title: Fælles holdning (EF) nr. 7/2000 af 25. november 1999 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forbrænding af affald

eurovoc_concepts:
air quality
combustion gases
environmental monitoring
waste incineration
waste management
wastewater

text: 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/17 Fælles holdning (EF) nr. 7/2000 fastlagt af Rådet 25. november 1999 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/. /EF om forbrænding af affald (2000/C ===/02) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, 0,1 ng/m3 Gæ (giftækvivalent) for forbrændingsanlæg, der forbrænder over 3 tons fast husholdningsaffald i timen, 0,5 ng/m3 Gæ for anlæg, der forbrænder over 1 ton sygehusaffald i timen og 0,2 ng/m3 Gæ for anlæg, som forbrænder over 1 ton farligt affald i timen; under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (4), og ud fra følgende betragtninger: (1) Som et af sine mål opstiller det femte handlingsprogram på miljøområdet: »Mod en bæredygtig udvikling — Det Europæiske Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling«, suppleret med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2179/98/EF om revision heraf (5), at kritiske belastnin- ger og niveauer ikke bør overskrides, for så vidt angår en række forurenende stoffer som nitrogenoxid (NOx), svovldioxid (SO2), tungmetaller og dioxiner, mens målet for luftkvalitet er, at hele befolkningen bør beskyttes effektivt mod anerkendte sundhedsrisici som følge af luftforurening; et af programmets øvrige mål er 90 %’s reduktion i dioxinemissionen fra identificerede kilder inden år 2005 (1985-niveauet) og mindst 70 %’s reduk- tion i emissionen af cadmium (Cd), kviksølv (Hg) og bly (Pb) fra alle kilder i 1995; (2) protokollen om persistente organiske forurenende stoffer, som Fællesskabet har underskrevet i forbindelse med De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE’s) konvention om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, fastsætter retligt bin- dende grænseværdier for dioxin- og furanemissioner på (3) protokollen om tungmetaller, som Fællesskabet har un- derskrevet i forbindelse med UNECE’s konvention om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, opstiller juridisk bindende grænseværdier for partikele- mission på 10 mg/m3 ved forbrænding af farligt affald og sygehusaffald samt for kviksølvemission på 0,05 mg/m3 ved forbrænding af farligt affald og 0,08 mg/m3 ved forbrænding af husholdningsaffald; (4) Det Internationale Kræftforskningscenter og Verdens- sundhedsorganisationen oplyser, at nogle polycykliske aromatiske kulbrinter (PAH) er kræftfremkaldende; med- lemsstaterne kan derfor bl. a. fastsætte emissionsgrænse- værdier for PAH; (5) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og pro- portionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, er der behov for at handle på fællesskabsplan; forsigtighedsprin- cippet udgør grundlaget for yderligere foranstaltninger; dette direktiv begrænser sig til at opstille de minimale krav til forbrændingsanlæg og kombinerede forbræn- dingsanlæg: (6) i traktatens artikel 174 hedder det desuden, at Fællesska- bets politik på miljøområdet skal bidrage til beskyttelse af menneskers sundhed; (1) EFT C 13 af 17. 1. 1998, s. 6, og EFT C 372 af 2. 12. 1998, s. 11. (2) EFT C 116 af 28. 4. 1999, s. 40. (3) EFT C 198 af 14. 7. 1999, s. 37. (4) Europa-Parlamentets udtalelse af 14. 4. 1999 (EFT C 219 af 30. 7. 1999, s. 249), Rådets fælles holdning af 25. 11. 1999 og Europa-Parlamentets afgørelse af. (endnu ikke offentliggjort i EFT). (5) EFT C 138 af 17. 5. 1993, s. 5, og EFT L 275 af 10. 10. 1998, s. 1. (7) et højt miljø- og sundhedsbeskyttelsesniveau kræver derfor, at der fastsættes og opretholdes strenge driftsbetin- gelser, tekniske krav og emissionsgrænseværdier for af- faldsforbrændingsanlæg og kombinerede affaldsforbræn- dingsanlæg i Fællesskabet; disse grænseværdier skal for- hindre eller, hvis dette ikke er muligt, mest muligt begrænse miljøskaderne og de deraf følgende risici for menneskers sundhed; C 25/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 (8) Kommissionens meddelelse om revision af Fællesskabets strategi for affaldshåndtering giver første prioritet til forebyggelse af affald efterfulgt af genbrug og nyttiggørel- se og endelig sikker bortskaffelse; Rådet erklærede sig på ny i resolution af 24. februar 1997 om en EF-strategi for affaldshåndtering (1) overbevist om, at en rationel affaldspolitik bør prioritere forebyggelse af affald højest set i relation til en mindskelse af affaldsproduktionen og affaldets skadelige egenskaber; (9) Rådet understreger i resolutionen af 24. februar 1997 betydningen af EF-kriterier for anvendelse af affald, behovet for passende emissionsstandarder for forbræn- dingsanlæg, behovet for overvågningsforanstaltninger i forbindelse med bestående forbrændingsanlæg og beho- vet for at ændre Fællesskabets lovgivning vedrørende affaldsforbrænding med energiudnyttelse for at undgå omfattende affaldsoverførsler til forbrænding eller kombi- neret forbrænding i Fællesskabet; (10) det er nødvendigt at fastsætte strenge regler for alle affaldsforbrændingsanlæg og kombinerede affaldsfor- brændingsanlæg for at undgå grænseoverskridende over- førsler til anlæg, hvis omkostninger er lavere på grund af mindre strenge miljøstandarder; (11) Kommissionens meddelelse »Energi for fremtiden: Vedva- rende energikilder — hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan på fællesskabsplan« fokuserer især på brugen af biomasse til energiformål; (12) Rådets direktiv 96/61/EF (2) opstiller en integreret strategi for forebyggelse og bekæmpelse af forurening, hvori alle aspekter af et anlægs miljøpåvirkning betragtes under et; anlæg til forbrænding af husholdningsaffald med en kapacitet på over 3 tons i timen og anlæg til bortskaffelse og genanvendelse af farligt affald med en kapacitet på over 10 tons om dagen er omfattet af nævnte direktiv; (13) overholdelse af de emissionsgrænseværdier, som er fastsat i nærværende direktiv, bør betragtes som en nødvendig, men ikke tilstrækkelig forudsætning for opfyldelse af kravene i direktiv 96/61/EF; opfyldelsen af dette krav kan indebære strengere emissionsgrænseværdier for de forurenende stoffer, der er omhandlet i dette direktiv, emissionsgrænseværdier for andre stoffer og anlæg samt andre hensigtsmæssige betingelser; (1) EFT C 76 af 11. 3. 1997, s. 1. (2) EFT L 257 af 10. 10. 1996, s. 26. (14) man har i ti år gjort praktiske erfaringer med brug af teknikker, der kan formindske de forurenende emissioner fra forbrændingsanlæg; (15) Rådets direktiv 89/369/EØF (3) og 89/429/EØF (4) vedrø- luftforurening rende forebyggelse og nedbringelse af til fra kommunale forbrændingsanlæg har medvirket bekæmpelse og formindskelse af luftforureningen fra forbrændingsanlæg; der bør nu vedtages strengere regler, og disse direktiver bør følgelig ophæves; (16) sondringen mellem farligt affald og ufarligt affald er først og fremmest baseret på affaldets egenskaber forud for forbrændingen eller den kombinerede forbrænding, men ikke på forskelle i emissionerne; de samme emissions- grænseværdier bør gælde for forbrænding og kombineret forbrænding af farligt og ufarligt affald, men der bør fastsættes forskellige teknikker til og betingelser for forbrænding og kombineret forbrænding og forskellige overvågningsforanstaltninger efter modtagelsen af af- faldet; (17) medlemsstaterne bør tage hensyn til Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om grænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler luften (5), når de gennemfører nærværende og bly i direktiv; (18) der kan være grund til at fastsætte bestemte undtagelser fra emissionsgrænseværdierne for nogle forurenende stof- fer i en begrænset periode og på særlige betingelser; (19) der bør fastsættes kriterier for visse sorterede brændbare fraktioner af ufarligt affald, der er uegnet til genvinding, for at gøre det muligt at tillade, at de periodiske målinger foretages mindre hyppigt; (20) en enkelt tekst om forbrænding af affald vil forbedre den juridiske klarhed og håndhævelsen; der bør være et enkelt direktiv for forbrænding og kombineret forbrænding af farligt og ufarligt affald, der i fuldt omfang tager hensyn til indholdet af og strukturen i Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994 om forbrænding af farligt affald (6); derfor bør direktiv 94/67/EF ligeledes ophæves; (3) EFT L 163 af 14. 