title: Padomes Regula (EK) Nr. 2537/1999 (1999. gada 29. novembris), ar kuru groza Regulas (EEK) Nr. 2861/93, (EK) Nr. 2199/94, (EK) Nr. 663/96 un (EK) Nr. 1821/98 par galīgo antidempinga maksājumu uzlikšanu dažu Japānas, Taivānas, Ķīnas Tautas Republikas, Honkongas, Korejas Republikas, Malaizijas, Meksikas, Amerikas Savienoto Valstu un Indonēzijas izcelsmes magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importam un Regulu (EK) Nr. 1335/1999, ar ko atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu par tādu dažu magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, kuru izcelsme ir Indonēzijā un kurus ražo un eksportam uz Kopienu pārdod PT Betadiskindo Binatama

eurovoc_concepts:
Asia
Mexico
United States
anti-dumping duty
import
magnetic medium

text: 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 159 31999R2537 L 307/1 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 2. 12. 1999. PADOMES REGULA (EK) Nr. 2537/1999 (1999. gada 29. novembris), ar kuru groza Regulas (EEK) Nr. 2861/93, (EK) Nr. 2199/94, (EK) Nr. 663/96 un (EK) Nr. 1821/98 par galīgo antidempinga maksājumu uzlikšanu dažu Japānas, Taivānas, Ķīnas Tautas Republikas, Honkongas, Korejas Republikas, Malaizijas, Meksikas, Amerikas Savienoto Valstu un Indonēzijas izcelsmes magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importam un Regulu (EK) Nr. 1335/1999, ar ko atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu par tādu dažu magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, kuru izcelsme ir Indonēzijā un kurus ražo un eksportam uz Kopienu pārdod PT Betadiskindo Binatama EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, (3) ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 384/96 (1995. gada 22. decembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 11. panta 3. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apsprieša- nās ar Padomdevēju komiteju, tā kā: (1) (2) (A) IZVĒRTĒŠANAS LŪGUMS No Sony Corporation un Fuji Photo Film Co. Ltd, kas abas atrodas Japānā (turpmāk tekstā attiecīgi “Sony” un “Fuji Film”) tika saņemts lūgums veikt starpposma pārskatu Regulai (EEK) Nr. 2861/93 (2), ar kuru Padome uzlika galī- gos antidempinga maksājumus dažu magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importam ar izcelsmi, inter alia, Japānā. Šajā lūgumā, ievērojot Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu, tika apgalvots, ka notikušas izmaiņas apstākļos attiecībā uz attiecīgā ražojuma definīciju konkrētajā proce- sā, lai attaisnotu pārskatīšanas uzsākšanu. Saskaņā ar lūgumu nevar uzskatīt, ka parastie 3,5 collu mikrodiski ar 1,44 megabaitu ietilpību un jaunās paaudzes 3,5 collu mikrodiski ar 200 megabaitu ietilpību veido vienu un to pašu produktu, un tādēļ tie ir jāizslēdz no antidempinga pasākumu darbības jomas. Tā kā lūgumā bija iekļauti pietiekami prima facie pierādīju- mi, Komisija nolēma uzsākt Regulas (EEK) Nr. 2861/93 starpposma pārskatu (3). Vienlaicīgi Komisija uzskatīja, ka tās pārbaudei ir jāaptver visi pārējie esošie pasākumi, kas uzlikti tam pašam ražojumam, un attiecīgi nolēma papla- šināt pārskatu, attiecinot to arī uz pasākumiem, kuri pie- mērojami izcelsmi Honkongā, Korejas Republikā, Malaizijā, Meksikā, Amerikas Savienotajās Val- stīs un Indonēzijā. importam ar (4) Šis starpposma pārskats aprobežojās ar ražojuma jomas noskaidrošanu, uz ko attiecas regulas, ar kurām uzlikti pasākumi. (B) ESOŠIE PASĀKUMI (5) Pašreiz spēkā esošie pasākumi ir galīgie antidempinga mak- sājumi ad valorem maksājumu veidā, kas uzlikti dažiem magnētiskajiem diskiem (3,5 collu mikrodiskiem) ar šādām regulām: — Regula (EK) Nr. 2861/93, ar ko piemēro galīgo anti- dempinga maksājumu par dažu Japānas, Taivānas un Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, — Regula (EK) Nr. 2199/94 (4), ar ko piemēro galīgo anti- dempinga maksājumu par dažu Honkongas un Kore- jas Republikas izcelsmes magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, — Regula (EK) Nr. 663/96 (5), ar ko piemēro galīgo anti- dempinga maksājumu par dažu Malaizijas, Meksikas un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, — Regula (EK) Nr. 1821/98 (6), ar ko piemēro galīgo anti- dempinga maksājumu par dažu Indonēzijas izcelsmes magnētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, (1) OV L 56, 6. 3. 1996. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 905/98 (OV L 128, 30. 4. 1998. , 18. lpp. ). (2) OV L 262, 21. 10. 1993. , 4. lpp. (3) OV C 394, 17. 12. 1998. , 21. lpp. (4) OV L 236, 10. 9. 1994. , 2. lpp. (5) OV L 92, 13. 4. 1996. , 1. lpp. (6) OV L 236, 22. 8. 1998. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2152/98 (OV L 271, 8. 10. 1998. , 9. lpp. ). 160 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. — Regula (EK) Nr. 1335/1999, ar ko atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu par tādu dažu mag- nētisko disku (3,5 collu mikrodisku) importu, kuru izcelsme ir Indonēzijā un kurus ražo un eksportam uz Kopienu pārdod PT Betadiskindo Binatama (1) (ko pie- ņēma saistībā ar šo uzņēmumu veikta jaunpienācēja pārskata rezultātā); pieprasīja, ka 3,5 collu mikrodiski ar četru megabaitu ietil- pību un vairāk ir jāizslēdz no procesa darbības jomas, taču šo pieprasījumu noraidīja, pamatojoties uz to, ka Regulas (EEK) Nr. 920/93 pieņemšanas laikā: — neraugoties uz dažām iespējamām atšķirībām tehnoloģijā, ko izmanto četru megabaitu un lielākas ietilpības 3,5 collu mikrodisku un pārējo 3,5 collu mikrodisku ražošanā, to galvenās fiziskās īpašības un lietojums bija tāds pats, un (C) PROCESS — visi 3,5 collu mikrodiski bija lielā mērā savstarpēji aiz- vietojami. (6) (7) (8) (9) Komisija deva iespēju ieinteresētajām pusēm izteikt savu viedokli rakstiski un lūgt uzklausīšanu. Kopienas ražošanas nozare, kuru pārstāvēja Eiropas Dis- kešu ražotāju komiteja (Diskma) to ražotāju vārdā, kuru kopējais 3,5 collu mikrodisku produkcijas apjoms veido lielāko daļu šo mikrodisku Kopienas produkcijas, darīja zināmu savu viedokli rakstiski. Pārskata pieprasītāji (Sony un Fuji Film) vēlējās, lai tos uzklausa, un viņu prasību apmierināja. Vēl viens lielas ietil- pības mikrodisku ražotājs Japānā, Hitachi Maxell Ltd (turp- māk tekstā Hitachi Maxell), arī iesniedza prasību par tā izga- tavotā ražojuma izslēgšanu no pasākumu darbības jomas. Viens Amerikas ražotājs eksportētājs, Imation Europe BV (turpmāk tekstā “Imation”), kurš iebilda pret ražojumu izslēgšanu no antidempinga pasākumu darbības jomas, vēlējās, lai to uzklausa, un viņu prasību apmierināja. (12) (10) Iesniegumus saņēma arī no Honkongas Ekonomikas un tirdzniecības biroja (eksportētājvalsts iestāde) un Memtek Europe Ltd, kas pieder Hanny Group uzņēmumu grupai, kura ir uzņēmums, kurš atrodas Honkongā un veic ražošanu Ķīnas Tautas Republikā (še turpmāk “Hanny”). Tā rezultātā visus 3,5 collu mikrodiskus neatkarīgi no to ietilpības uzskatīja par vienu ražojumu, uz kuru attieci- nāmi spēkā esošie maksājumi. secinājumus Padome apstiprināja Regulā (EEK) Šos Nr. 2861/93; (E) ARGUMENTI, KAS IESNIEGTI RAŽOJUMU IZSLĒGŠANAI NO ESOŠO PASĀKUMU DARBĪBAS JOMAS 1. Sony, Fuji Film un Hitachi Maxell iesniegums Sony un Fuji Film iesniedza pierādījumus, ka 3,5 collu mikrodiski ar 200 megabaitu ietilpību, kas pazīstami kā HiFD, ir izstrādāti kopuzņēmumā. Saskaņā ar abu uzņē- mumu teikto, HiFD ir jāizslēdz no pasākumu darbības jomas, pamatojoties uz to, ka to fizikālās īpašības un galīgā izmantošana tik izteikti atšķiras no 3,5 collu mikrodi- skiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, ka tos nevar uzska- tīt par vienu ražojumu ar pārējiem 3,5 collu mikrodiskiem. (D) ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGS RAŽOJUMS (13) Līdzīgi Hitachi Maxell sniedza pierādījumus, ka ir izstrādāti arī 3,5 collu mikrodiski ar 120 megabaitu ietilpību, kas pazīstami kā “Superdisk LS–120”. Saskaņā ar uzņēmuma apgalvojumiem Superdisk LS–120 arī ir jāizslēdz no pasā- kumu darbības jomas to pašu iemeslu dēļ kā HiFD. (11) Ražojums, uz ko attiecas visas regulas, ir konkrēti magnē- tiskie diski (3,5 collu mikrodiski), kurus izmanto, lai ierak- stītu un saglabātu kodētu digitālu informāciju, uz ko attie- cas KN kods ex 8523 20 90. Fiziskās īpašības Izmeklēšanas gaitā, kā rezultātā pieņēma pasākumus pret Japānu, Taivānu un Ķīnas Tautas Republiku, izskatīja jau- tājumu par to, vai antidempinga pasākumi jāpiemēro arī lielākas ietilpības 3,5 collu mikrodiskiem. Kā minēts 9. apsvērumā Komisijas Regulā (EEK) Nr. 920/93 (2), ar ko ražotājs ievieš pagaidu pasākumus, Japānas viens (1) OV L 159, 25. 6. 1999. , 14. lpp. (2) OV L 95, 21. 4. 1993. , 5. lpp. (14) Saskaņā ar šo uzņēmumu apgalvojumiem HiFD un Super- disks LS–120 mikrodiskiem, kuriem vienlaicīgi ir parasto 3,5 collu mikrodisku forma, ir šādas īpašības: i) celiņu blīvumi un kodēšanas sistēmas: tiem ir attiecīgi 200 MB vai 120 MB ietilpība, kas ir 130 vai 83 reižu lie- lāka nekā parastajam 3,5 collu mikrodiskam. Šo lielāko ietilpību panāk, pastiprinot celiņa blīvumu un lineāro ierakstīšanas blīvumu kopā ar efektīvākām datu kodē- šanas sistēmām; 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 161 ii) magnetosektoru sekošanas tehnoloģija: tiem ir attiecīgi 3 450 vai 2 490 celiņi vienā collā (TPI), salīdzinot ar 135 TPI parasta- jiem 3,5 collu mikrodiskiem. Šo lielāko blīvumu panāk, izmantojot servosekošanas tehnoloģiju (HiFD gadījumā) vai optiski nepārtrauktās servosekošanas tehnoloģiju (Superdisk LS–120 gadī- jumā), lai nolasītu no mikrodiskiem vai ierakstītu tajos, tādējādi automātiski vadot lasītāja galviņu – magnēti- ski vai optiski – uz mērķa celiņu. Parasto 3,5 collu mikrodisku gadījumā dziņa galviņas stāvokli nosaka mehāniski. Līdz ar to HiFD un Superdisk LS–120 diskdziņa bloki arī izmanto pilnīgi jauna veida magnē- tiskās galviņas, salīdzinot ar parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem; iii) daļiņu nesēji: tiem ir lielāka magnētiskā koercivitāte un plānāks magnētiskais slānis nekā parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem; iv) savietojamība: tos nevar nolasīt ar parastu 3,5 collu mikrodisku dzini. Tiem ir identifikācijas un atpazīša- nas bedrītes, kādu nav parastajiem mikrodiskiem, un tos var pilnā ietilpībā izmantot, tikai ievietojot attiecīgi HiFD vai Superdisk LS–120 diskdziņa blokā. Tomēr gan HiFD, gan Superdisk LS–120 diskdziņu bloki ir atpaka- ļejoši savietojami ar parastajiem 3,5 collu mikrodi- skiem, jo ar tiem var nolasīt no parastajiem mikrodi- skiem un ierakstīt tajos. Tomēr parastie 3,5 collu mikrodiski neiegūst HiFD vai Superdisk LS–120 ietilpī- bu, kad uz tiem raksta attiecīgi ar HiFD vai Superdisk LS–120 diskdziņa bloku; v) datu nosūtīšana: Tos var griezt dziņos ar ātrumu attie- cīgi 3 600 apgr. /min. vai 720 apgr. /min. , savukārt parastā 3,5 collu mikrodiska ātrums ir 300 apgr. /min. Tas nodrošina datu pārraides ātrumu attiecīgi 3 600 vai 680 kilobaiti sekundē, salīdzinot ar parasto 3,5 collu mikrodisku ātrumu 60 kilobaiti sekundē. Lietojums (15) Attiecīgie uzņēmumi apgalvoja, ka HiFD un Superdisk LS–120 lietojums būtiski atšķiras no parasto 3,5 collu mikrodisku izmantošanas. Tos parasti izmanto lielāku datņu uzglabāšanai, piemēram, tādu, kas radītas ar audio, video, grafisko un multivides programmām, kam nepiecie- šama lielāka ietilpība un lielāks datu pārraides ātrums, ko nodrošina abi lielas ietilpības 3,5 collu mikrodiski. Šī izmantošana ievērojami pārsniedz parasto 3,5 collu mikro- disku iespējas, ko parasti izmanto mazākām darba datnēm un kas tādēļ nav savietojami ar HiFD vai Superdisk LS–120. Cenu noteikšana ražošanas izmaksās un mazumtirdzniecības cenās. Atšķi- rības starp 3,5 collu mikrodiskiem un HiFD vai Superdisk LS–120 pasvītro cenu atšķirības, kas pastāv to starpā. Patiešām, šī atšķirība ir tāda, ka 3,5 collu mikrodisku un HiFD vai Superdisk LS–120 starpā konkurence praktiski nepastāv. 