1. punktu, ko piemēro no 2000. gada 1. janvāra. — līgumslēdzējām pusēm vai to attiecīgajiem saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, vai Šīs regulas darbība beidzas 2010. gada 31. maijā. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojams visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 22. decembrī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Mario MONTI (1) OV L 173, 30. 6. 1983. , 1. lpp. (2) OV L 173, 30. 6. 1983. , 5. lpp. (3) OV L 359, 28. 12. 1988. , 46. lpp