6. 1989, s. 32. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. (4) EFT L 203 af 15. 7. 1989, s. 50. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. (5) EFT L 163 af 29. 6. 1999, s. 41. (6) EFT L 365 af 31. 12. 1994, s. 34. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/19 (21) i henhold til artikel 4 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1) træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet nyttig- gøres eller bortskaffes uden fare for menneskers sundhed og uden skade for miljøet; med henblik herpå er det i artikel 9 og 10 i samme direktiv fastsat, at ethvert anlæg og enhver virksomhed, der behandler affald, skal have en tilladelse fra myndighederne, hvori det blandt andet anføres, hvilke forholdsregler der skal træffes; (27) for at sikre gennemsigtighed i godkendelsesprocessen i hele Fællesskabet bør offentligheden have adgang til oplysninger, således at den kan deltage i de afgørelser, der skal træffes efter ansøgninger om nye godkendelser og deres efterfølgende ajourføringer; offentligheden bør ligeledes have adgang til rapporter om, hvorledes de anlæg, der forbrænder mere end tre ton i timen, fungerer og overvåges, således at de bliver informeret om deres mulige virkninger for miljøet og menneskers sundhed; (22) godkendelsen af et forbrændingsanlæg eller et kombineret forbrændingsanlæg skal opfylde alle gældende krav i 76/464/EØF (3), direktiv 1999/. /EF (4) og 1999/31/EF (5); 91/271/EØF (2), 96/61/EF, (23) kombineret forbrænding af affald i anlæg, der ikke er direkte beregnet til affaldsforbrænding, bør ikke kunne forårsage højere emissioner af forurenende stoffer i den del af røggasmængden, der stammer fra sådan kombineret forbrænding, end dem, der er tilladt for egentlige forbræn- dingsanlæg, og der bør derfor gælde passende begræns- ninger herfor; (24) der er brug for måleteknikker af høj standard for at overvåge emissionerne og sikre, at emissionsgrænsevær- dierne for de forurenende stoffer overholdes; (28) Kommissionen bør forelægge en rapport for både Europa- Parlamentet og Rådet, der er baseret på erfaringerne med anvendelsen af dette direktiv, ny viden, den teknologiske udvikling, de fremskridt, der er gjort med hensyn til teknikker til emissionskontrol, erfaringerne med affalds- håndtering og drift af anlæg samt fremtidige miljøkrav, med henblik på i givet fald at fremsætte forslag om tilpasning af de relevante bestemmelser i dette direktiv; (29) de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger til dette direktiv skal vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelses- beføjelser, der tillægges Kommissionen (6); (30) medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af nærværende direk- tiv og sikre, at de anvendes; sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning — (25) indførelsen af emissionsgrænseværdier for spildevandsud- ledning fra rensning af røggas fra forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg vil begrænse overfør- slen af forurenende stoffer fra luften til vandet; UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: (26) der bør indføres bestemmelser, der dækker tilfælde af overskridelse af emissionsgrænseværdierne samt teknisk uundgåelige standsninger, forstyrrelser eller svigt i rense- anordningerne eller måleanordningerne; (1) EFT L 194 af 25. 7. 1975, s. 47. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/350/EF (EFT L 135 af 6. 6. 1996, s. 32). (2) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135 af 30. 5. 1991, s. 40). Direktivet er senest ændret ved direktiv 98/15/EF (EFT L 67 af 7. 3. 1998, s. 29). (3) Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (EFT L 129 af 18. 5. 1976, s. 23). Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. (4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/. /EF af. om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foran- staltninger (EFT L. ). (5) Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af Artikel 1 Formål Formålet med dette direktiv er at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, i videst muligt omfang at begrænse miljøskader, navnlig forurening forårsaget af emissioner til luft, jord og overflade- og grundvand og de deraf følgende sundhedsrisici, i forbindelse med forbrænding og medforbræn- ding af affald. Dette formål skal opfyldes ved hjælp af strenge driftsbetingelser og tekniske krav, ved at fastlægge emissionsgrænseværdier for affaldsforbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg i Fællesskabet, og også ved at opfylde kravene i direktiv 75/442/EØF. affald (EFT L 182 af 16. 7. 1999, s. 1). (6) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. C 25/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Artikel 2 Anvendelsesområde Dette direktiv omfatter affaldsforbrændingsanlæg og 1. kombinerede forbrændingsanlæg. 2. Følgende anlæg er dog ikke omfattet af direktivet: a) Anlæg, der kun behandler følgende affaldstyper: i) vegetabilsk land- og skovbrugsaffald ii) vegetabilsk affald fra levnedsmiddelindustrien iii) træaffald med undtagelse af — affald, der på grund af behandling kan indeholde halogenerede organiske forbindelse eller tungme- taller — behandlet træ, der stammer fra bygnings- og nedrivningsaffald iv) korkaffald v) affald, som ikke er omfattet at direktiv 75/442/EØF i hendhold til artikel 2, stk. 1, i nævnte direktiv vi) affald, der stammer fra prospektering og udnyttelse af olie- og gasressourcer på offshore anlæg, og som forbrændes der. b) Forsøgsanlæg, der anvendes til forskning, udvikling og testning for at forbedre forbrændingsprocessen, og som behandler under 50 tons affald om året. Artikel 3 Definitioner I dette direktiv forstås ved: 1) 2) »affald«: enhver form for fast eller flydende affald som defineret i artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF »farligt affald«: enhver form for fast eller flydende affald som defineret i artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (1). (1) EFT L 377 af 31. 12. 1991, s. 20. Direktivet er ændret ved direktiv 94/31/EF (EFT L 168 af 2. 7. 1994, s. 28). For følgende former for farligt affald finder de særlige krav om farligt affald i dette direktiv ikke anvendelse: a) brændbart flydende affald, herunder olieaffald som defineret i artikel 1 i Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald (2), såfremt det opfylder følgende kriterier: i) masseindholdet af polychlorerede aromatiske car- f. eks. polychlorerede biphenyler bonhydrider, (PCB) eller pentachlorphenol (PCP), må ikke over- stige de koncentrationer, der er fastsat i den relevante fællesskabslovgivning ii) affaldet er ikke farligt på grund af andre bestandde- le, som er opført i bilag II til direktiv 91/689/EØF, i mængder eller koncentrationer, der er uforenelige med opfyldelsen af målene i artikel 4 i direktiv 75/442/EØF, og iii) den nedre brændværdi er mindst 30 MJ/kg b) alt brændbart flydende affald, som ikke kan forårsage andre emissioner i røggassen fra forbrændingen end emissioner fra gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 93/12/EØF (3) eller en større koncentration af emissioner end dem, der hidrører fra forbrænding af således defineret gasolie 3) 4) »blandet husholdningsaffald« husholdningsaffald samt han- dels-, industri- og institutionsaffald, som på grund af sin natur og sammensætning svarer til husholdningsaffald, bortset fra separat ved kilden indsamlede fraktioner, der er nævnt i bilaget til beslutning 94/3/EF(4) under pos. 20 01, og andet affald, der er nævnt under pos. 20 02 i samme bilag »Forbrændingsanlæg« enhver stationær eller mobil teknisk enhed samt udstyr, der udelukkende anvendes til varmebe- handling af affald med eller uden genanvendelse af for- brændingsvarmen. Dette omfatter forbrænding af affald ved oxidering samt andre varmebehandlingsprocesser såsom pyrolyse, forgasning eller nedsmeltning, når produk- terne af denne behandling derefter forbrændes. (2) EFT L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. (3) Rådets direktiv 93/12/EØF af 23. marts 1993 om svovlindholdet i visse flydende brændselsstoffer (EFT L 74 af 27. 