2. Citi iesniegumi (17) Iesniegumus saņēma no Honkongas Ekonomikas un tirdz- niecības biroja un no Hanny, kas, lai gan ražo 3,5 collu mikrodiskus, nav lielākas ietilpības 3,5 collu mikrodisku ražotājs. Abos iesniegumos bija apgalvots, ka lielākas ietil- pības 3,5 collu mikrodiski nav parastiem 3,5 collu mikro- diskiem līdzīgi ražojumi un tādēļ ir jāizslēdz. (F) ARGUMENTI, KAS IESNIEGTI RAŽOJUMU IZSLĒGŠANAI NO ESOŠO PASĀKUMU DARBĪBAS JOMAS – IMATION IESNIEGUMS (18) Iesniegumu saņēma arī no Imation, kas ir meitasuzņēmums Amerikas uzņēmumam, kurš Amerikas Savienotajās Val- stīs ražo Superdisks LS–120 pārdošanai Kopienas tirgū. Imation sadarbojās iepriekšējā izmeklēšanā, kā rezultātā uzlika antidempinga maksājumus importam no Amerikas Savienotajām Valstīm, un kam ir nulles antidempinga mak- sājuma likme, kas raksturīga uzņēmumam. (19) (20) 1. Fiziskās īpašības Saskaņā ar Imation apgalvojumiem atmiņas ietilpības, dizaina un nolasīšanas/rakstīšanas procesa tehnoloģijas atšķirības nav šķērslis, lai ražojumi piederētu vienai un tai pašai attiecīgā ražojuma kategorijai, ciktāl nav ievērojamu atšķirību pamatīpašībās un tehnoloģijā. Tiek apgalvots, ka gan HiFD, gan Superdisk LS–120 ir tādas pašas fizikālās, tehniskās un/vai ķīmiskās pamatīpašības, kā parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem. Šajā iesniegumā bija plašas atsauces uz dinamiskās brīv- pieejas atmiņas iekārtu (D–RAM) regulām (Komisijas 1990. gada 23. janvāra Regula (EEK) Nr. 165/90, ar ko uzliek pagaidu antidempinga maksājumu Japānas izcel- smes D–RAM importam (1) un Padomes 1990. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2112/90, ar ko uzliek galīgu antidempinga maksājumu Japānas izcelsmes D–RAM importam (2). Šajā gadījumā Kopiena izteica viedokli, ka dažādu blīvumu un procesu D–RAM līdzīgās īpašības atsver to atšķirības atmiņas ietilpības, dizaina un procesa tehnoloģijas ziņā. (16) Saskaņā ar uzņēmumu, kas iesniedza pieteikumu, apgalvo- jumiem, fizikālo īpašību atšķirības starp HiFD un Superdisk LS–120, no vienas puses, un parastajiem 3,5 collu mikro- diskiem, no otras puses, ir atspoguļotas to atbilstošajās (1) OV L 20, 25. 1. 1990. , 5. lpp. (2) OV L 193, 25. 7. 1990. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 2967/92 (OV L 299, 15. 10. 1992. , 4. lpp. ). 162 (21) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. Imation apgalvoja, ka pēdējos 25 gados trīs galvenās atmiņas pastiprināšanas tehnoloģijas (daļiņu nesēji, celiņu blīvumi un kodēšanas sistēmas) ir palikušas nemainīgas. apgalvojumu mazumtirdzniecības cena par megabaitu HiFD un 3,5 collu mikrodiskiem ir gandrīz attiecībā viens pret vienu. Attiecībā uz daļiņu nesējiem, tiek apgalvots, ka daudzie un nepārtrauktie uzlabojumi, kas ir veikti mikrodiskiem atmiņas un ātruma ziņā, ir balstīti uz nepārtrauktiem mag- nētisko daļiņu divu galveno elementu, lieluma un formas, kā arī magnētiskā slāņa biezuma uzlabojumiem. Celiņu biezumi tehnoloģijas. ir uzlaboti, izmantojot servosekošanas (G) KOPIENAS RAŽOŠANAS NOZARES STĀVOKLIS (23) Kopienas ražošanas nozare, ko pārstāv Diskma, neražo nedz HiFD, nedz Superdisk LS–120 un ir norādījusi, ka tā neiebilst pret šo ražojumu izslēgšanu no galīgā antidem- pinga regulām, kas minētas 5. apsvērumā, ciktāl Kopienas muitas iestādes tos abus atšķir no parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem un ciktāl šī izslēgšana nepieļauj izvairīšanos no spēkā esošajiem maksājumiem. Datu kodēšanas metodes ir uzlabotas, izmantojot labākas kodēšanas sistēmas. (H) IZMEKLĒŠANAS SECINĀJUMI Apgalvoja, ka lielas ietilpības mikrodisku attīstība ir veca parādība līdz ar iepriekšējiem mēģinājumiem radīt šādus 3,5 collu mikrodiskus. Izmantotā pamata tehnoloģija, pro- ti, datu saglabāšana uz magnētiskā nesēja, ir palikusi nemainīga gan parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem, gan lie- las ietilpības mikrodiskiem. Lielums, izmēri, dizains, arhi- tektūra un funkcija parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem un lielas ietilpības mikrodiskiem bija identiskas. Tika arī apgal- vots, ka HiFD izmantotā servosekošanas tehnoloģija nozarē ir bijusi pieejama vairākus gadus. Tālāk apgalvoja, ka atšķirības konstrukcijā un izskatā nav svarīgas; un ka dažādas atpazīšanas bedrītes lielākas ietil- pības 3,5 collu mikrodiskiem ir tikai to konstrukcijas funk- cionāls aspekts. Tas, ka HiFD un Superdisk LS–120 dziņi ir atgriezeniski savietojami ar parastajiem 3,5 collu mikrodi- skiem, un tos var izmantot, lai nolasītu no tiem vai uz tiem rakstītu, ir uzskatāms par stingru norādi, ka ražojumi, neraugoties uz tehnoloģijas uzlabojumiem, ievērojami neatšķiras pēc pamata tehnoloģijas un lietojuma; 2. Lietojums (22) Attiecībā uz lietojumu, Imation apgalvoja, ka lielas ietilpī- bas 3,5 collu mikrodiskus pamatā izmanto, lai uzglabātu datus pārnēsājamā nesējā, – tāpat kā parastos 3,5 collu mikrodiskus. Imation apstrīdēja viedokli, ka gala lietojums ir atšķirīgs. Noraidīja arī Sony un Fuji Film apgalvojumu, ka fizisko īpašību atšķirības HiFD un parasto 3,5 collu mikro- disku starpā atspoguļojas to atbilstīgajās ražošanas un Imation mazumtirdzniecības Saskaņā cenās. ar 1. Ražojumu atšķirības Fiziskās īpašības (24) Kā jau paskaidrots iepriekš, HiFD un Superdisk LS–120 ietilpība un celiņu biezums vairākkārt pārsniedz attiecīgās parasto 3,5 collu mikrodisku īpašības. Magnētiskie slāņi ir plānāki, ar lielāku koercivitāti nekā parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem. Jaunās kodēšanas sistēmas, kā arī diskdziņu bloku tehnoloģiskā attīstība HiFD un Superdisk LS–120 ļauj datu pārraides ātrumam 11 līdz 16 reižu pārsniegt parasto 3,5 collu mikrodisku datu pārraides ātrumu. (25) Turklāt diskdziņu bloki, kas nepieciešami, lai nolasītu no šiem lielākas ietilpības 3,5 collu mikrodiskiem vai rakstītu uz tiem, ievērojami atšķiras no parasto 3,5 collu mikrodi- sku dziņiem. Diskdziņu bloki parastajiem 3,5 collu mikro- diskiem nav savietojami ar jaunajiem lielākas ietilpības mikrodiskiem. Ir taisnība, ka lielākas ietilpības dziņi ir vei- doti tā, lai būtu atgriezeniski savietojami ar parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem. Tomēr šīs atgriezeniskās savietojamī- bas pamatā pilnībā ir dziņa tehnoloģija un nevis pašu mikrodisku fiziskās īpašības. Šo atgriezenisko savietoja- mību panāk ar divfunkciju galviņām, no kurām viena ir paredzēta nolasīšanai no lielākas ietilpības mikrodiskiem un rakstīšanai uz tiem, un otra – nolasīšanai no parasta- jiem 3,5 collu mikrodiskiem un rakstīšanai uz tiem. Tādēļ ir atspēkots Imation apgalvojums, ka lielākas ietilpības mikrodisku dziņu atgriezeniska savietojamība ir papildu pierādījums tam, ka abi mikrodisku veidi ir viens ražojums; lielākas ietilpības mikrodisku dziņa galviņas komponents pats par sevi nav atgriezeniski savietojams. 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 163 (26) Visbeidzot, izmeklēšanā ir atklājies, ka pašreiz nav pieejami 3,5 collu mikrodiski, kuri būtu jāierindo kategorijā starp parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem un HiFD un Superdisk LS–120. vai argumenti, kas varētu pārbaudes gadījumā likt Padomei atcelt iepriekš minētos secinājumus. Lietojums (27) Ir atzīts, ka pašā pamata līmenī visu veidu 3,5 collu mikro- diskus izmanto elektronisko datu ierakstīšanai, lai gan HiFD un Superdisk LS–120 var izmantot arī, lai uzglabātu elektroniskās datnes ar daudz lielāku ietilpību nekā para- stajiem mikrodiskiem. Tādēļ uzskata, ka jautājums par parasto 3,5 collu mikrodisku un HiFD un Superdisk LS–120 lietojumu pats par sevi nav pietiekams, lai secinātu, ka parastie 3,5 collu mikrodiski un HiFD un Superdisk LS–120 ir viens ražojums. 2. Secinājums (28) Izmeklēšanā ir atklājies, ka starp parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem un lielas ietilpības mikrodiskiem pastāv skai- drs nošķīrums fizisko un tehnisko īpašību ziņā. Pārskata lūgumā minētais ražojums ir liels solis uz priekšu tehnoloģijā no mikrodiskiem, uz ko attiecās iepriekšējās izmeklēšanas. Lielākas ietilpības mikrodisku fiziskās īpašī- bas, kā arī to izmantošanai nepieciešamā tehnoloģija ir tāda, kas nošķir tos no parastajiem 3,5 collu mikrodiskiem kā atsevišķu ražojumu. To, ka jaunie lielākas ietilpības mikrodiski izskatās līdzīgi parastajiem 3,5 collu mikrodi- skiem, neuzskata par pietiekamu iemeslu, lai paturētu lie- lākas ietilpības mikrodiskus pārskatīšanai paredzēto regulu darbības jomā. (29) Ņemot vērā iepriekš minēto, Padome uzskata, ka ir attais- nojama HiFD un Superdisk LS–120 izslēgšana no pārska- tāmo regulu uzlikto pasākumu darbības jomas. (31) No attiecīgo antidempinga pasākumu darbības jomas izslēgto 3,5 collu mikrodisku importētāji var iesniegt attie- cīgajai muitas iestādei pieprasījumus atmaksāt antidem- pinga maksājumus, kas izdarīti no 1998. gada 17. decem- bra līdz šīs regulas spēkā stāšanās dienai, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Regulas (EEK) Nr. 2861/93 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: “1. Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādu Japānas, Taivānas un Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes 3,5 collu mikrodisku ar KN kodu ex 8523 20 90 (Taric kods 8523 20 90*40) importu, ko izmanto kodētas ciparu datorin- formācijas ierakstīšanai un glabāšanai, izņemot 3,5 collu mikrodiskus ar 120 MB vai lielāku ietilpību, kas ražoti pēc optiski nepārtrauktās servosekošanas tehnoloģijas vai magne- tosektoru servosekošanas tehnoloģijas. ” 2. pants Regulas (EK) Nr. 2199/94 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: “1. Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādu Honkongas un Korejas Republikas izcelsmes 3,5 collu mikro- disku ar KN kodu ex 8523 20 90 (Taric kods 8523 20 90*40) importu, ko izmanto kodētas ciparu datorinformācijas ierak- stīšanai un glabāšanai, izņemot 3,5 collu mikrodiskus ar 120 MB vai lielāku ietilpību, kas ražoti pēc optiski nepārtrauktās servosekošanas tehnoloģijas vai magnetosektoru servosekoša- nas tehnoloģijas. ” LS–120 optiski nepārtrauktās (30) Tādēļ Padome secina, ka visi 3,5 collu mikrodiski ar 120 MB un lielāku ietilpību un kuriem ir izmantota vai nu HiFD magnetosektoru servosekošanas tehnoloģija, vai arī Super- servosekošanas disk tehnoloģija, ir jāizslēdz no minētajās regulās paredzēto antidempinga pasākumu darbības jomas no paziņojuma par šīs pārskatīšanas uzsākšanu publicēšanas datuma, pro- ti, 1998. gada 17. decembra. Ieinteresētās puses, tostarp Kopienas ražošanas nozare, tika informētas par šiem seci- nājumiem. Pēc informācijas saņemšanas par iepriekš minē- tajiem faktiem un secinājumiem Imation pārstāvji iesniedza turpmāku rakstisku protestu par HiFD un Superdisk LS–120 izslēgšanu no pārskatāmajās regulās noteikto pasā- kumu darbības jomas. Tomēr netika sniegta informācija 3. pants Regulas (EK) Nr. 663/96 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: “1. Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādu Malaizijas, Meksikas un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes 3,5 collu mikrodisku ar KN kodu ex 8523 20 90 (Taric kods 8523 20 90*40) importu, ko izmanto kodētas ciparu datorin- formācijas ierakstīšanai un glabāšanai, izņemot 3,5 collu mikrodiskus ar 120 MB vai lielāku ietilpību, kas ražoti pēc optiski nepārtrauktās servosekošanas tehnoloģijas vai magne- tosektoru servosekošanas tehnoloģijas. ” 164 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. 4. pants Regulas (EK) Nr. 1821/98 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: “1. Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādu Indonēzijas izcelsmes 3,5 collu mikrodisku ar KN kodu ex 8523 20 90 (Taric kods 8523 20 90*40) importu, ko izmanto kodētas ciparu datorinformācijas ierakstīšanai un gla- bāšanai, izņemot 3,5 collu mikrodiskus ar 120 MB vai lielāku ietilpību, kas ražoti pēc optiski nepārtrauktās servosekošanas tehnoloģijas vai magnetosektoru servosekošanas tehnoloģijas. ” “1. Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādu Indonēzijas izcelsmes 3,5 collu mikrodisku, kurus ražo un eks- portam uz Kopienu pārdod PT Betadiskindo Binatama, ar KN koduex 8523 20 90 (TARICkods 8523 20 90*40) importu, ko izmanto kodētas ciparu datorinformācijas ierakstīšanai un gla- bāšanai, izņemot 3,5 collu mikrodiskus ar 120 MB vai lielāku ietilpību, kas ražoti pēc optiski nepārtrauktās servosekošanas tehnoloģijas vai magnetosektoru servosekošanas tehnoloģijas. ” 6. pants 5. pants Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Regulas (EK) Nr. 1335/1999 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: To piemēro no 1998. gada 17. decembra. Regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 29. novembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs S. NIINISTÖ


title: QUESTION ÉCRITE E-2174/99 posée par Salvador Jové Peres (GUE/NGL) à la Commission. Actes législatifs de nature à modifier les relations de concurrence.

eurovoc_concepts:
European Commission
competition law
regulation (EU)
tariff reduction

formats: html pdf print

text: 20. 6. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 170 E/149 RØponse donnØe par M. Vitorino au nom de la Commission (30 novembre 1999) L(cid:146)Honorable Parlementaire voudra bien se reporter (cid:224) la rØponse que la Commission a donnØe (cid:224) la question Øcrite P-2703/97 de M. Florio (1). (1) JO C 60 du 25. 2. 1998. (2000/C 170 E/181) QUESTION (cid:201)CRITE E-2174/99 posØe par Salvador JovØ Peres (GUE/NGL) (cid:224) la Commission Objet: Actes lØgislatifs de nature (cid:224) modifier les relations de concurrence (29 novembre 1999) Dans l(cid:146)hypothŁse oø un rŁglement accorderait une rØduction tarifaire sur les matiŁres premiŁres utilisØes par une seule et mŒme entreprise dans un groupe exer(cid:231)ant la mŒme activitØ et ce, sans justification claire, comment la Commission qualifierait-elle pareille situation? RØponse donnØe par M. Monti au nom de la Commission (6 dØcembre 1999) La Commission n(cid:146)a pas coutume de rØpondre aux questions hypothØtiques. (2000/C 170 E/182) QUESTION (cid:201)CRITE E-2187/99 posØe par Christos Folias (PPE-DE) et Ioannis Marinos (PPE-DE) (cid:224) la Commission Objet: TraitØ d(cid:146)Amsterdam et sport (29 novembre 1999) Bien que le traitØ d(cid:146)Amsterdam reconnaisse l(cid:146)importance sociale du sport, il n(cid:146)accorde, de fait, (cid:224) ce dernier aucune place significative. Aux termes de la dØclaration no 29 annexØe au texte final du traitØ d(cid:146)Amster- dam, la CommunautØ ne peut en effet entreprendre aucune action sur les questions relatives au sport. Compte tenu de la dimension sociale du sport - professionnel ou amateur - considØrØ notamment comme un ferment de l(cid:146)identitØ et un facteur de rapprochement des peuples et de promotion de l(cid:146)idØal olympique, mais Øgalement de sa dimension Øconomique, dans la mesure oø il permet de crØer de nouveaux emplois. La Commission peut-elle rØpondre aux questions suivantes: 1. Est-il, (cid:224) ses yeux, nØcessaire que la CommunautØ entreprenne une action visant (cid:224) encourager la coopØration entre (cid:201)tats membres ou la coopØration avec des pays tiers, ainsi que le parachŁvement de l(cid:146)action menØe par les (cid:201)tats membres, comme c(cid:146)est par exemple le cas dans le domaine culturel? A-t-elle eu connaissance, le cas ØchØant, de rØsultats concrets enregistrØs (cid:224) ce jour dans la lignØe de la dØclaration prØcitØe? 2. Dans l(cid:146)affirmative, est-elle disposØe, dans le cadre de la nouvelle confØrence intergouvernementale, (cid:224) proposer l(cid:146)inclusion du sport dans le nouveau traitØ et l(cid:146)insertion d(cid:146)un chapitre consacrØ (cid:224) ce dernier? 3. Dispose-t-elle des structures requises pour mettre en (cid:156)uvre une Øventuelle politique communautaire en faveur du sport?


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-2175/99 från Umberto Bossi (TDI) till kommissionen. Märkning av produkter med skyddad ursprungsbeteckning (SUB) och skyddad geografisk beteckning.

eurovoc_concepts:
Community certification
Italy
agricultural product
designation of origin
foodstuff