3. 1993, s. 81). Direktivet er senest ændret ved direktiv 1999/32/EF (EFT L 121 af 11. 5. 1999, s. 13). (4) Komissionens beslutning 94/3/EF af 20. december 1993 om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald (EFT L 5 af 7. 1. 1994, s. 15). 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/21 Denne definition omfatter hele forbrændingsanlægget med dertil hørende område, herunder samtlige forbrændingslin- jer, aflæsnings- og oplagringsanlæg samt forbehandlings- anlæg på stedet, affalds-, brændsels- og lufttilførselssyste- mer, kedel, anlæg til behandling af røggas, anlæg på stedet til behandling eller oplagring af restprodukter og spildevand, skorsten, udstyr og systemer til kontrol med forbrændingen og overvågning og registrering af forbræn- dingsforholdene 5) »kombineret forbrændingsanlæg« ethvert stationært eller mobilt anlæg, hvis hovedformål er at producere energi eller fremstille materielle produkter, og — som benytter affald som normalt brændsel, eller 7) 8) 9) »nominel kapacitet«: den samlede forbrændingskapacitet i de ovne, som forbrændingsanlægget består af, således som den er specificeret af konstruktøren og bekræftet af driftslederen under hensyn til navnlig affaldets brændværdi, udtrykt ved den mængde affald, der forbrændes i timen »emission«: direkte eller indirekte udledning til luft, vand eller jord af stoffer, vibrationer, varme eller støj fra punktkilder eller diffuse kilder inden for anlægget »emissionsgrænseværdier«: den emissionsmasse, udtrykt ved bestemte parametre, ved en bestemt koncentration og/eller ved et bestemt niveau, der ikke må overskrides i løbet af et eller flere givne tidsrum — hvor affald behandles termisk med henblik på bortskaf- dioxiner og dibenzofuraner, der er opført i bilag I 10) »dioxiner og furaner«: alle de polychlorerede dibenzo-p- felse. Hvis medforbrændingen finder sted på en sådan måde, at anlæggets hovedformål ikke er at producere energi eller fremstille materielle produkter, men snarere termisk be- handling af affald, betragtes anlægget som et forbrændings- anlæg som defineret i nr. 4. Denne definition omfatter hele anlægget med dertil høren- de område, herunder samtlige kombinerede forbrændings- linjer, aflæsnings- og oplagringsanlæg samt forbehand- lingsanlæg på stedet, affalds-, brændsels- og lufttilførsels- systemer, kedel, anlæg til behandling af røggas, anlæg på stedet til behandling eller oplagring af restprodukter og spildevand, skorsten, udstyr og systemer til kontrol med forbrændingen og overvågning og registrering af forbræn- dingsforholdene 6) »bestående forbrændingsanlæg eller bestående kombineret forbrændingsanlæg« et forbrændingsanlæg eller kombine- ret forbrændingsanlæg, a) der er i drift og har en godkendelse i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning inden den. (*), eller 11) »driftsleder«: den fysiske eller juridiske person, der driver eller kontrollerer anlægget, eller som efter national lovgiv- ning har fået overdraget den økonomiske beslutningsmyn- dighed med hensyn til anlæggets tekniske drift 12) »godkendelse«: en skriftlig afgørelse (eller flere skriftlige afgørelser) udstedt af den kompetente myndighed, som giver tilladelse til drift af et anlæg på bestemte vilkår, der skal sikre, at anlægget opfylder alle dette direktivs krav. En godkendelse kan omfatte et eller flere anlæg eller dele af anlæg beliggende på samme område og drevet af samme driftsleder 13) »restprodukter« enhver form for flydende eller fast materi- ale (herunder bundaske og slagge, flyveaske og kedelstøv, faste reaktionsprodukter fra gasrensning, spildevandsslam fra spildevandsrensning, brugte katalysatorer og brugt aktivt kul), der i artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF defineres som affald, og som opstår ved forbrændingspro- cessen eller medforbrændingsprocessen, røggas- eller spil- devandsrensningen eller andre processer, der foregår inden for forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbræn- dingsanlæg. b) c) som er godkendt eller registreret til forbrænding eller medforbrænding og har en godkendelse, der er udstedt inden den. (*) i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning, forudsat at anlægget sættes i drift senest den. (**), eller Artikel 4 Ansøgning og godkendelse som efter den kompetente myndigheds opfattelse har indsendt en komplet godkendelsesansøgning inden den. (*), forudsat at anlægget sættes i drift senest den. (***) 1. Med forbehold af artikel 11 i direktiv 75/442/EØF eller artikel 3 i direktiv 91/689/EØF må intet forbrændingsanlæg eller kombineret forbrændingsanlæg benyttes uden driftsgod- kendelse. To år efter direktivets ikrafttræden. (*) (**) Tre år efter direktivets ikrafttræden. (***) Fire år efter direktivets ikrafttræden. 2. Med forbehold af direktiv 96/61/EF skal en ansøgning om godkendelse af et forbrændingsanlæg eller et kombineret forbrændingsanlæg til den kompetente myndighed indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal sikre, at C 25/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 a) anlægget udformes, udstyres og drives således, at nærvæ- rende direktivs krav opfyldes, idet der tages hensyn til de kategorier af affald, der skal forbrændes b) den varme, der genereres ved forbrændingen og medfor- brændingen, udnyttes, for så vidt det er praktisk gennem- førligt Hvis driftslederen på et 8. forbrændingsanlæg eller et kombineret forbrændingsanlæg til ufarligt affald planlægger en driftsændring, der vil medføre forbrænding eller medforbræn- ding af farligt affald, betragtes dette som en væsentlig ændring efter artikel 2, stk. 10, litra b), i direktiv 96/61/EF, og i så fald finder artikel 12, stk. 2, i nævnte direktiv anvendelse. c) restprodukter reduceres mest muligt i mængde og skadelig- hed og genvindes, hvor det er relevant Artikel 5 d) uundgåelige restprodukter, som ikke kan begrænses eller genvindes, bortskaffes i overensstemmelse med den pågæl- dende medlemsstats og Fællesskabets lovgivning. 3. Godkendelse gives kun, hvis ansøgningen viser, at de foreslåede måleteknikker for emissioner til luften er i overens- stemmelse med bilag III og med hensyn til vand med bilag III, stk. 1 og 2. De kompetente myndigheders godkendelse af et forbræn- 4. dingsanlæg eller kombineret forbrændingsanlæg skal a) udtrykkeligt opstille en liste over de affaldskategorier, som må behandles. Listen skal om muligt mindst omfatte affaldskategorierne i Det Europæiske Affaldskatalog (EAK) og indeholde oplysninger om mængden af affald, hvor det er hensigtsmæssigt b) omfatte forbrændingsanlæggets eller det kombinerede for- brændingsanlægs samlede affaldskapacitet Levering og modtagelse af affald 1. Forbrændingsanlæggets eller det kombinerede forbræn- dingsanlægs driftsleder tager alle de nødvendige forholdsregler i forbindelse med levering og modtagelse af affald for at forhindre skadelige miljøpåvirkninger, navnlig forurening af luft, jord, overfladevand og grundvand samt lugt og støj og direkte fare for menneskers sundhed, eller for at begrænse dem mest muligt, hvis de ikke kan undgås. Disse foranstaltninger skal mindst opfylde kravene i stk. 3 og 4. 2. Driftslederen bestemmer massen af hver affaldskategori, inden affaldet om muligt modtages i forbrændingsanlægget eller det kombinerede for- brændingsanlæg. i overensstemmelse med EAK, 3. Inden det farlige affald modtages i forbrændingsanlægget eller i det kombinerede forbrændingsanlæg, skal der forelægges driftslederen oplysninger om affaldet bl. a. med henblik på kontrol af overensstemmelsen med godkendelseskravene i artikel 4, stk. 5. Disse oplysninger skal omfatte: c) angive de prøvetagnings- og målemetoder, der skal benyt- tes for at opfylde kravet om periodiske målinger af de enkelte luft- og vandforurenende stoffer. a) alle de administrative oplysninger om affaldets oprindelse, der findes i de dokumenter, der er nævnt i stk. 4, litra a) 5. I den godkendelse, som den kompetente myndighed giver et forbændingsanlæg eller kombineret forbrændingsan- læg, der anvender farligt affald, skal det foruden de i stk. 4 nævnte forhold: a) anføres, hvilke mængder af de forskellige kategorier af farligt affald der kan behandles b) oplyses, hvad der er mindste og største massestrøm for det farlige affald, dets laveste og højeste brændværdi og dets største indhold af forurenende stoffer, f. eks. PCB, PCP, chlor, fluor, svovl og tungmetaller. 