text: 3. 10. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 280 E/13 Ovan n(cid:228)mnda f(cid:246)rordning antogs enh(cid:228)lligt av medlemsstaterna efter parlamentets samtycke. Som 3. redan n(cid:228)mnts (cid:228)r det inte de nya kriterierna i sig som g(cid:246)r att det italienska f(cid:246)rslaget inte kan godk(cid:228)nnas, utan det faktum att best(cid:228)mmelserna i artikel 4. 4 inte iakttas. 4. Kriterierna i artikel 4. 5 och 4. 6 i samma f(cid:246)rordning missgynnar inte n(cid:229)gon medlemsstat. (1) EGT L 161, 26. 6. 1999. (2000/C 280 E/012) SKRIFTLIG FR¯GA E-2171/99 fr(cid:229)n John McCartin (PPE-DE) till kommissionen (29 november 1999) ˜mne: Den brittiska s(cid:228)kerhetstj(cid:228)nstens avlyssning av telekommunikationer Mot bakgrund av rapporter om att den brittiska s(cid:228)kerhetstj(cid:228)nsten avlyssnar alla telekommunikationer till och fr(cid:229)n Irland, kan kommissionen f(cid:246)rs(cid:246)ka utr(cid:246)na vilken inverkan denna verksamhet har p(cid:229) unionens politiska sammanh(cid:229)llning? Dessutom, vilken inverkan har detta p(cid:229) kommersiella f(cid:246)retags r(cid:228)ttigheter att fritt f(cid:229) kommunicera b(cid:229)de internationellt och inom EU, och vilka (cid:228)r f(cid:246)ljderna f(cid:246)r enskilda medborgare som (cid:228)gnar sig (cid:229)t personliga och kommersiella kommunikationer av k(cid:228)nslig art? Kan kommissionen fr(cid:229)ga de brittiska myndigheterna om rapporterna verkligen (cid:228)r sanna och, om s(cid:229) (cid:228)r fallet, om britterna p(cid:229) liknande s(cid:228)tt spionerar p(cid:229) (cid:246)vriga medlemsstater inom EU? Skulle kommissionen ocks(cid:229) kunna uppge om denna verksamhet strider mot EU:s lagstiftning? Svar fr(cid:229)n Ant(cid:243)nio Vitorino p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (27 januari 2000) Kommissionen har ingen k(cid:228)nnedom om de h(cid:228)ndelser som parlamentsledamoten h(cid:228)nvisar till. Kommissionen anser inte att den har beh(cid:246)righet att ta itu med fr(cid:229)gan, som endast ber(cid:246)r de nationella myndigheterna i fr(cid:229)ga. Kommissionen (cid:228)r emellertid fortsatt vaksam n(cid:228)r det g(cid:228)ller att skydda gemenskapens intressen och f(cid:246)rd(cid:246)mer varje hot mot integriteten vid kommunikationer inom eller mellan institutioner, aff(cid:228)rsf(cid:246)retag eller enskilda medborgare som kommunicerar internationellt och inom unionen. (2000/C 280 E/013) SKRIFTLIG FR¯GA E-2175/99 fr(cid:229)n Umberto Bossi (TDI) till kommissionen (29 november 1999) ˜mne: M(cid:228)rkning av produkter med skyddad ursprungsbeteckning (SUB) och skyddad geografisk beteck- ning Vissa certifieringsorgan som har f(cid:229)tt tillst(cid:229)nd av det italienska jordbruksministeriet att utf(cid:228)rda skyddad ursprungsbeteckning och att m(cid:228)rka produkterna med symbolen f(cid:246)r denna beteckning anv(cid:228)nder sig av tj(cid:228)nster som producentorganisationer utf(cid:246)r i egenskap av externa organ. Den m(cid:228)rkningsutrustning (f(cid:246)r br(cid:228)nnm(cid:228)rkning eller andra metoder) som anv(cid:228)nds f(cid:246)r att fullf(cid:246)lja certifieringen (cid:228)gs allts(cid:229) inte av certifier- ingsorganet, utan innehas av producentorganisationer som inte har tillst(cid:229)nd att utf(cid:246)ra certifiering. Det C 280 E/14 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 10. 2000 f(cid:246)rfarande som till(cid:228)mpas motsvarar inte de allm(cid:228)nna och s(cid:228)rskilda best(cid:228)mmelser i den europeiska specifikationen EN 45011 som certifieringsorganet m(cid:229)ste f(cid:246)lja f(cid:246)r att erk(cid:228)nnas p(cid:229) nationell och europeisk niv(cid:229) som kompetent och tillf(cid:246)rlitligt i utf(cid:246)randet av certifieringen f(cid:246)r skyddad ursprungsbeteckning. Om f(cid:246)rordningarna (EEG) nr 2081/92 (1) och nr 2082/92 (2) uppfyller man utg(cid:229)r fr(cid:229)n best(cid:228)mmelserna i producentorganisationerna inte de krav som st(cid:228)lls i specifikationen EN 45011, eftersom de inte (cid:228)r en (cid:148)tredje part(cid:148) och d(cid:228)rmed inte kan garantera att kontrollerna (cid:228)r objektiva. Genom att anv(cid:228)nda sig av producentorganisationernas tj(cid:228)nster g(cid:229)r de privata certifieringsorganens oberoende och objektiva karakt(cid:228)r f(cid:246)rlorad, och denna karakt(cid:228)r (cid:228)r oundg(cid:228)nglig f(cid:246)r att de skall kunna ha en kontrollfunktion. 1. K(cid:228)nner kommissionen till ovanst(cid:229)ende? 2. Kan de avtal som reglerar f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan privata organ och producentorganisationer spridas och/eller (cid:246)verl(cid:228)mnas till vem som helst som beg(cid:228)r en kopia, i enlighet med de grundl(cid:228)ggande best(cid:228)mmel- serna om (cid:246)ppenhet? Kan producentorganisationerna, som ju (cid:228)r organ som inte uppfyller de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga kraven, delta i 3. privata certifieringsorgans verksamhet och tj(cid:228)nster? 4. ˜r de best(cid:228)mmelser lagliga som i enlighet med avtal mellan certifieringsorgan och producentorgani- sationer tvingar (cid:228)ven personer som inte ing(cid:229)r i n(cid:229)gon producentorganisation att v(cid:228)nda sig till en s(cid:229)dan f(cid:246)r att f(cid:229) sina produkter m(cid:228)rkta med skyddad ursprungsbeteckning? 5. Ger inte dessa mots(cid:228)gelsefulla f(cid:246)rh(cid:229)llanden anledning att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder mot den italienska rege- ringen, eftersom den (cid:228)r direkt orsak till ansenligt ekonomiskt avbr(cid:228)ck f(cid:246)r en del producenter, som trots att de noga f(cid:246)ljer produktionsbest(cid:228)mmelserna m(cid:229)ste betala konkurrenter f(cid:246)r att f(cid:229) sina produkter m(cid:228)rkta och i vissa fall till och med nekas m(cid:228)rkning? (1) (2) EGT L 208, 24. 7. 1992, s. 1. EGT L 208, 24. 7. 1992, s. 9. Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (20 januari 2000) De italienska myndigheterna har inte underr(cid:228)ttat kommissionen om de f(cid:246)rh(cid:229)llanden som parlaments- 1. ledamoten tar upp i sin fr(cid:229)ga. Kommissionen k(cid:228)nner inte heller till avtalen mellan privata organ och Consorzi di tutela eftersom det 2. (cid:228)r en fr(cid:229)ga som endast ber(cid:246)r den nationella lagstiftningen. N(cid:228)r det g(cid:228)ller fr(cid:229)gan om Consorzi di tutela kan anlitas f(cid:246)r s(cid:229)dana verksamheter och tj(cid:228)nster som (cid:228)r f(cid:246)rbeh(cid:229)llna de privata certifieringsorganen, h(cid:228)nvisar kommissionen till det svar som gavs p(cid:229) 3. strikt ledamotens skriftliga fr(cid:229)ga E-1845/99 (1). Fr. o. m. den 1 januari 1988 m(cid:229)ste ett privat organ f(cid:246)r att kunna godk(cid:228)nnas av en medlemsstat f(cid:246)r de (cid:228)ndam(cid:229)l denna f(cid:246)rordning avser, uppfylla de krav som fastst(cid:228)lls i standarden EN 45011 av den 26 juni 1989 (denna standard (cid:228)ndrades den 18 februari 1998). Eftersom kraven enligt denna standard (cid:228)r mycket str(cid:228)nga, anser kommissionen det vara mycket osannolikt att dessa krav skulle kunna uppfyllas av en (cid:148)consorzio di tutela(cid:148), som vanligtvis best(cid:229)r av samma producenter som de som skall underst(cid:228)llas den kontroll som avses i ovann(cid:228)mnda artikel 10. I r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd f(cid:246)r geografiska och ursprungsbeteck- ningar f(cid:246)r jordbruksprodukter och livsmedel f(cid:246)reskrivs (cid:228)ven att om ett kontrollorgan anlitar ett annat organ f(cid:246)r vissa kontroll(cid:229)tg(cid:228)rder, m(cid:229)ste detta senare kunna ge samma garantier som i artikel 10. 3. I s(cid:229)dana 3. 10. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 280 E/15 fall skall de utsedda myndigheterna respektive de godk(cid:228)nda privata organen fortfarande vara ansvariga gentemot medlemsstaten f(cid:246)r alla kontroll(cid:229)tg(cid:228)rder. 4. De enda villkor som m(cid:229)ste uppfyllas f(cid:246)r att f(cid:229) anv(cid:228)nda en skyddad beteckning som registrerats som skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning (cid:228)r de som fastst(cid:228)lls i specifikationerna. Om det i specifikationerna f(cid:246)reskrivs att m(cid:228)rkningen av en viss produkt skall utf(cid:246)ras av ett visst organ (cid:228)r en s(cid:229)dan best(cid:228)mmelse helt klart till(cid:229)ten oavsett om s(cid:246)kanden (cid:228)r medlem eller inte av det organ som (cid:228)r ansvarigt f(cid:246)r m(cid:228)rkningen. 5. Kommissionen har ingen k(cid:228)nnedom om oegentligheter i kontrollsystemet. Kommissionen p(cid:229)minner parlamentsledamoten om svaret p(cid:229) den skriftliga fr(cid:229)gan E-2066/99 (2) n(cid:228)mligen att de nationella myndig- heterna enligt artikel 10 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 2081/92 har ett visst handlingsutrymme vid utn(cid:228)mningen av kontrollorgan f(cid:246)r varje skyddad beteckning. En medlemsstat m(cid:229)ste dra in kontrollorganets tillst(cid:229)nd n(cid:228)r villkoren i artikel 10. 2 och 10. 3 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 2081/92 inte l(cid:228)ngre (cid:228)r uppfyllda. Kommissionen vill uppm(cid:228)rksamma parlamentsledamoten p(cid:229) att den oro och de klagom(cid:229)l som kommer till uttryck i fr(cid:229)gan tidigare grundligt har unders(cid:246)kts av kommissionen med anledning av en anm(cid:228)lan som l(cid:228)mnades in av tillverkarna av osten (cid:148)Grana Padano(cid:148). Anm(cid:228)lningen ledde till ett formellt beslut om nedl(cid:228)ggande av (cid:229)tal den 13 oktober 1999. (1) (2) EGT C 225 E, 8. 8. 2000, s. 27. EGT C 225 E, 8. 8. 2000, s. 46. (2000/C 280 E/014) SKRIFTLIG FR¯GA E-2176/99 fr(cid:229)n Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen (29 november 1999) ˜mne: Tunnelbanebygge i Brescia, Italien Brescias kommun har f(cid:246)r avsikt att bygga en tunnelbana. Den 26 juli 1999 godk(cid:228)ndes genom det kommunala beslutet nr 137 en prelimin(cid:228)r plan f(cid:246)r byggande av tunnelbanan, trots att det (cid:228)nnu inte (cid:228)r klart vilka medel som finns tillg(cid:228)ngliga f(cid:246)r finansiering. Kostnaden f(cid:246)r att bygga tunnelbanan ber(cid:228)knas p(cid:229) grundval av liknande europeiska projekt till cirka 1 215 miljarder lire, men endast ett f(cid:246)rsta delbelopp p(cid:229) 165 miljarder lire finns tillg(cid:228)ngligt (1). Tunnelbaneprojektet strider mot den allm(cid:228)nna byggnadsplan och den stadstrafikplan som kommunen nyligen antagit och som omfattar ett sp(cid:229)rv(cid:228)gssystem, vilket (cid:228)r mycket l(cid:228)mpligare och b(cid:228)ttre motiverat f(cid:246)r en medelstor stad som Brescia (200 000 inv(cid:229)nare). Valet av ett kollektivtrafiksystem ovan jord har bland annat st(cid:246)d i ing(cid:229)ende studier som kommunen best(cid:228)llt av ett engelskt f(cid:246)retag efter att den regionala byggnadsplanen antagits. Dessa studier har lett till planer p(cid:229) tv(cid:229) sp(cid:229)rbundna linjer (h(cid:246)ghastighetslinjer) f(cid:246)r vars genomf(cid:246)rande man nyligen har slutit kontrakt. Denna sp(cid:229)rv(cid:228)g, som skall tas i bruk om tv(cid:229) (cid:229)r, v(cid:228)nder sig till samma kundkrets som tunnelbanan skulle g(cid:246)ra. Milj(cid:246)partiet i Brescia v(cid:228)ckte talan r(cid:246)rande kommunens beslut om godk(cid:228)nnande av tunnelbaneprojektet den 15 oktober 1999 och inkom med ett liknande klagom(cid:229)l till CIPE-kommittØn (se fotnot 1) den 27 september 1999. I direktiven om milj(cid:246)konsekvensbed(cid:246)mning 85/337/EEG (2) och 97/11/EG (3) ing(cid:229)r underjordiska j(cid:228)rnv(cid:228)gar i f(cid:246)rteckningen (cid:246)ver projekt i bilaga II, det vill s(cid:228)ga projekt f(cid:246)r vilka staten m(cid:229)ste unders(cid:246)ka om bed(cid:246)mningsf(cid:246)rfarandet skall till(cid:228)mpas. Domstolen har nyligen slagit fast att n(cid:228)r det g(cid:228)ller de arbeten som r(cid:228)knas upp i bilaga II till ovann(cid:228)mnda direktiv har en medlemsstat ingen befogenhet att undanta ett projekt fr(cid:229)n f(cid:246)rfarandet f(cid:246)r milj(cid:246)konsekvensbed(cid:246)mning om p(cid:229)verkan p(cid:229) milj(cid:246)n (cid:228)r betydande, s(cid:228)rskilt i f(cid:246)rh(cid:229)llande till projektets natur, omfattning och l(cid:228)ge (4). Med tanke p(cid:229) tunnelbanebyggets omfattning och l(cid:228)ge m(cid:229)ste tunnelbaneprojektet p(cid:229)verka milj(cid:246)n p(cid:229) ett betydande s(cid:228)tt. Bed(cid:246)mningen skall bland annat tj(cid:228)na till att (cid:246)verv(cid:228)ga alternativa l(cid:246)sningar och anf(cid:246)ra viktiga sk(cid:228)l f(cid:246)r att v(cid:228)lja ett alternativ framf(cid:246)r ett annat (5)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2318/99 af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen. Finansiering under Leader+-programmet og vedtagelse af de endelige retningslinjer for Leader+.

eurovoc_concepts:
EU financing arrangements
EU programme
Ireland
rural development

text: 18. 7. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 203 E/163 Donau-laks er en fiskeart, som lever i ferskvand, der imidlertid under havbetingelser er i besiddelse af et v(cid:230)sentligt hłjere v(cid:230)kstpotentiale, hvorfor man tilstr(cid:230)ber import i ferskvand, skal opdr(cid:230)ttet dog ske i (cid:229)bne damanl(cid:230)g med en vandforsyning, som stammer fra overfladevand, for at f(cid:229) produkter af hłj kvalitet. Hvis Donau-laksens gydefisk holdes i j(cid:230)vnt tempereret grundvand, er kłnsprodukterne af mindre hłj kvalitet. Disse (cid:229)bne systemer til opdr(cid:230)t af Donau-laks i Tyskland og (cid:216)strig overv(cid:229)ges og kontrolleres regelm(cid:230)ssigt af sundhedstjenesterne med henblik p(cid:229) epidemihygiejne. til Finland. Hvad ang(cid:229)r opdr(cid:230)t Er det muligt at f(cid:229) en undtagelsestilladelse for import af Donau-laks hhv. rogn fra Donau-laks, der ikke stammer fra lukkede systemer, til Finland? Hvilke attester hhv. beviser skal der vedl(cid:230)gges til dette form(cid:229)l? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af David Byrne (8. december 1999) Betingelserne for samhandel med levende fisk i F(cid:230)llesskabet er fastsat i R(cid:229)dets direktiv 91/67/E(cid:216)F af 28. januar 1991 om dyresundhedsm(cid:230)ssige betingelser for afs(cid:230)tning af akvakulturdyr og -produkter (1). Form(cid:229)let med direktivet er at forhindre spredning af fiskesygdomme ved handel. Finland har i forhold til direktiv 91/67/E(cid:216)F opn(cid:229)et status af sygdomsfrit land med hensyn til infektiłs h(cid:230)matopoietisk nekrose (IHN) og egtvedsyge (VHS), de to mest udbredte sygdomme hos laksearter. En medlemsstat, der łnsker at eksportere laksearter til Finland, skal i henhold til f(cid:230)llesskabsretten give en garanti for, at fiskene er sygdomsfri. Da Donau-laks er en laksefisk, g(cid:230)lder bestemmelsen derfor for eksport af denne art til et sygdomsfrit land. Der er ikke mulighed for undtagelser fra dette princip. Der er ikke stillet specifikke f(cid:230)llesskabskrav til import af laksearter fra tredjelande. Det er i direktiv 91/67/ E(cid:216)F fastsat, at medlemsstaterne skal p(cid:229)se, at der g(cid:230)lder mindst samme betingelser for importerede fisk som dem, der anvendes p(cid:229) produktion og afs(cid:230)tning af produkter fra F(cid:230)llesskabet. (1) EFT L 46 af 19. 2. 1991. (2000/C 203 E/210) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-2318/99 af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen (29. november 1999) Om: Finansiering under Leader+-programmet og vedtagelse af de endelige retningslinjer for Leader+ Kan Kommissionen p(cid:229) baggrund af det forhold, at der vil v(cid:230)re f(cid:230)rre strukturfondsmidler til r(cid:229)dighed for Irland i perioden 2000-2006, redegłre for, hvorfor den har foretaget s(cid:229) betydelige nedsk(cid:230)ringer i et lokalt eksemplarisk program som f. eks. Leader, der har vist sin v(cid:230)rdi ved at fremme partnerskaber, ejerskab, professionalisme, social integrering, skabelse af arbejdspladser og lokal łkonomisk v(cid:230)kst i hele Irland, og oplyse, hvorn(cid:229)r retningslinjerne for Leader+-programmet vil blive vedtaget i deres endelige form og offentliggjort? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. december 1999) Kommissionen er enig i, at LEADER I og II har givet mange landdistrikter mulighed for at udvikle og iv(cid:230)rks(cid:230)tte integrerede og nyskabende metoder til at stimulere udviklingen af landdistrikternes łkonomi med meget positive resultater. Efter Kommissionens opfattelse er mange af de erfaringer, der blev opn(cid:229)et C 203 E/164 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 18. 7. 2000 under LEADER I og II, nu parat til at blive indbygget i de mere generelle udviklingsprogrammer for landdistrikterne, som medlemsstaterne er ved at forberede. Det nye LEADER+ initiativ vil bidrage til ekspertise og nyskabelse og supplere hovedstrłmsprogrammerne ved at fremme integrerede planer, der er udformet og iv(cid:230)rksat gennem aktive partnerskaber p(cid:229) lokalt plan. Ved at kombinere disse faktorer kan der skabes synergi i et integreret forsłg p(cid:229) at udvikle de irske landdistrikters łkonomi. Kommissionen har meddelt bl. a. STAR-komitØen og Parlamentet retningslinjerne i udkastet til LEADER+. Den endelige udgave vil blive vedtaget, n(cid:229)r udtalelserne fra STAR-komitØen og Parlamentet er modtaget. Det vil sandsynligvis ske i begyndelsen af 2000. (2000/C 203 E/211) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-2319/99 af Gunilla Carlsson (PPE-DE) til Kommissionen (29. november 1999) Om: Liberalisering af telekommunikationen i Sverige Der findes vidtg(cid:229)ende planer i Sverige om gennem lovgivningen at tvinge samtlige s(cid:229)vel statslige som private mobiltelenetsejere til at give tjenesteleverandłrer adgang til deres investeringstunge anl(cid:230)g, som er opbygget under konkurrencevilk(cid:229)r. Vil Kommissionen tillade et s(cid:229)dant brud p(cid:229) princippet om konkurrence p(cid:229) lige vilk(cid:229)r? Hvorledes vil Kommissionen sikre en fortsat hłj investeringsvilje i mobilnetskapacitet i lyset af de nye store behov, som fłlger af indfłrelsen af det universelle mobiltelekommunikationssystem, UMTS? Hvad mener Kommissionen om en s(cid:229)dan reguleret opdeling mellem netv(cid:230)rksoperatłrer og tjeneste- leverandłrer? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (13. december 1999) Kommissionen er opm(cid:230)rksom p(cid:229) de svenske forslag til lovgivning om tjenesteudbyderes adgang til mobilnetoperatłrers net, men har forst(cid:229)et, at r(cid:230)kkevidden af lovgivningen og vilk(cid:229)rene endnu ikke er fastlagt. Kommissionen anerkender, at reguleringen b(cid:229)de p(cid:229) EU-plan og i medlemsstaterne błr holdes p(cid:229) et minimum. Kommissionen har for nylig i sin meddelelse om revurdering af kommunikationslovgivningen i 1999 (»Fastl(cid:230)ggelse af nye rammebestemmelser for elektronisk kommunikationsinfrastruktur og til- hłrende tjenester«) (1) erkl(cid:230)ret, at et »unłdigt restriktivt lovgivningssystem kan komme til at h(cid:230)mme investeringen eller forhindre, at der i det lange lłb foretages b(cid:230)redygtige investeringer. En stor del af de nuv(cid:230)rende rammebestemmelser har at głre med, at der skulle indfłres et konkurrencebaseret marked, s(cid:229) imłdekomme alle anmodninger om adgang til og det f. eks. kr(cid:230)ves, at de etablerede selskaber skal samtrafik via deres net. N(cid:229)r markedet fłrst er reelt konkurrencebaseret, er mange af disse bestemmelser ikke l(cid:230)ngere nłdvendige, og derfor kan man i det store hele henholde sig til traktatens konkurrenceregler«. juni 1997 om samtrafik p(cid:229) teleomr(cid:229)det med Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets direktiv 97/33/EF af 30. henblik p(cid:229) at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (2) fasts(cid:230)tter i artikel 4, stk. 2, at »organisationer, som har tilladelse til at udbyde de offentlige telenet og - tjenester, der er angivet i bilag I, og som har en st(cid:230)rk markedsposition, skal opfylde enhver rimelig anmodning om adgang til nettet, herunder adgang til andre punkter end de termineringspunkter, der tilbydes flertallet af slutbrugerne«. I henhold til denne bestemmelse kan medlemsstaterne regulere markedet


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2209/99 esittäjä(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle. Rakennerahastojen tuki asukasta kohti.

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU statistics
Luxembourg
Structural Funds

text: C 280 E/18 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 3. 10. 2000 viittaisivat Kreikan valvontaviranomaisten noudattavan jatkuvasti vakiintuneita hallinnollisia k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228), jotka ovat vastoin kansallista tai yhteis(cid:246)n vakuutuslains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228). Mit(cid:228) tulee parlamentin j(cid:228)senen mainitsemaan vakuutusyritysten ottamiseen viralliselle listalle, arvopaperien viralliselle p(cid:246)rssilistalle ottamista koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta 5 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1979 annetussa neuvoston direktiiviss(cid:228) 79/279/ETY ei s(cid:228)(cid:228)det(cid:228) erikseen t(cid:228)m(cid:228)nkaltaisesta tilanteesta. Direktiivin liitteess(cid:228), jossa m(cid:228)(cid:228)ritet(cid:228)(cid:228)n osakkeiden ottamista arvopaperip(cid:246)rssin viralliselle listalle koskevat vaatimukset, asetetaan kuitenkin A luettelon I. 1 kohdassa (5) yleinen velvoite, jonka mukaan (cid:148)yhti(cid:246)n oikeudellisen aseman on sek(cid:228) yhti(cid:246)n perustamisen ett(cid:228) yhti(cid:246)j(cid:228)rjestyksen mukaisen toiminnan osalta oltava sit(cid:228) koskevien lakien ja asetusten mukainen(cid:148). Muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten yhteensovittamisesta annetun ensimm(cid:228)isen direktiivin (73/239/ ETY) muuttamisesta erityisesti matkailijoille annetun avun osalta 10 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 84/641/ETY (6) saatettiin osaksi Kreikan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) 22. maaliskuuta 1990 annetulla presidentin asetuksella DP 103/1990. Komissio tutkii parhaillaan, voivatko muut kuin Kreikan vakuutus- oikeuden s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)kset est(cid:228)(cid:228) tiepalveluvakuutusten tarjoamisen Kreikassa tai haitata sit(cid:228), jos vakuutusta tarjoavat vakuutusyritykset on asianmukaisesti hyv(cid:228)ksytty muissa j(cid:228)senvaltioissa vakuutusdirektiivien nojalla. Komissio on jo huomauttanut asiasta Kreikan viranomaisille ja aloittaa tarvittaessa EY:n perus- tamissopimuksen 226 artiklan (entinen 169 artikla) mukaisen menettelyn. (1) (2) (3) (4) (5) (6) EYVL C 27 E, 29. 1. 2000, s. 161. EYVL L 228, 11. 8. 1992. EYVL L 360, 9. 12. 1992. EYVL L 374, 31. 12. 1991. EYVL L 66, 16. 3. 1979. EYVL L 339, 27. 12. 1984. (2000/C 280 E/016) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2209/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Richard Corbett (PSE) komissiolle (29. marraskuuta 1999) Aihe: Rakennerahastojen tuki asukasta kohti Vastauksessaan kysymykseeni E-1558/99 (1) komissio toteaa, ett(cid:228) Luxemburgin osuus oli 0,04 %, eli v(cid:228)hiten kaikista 15 j(cid:228)senvaltiosta. Jos komissio olisi vaivautunut lukemaan kysymykseni, se olisi huomannut, ett(cid:228) kysymys koski suhteellista vaurautta asukasta kohti laskettuna. Voiko komissio t(cid:228)ll(cid:228) kerralla antaa vastauksen seuraavaan kysymyk- seen: Saako Luxemburg, joka on asukasta kohti laskettuna rikkain j(cid:228)senvaltio, asukasta kohti suurimman osuuden rakennerahaston m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahoista? Jos se pit(cid:228)(cid:228) paikkansa, pit(cid:228)(cid:228)k(cid:246) komissio t(cid:228)t(cid:228) oikeutettuna? (1) EYVL C 170 E, 20. 6. 2000, s. 34. Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (6. tammikuuta 2000) Seuraavana ohjelmakautena 2000(cid:129)2006 Luxemburg saa rakennerahastoista tukea vuosittain 31,23 euroa (vuoden 1999 hinta) asukasta kohden. Jos j(cid:228)senvaltiot asetetaan j(cid:228)rjestykseen suurimmasta pienimp(cid:228)(cid:228)n niiden asukaskohtaisen tuki-intensiteetin mukaan, Luxemburg sijoittuu kahdenneksitoista, joten sen osuus m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahoista asukasta kohti ei ole suurin


title: Rådets forordning (EF) nr. 2537/1999 af 29. november 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 2861/93, (EF) nr. 2199/94, (EF) nr. 663/96, (EF) nr. 1821/98 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5" disketter) med oprindelse i Japan, Taiwan, Folkerepublikken Kina, Hongkong, Republikken Korea, Malaysia, Mexico, Amerikas Forenede Stater og Indonesien, samt forordning (EF) nr. 1335/1999 om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5" disketter) med oprindelse i Indonesien, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af PT Betadiskindo Binatama