6. Med forbehold af traktatens bestemmelser, kan medlems- staterne til brug for en godkendelse udarbejde en liste over de affaldskategorier, som kan medforbrændes i bestemte kategorier af kombinerede forbrændingsanlæg. b) affaldets fysiske og så vidt muligt dets kemiske sammensæt- ning samt alle andre nødvendige oplysninger til at vurdere, om det er egnet til den påtænkte forbrændingsproces c) affaldets farlige egenskaber, hvilke stoffer det ikke må blandes med, samt forholdsregler ved håndtering af af- faldet. 4. Inden det farlige affald modtages i forbrændingsanlægget eller i det kombinerede forbrændingsanlæg, skal driftslederen mindst gennemføre følgende modtagelsesprocedure: a) kontrol af de nødvendige dokumenter efter direktiv 91/689/EØF, samt i givet fald, efter Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (1) og efter bestemmelser om transport af farligt gods 7. Med forbehold af direktiv 96/61/EF tager den kompeten- te myndighed regelmæssigt godkendelsesbetingelserne op til overvejelse og ajourfører dem om nødvendigt. (1) EFT L 30 af 6. 2. 1993, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2408/98 (EFT L 298 af 7. 11. 1998, s. 19). 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/23 b) udtagning af repræsentative prøver, medmindre det er uhensigtsmæssigt, f. eks. ved klinisk risikoaffald, så vidt muligt inden aflæsning, for gennem kontrol at bekræfte overensstemmelsen med de i henhold til stk. 3 forelagte oplysninger, og for at give de kompetente myndigheder mulighed for at få kendskab til arten af det behandlede affald. Disse prøver skal opbevares i mindst en måned efter forbrændingen. 2. Kombinerede forbrændingsanlæg skal udformes, udsty- res, opføres og drives således, at forbrændingsgasserne fra affaldsforbrændingen opvarmes på kontrolleret og ensartet vis, selv under de mest ugunstige forhold, til en temperatur på 850 °C i 2 sekunder. Hvis der medforbrændes farligt affald med et indhold på mere en 1 % halogenerede organiske stoffer udtrykt som chlor, skal temperaturen nå op på mindst 1 100 °C. De kompetente myndigheder kan indrømme fra stk. 2, 5. 3 og 4 for industrianlæg eller foretagender, der foretager forbrænding eller kombineret forbrænding af deres eget affald på stedet for produktionen af affaldet, såfremt kravene i dette direktiv er opfyldt. 3. Forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg skal være forsynet med et automatisk system, som forhindrer affaldsindfyringen Artikel 6 Driftsbetingelser a) ved antændingen, indtil temperaturen på hhv. 850 °C eller 1 100 °C eller den i stk. 4 anførte temperatur er opnået b) når temperaturen på hhv. 850 °C eller 1 100 °C eller den i stk. 4 anførte temperatur ikke opretholdes 1. Forbrændingsanlæg skal drives således, at der opnås et udbrændingsniveau, hvor det samlede organiske kulstofind- hold (TOC) i slaggen og bundasken er under 3 % eller glødetabet er under 5 % af materialets tørvægt. Om nødvendigt forbehandles affaldet på passende vis. c) når de kontinuerlige målinger, som kræves ifølge nærvæ- rende direktiv, viser, at en emissionsgrænseværdi overskri- des som følge af forstyrrelser eller svigt i rensningsan- lægget. Forbrændingsanlæg skal udformes, udstyres, opføres og drives således, at forbrændingsgasserne efter den sidste indblæsning af forbrændingsluft opvarmes på kontrolleret og ensartet vis, selv under de mest ugunstige forhold, til en temperatur, der i 2 sekunder er på 850 °C, målt nær den indre væg eller et andet repræsentativt punkt i forbrændingskammeret, som godkendt af den kompetente myndighed. Ved forbrænding af farligt affald, som indeholder mere end 1 % halogenerede organiske stoffer, udtrykt som chlor, skal temperaturen nå op på mindst 1 100 °C. 4. Den kompetente myndighed kan tillade vilkår, der afviger fra betingelserne i stk. 1, og for så vidt angår temperatur fra stk. 3, og som er fastsat i godkendelsen for bestemte affaldskategorier eller bestemte termiske processer, forudsat at kravene i dette direktiv er opfyldt. Medlemsstaterne kan fastsætte regler for disse tilladelser. Ændringer af driftsbetingel- serne må ikke skabe flere restprodukter eller restprodukter med et større indhold af organiske forurenende stoffer end de restprodukter, der kunne forventes under betingelserne i stk. 1. Hver linje i forbrændingsanlægget skal være forsynet med mindst en støttebrænder. Denne brænder skal gå i gang automatisk, når forbrændingsgassernes temperatur efter den sidste indblæsning af forbrændingsluft falder til under hhv. 850 °C eller 1 100 °C. Den skal også benyttes i antændings- og udbrændingsfasen for at sikre, at temperaturen på hhv. 850 °C eller 1 100 °C fastholdes på ethvert tidspunkt under disse faser, og så længe der stadig er uforbrændt affald i forbrændingskammeret. Betingelser, der afviger fra betingelserne i stk. 2, og for så vidt angår temperatur fra stk. 3, og som er fastsat i godkendelsen for bestemte affaldskategorier eller bestemte termiske proces- ser, kan tillades af den kompetente myndighed, forudsat at kravene i dette direktiv er opfyldt. Medlemsstaterne kan fastsætte regler for disse tilladelser. Tilladelsen skal være betinget af, at i hvert fald emissionsgrænseværdierne i bilag V for samlet organisk kulstof og CO overholdes. Under antændings- og udbrændingsfasen, eller når forbræn- dingsgassernes temperatur falder til under hhv. 850 °C eller 1 100 °C, må støttebrænderen ikke få tilført brændstof, som kan medføre større emissioner end dem, der skyldes fyring med gasolie svarende til definitionen i artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 75/716/EØF, eller med flydende gas eller naturgas. Hvis der er tale om medforbrænding af eget affald på det sted, hvor det produceres, i eksisterende barkkedler inden for papirmasse- og papirindustrien, er en sådan tilladelse betinget af, at i det mindste bestemmelserne for emissionsgrænseværdi- er for samlet organisk kulstof i bilag V overholdes. C 25/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Alle driftsbestemmelser, der fastsættes i henhold til første og andet afsnit, og resultaterne af kontrolforanstaltningerne meddeles Kommissionen af medlemsstaten sammen med de oplysninger, der skal gives ifølge rapporteringsbestemmel- serne. 5. Medlemsstaterne kan fastsætte emissionsgrænseværdier for polycykliske aromatiske kulbrinter eller andre forurenende stoffer, jf. dog traktatens bestemmelser. Forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg 5. skal udformes, udstyres, opføres og drives således, at de ikke giver anledning til luftemissioner, som kan medføre betydelig luftforurening i lav højde; navnlig skal udledning af røggasser foregå kontrolleret og i overensstemmelse med Fællesskabets relevante standarder for luftkvalitet gennem en skorsten, hvis højde beregnes således, at sundhed og miljø sikres. Artikel 8 Spildevandsudledning fra røggasrensning Udledning af spildevand fra røggasrensning fra forbræn- 1. dingsanlæg eller kombinerede forbrændingsanlæg kræver god- kendelse fra de kompetente myndigheder. 6. Al den varme, der genereres ved forbrændingen eller medforbrændingen, skal udnyttes, for så vidt det er praktisk gennemførligt. Udledning i vandmiljøet af spildevand fra røggasrensning 2. skal begrænses i videst muligt omfang og i det mindste i overensstemmelse med emissionsgrænseværdierne i bilag IV. 7. Klinisk risikoaffald bør placeres direkte i ovnen, uden at det først blandes med andet affald og uden direkte håndtering. 8. Ledelsen af forbrændingsanlæg eller kombinerede for- brændingsanlæg varetages af en fysisk person, der har kompe- tence til at lede anlægget. Artikel 7 Grænseværdier for emissioner til luften 3. Spildevand fra røggasrensning kan efter en særlig bestem- melse herom i godkendelsen udledes i vandmiljøet efter særskilt rensning, forudsat: a) at emissionsgrænseværdierne i Fællesskabets bestemmelser og de nationale og lokale bestemmelser overholdes, og b) at massekoncentrationerne af de forurenende stoffer, som ikke overskrider de deri fastsatte er angivet i bilag IV, emissionsgrænseværdier. 4. Emissionsgrænseværdierne gælder fra det punkt, hvor spildevand fra røggasrensning, der indeholder de forurenende stoffer, som er opført i bilag IV, udledes fra forbrændingsanlæg- get eller det kombinerede forbrændingsanlæg. Forbrændingsanlæg udformes, udstyres, opføres og dri- 1. ves således, at grænseværdierne i bilag V for emissioner i røggassen ikke overskrides. Hvis spildevand fra røggasrensning renses i anlægget sammen med spildevand fra andre kilder på samme anlæg, foretager driftslederen de målinger, som er angivet i artikel 11: 2. Kombinerede forbrændingsanlæg udformes, udstyres, opføres og drives således, at grænseværdierne i overensstem- melse med eller fastsat i bilag II for emissioner i røggassen ikke overskrides. a) af spildevandet fra røggasrensningsprocessen, før det ledes ind i det fælles spildevandsrensningsanlæg b) af det andet spildevand, før det ledes ind i det fælles spildevandsrensningsanlæg Hvis over 40 % af varmeafgivelsen i et kombineret forbræn- dingsanlæg stammer fra farligt affald, finder emissionsgrænse- værdierne i bilag V anvendelse. c) ved punktet for den endelige spildevandsudledning fra forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbræn- dingsanlæg efter rensningen. 3. Resultaterne af de målinger, som udføres for at kontrolle- re, at emissionsgrænseværdierne overholdes, skal standardise- res i overenstemmelse med bestemmelserne i artikel 11. Driftslederen foretager passende massebalanceberegninger for at bestemme de emissionsniveauer i den endelige spildevands- udledning, der kan tilskrives spildevand fra røggasrensning, for at kontrollere, at emissionsgrænseværdierne i bilag IV for spildevand fra røggasrensning overholdes. Hvis der foretages kombineret forbrænding af ubehandlet 4. blandet husholdningsaffald, fastsættes grænseværdierne i hen- hold til bilag V, og bilag II finder ikke anvendelse. Der må under ingen omstændigheder finde fortynding sted med henblik på opfyldelse af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i bilag IV. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/25 5. Når spildevand fra røggasrensning, der indeholder de forurenende stoffer, som er opført i bilag IV, behandles uden for forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbrændings- anlæg på et rensningsanlæg, der kun har til opgave at behandle denne form for spildevand, finder emissionsgrænseværdierne i bilag IV anvendelse fra det punkt, hvor spildevandet udledes fra rensningsanlægget. Hvis dette rensningsanlæg uden for anlægget ikke kun skal behandle spildevand fra forbrænding, foretager driftslederen passende massebalanceberegninger, som fastsat i stk. 4, litra a), b)og c) for at bestemme de emissionsniveauer i den endelige spildevandsudledning, der kan tilskrives spildevand fra røggasrensning for at kontrollere, at emissionsgrænseværdierne i bilag IV for spildevand fra røggasrensning overholdes. Der må under ingen omstændigheder ske en fortynding af spildevandet med henblik på opfyldelse af emissionsgrænse- værdierne i bilag IV. 6. Godkendelsen skal: a) opstille emissionsgrænseværdier for de forurenende stoffer i bilag IV i overensstemmelse med stk. 2 og for at opfylde kravene i stk. 3, litra a) b) opstille driftsmæssige kontrolparametre for spildevand i hvert fald for pH, temperatur og gennemstrømning. 7. Forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsan- læg, herunder tilhørende oplagringsplads til affald, skal udfor- mes og drives således, at ikke-godkendte og utilsigtede udslip af forurenende stoffer til jord, overfladevand og grundvand undgås i overensstemmelse med bestemmelserne i den relevan- te EF-lovgivning. Der skal desuden være kapacitet til oplagring af forurenet regnvandsafstrømning fra forbrændingsanlæggets eller det kombinerede forbrændingsanlægs område og af forurenet vand, der skyldes spild eller brandslukning. Denne opbevaringskapacitet skal være tilstrækkelig til, at vandet om nødvendigt kan kontrolleres og renses inden udledning. 8. Med forbehold af traktatens bestemmelser kan medlems- staterne fastsætte emissionsgrænseværdier for polycykliske aromatiske kulbrinter eller andre forurende stoffer. Transport og midlertidig oplagring af tørre restprodukter i form af støv, f. eks. kedelstøv og tørre restprodukter fra røggasrensning, skal finde sted på en sådan måde, at de ikke spredes i miljøet, f. eks. i lukkede beholdere. Inden det afgøres, hvordan restprodukterne fra forbrændings- anlæg eller kombinerede forbrændingsanlæg skal bortskaffes eller genvindes, skal der foretages passende test for at bestem- me de forskellige restprodukters fysiske og kemiske egenskaber og forureningspotentiale. Analysen skal vedrøre det samlede indhold af opløselige stoffer og indholdet af opløselige tungme- taller. Artikel 10 Kontrol og overvågning Der installeres måleudstyr og benyttes teknikker, med 1. henblik på overvågning af de parametre, betingelser og massekoncentrationer, der er relevante i forbindelse med forbrændings- og medforbrændingsprocessen. 2. Målekravene fastsættes i den kompetente myndigheds godkendelse eller de dertil knyttede vilkår. Det kontrolleres, at det automatiske udstyr, som overvå- 3. ger emissioner til installeret og luft og vand, er korrekt fungerer, og det efterkontrolleres hvert år. Kalibrering foretages ved hjælp af parallelmålinger med benyttelse af referencemeto- derne mindst hvert tredje år. Prøveudtagnings- og målepunkters placering fastsættes 4. af den kompetente myndighed. Periodiske målinger af emissionerne til luft og vand skal 5. foretages i overensstemmelse med bilag III, punkt 1 og 2. Artikel 11 Målekrav Artikel 9 Restprodukter 1. Medlemsstaterne sikrer i form af udtrykkelige angivelser i godkendelsens vilkår eller ved generelle bindende regler, at stk. 2-12 og 17 for så vidt angår luft og stk. 14-17 for så vidt angår vand overholdes. Restprodukter fra forbrændingsanlæggets eller det kombinere- de forbrændingsanlægs drift skal begrænses til det mindst mulige for så vidt angår omfang og skadelighed. Restprodukter- ne genvindes, hvor det er hensigtsmæssigt, på selve anlægget eller udenfor i overensstemmelse med den relevante EF- lovgivning. Følgende målinger af luftforurenende stoffer udføres i 2. overensstemmelse med bilag III på forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg: a) kontinuerlige målinger af følgende stoffer: NOX, hvis der er fastsat emissionsgrænseværdier, CO, totalstøv, TOC, HC1, HF, SO2 C 25/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 b) kontinuerlige målinger af følgende driftsparametre: tempe- ratur nær den indre væg eller et andet repræsentativt punkt i forbrændingskammeret som tilladt af den kompetente myndighed, iltkoncentration, tryk, røggassens temperatur og vanddampindhold c) mindst to målinger om året af tungmetaller, dioxiner og furaner; dog foretages mindst en måling hver tredje måned i de første 12 måneder, anlægget er i drift. Medlemsstaterne kan fastsætte måleperioder, hvor de har fastsat emissions- grænseværdier for polycykliske aromatiske kulbrinter eller andre forurenende stoffer. 3. Røggassernes opholdstid, minimumstemperatur og ilt- indhold kontrollers mindst én gang, når forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg tages i brug og under de værst tænkelige driftsbetingelser. 