text: 2. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 307/1 I (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2537/1999 af 29. november 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 2861/93, (EF) nr. 2199/94, (EF) nr. 663/96, (EF) nr. 1821/98 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i Japan, Taiwan, Folkerepublikken Kina, Hongkong, Republikken Korea, Malaysia, Mexico, Amerikas Forenede Stater og Indonesien, samt forordning (EF) nr. 1335/1999 om genind- førelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i Indonesien, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af PT Betadiskindo Binatama RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, (3) under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 11, stk. 3, under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) A. ANMODNING OM EN FORNYET UNDERSØGELSE Der er modtaget en anmodning om fornyet undersøgelse af forordning (EØF) nr. 2861/93 (2), hvorved Rådet indførte endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i bl. a. Japan; anmodningen blev indgivet af Sony Corporation og Fuji Photo Film Co Ltd, der begge er beliggende i Japan og i det følgende benævnes henholdsvis »Sony« og »Fuji Film«. I anmodningen, der blev fremsat i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«), hævdedes det, at der forelå ændrede omstændigheder med hensyn til definitionen af den af undersøgelsen omfattede vare, der berettigede, at der indledtes en fornyet undersøgelse. Ifølge anmodningen kan konventionelle 3,5(cid:1) disketter med en lagerkapacitet på 1,44 MB og den nye genera- tion af 3,5(cid:1) disketter med en lagerkapacitet på 200 MB ikke anses for at være samme vare og bør derfor ikke (1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18). (2) EFT L 262 af 21. 10. 1993, s. 4. (4) (5) være omfattet af de gældende antidumpingforanstalt- ninger. Da anmodningen indeholdt tilstrækkelige beviser, beslut- tede Kommissionen at indlede en fornyet undersø- gelsen (3) af forordning (EØF) nr. 2861/93. Samtidig fandt Kommissionen, at undersøgelsen burde omfatte alle andre eksisterende foranstaltninger over for samme vare, og den besluttede derfor at udstrække den fornyede undersøgelse til også at omfatte de foranstaltninger, der gælder importen med oprindelse i Hongkong, Repu- blikken Korea, Malaysia, Mexico, USA og Indonesien. Denne interimsundersøgelse var begrænset til en præci- sering af hvilke varer, der er omfattet af de forordninger, hvorved foranstaltningerne er indført. B. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER De i øjeblikket gældende foranstaltninger er endelig anti- dumpingtold i form af værditold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) fastsat ved følgende forord- ninger: — forordning (EØF) nr. 2861/93 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i Japan, Taiwan og Folkerepubliken Kina — forordning (EF) nr. 2199/94 (4) om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i Hong- kong og Republikken Korea (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse — forordning (EF) nr. 663/96 (5) om indførelse af en importen af visse i endelig antidumpingtold på magnetplader Malaysia, Mexico og Amerikas Forenede Stater — forordning (EF) nr. 1821/98 (6) om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i Indo- nesien (3) EFT C 394 af 17. 12. 1998, s. 21. (4) EFT L 236 af 10. 9. 1994, s. 2. (5) EFT L 92 af 13. 4. 1996, s. 1. (6) EFT L 236 af 22. 8. 1998, s. 1. Forordningen er ændret ved forord- ning (EF) nr. 2152/98 (EFT L 271 af 8. 10. 1998, s. 9). L 307/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 12. 1999 — forordning (EF) nr. 1335/1999 (1) om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5(cid:1) disketter) med oprindelse i Indo- nesien, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af PT Betadiskindo Binatama (der var resultat af en fornyet »ny eksportør«-undersøgelse vedrørende dette selskab). C. PROCEDURE Kommissionen gav de kendte parter, der var berørt af sagen, tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt. lejlighed til at Erhvervsgrenen i Fællesskabet, der repræsenteredes af Committee of European Diskette Manufacturers på vegne af producenter, hvis samlede produktion af 3,5(cid:1) disketter udgjorde en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af disse disketter, gav sine synspunkter til kende skriftligt. De parter, der havde ønsket den fornyede undersøgelse, nemlig Sony og Fuji Film, anmodede om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet. En anden ekspo- nerende producent af disketter med stor kapacitet i følgende benævnt Japan, Hitachi Maxell Ltd (i det »Hitachi Maxell«) fremsatte også en anmodning om, at en af selskabet fremstillet vare ikke skulle være omfattet af foranstaltningerne. eksporterende Imation En amerikansk Europe BV (i det »Imation«, der modsatte sig, at varer skulle udelukkes fra at være omfattes af antidumpingforanstaltningerne, anmodede om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet. følgende benævnt producent, (6) (7) (8) (9) (10) Der blev også modtaget bemærkninger fra HongKong Economic and Trade Office (en myndighed i et eksport- land) og Memtek Europe Ltd, som er en del af Hanny- koncernen, der er baseret i Hongkong og har produktion i følgende benævnt »Hanny«). Folkerepublikken Kina (i det D. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE (11) Den vare, der er omfattet af alle de ovennævnte forord- (3,5(cid:1) disketter), der ninger, er visse magnetplader anvendes til optagelse og oplagring af indkodet digital information; KN-kode ex 8523 20 90. henhører under varen forbindelse med den undersøgelse, der I førte til indførelsen af foranstaltningerne over for Japan, Taiwan og Folkerepublikken Kina, undersøgtes spørgsmålet, om antidumpingforanstaltningerne også skulle anvendes på 3,5(cid:1) disketter med større lagerkapacitet. Som nævnt i betragtning 9 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 920/93 (2) om indførelse af midlertidige foranstaltninger (1) EFT L 159 af 25. 6. 1999, s. 14. (2) EFT L 95 af 21. 4. 1993, s. 5. anmodede en japansk producent om, at 3,5(cid:1) disketter med en lagerkapacitet på 4 megabyte og derover blev holdt uden for proceduren, men denne anmodning blev afvist med den begrundelse, at på tidspunktet for vedta- gelsen af forordning (EØF) nr. 920/93: — havde 3,5(cid:1) disketter med en kapacitet på 4 megabyte og derover og andre 3,5(cid:1) disketter i det væsentlige samme grundlæggende fysiske egenskaber og anven- delsesformål trods visse påståede forskelle i den teknologi, der anvendtes til fremstilling af de pågæl- dende diskettetyper, og — at alle 3,5(cid:1) disketter i vid udstrækning kunne erstatte hinanden. Som følge heraf blev alle 3,5(cid:1) disketter uanset deres lagerkapacitet anset for at være en og samme vare og omfattet af den gældende told. Disse konklusioner blev bekræftet ved forordning (EØF) nr. 2861/93. E. ARGUMENTER FOR AT HOLDE VARER UDEN FOR DE GÆLDENDE FORANSTALTNINGER 1. Bemærkninger fremsat af Sony, Fuji Film og Hitachi Maxell (12) (13) Sony og Fuji Film fremlagde dokumentation for, at de i et joint venture havde udviklet 3,5(cid:1) disketter (såkaldte »HiFD«-disketter) med en lagerkapacitet på 200 mega- byte. Ifølge de to selskaber bør HiFD-disketter ikke være omfattet af foranstaltningerne, da de i deres fysiske egen- skaber og endelige anvendelsesformål er så markant forskellige fra de 3,5(cid:1) disketter, som var omfattet af undersøgelsen, at de ikke kan anses for at være samme vare som andre 3,5(cid:1) disketter. Tilsvarende fremlagde Hitachi Maxell dokumentation for, at der også er udviklet 3,5(cid:1) disketter med en lagerkapa- citet på 120 megabyte (»Superdisk LS-120«). Ifølge selskabet bør Superdisk LS-120 også holdes uden for foranstaltningerne med samme begrundelse som for HiFD. Fysiske egenskaber (14) Ifølge ovennævnte selskaber har HiFD og Superdisk LS- form, men 120 den konventionelle 3,5(cid:1) diskettes følgende egenskaber: i) Sportætheder og kodningssystemer: De har en lagerkapa- citet på henholdsvis 200 MB og 120 MB, hvilket giver en kapacitet på henholdsvis 130 og 83 gange en konventionel 3,5(cid:1) diskette. Denne større kapacitet opnås ved at øge sportætheden og den lineære opta- gelsestæthed i forbindelse med mere effektive data- kodningssystemer. 2. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 307/3 tomme (TPI) mod 135 TPI ii) Sporingsteknologi: De har henholdsvis 3 450 og 2 490 spor pr. for konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Denne højere tæthed opnås ved at bruge magnetisk sektorservosporings- teknologi (for HiFD) eller optisk kontinuerlig servo- sporingsteknologi (for Superdisk LS-120) til at læse fra og skrive til disketten; disse teknologier fører automatisk læsehovedet enten magnetisk eller optisk til det ønskede spor. For konventionelle 3,5(cid:1) disketter fastsættes drevhovedets position mekanisk. HiFD- og Superdisk LS-120-drevenhederne anvender derfor en helt ny form for magnetisk hoved, der er forskellig fra den type, som anvendes i forbindelse med konventionelle 3,5(cid:1) disketter. 3,5(cid:1) disketter, der typisk benyttes til mindre arbejdsfiler og derfor ikke er udskiftelige med HiFD eller Superdisk LS-120. Priser (16) I henhold til de ansøgende selskaber afspejles forskellene i fysiske egenskaber mellem på den ene side HiFD og Superdisk LS-120 og på den anden side konventionelle 3,5(cid:1) disketter i deres respektive fremstillingsomkost- ninger og detailpriser. Forskellene mellem 3,5(cid:1) disketter og HiFD- og Superdisk LS-120-disketter understreges af prisforskellen mellem disse varer. Denne forskel er af en sådan størrelsesorden, at der ikke i praksis er konkur- rence mellem 3,5(cid:1) disketter og HiFD- eller Superdisk LS-120-disketter. iii) Partikelmedier: De har større magnetisk koercivitet og et tyndere magnetisk lag end konventionelle 3,5(cid:1) disketter. 2. Andre bemærkninger ikke iv) Kompatibilitet: De kan ikke læses af et konventionelt 3,5(cid:1) diskettedrev. De har identifikations- og genken- delseshuller, der findes på konventionelle disketter, og kan kun benyttes med fuld kapacitet, hvis de indsættes i henholdsvis et HiFD-drev eller et Superdisk LS-120-drev. Imidlertid er både HiFD-drev og Super-disk LS-120-drev bagud kompatible med konventionelle 3,5(cid:1) disketter, idet de kan læse fra og skrive til konventionelle disketter. Sådanne konven- tionelle 3,5(cid:1) disketter får imidlertid ikke samme lagerkapacitet som HiFD- eller Superdisk LS-120- disketter, når der skrives til dem ved hjælp af et HiFD-drev eller et Superdisk LS-120-drev. v) Dataoverførsel: De kan roteres i drevene med henholdsvis 3 600 og 720 omdrejninger pr. minut, hvorimod en konventionel 3,5(cid:1) diskette roterer med 300 omdrejninger pr. minut. Dette gør det muligt at overføre data med henholdsvis 3 600 eller 680 kilo- byte pr. sekund, sammenlignet med 60 kilobyte pr. sekund for konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Endelige anvendelsesformål (15) De pågældende selskaber hævdede, at de endelige anven- delsesformål for HiFD og Superdisk LS-120 er funda- mentalt forskellige fra konventionelle 3,5(cid:1) disketters endelige anvendelsesformål. De benyttes typisk til større lagerfiler såsom filer oprettet af audio-, video-, grafik- og multimedieprogrammer, der kræver den højere kapacitet og hurtigere overførselshastighed, som begge de to højkapacitetsdisketter kan levere. Disse anvendelses- formål overstiger langt kapaciteten hos konventionelle (17) Der blev modtaget bemærkninger fra Hong Kong Economic and Trade Office og fra Hanny, der, skønt selskabet fremstiller 3,5(cid:1) disketter, ikke producerer 3,5(cid:1) disketter med høj kapacitet. Det blev i begge tilfælde fremført, at 3,5(cid:1) højkapacitetsdisketter ikke er samme vare som i konventionelle 3,5(cid:1) disketter og derfor ikke bør være omfattet af foranstaltningerne. F. ARGUMENTER FOR IKKE AT HOLDE VARER UDEN FOR DE GÆLDENDE FORANSTALTNINGER — IMATI- ONSINDLÆG (18) Der blev også modtaget bemærkninger fra Imation, der er et datterselskab af et amerikansk baseret selskab, som fremstiller Superdisk LS-120 i USA med henblik på salg på fællesskabsmarkedet. Imation samarbejdede i forbin- delse med den tidligere undersøgelse, der førte til indførelse af antidumpingtold på importen fra USA, og har en selskabsspecifik antidumpingtoldsats på nul. (19) (20) 1. Fysiske egenskaber lagerkapacitet, Ifølge Imation forhindrer forskellene i udformning og læse- og skriveprocesteknologi ikke varer i at tilhøre den pågældende samme enkelte varekategori, så længe de grundlæggende egenskaber og den grund- læggende teknologi ikke udviser væsentlige forskelle. Det hævdes, at både HiFD og Superdisk LS-120 har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og/eller kemiske egenskaber som konventionelle 3,5(cid:1) disketter. I dette indlæg blev der i udstrakt grad citeret fra DRAM- forordningerne (Kommissionens forordning (EØF) nr. 165/90 af 23. januar 1990 om indførelse af en midler- tidig antidumpingtold på importen af DRAMS med Japan (1) og Rådets forordning (EØF) nr. oprindelse i 2112/90 af 23. juli 1990 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af DRAMs med oprindelse i Japan (2)). I det pågældende tilfælde var det EF's opfat- telse, at lighedspunkterne mellem DRAMs med forskel- lige tætheder og fremstillingsprocesser opvejede forskel- lene med hensyn til lagerkapacitet, udformning og frem- stillingsteknologi. (1) EFT L 20 af 25. 1. 1990, s. 5. (2) EFT L 193 af 25. 7. 1990, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2967/92 (EFT L 299 af 15. 10. 1992, s. 4). L 307/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 12. 1999 (21) Imation anførte, at de tre grundlæggende teknologier til at forbedre hukommelsen (partikelmedier, sportæthed og kodningssystemer) for 3,5(cid:1) disketter har været de samme i de sidste 25 år. i deres respektive fremstillings- og detailpriser, blev også afvist. Ifølge Imation er detailprisen pr. megabyte næsten den samme for HiFD-disketter og 3,5(cid:1) disketter. For så vidt angår partikelmedierne anføres det, at de mange og løbende forbedringer, der er gjort for disketter med hensyn til hukommelse og hastighed, alle er baseret på fortsatte forbedringer af de to centrale elementer i det magnetiske lag, nemlig de magnetiske partiklers størrelse og form, og på det magnetiske lags tykkelse. Sportæthederne er blevet forbedret ved anvendelse af servosporingsteknologier. Metoderne til kodning af data er blevet gennem anvendelse af bedre kodningssystemer. forbedret tidligere forsøg på at Det blev hævdet, at udviklingen af disketter med stor kapacitet var et gammelt fænomen, og at der havde været fremstille sådanne 3,5(cid:1) disketter. Den grundlæggende teknologi, der benyttedes, nemlig lagring af data på et magnetisk medium, er forblevet den samme for både konventionelle 3,5(cid:1) disketter og disketter med stor kapacitet. Konventionelle 3,5(cid:1) disketter og højkapacitetsdisketter havde identisk størrelse, udformning, struktur og funktion og identiske dimensioner. Det blev også anført, at den servosporings- teknologi, der anvendes i HiFD, i flere år havde været til rådighed for erhvervsgrenen. Det hævdedes endvidere, at forskelle i opbygning og udseende ikke var vigtige, og at de forskellige genkendel- seshuller på 3,5(cid:1) disketter med højere kapacitet udeluk- kende var et funktionelt aspekt af deres konstruktion. Det forhold, at HiFD- og Superdisk LS-120-disketter er bagud kompatible og kan benyttes til at læse fra og skrive til konventionelle 3,5(cid:1) disketter, anses for at være et tydeligt tegn på, at varerne trods teknologiske forbed- ringer ikke er væsentligt forskellige i grundlæggende teknologi og anvendelsesformål. 2. Endelige anvendelsesformål (22) For så vidt angår det endelige anvendelsesformål erklæ- rede Imation, at det grundlæggende anvendelsesformål for 3,5(cid:1) disketter med stor kapacitet er at lagre data på et bærbart medium, hvilket også er tilfældet for konven- tionelle 3,5(cid:1) disketter. Imation anfægtede, at de endelige anvendelsesformål er forskellige. Sonys og Fuji Films påstand om, at forskellene i fysiske egenskaber mellem HiFD-disketter og konventionelle 3,5(cid:1) disketter afspejles G. EF-ERHVERVSGRENENS HOLDNING (23) EF-erhvervsgrenen, der repræsenteres af Diskma, frem- stiller hverken HiFD eller Superdisk LS-120 og har tilkendegivet, at den ikke har nogen indvendinger mod, at disse varer holdes uden for de i betragtning 5 nævnte antidumpingforordninger, så længe toldmyndighederne i Fællesskabet kan skelne mellem disse diskettetyper og konventionelle 3,5(cid:1) disketter, og så længe friholdelsen ikke muliggør toldunddragelse. H. UNDERSØGELSENS RESULTATER 1. Varernes uensartethed Fysiske egenskaber (24) Som ovenfor nævnt har HiFD og Superdisk LS-120 mange gange større lagerkapacitet og sportæthed end konventionelle 3,5(cid:1) disketter. De magnetiske lag er tyndere og har større koercivitet end i konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Nye kodningssystemer og teknologiske udviklinger i drevene til HiFD og Superdisk LS-120 gør det muligt at overføre data mellem 11 og 60 gange hurtigere end ved konventionelle 3,5(cid:1) disketter. (25) Desuden er de drev, som er nødvendige for at læse fra og skrive til disse 3,5(cid:1) disketter med højere kapacitet, helt forskellige fra de drev, der benyttes i forbindelse med konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Drevene til konven- tionelle 3,5(cid:1) disketter er ikke kompatible med de nye disketter med højere kapacitet. Det er korrekt, at højka- pacitetsdrevene er udformet, så de er bagud kompatible med konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Denne bagudrettede kompatibilitet er imidlertid udelukkende et resultat af den teknologi, der anvendes til drevet, og ikke på disket- ternes egenskaber. Den bagudrettede kompatibilitet opnås ved, at drevet har to hoveder, hvoraf det ene er beregnet til at læse fra og skrive til højkapacitetsdisketter af den relevante type og det andet til at læse fra og skrive til konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Imations påstand om, at højkapacitetsdrevenes bagudret- tede kompatibilitet er yderligere bevis for, at de to diskettetyper er samme vare, afvises derfor; drevhovedets højkapacitetsdiskettekomponent er ikke i sig selv bagud kompatibelt. fysiske egne 2. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 307/5 (26) Endelig fremgik det af undersøgelsen, at der ikke i øjeblikket findes nogen 3,5(cid:1) disketter, der ligger mellem den konventionelle 3,5(cid:1) diskette og HiFD og Superdisk LS-120. genstand for den fornyede undersøgelse. Der blev imid- lertid ikke fremlagt oplysninger eller argumenter, der efter at være blevet undersøgt kunne føre til, at Rådet ændrede ovennævnte konklusioner. Endelige anvendelsesformål (27) Det erkendes, at alle typer af 3,5(cid:1) disketter på det mest grundlæggende plan benyttes til optagelse af elektroniske data, selvom HiFD og Superdisk LS-120 kan benyttes til at oplagre elektroniske filer, der er langt større end konventionelle 3,5(cid:1) disketters kapacitet. Det er derfor konklusionen, at spørgsmålet om endelige anvendelses- formål for konventionelle 3,5(cid:1) disketter og HiFD og Superdisk LS-120 ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at konkludere, at konventionelle 3,5(cid:1) disketter og HiFD- disketter og Superdisk LS-120-disketter er en og samme vare. 2. Konklusion (28) Undersøgelsen har vist, at der findes en klar skillelinje mellem konventionelle 3,5(cid:1) disketter og højkapacitetsdi- sketter med hensyn til fysiske og tekniske egenskaber. Den vare, der er genstand for den fornyede undersøgelse, forhold til de teknologisk spring i repræsenterer et disketter, der var omfattet af den tidligere undersøgelse. Højkapacitetsdisketternes fysiske egenskaber og den teknologi, der er nødvendig for at benytte dem, er af en sådan art, at de er en anden vare end konventionelle 3,5(cid:1) disketter. Det forhold, at de nye disketter med højere kapacitet ligner konventionelle 3,5(cid:1) disketter, anses ikke for at være tilstrækkelig grund til fortsat at lade disketter med højere kapacitet være omfattet af de forordninger, der er genstand for den fornyede undersøgelse. (29) I betragtning af ovenstående bør HiFD og Superdisk LS-120 holdes uden for anvendelsesområdet for de foranstaltninger, der er indført ved de forordninger, som er genstand for den fornyede undersøgelse. (30) Det konkluderes derfor, at alle 3,5(cid:1) disketter med en kapacitet på 120 MB eller derover, som inkorporerer enten HiFD's magnetiske sektorservosporingsteknologi eller Superdisk LS-120's optiske kontinuerlige servospo- ringsteknologi, bør være friholdt fra de antidumpingfor- anstaltninger, der er indført ved de nævnte forordninger med virkning fra datoen for offentliggørelsen af medde- lelsen om indledningen af den fornyede undersøgelse, dvs. den 17. december 1998. De interesserede parter og herunder erhvervsgrenen i Fællesskabet blev underrettet om disse konklusioner. Efter at være blevet underrettet om ovenstående kendsgerninger og konklusioner frem- satte repræsentanter Imation skriftligt yderligere bemærkninger vedrørende udelukkelsen af HiFD og Superdisk LS-120 fra anvendelsesområdet for de foran- staltninger, der er indført ved de forordninger, som er for (31) Importører af de 3,5(cid:1) disketter, der er blevet fritaget fra de pågældende antidumpingforanstaltninger, kan indgive ansøgning til de relevante toldmyndigheder om tilbage- betaling af den antidumpingtold, der er betalt fra den 17. ikrafttrædelsesdatoen for denne december 1998 til forordning — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Artikel 1, stk. 1, således: i forordning (EØF) nr. 2861/93 affattes Der indføres »1. antidumpingtold på en endelig importen af 3,5(cid:1) disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data, henhørende under KN-kode ex 8523 20 90 (Taric-kode 8523 20 90*40) og med oprindelse i Japan, Taiwan og Folkerepublikken Kina, med undtagelse af 3,5(cid:1) disketter baseret på optisk kontinu- erlig servosporingsteknologi eller magnetisk sektorservo- sporingsteknologi og med en lagerkapacitet på 120 MB eller derover. « Artikel 2 Artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2199/94 affattes således: Der indføres »1. antidumpingtold på en endelig importen af 3,5(cid:1) disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data, henhørende under KN-kode ex 8523 20 90 (Taric-kode 8523 20 90*40) og med oprindelse i Hongkong og Republikken Korea, med undtagelse af 3,5(cid:1) disketter baseret på optisk kontinuerlig servosporingsteknologi eller magnetisk sektorservospo- ringsteknologi og med en lagerkapacitet på 120 MB eller derover. « Artikel 3 Artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 663/96 affattes således: Der indføres »1. antidumpingtold på en endelig importen af 3,5(cid:1) disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data, hehørende under KN-kode ex 8523 20 90 (Taric-kode 8523 20 90*40) og med oprindelse i Malaysia, Mexico og Amerikas Forenede Stater, med undtagelse af 3,5(cid:1) disketter baseret på optisk kontinuerlig servosporingsteknologi eller magnetisk sektor- servosporingsteknologi og med en lagerkapacitet på 120 MB eller derover. « L 307/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 12. 1999 Artikel 4 Artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1821/98 affattes således: Der indføres »1. antidumpingtold på en endelig importen af 3,5(cid:1) disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data, henhørende under KN-kode ex 8523 20 90 (Taric-kode 8523 20 90*40) og med oprindelse i Indonesien, med undtagelse af 3,5(cid:1) disketter baseret på optisk kontinuerlig servosporingstekno- logi eller magnetisk sektorservosporingsteknologi og med en lagerkapacitet på 120 MB eller derover. « Der indføres antidumpingtold på en endelig »1. importen af 3,5(cid:1) disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data, henhørende under KN-kode ex 8523 20 90 (Taric-kode 8523 20 90*40) og med oprindelse i Indonesien, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af PT Betadiskindo Binatama, med undtagelse af 3,5(cid:1) disketter baseret på optisk kontinuerlig servosporingsteknologi eller magnetisk sektorservospo- ringsteknologi og med en lagerkapacitet på 120 MB eller derover. « Artikel 5 Artikel 1, stk. 1, således: i forordning (EF) nr. 1335/1999 affattes Artikel 6 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 17. december 1998. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 29. november 1999. På Rådets vegne S. NIINISTÖ Formand


title: 1999/804/CE: Decisione del Consiglio, del 29 novembre 1999, che autorizza la Repubblica francese ad applicare o a continuare ad applicare ad alcuni oli minerali utilizzati a fini specifici riduzioni o esenzioni di accise secondo la procedura di cui all'articolo 8, paragrafo 4, della direttiva 92/81/CEE

eurovoc_concepts:
France
excise duty
lead-free petrol
mineral oil
tax exemption
tax relief

text: 7. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 313/9 DECISIONE DEL CONSIGLIO del 29 novembre 1999 che autorizza la Repubblica francese ad applicare o a continuare ad applicare ad alcuni oli minerali utilizzati a fini specifici riduzioni o esenzioni di accise secondo la procedura di cui all'articolo 8, paragrafo 4, della direttiva 92/81/CEE (1999/804/CE) IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, (6) visto il trattato che istituisce la Comunità europea, vista la direttiva 92/81/CEE del Consiglio, del 19 ottobre 1992, relativa all'armonizzazione delle strutture delle accise sugli oli minerali (1), in particolare l'articolo 8, paragrafo 4, vista la proposta della Commissione, considerando quanto segue: (1) (2) (3) (4) (5) il Consiglio, deliberando all'unanimità a norma dell'articolo 8, paragrafo 4, della direttiva 92/ 81/CEE, su proposta della Commissione, può autorizzare uno Stato membro ad introdurre esenzioni o riduzioni di accise sugli oli minerali in base a considerazioni politiche specifiche; le autorità francesi hanno notificato alla Commissione l'intenzione di applicare, a decorrere dal 1o gennaio 2000, un'aliquota differenziata di accisa sulla benzina super senza piombo contenente un additivo a base di potassio inteso a migliorare le caratteristiche anticorro- sione delle valvole (o qualsiasi altro additivo d'effetto equivalente); gli altri Stati membri sono stati informati della notifica; la Commissione e tutti gli Stati membri ritengono che l'applicazione di un'aliquota differenziata di accisa sulla benzina super senza piombo contenente additivi sia giustificata da motivi di politica ambientale e non comporti concorrenza sleale né distorsioni nel funziona- mento del mercato interno; la Commissione esamina periodicamente le riduzioni e le esenzioni di accise per verificare se siano compatibili con il funzionamento del mercato interno o con la politica comunitaria in materia di protezione dell'am- biente; la Repubblica francese ha chiesto di essere autorizzata ad applicare un'aliquota differenziata di accisa sulla benzina super senza piombo contenente additivi a decorrere dal 1o gennaio 2000; il Consiglio deve esaminare l'applica- zione sulla base di una relazione della Commissione entro il 31 dicembre 2002, data di scadenza dell'autoriz- zazione concessa con la presente decisione, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 A norma dell'articolo 8, paragrafo 4, della direttiva 92/81/CEE e fatti salvi gli obblighi stabiliti dalla direttiva 92/82/CEE del Consiglio, del 19 ottobre 1992, relativa al ravvicinamento delle aliquote di accisa sugli oli minerali (2), in particolare le aliquote minime stabilite agli articoli 3 e 4 di detta direttiva, la Repub- blica francese è autorizzata ad applicare, a decorrere dal 1o gennaio 2000 e fino al 31 dicembre 2002, un'aliquota differen- ziata di accisa sulla benzina super senza piombo contenente un additivo a base di potassio inteso a migliorare le caratteristiche anticorrosione delle valvole (o qualsiasi altro additivo d'effetto equivalente). Articolo 2 La Repubblica francese è destinataria della presente decisione. Fatto a Bruxelles, addì 29 novembre 1999. Per il Consiglio Il Presidente S. NIINISTÖ (1) GU 316 del 31. 10. 1992, pag. 12. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 94/74/CE (GU L 365 del 31. 12. 1994, pag. 46). (2) GU L 316 del 31. 10. 1992, pag. 19


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2187/99 af Christos Folias (PPE-DE) og Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen. Amsterdam-traktaten og sport.