4. Kontinuerlige målinger af HF kan undlades, hvis behand- lingen af HC1 omfatter behandlingstrin, som sikrer, at emis- sionsgrænseværdien for HC1 ikke overskrides. I så fald foreta- ges der periodiske målinger af HF-emissionerne som fastsat i stk. 2, litra c). Kontinuerlige målinger af vanddampindholdet er ikke inden emissionerne 5. nødvendige, hvis røggasprøven tørres, analyseres. I stedet for kontinuerlige målinger af HC1, HF og SO2 6. kan de kompetente myndigheder i godkendelsen give tilladelse til periodiske målinger som fastsat i stk. 2, litra c), på forbræn- dingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg, hvis driftsle- deren kan godtgøre, at emissionerne af disse stoffer under ingen omstændigheder kommer over de fastsatte emissions- grænseværdier. Den kompetente myndighed kan i godkendelsen tillade 7. en nedsættelse af hyppigheden af de periodiske målinger for tungmetaller fra to gange om året til én gang hvert andet år og for dioxiner og furaner fra to gange om året til én gang hvert år, hvis emissionerne fra medforbrænding eller forbrænding ligger under 50 % af emissionsgrænseværdierne i henholdsvis bilag II eller V, og hvis der efter proceduren i artikel 17 er opstillet kriterer for de krav, der skal opfyldes. Disse kriterier skal mindst baseres på bestemmelserne, i andet afsnit, litra a) og d). Indtil den 1. januar 2005 kan nedsættelsen af hyppigheden tillades, selv om sådanne kriterier ikke foreligger, såfremt b) nationale kvalitetskriterier, som er indberettet til Kommis- sionen, forefindes for dette affald c) medforbrænding og forbrænding af dette affald er i overensstemmelse med de relevante affaldshåndteringspla- ner, der er nævnt i artikel 7 i direktiv 75/442/EØF d) driftslederen kan godtgøre over for de kompetente myndig- heder, at emissionerne under alle omstændigheder ligger betydeligt under emissionsgrænseværdierne i bilag II eller V for tungmetaller, dioxiner og furaner; denne vurdering baseres på oplysninger om kvaliteten af det pågældende affald og målinger af emissionerne af disse forurenende stoffer e) kvalitetskriterierne og den nye periode for de periodiske målinger er specificeret i godkendelsen, og f) alle beslutninger om hyppigheden af de målinger, der er i dette stykke, suppleret med oplysninger om nævnt mængden og kvaliteten af det pågældende affald, årligt indberettes til Kommissionen. 8. Resultaterne af de målinger, der foretages for at kontrolle- re, at emissionsgrænseværdierne overholdes, omregnes til følgende referenceværdier og for ilt i overensstemmelse med formlen i bilag VI: a) b) temperatur 273 K, tryk 101,3p-1 kPa, 11 % ilt, tør gas, i røggas fra forbrændingsanlæg temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 3 % ilt, tør gas, i røggas fra forbrænding af olieaffald som defineret i direktiv 75/439/EØF c) hvis der foretages forbrænding eller medforbrænding af affald i en atmosfære tilsat ilt, kan måleresultaterne omreg- nes til et standardiltindhold, der fastsættes af de kompeten- te myndigheder, og som afspejler de særlige omstændighe- der ved det pågældende tilfælde d) ved medforbrænding skal måleresultaterne omregnes til et samlet standardiltindhold, der beregnes som anført i bilag II. Hvis emissionen af forurenende stoffer mindskes ved røggasbe- handling i et forbrændingsanlæg eller kombineret forbræn- dingsanlæg, der behandler farligt affald, foretages den i første afsnit omhandlede omregning med hensyn til iltindhold kun, hvis det iltindhold, som måles i den samme periode som for det pågældende forurenende stof, overstiger det relevante standardiltindhold. a) det affald, der skal medforbrændes eller forbrændes, kun består af bestemte sorterede brændbare fraktioner af ufarligt affald, der ikke egner sig til genvinding og har bestemte karakteristika, og som specificeres yderligere på grundlag af den vurdering, der henvises til i litra d) 9. Alle måleresultater skal registreres, bearbejdes og fore- lægges på en hensigtsmæssig måde, så de kompetente myndig- heder, efter procedurer, som de selv fastsætter, kan kontrollere, at de godkendte driftsbetingelser og emissiongrænseværdierne i nærværende direktiv overholdes. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/27 Emissionsgrænseværdierne for luft betragtes som over- 10. holdt, hvis: a) — ingen af dagmiddelværdierne overskrider emissions- grænseværdierne i bilag V, litra a), eller bilag II — 97 % af dagmiddelværdierne i løbet af året ikke over- skrider emissionsgrænseværdien i bilag V, litra e), før- ste led b) enten ingen af halvtimesgennemsnitsværdierne overstiger emissionsgrænseværdierne i kolonne A i bilag V, litra b), eller, hvor det er relevant, 97 % af halvtimesgennemsnits- værdierne i løbet af året ikke overstiger emissionsgrænse- værdierne i kolonne B i bilag V, litra b) c) ingen af middelværdierne for tungmetaller, dioxiner og furaner i prøvetagningsperioden overskrider emissions- grænseværdierne i bilag V, litra c) og d), eller bilag II d) bestemmelserne i bilag V, litra e), andet led, eller bilag II er opfyldt. Halvtimesmiddelværdierne og timinuttersmiddelværdi- 11. erne bestemmes inden for den faktiske driftstid (der ikke omfatter antændings- og udbrændingsfasen, hvis der ikke forbrændes affald) ud fra de målte værdier, efter at den i bilag III, punkt 3, fastsatte værdi af konfidensintervallet er fratrukket. Dagmiddelværdierne bestemmes ud fra disse valide- rede middelværdier. For at få en gyldig dagmiddelværdi må kun fem halvtimesmid- delværdier om dagen forkastes på grund af fejlfunktioner eller vedligeholdelse af det kontinuerlige målesystem. Kun ti dagmiddelværdier må forkastes om året på grund af fejlfunktio- ner eller vedligeholdelse af det kontinuerlige målesystem. c) mindst månedlige målinger af en i forhold til gennem- strømningen repræsentativ døgnprøve af udledningen af de forurenende stoffer, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, og som står opført under nummer 2-10 i bilag IV d) målinger mindst hvert halve år af dioxiner og furaner; der skal dog foretages en måling hver tredje måned i de første 12 måneder, anlægget, er i drift. Medlemsstaterne kan fastsætte måleperioder, hvor de har fastsat emissionsgræn- seværdier for polycykliske aromatiske kulbrinter eller andre forurenende stoffer. 15. Overvågning af massen af forurenende stoffer i det rensede spildevand sker i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning og fastsættes i godkendelsen sammen med målin- gernes hyppighed. Emissionsgrænseværdierne for vand anses for over- 16. holdt, hvis: a) b) for den samlede mængde af suspenderede stoffer (forure- nende stof nr. 1) 95 % og 100 % af de målte værdier ikke overskrider de respektive emissionsgrænseværdier i bilag IV for tungmetaller (forurenende stof nr. 2-10) højst en måling om året overskrider emissionsgrænseværdierne i bilag IV; eller, hvis medlemsstaterne forlanger mere end 20 prøver om året, højst 5 % af disse overskrider emissions- grænseværdierne i bilag IV c) for dioxiner og furaner (forurenende stof nr. 11) de halvårige målinger ikke overskrider emissionsgrænseværdi- en i bilag IV. 12. Middelværdierne i prøvetagningsperioden og middel- værdierne i tilfælde af periodiske målinger af HF, HC1 og SO2 bestemmes under iagttagelse af kravene i artikel 10, stk. 2 og 4, samt i bilag III. 17. Hvis målingerne viser, at emissionsgrænseværdierne i nærværende direktiv er overskredet, underrettes de kompetente myndigheder straks herom. 13. Så snart brugbar måleteknik forefindes i Fællesskabet, fastsætter Kommissionen efter proceduren i artikel 17, fra hvilket tidspunkt der skal foretages kontinuerlige målinger af grænseværdierne for emission af tungmetaller, dioxiner og furaner til luft i overensstemmelse med bilag III. Følgende målinger foretages ved spildevandsudled- 14. ningspunktet: a) kontinuerlige målinger af parametrene i artikel 8, stk. 6, litra b) b) daglige målinger i stikprøveform af den samlede mængde suspenderede stoffer; medlemsstaterne kan alternativt tilla- de målinger af en i forhold til gennemstrømningen repræ- sentativ døgnprøve Artikel 12 Aktindsigt og offentlig deltagelse Med forbehold af Rådets direktiv 90/313/EØF (1) og direktiv 96/61/EF skal nye ansøgninger offentliggøres, således at offent- ligheden kan fremsætte bemærkninger til dem, før den kompe- tente myndighed træffer afgørelse. Denne afgørelse skal offent- liggøres og skal mindst indeholde kopi af godkendelsen og alle senere ændringer. (1) Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger (EFT L 158 af 23. 6. 1990, s. 56). Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. C 25/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Driftslederen på forbrændingsanlæg og kombinerede forbræn- dingsanlæg, der forbrænder mere end tre tons i timen, skal uanset artikel 15, stk. 2, i direktiv 96/61/EF fremsende en årlig rapport om driften og overvågningen af anlægget til den kompetente myndighed. Rapporten skal offentliggøres. Artikel 15 Rapportaflæggelse Artikel 13 Unormale driftsforhold 1. Den kompetente myndighed fastsætter i godkendelsen den længste tilladte periode, hvor koncentrationen af de regulerede stoffer i udledningen til luft og i renset spildevand må overskride de fastsatte emissionsgrænseværdier på grund af teknisk uundgåelige standsninger, forstyrrelser eller svigt i rensningsanlæg eller måleanordninger. 2. Driftslederen skal i tilfælde af nedbrud, så snart det er praktisk muligt, indskrænke eller standse driften, indtil normal drift kan genoptages. 3. Med forbehold af artikel 6, stk. 3, litra c), må forbræn- dingsanlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg eller forbrændingslinjen under ingen omstændigheder forbrænde affald i et uafbrudt tidsrum på over fire timer, hvis emissions- grænseværdierne overskrides; endvidere må drift under sådan- ne betingelser samlet ikke nå op på 60 timer i løbet af et år. Grænsen på 60 timer gælder for de linjer i hele anlægget, der er knyttet til et og samme røggasrensningsanlæg. luften må under Indholdet af totalstøv i et forbrændingsanlægs emissioner 4. til ingen omstændigheder overskride 150 mg/m3 udtrykt som halvtimesgennemsnit; desuden må grænseværdierne for emission af CO og TOC til luften ikke overskrides. Alle de øvrige betingelser i artikel 6 skal overholdes. Artikel 14 Genbehandlingsklausul Rapporterne om dette direktivs gennemførelse udarbejdes efter proceduren i artikel 5 i Rådets direktiv 91/692/EØF. Den første rapport skal mindst omfatte den første fulde treårsperiode efter den. (*) og være i overensstemmelse med de perioder, der er nævnt i artikel 17 i direktiv 94/67/EF og i artikel 16, stk. 3, i direktiv 96/61/EF. Med henblik herpå udarbejder Kommissio- nen rettidigt det relevante spørgeskema. Artikel 16 Direktivets fremtidige tilpasning Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 17 de æn- dringer, der er nødvendige for at tilpasse artikel 10, 11 og 13 samt bilag I og III til den tekniske udvikling eller til ny viden om emissionsbegrænsningers sundhedsfremmende virkninger. Artikel 17 Forskriftsudvalg 1. Kommissionen bistås af et forskriftsudvalg. Når der henvises til dette stykke, anvendes forskriftspro- 2. ceduren i artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF under overholdelse af bestemmelserne i afgørelsens artikel 8. Den frist, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder. i afgørelse 3. Udvalget vedtager sin forretningsorden. Artikel 18 Ophævelse Følgende ophæves fra den. (**): a) artikel 8, stk. 1, i direktiv 75/439/EØF samt bilaget hertil Med forbehold af direktiv 96/61/EF forelægger Kommissionen inden den 31. december 2008 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der er baseret på erfaringerne med anvendelsen af dette direktiv, navnlig for nye anlæg, og de fremskridt, der er gjort med hensyn til teknikker til emissionskontrol og erfaringerne med affaldshåndtering. Endvidere skal rapporten være baseret på udviklingen af den eksisterende teknologi, erfaring med drift af anlæggene og miljøkrav. Rapporten ledsages i forslag til revision af de relevante bestemmelser i dette direktiv. fornødent omfang af b) direktiv 89/369/EØF c) direktiv 89/429/EØF d) direktiv 94/67/EF. (*) (**) To år efter direktivets ikrafttræden. Fem år efter direktivets ikrafttræden. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/29 Artikel 19 Sanktioner Artikel 21 Gennemførelse Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelser af de nationale bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af nærværende direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler disse bestemmelser til Kommissionen senest den. (*), og meddeler eventuelle senere ændringer uden ophold. Artikel 20 Overgangsbestemmelser Uden at dette i øvrigt berører de særlige overgangsbe- 1. stemmelser i bilagene finder dette direktivs bestemmelser anvendelse på bestående anlæg fra den. (**). For nye anlæg, dvs. anlæg, der ikke er omfattet af 2. definitionen af »bestående forbrændingsanlæg eller bestående kombineret forbrændingsanlæg« i artikel 3, nr. 6, i dette direk- tiv eller af stk. 3 i nærværende artikel, finder dette direktiv anvendelse fra den. (*), i stedet for direktiverne i artikel 18. 3. Stationære eller mobile anlæg, der har til formål at producere energi eller fremstille materielle produkter, og som er i drift og har en godkendelse i overensstemmelse med gældende fælleskabslovgivning, hvor det er krævet, og som påbegynder medforbrænding senest den. (***), betragtes som bestående kombinerede forbrændingsanlæg. 1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og admi- nistrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den. (*). De underretter straks Kommissionen herom. Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale bestemmelser, de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 22 Ikrafttrædelse Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 23 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand To år efter direktivets ikrafttræden. (*) (**) Fem år efter direktivets ikrafttræden. (***) Fire år efter direktivets ikrafttræden. C 25/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 BILAG I ÆKVIVALENSFAKTORER FOR DIBENZO-P-DIOXINER OG DIBENZOFURANER Til bestemmelse af den samlede koncentration (TE) af dioxiner og furaner multipliceres massekoncentrationerne af følgende dibenzo-p-dioxiner og dibenzofuraner med følgende ækvivalensfaktorer, før de sammenlægges: 2,3,7,8 1,2,3,7,8 1,2,3,4,7,8 1,2,3,6,7,8 1,2,3,7,8,9 Tetrachlorodibenzodioxin (TCDD) Pentachlorodibenzodioxin (PeCDD) Hexachlorodibenzodioxin (HxCDD) Hexachlorodibenzodioxin (HxCDD) Hexachlorodibenzodioxin (HxCDD) 1,2,3,4,6,7,8 Heptachlorodibenzodioxin (HpCDD) 2,3,7,8 2,3,4,7,8 1,2,3,7,8 1,2,3,4,7,8 1,2,3,6,7,8 1,2,3,7,8,9 2,3,4,6,7,8 1,2,3,4,6,7,8 1,2,3,4,7,8,9 Octachlorodibenzodioxin (OCDD) Tetrachlorodibenzofuran (TCDF) Pentachlorodibenzofuran (PeCDF) Pentachlorodibenzofuran (PeCDF) Hexachlorodibenzofuran (HxCDF) Hexachlorodibenzofuran (HxCDF) Hexachlorodibenzofuran (HxCDF) Hexachlorodibenzofuran (HxCDF) Heptachlorodibenzofuran (HpCDF) Heptachlorodibenzofuran (HpCDF) Octachlorodibenzofuran (OCDF) Toksicitets- ækvivalensfaktor 1 0,5 0,1 0,1 0,1 0,01 0,001 0,1 0,5 0,05 0,1 0,1 0,1 0,1 0,01 0,01 0,001 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/31 BILAG II Bestemmelse af grænseværdierne for luftemissioner for medforbrænding af affald Følgende formel (blandingsregel) skal anvendes, når der ikke er anført en specifik samlet emissionsgrænseværdi »C« i en tabel i dette bilag. Grænseværdien for hvert enkelt af de relevante forurenende stoffer og for carbonmonoxid i røggassen fra medforbrænding af affald beregnes således: Vaffald × Caffald + Vproc × Cproc Vaffald + Vproc = C Vaffald: røggasmængde fra affaldsforbrændingen udelukkende bestemt på grundlag af det affald, som i godkendelsen er angivet med den laveste brændværdi, og med dette direktivs betingelser som referenceværdi. Caffald: Vproc: Cproc: C: Hvis varmeafgivelsen fra forbrændingen af farligt affald ikke overstiger 10 % af den samlede varmeafgivelse i anlægget, skal Vaffald beregnes på grundlag af en (teoretisk) affaldsmængde, som, når den forbrændes, vil svare til 10 % af varmeafgivelsen, idet den samlede varmeudledning er fast. emmisionsgrænseværdier for forbrændingsanlæg i bilag V for de relevante forurenende stoffer og kulilte. røggasmængde fra forbrændingsprocessen, herunder forbrændingen af det tilladte brændsel, der normalt anvendes i anlægget (ikke affald), bestemt på grundlag af det iltindhold, som emissionerne forudsætter efter Fællesskabets eller det pågældende lands lovgivning. Findes der ingen bestemmelser for denne art anlæg, skal grundlaget være det faktiske iltindhold i røggassen uden fortynding ved tilførsel af luft, der er unødvendig for processen. Andre betingelser som forudsætning er fastsat i dette