eurovoc_concepts:
EU policy
Treaty of Amsterdam
professional sport
sports body

text: 20. 6. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 170 E/149 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Ant(cid:243)nio Vitorino (30. november 1999) Det (cid:230)rede medlem henvises til Kommissionens svar p(cid:229) skriftlig forespłrgsel P-2703/97 fra Luigi Florio (1). (1) EFT C 60 af 25. 2. 1998. (2000/C 170 E/181) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2174/99 af Salvador JovØ Peres (GUE/NGL) til Kommissionen (29. november 1999) Om: Retsakter, der kan fordreje konkurrencevilk(cid:229)rene Hvad ville Kommissionen kalde det, hvis der i en forordning kun indrłmmedes toldneds(cid:230)ttelse for r(cid:229)varer til en enkelt virksomhed ud af en gruppe af virksomheder, der alle besk(cid:230)ftiger sig med det samme, uden nogen klar begrundelse herfor? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (6. december 1999) Kommissionen har ikke for vane at besvare hypotetiske spłrgsm(cid:229)l. (2000/C 170 E/182) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2187/99 af Christos Folias (PPE-DE) og Ioannis Mar(cid:237)nos (PPE-DE) til Kommissionen (29. november 1999) Om: Amsterdam-traktaten og sport Under henvisning til s(cid:229)vel den professionelle sportsudłvelses som amatłrsportens sociale dimension, is(cid:230)r hvad ang(cid:229)r identitetsskabelse, befolkningernes indbyrdes tiln(cid:230)rmelse og fremme af de olympiske idealer, samt sportens łkonomiske betydning med skabelse af nye arbejdspladser bedes Kommissionen besvare fłlgende: 1. Anser Kommissionen det for nłdvendigt, at F(cid:230)llesskabet głr en indsats for at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne eller samarbejde med tredjelande samt supplere medlemsstaternes indsats, s(cid:229)dan som det f. eks. er tilf(cid:230)ldet p(cid:229) kulturomr(cid:229)det? Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle praktiske resultater, som denne erkl(cid:230)ring hidtil m(cid:229)tte have haft? 2. Hvis ja, agter den som led i den nye regeringskonference at foresl(cid:229), at sporten optages i den nye traktat, og at der indfłjes et nyt kapitel, der omhandler sporten? 3. R(cid:229)der Kommissionen over den nłdvendige struktur til at gennemfłre en eventuel f(cid:230)llesskabspolitik for sport? C 170 E/150 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 20. 6. 2000 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Viviane Reding (20. december 1999) Siden Amsterdam-erkl(cid:230)ringen om sport har Kommissionen indledt overvejelser om udviklingen og frem- stidsudsigterne i forbindelse med f(cid:230)llesskabsaktioner inden for sporten. Denne proces mundede ud i tilrettel(cid:230)ggelsen af den »europ(cid:230)iske młder(cid:230)kke om sport« i Olympia (Gr(cid:230)kenland) i maj 1999. Kommis- sionen vedtog den 1. december 1999 navnlig p(cid:229) baggrund af konklusionerne fra denne młder(cid:230)kke en rapport om sport (1), der blev forelagt p(cid:229) Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)dsmłde i Helsingfors. I henhold til rapporten skal man styrke det sociale og p(cid:230)dagogiske element i sporten p(cid:229) alle interventionsniveauer, fłrst og fremmest for sportsorganisationernes vedkommende, men ogs(cid:229) p(cid:229) nationalt og p(cid:229) europ(cid:230)isk plan. Styrkelsen kr(cid:230)ver ligeledes, at man etablerer stabile juridiske rammer for sporten, der b(cid:229)de skal tage hłjde for sportens łkonomiske dimension og for en r(cid:230)kke s(cid:230)rlige karakteristika, der kendetegner de sportslige aktiviteter. I den forbindelse har Kommissionen i det dokument, der blev forelagt p(cid:229) Regeringskonferencen, vurderet, at det var uhensigtsm(cid:230)ssigt at bringe emnet p(cid:229) bane om, hvorvidt sporten skulle medtages i EF-traktaten. Kommissionen har en tjenestegren, der hedder »Sport«, under Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur. Denne tjenestegren kunne styrkes i takt med en udvikling i f(cid:230)lleskabsaktionerne inden for sporten. (1) KOM(1999) 644 endelig udg. (2000/C 170 E/183) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-2191/99 af Jorge HernÆndez Mollar (PPE-DE) til Kommissionen (19. november 1999) Om: Indtagelse af alkohol i fly I visse lande i Den Europ(cid:230)iske Union opst(cid:229)r der med visse mellemrum sk(cid:230)nderier i fly, fordi der indtages for megen alkohol om bord, hvilket kan bringe selve flyvesikkerheden i fare. Er Kommissionen informeret om disse h(cid:230)ndelser? Agter Kommissionen at tr(cid:230)ffe foranstaltninger i forbindelse med indtagelsen af alkohol i fly? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Loyola de Palacio (1. december 1999) Kommissionen er opm(cid:230)rksom p(cid:229) sikkerhedsproblemerne omkring overdrevent alkoholindtag ombord p(cid:229) fly. Kommissionen overvejer sammen med de nationale myndigheder og de berłrte parter, hvilke skridt der kan tages for at afhj(cid:230)lpe dette relativt nye problem. Blandt eventuelle foranstaltninger er mere flypersonale ombord og s(cid:230)rlig uddannelse af flypersonalet. De har i kraft af flykaptajnens befłjelser ansvaret for sikkerheden i kabinen og det er derfor vigtigt, at de uddannes i at h(cid:229)ndtere aggressiv adf(cid:230)rd. Der kan ogs(cid:229) gives henstillinger til flyselskaberne om, hvor meget alkohol der m(cid:229) uddeles i flyet, is(cid:230)r p(cid:229) de lange ruter. Kommissionen vil tage stilling til problemet og forel(cid:230)gge forslag til lłsning heraf i en meddelelse om passagerbeskyttelse, som den vil vedtage efter omfattende samr(cid:229)d med de berłrte parter


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-2204/99 di Olivier Dupuis (TDI) alla Commissione. Accordi nel settore dei trasporti aerei e rispetto delle regole di concorrenza.

eurovoc_concepts:
EU law
air transport
carriage of passengers
consumer information
consumer protection
control of restrictive practices
low cost airline
restriction on competition
restrictive trade practice
transport company

text: 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 225 E/71 (2000/C 225 E/070) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2202/99 di Luis Berenguer Fuster (PSE) alla Commissione (29 novembre 1999) Oggetto: Iniziative della Commissione in materia di diritti dei consumatori nei contratti con le compagnie aeree La liberalizzazione nel settore dei trasporti aerei ha comportato notevoli benefici per i consumatori, che hanno una maggiore possibilit(cid:224) di scegliere la compagnia e di spuntare prezzi migliori. Frequentemente, tuttavia, una deregolamentazione inadeguata pu(cid:242) comportare effetti dannosi, derivanti dalla congestione dello spazio aereo o dall(cid:146)insufficienza delle infrastrutture aeroportuali. Essa causa inoltre danni ai consumatori, vittime di ritardi, perdite di voli e altri disagi. In simili occasioni le compagnie aeree eludono la loro responsabilit(cid:224), rimandando alle condizioni, scritte in lettere minuscole, del contratto di adesione. Intende la Commissione adottare un(cid:146)iniziativa per stabilire la responsabilit(cid:224) delle compagnie aeree e l(cid:146)indennizzo a favore dei passeggeri in caso di mancato rispetto dell(cid:146)orario o dello smarrimento dei bagagli da parte delel compagnie stesse? Risposta data dalla sig. ra de Palacio in nome della Commissione (19 gennaio 2000) La Commissione sta per avviare un(cid:146)ampia consultazione sui diritti degli utenti del trasporto aereo nella Comunit(cid:224) al fine di valutare in maniera approfondita la situazione attuale e sviluppare il prossimo anno un nuovo approccio strategico. Prossimamente verr(cid:224) elaborato un documento di consultazione che raccoglier(cid:224) i pareri dell(cid:146)industria e dei consumatori sui ritardi e i problemi dei bagagli, nonchØ su numerose altre questioni. Sulla base delle risposte ricevute verranno varati opportuni interventi. Nel frattempo Ł stato gi(cid:224) deciso di avviare nei prossimi mesi un intervento specifico di informazione per i passeggeri, ossia la pubblicazione obbligatoria degli indicatori di puntualit(cid:224) delle linee aeree e degli aeroporti. Il diritto comunitario prevede gi(cid:224) dei meccanismi di indennizzo per i passeggeri che subiscono dei ritardi a causa dell(cid:146)overbooking praticato dalle compagnie aeree. In base al regolamento (CEE) n. 295/91 del Consiglio, del 4 febbraio 1991, che stabilisce norme comuni relative ad un sistema di compensazione per negato imbarco nei trasporti aerei di linea (1), i passeggeri hanno diritto ad un indennizzo immediato pari ad un massimo di 300 euro. Inoltre, sta per essere raggiunto un accordo su una proposta (2) che modifica il regolamento, aumentando il livello degli indennizzi ed estendendolo anche ai passeggeri che subiscono un ritardo a causa della cancellazione del volo da parte della linea aerea. L(cid:146)idea di ampliare ulteriormente il livello di indennizzo andrebbe valutata con una certa cautela, in quanto spesso i ritardi sono causati da fattori che sono decisamente al di fuori del controllo delle linee aeree, in particolare in caso di congestione del traffico aereo. Per quanto riguarda i bagagli, la Convenzione di Varsavia del 1929 fissa a soli 17 euro per chilogrammo il livello massimo di risarcimento da parte della compagnia aerea per perdita o danni nelle tratte internazionali. La nuova Convenzione di Montreal del maggio 1999 innalza tale limite a circa 1300 euro per passeggero. Un indennizzo superiore a tale massimale Ł possibile soltanto se il passeggero ha concordato in anticipo con la linea aerea una cifra superiore, pagando un importo aggiuntivo per la copertura assicurativa. La Commissione presenter(cid:224) una serie di proposte per la ratifica e l(cid:146)attuazione della nuova Convenzione di Montreal nei primi mesi del 2000. (1) GU L 36 dell(cid:146)8. 2. 1991. (2) COM(98) 580 def. (2000/C 225 E/071) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2204/99 di Olivier Dupuis (TDI) alla Commissione (29 novembre 1999) Oggetto: Accordi nel settore dei trasporti aerei e rispetto delle regole di concorrenza Nel corso degli ultimi anni la Commissione si Ł impegnata nell(cid:146)analizzare e regolamentare certi accordi tra compagnie aeree, allo scopo di salvaguardare l(cid:146)apertura e la concorrenza nei mercati in questione. A tal C 225 E/72 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 8. 8. 2000 fine, nel caso delle alleanze tra la British Airways e l(cid:146)American Airlines, la Lufthansa e la United Airlines e la KLM e l(cid:146)Alitalia, la Commissione ha imposto alle compagnie di rispettare delle condizioni assai restrittive per poter considerare tali accordi compatibili con il diritto comunitario. Per contro, altri accordi tra compagnie aeree, benchØ di natura diversa, hanno ricevuto un(cid:146)attenzione minore oppure sono stati del tutto trascurati. Questo sembra essere il caso, in particolare, dell(cid:146)accordo di «code-sharing» tra le compagnie aeree Sabena e Virgin Express sulla rotta Bruxelles-Roma. Eppure, questo accordo ha avuto l(cid:146)effetto immediato di ridurre il numero di concorrenti e di frequenze su tale rotta. Non ritiene la Commissione che il suddetto accordo riduca la concorrenza e di conseguenza anche i vantaggi per i consumatori in termini di quantit(cid:224), qualit(cid:224) e prezzo del servizio? Piø in generale, quali misure intende adottare la Commissione per combattere gli effetti anticoncorrenziali delle pratiche di «code-sharing» nonchØ la mancanza di trasparenza e di informazione per i viaggiatori che tali pratiche possono comportare? Risposta data dal sig. Monti in nome della Commissione (14 gennaio 2000) In base ad un accordo di «code-sharing», una compagnia aerea pu(cid:242) vendere i suoi biglietti (usando il proprio codice d(cid:146)identificazione volo) per un volo operato da un(cid:146)altra compagnia aerea. Il volo Ł poi indicato con i codici d(cid:146)identificazione di entrambe le compagnie. Detti accordi sono sempre piø utilizzati dalle compagnie aree, sia all(cid:146)interno della Comunit(cid:224) che all(cid:146)esterno. La Commissione ritiene che le quindici compagnie aeree piø importanti abbiano concluso piø di 150 accordi di «code-sharing». Sin dal 1996, quando fu elaborato per conto della Commissione uno studio sul «code-sharing», la Commissione stessa ha preso provvedimenti affinchØ tali accordi siano piø trasparenti e i passeggeri meglio informati. Il regolamento (CE) n. 323/1999 del Consiglio dell(cid:146)8 febbraio 1999, che modifica il regolamento (CE) n. 2299/89 relativo ad un codice di comportamento in materia di sistemi telematici di prenotazione (CRS) (1) stabilisce che, nel caso di accordi di «code-sharing», l(cid:146)operatore effettivo di un volo dev(cid:146)essere identificato chiaramente al momento della prenotazione. Questa disposizione provvede a che il passeggero che acquista un biglietto della compagnia aerea X sia informato fin dall(cid:146)inizio che voler(cid:224) in realt(cid:224) con la compagnia aerea Y. La conformit(cid:224) di un accordo di «code-sharing» con le regole di concorrenza dipende dal contenuto dell(cid:146)accordo stesso e dalla rotta interessata. Alcuni accordi di «code-sharing» possono favorire la concor- renza. Diminuendo i costi e aumentando l(cid:146)efficienza, un accordo di code-sharing pu(cid:242) ad esempio contribuire a mantenere il servizio su una linea a bassa densit(cid:224) o a istituire una nuova linea. Altri accordi di «code-sharing» possono rivelarsi anticoncorrenziali perchØ possono dar luogo ad una ripartizione del mercato o impedire l(cid:146)accesso di altri concorrenti. Gi accordi di «code-sharing» devono quindi essere esaminati caso per caso. Attualmente, la Commissione ne sta esaminando diversi tipi, in particolare quelli conclusi dalle compagnie di bandiera per la linea che collega i rispettivi hub. La Commissione non ha ricevuto alcun ricorso riguardo all(cid:146)accordo di «code-sharing» tra Sabena e Virgin Express sulla linea Bruxelles-Roma (sulla quale opera anche l(cid:146)Alitalia). Mentre le indagini in corso riguardanti altre linee contribuiranno a chiarire quali tipi di accordi di «code-sharing» siano ammissibili e quali no, l(cid:146)onorevole parlamentare Ł invitato a fornire alla Commissione qualsiasi elemento di prova atto a dimostrare che la concorrenza sulla linea Bruxelles-Roma Ł stata ristretta. (1) GU L 40 del 13. 2. 1999