direktiv. de emissionsgrænseværdier, som i dette bilags tabeller er fastsat for bestemte industrisektorer, eller, hvis en sådan tabel eller sådanne grænseværdier ikke findes, emissionsgrænseværdierne for de relevante forurenende stoffer og carbonmonoxidindholdet i røggassen fra anlæg, der overholder nationale love og administrative forskrifter for sådanne anlæg ved forbrænding af normalt, godkendt brændsel (ikke affald). Hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, anvendes de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i godkendelsen. Indeholder tilladelsen ikke sådanne værdier, anvendes de faktiske massekoncentrationer. de samlede emissionsgrænseværdier og det samlede iltindhold, som i dette bilags tabeller er fastsat for bestemte industrisektorer og bestemte forurenende stoffer, eller, hvis en sådan tabel eller sådanne grænseværdier ikke findes, de samlede emissionsgrænseværdier for CO og de relevante forurenende stoffer, som kan træde i stedet for emissionsgrænseværdierne i dette direktivs særlige bilag. Det samlede iltindhold, der kan erstatte det iltindhold, der gælder som referenceværdi, beregnes på grundlag af det ovennævnte indhold under hensyntagen til delmængderne. Medlemsstaterne kan fastlægge regler for de afvigelser, der er omhandlet i dette bilag. II. 1. Særlige bestemmelser for cementovne, der medforbrænder affald Dagmiddelværdier (for kontinuerlige målinger). Prøveudtagningsperioder og andre målekrav som i artikel 7. Alle værdier i mg/m3 (dioxiner og furaner ng/m3). Der er kun behov for halvtimesmiddelværdier med henblik på beregning af dagmiddelværdier. For resultaterne af målinger, som foretages for at kontrollere, om emissionsgrænseværdierne overholdes, gælder følgende referenceværdier: Temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 10 % ilt, tør gas. C 25/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 II. 1. 1. C — samlede emissionsgrænseværdier Forurenende stof Totalstøv HCI HF NOx Cd + Tl Hg Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V Dioxiner og furaner C 30 10 1 800 0,05 0,05 0,5 0,1 Indtil den 1. januar 2008 kan de kompetente myndigheder tillade undtagelser for NOx for eksisterende vådprocesce- mentovne eller cementovne, som brænder under tre tons affald pr. time, hvis der i godkendelsen fastsættes en samlet emissionsgrænseværdi for NOx på højst 1200 mg/m3. Indtil den 1. januar 2008 kan den kompetente myndighed tillade undtagelser for støv for cementovne, som brænder under tre tons affald pr. time, hvis der i godkendelsen fastsættes en samlet emissionsgrænseværdi på højst 50 mg/m3. II. 1. 2. C — samlede emissionsgrænseværdier og SO2 og TOC Forurenende stof SO2 TOC C 50 10 Afvigelser kan tillades af den kompetente myndighed, når TOC og SO2 ikke stammer fra affaldsforbrændingen. II. 1. 3. Emmissionsgrænseværdi for CO Emissionsgrænseværdien for CO kan fastsættes af den kompetente myndighed. II. 2. Særlige bestemmelser for fyringsanlæg, som medforbrænder affald II. 2. 1. Døgnmiddelværdier Med forbehold af direktiv 88/609/EØF og hvis der i henhold til fremtidig fællesskabslovgivning fastsættes strengere emissionsgrænseværdier for store fyringsanlæg, træder for de pågældende anlæg og forurenende stoffer den nye fællesskabslovgivning i stedet for emissionsgrænseværdierne i følgende tabeller (Cproc). I så tilfælde tilpasses følgende tabeller snarest de strengere emissionsgrænseværdier efter proceduren i artikel 17. Halvtimesmiddelværdier er kun nødvendige med henblik på beregning af døgnmiddelværdierne. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/33 Cproc: Cproc for fast brændsel udtrykt i mg/Nm3 (O2-indhold 6 %) Forurenende stoffer <50 MWth 50-100 MWth 100-300 MWth > 300 MWth SO2 i almindelighed indenlandsk brændsel 850 850-200 (lineært fald fra 100 til 300 MWth 200 eller afsvovlnings- grad ≥ 90 % eller afsvovlnings- grad ≥ 92 % eller afsvovlnings- grad ≥ 95 % NOx støv 50 400 50 300 30 200 30 Indtil den 1. januar 1997 og med forbehold af den relevante EF-lovgivning gælder emissionsgrænseværdien for NOx ikke for anlæg, som kun medforbrænder farligt affald. Indtil den 1. januar 2008 kan de kompetente myndigheder tillade afvigelser for NOx og SO2 for eksisterende medforbrændingsanlæg på 100-300 MWth, som benytter fluidiseringsteknik og brænder fast brændsel, hvis der i tilladelsen fastsættes en Cproc-værdi på højst 350 mg/Nm3 for NOx og højst 850-400 mg/Nm3 (lineært fald fra 100 til 300 MWth) for SO2. Cproc for biomasse udtrykt i mg/Nm3 (O2-indhold 6 %): »Biomasse« betyder produkter bestående af enheder eller dele af plantemateriale fra landbrug eller skovbrug, der kan anvendes til udnyttelse af energiindholdet, samt det affald, der er anført i artikel 2, stk. 2, litra a), nr. i)-iv) Forurenende stoffer <50 MWth 50-100 MWth 100-300 MWth > 300 MWth SO2 NOx støv 200 350 50 200 300 30 200 300 30 50 Indtil den 1. januar 2008 kan de kompetente myndigheder tillade afvigelser for NOx for eksisterende kombinerede forbrændingsanlæg på 100-300 MWth, som benytter fluid-bed-teknologi og brænder biomasse, hvis der i tilladelsen fastsættes en Cproc -værdi på højst 350 mg/Nm3. Cproc for flydende brændsel udtrykt i mg/Nm3 (O2- indhold 3 %): Forurenende stoffer <50 MWth 50-100 MWth 100-300 MWth > 300 MWth SO2 NOx støv 850 400 50 850-200 (lineært fald fra 100 til 300 MWth) 300 30 200 200 30 50 C 25/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 II. 2. 2. C — samlede emissionsgrænseværdier C udtrykt i mg/Nm3 (O2-indhold 6 %). Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst 30 minutter og højst otte timer: Forurenende stof C Cd + Tl Hg Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,05 0,05 0,5 C udtrykt i ng/Nm3 (O2-indhold 6 %). Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst seks timer og højst otte timer: Forurenende stof Dioxiner og furaner C 0,1 II. 3. Særlige bestemmelser for industrisektorer, der ikke er omfattet af II. 1 eller II. 2 og medforbrænder affald II. 3. 1. C — samlede emissionsgrænseværdier C udtrykt i ng/Nm3. Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst seks timer og højst otte timer: Forurenende stof Dioxiner og furaner C 0,1 C udtrykt i mg/Nm3. Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst 30 minutter og højst otte timer: Forurenende stof Cd + Tl Hg C 0,05 0,05 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/35 BILAG III MÅLETEKNIKKER 1. Målinger til bestemmelse af koncentrationer af luft- og vandforurenende stoffer skal udføres repræsentativt. 2. Prøveudtagning og analyse af samtlige forurenende stoffer, herunder dioxiner og furaner, og referencemålinger til kalibrering af automatiserede målesystemer skal udføres efter CEN-standarder. Hvis der ikke foreligger CEN-standarder, finder ISO-standarder, nationale eller internationale standarder, som sikrer, at der fremskaffes oplysninger af tilsvarende videnskabelig kvalitet, anvendelse. 3. For så vidt angår det daglige grænseværdiniveau må værdierne af 95 %-konfidensintervallerne for et enkelt måleresultat ikke overskride følgende procent af emissionsgrænseværdierne: Carbonmonoxid: Svovldioxid: Nitrogendioxid: Totalstøv: Total organisk kulstof: Hydrogenchlorid: Hydrogenfluorid: 10 % 20 % 20 % 30 % 30 % 40 % 40 % C 25/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR UDLEDNING AF SPILDEVAND FRA RØGGASRENSNING BILAG IV Forurenende stoffer Emissionsgrænseværdier udtrykt i masse- koncentrationer for ufiltrerede prøver 1. Samlet mængde suspenderet fast stof som defineret i direktiv 91/271/EØF 95 % 100 % 30 mg/l 45 mg/l 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. Kviksølv og kviksølvforbindelser udtrykt som kviksølv (Hg) Cadmium og cadmiumforbindelser udtrykt som cadmium (Cd) Thallium og thalliumforbindelser udtrykt som thallium (Tl) Arsenik og arsenikforbindelser udtrykt som arsenik (As) Bly og blyforbindelser udtrykt som bly (Pb) Chrom og chromforbindelser udtrykt som chrom (Cr) Kobber og kobberforbindelser udtrykt som kobber (Cu) Nikkel og nikkelforbindelser udtrykt som nikkel (Ni) Zink og zinkforbindelser udtrykt som zink (Zn) Dioxiner og furaner defineret som summen af de enkelte dioxiner og furaner vurderet i overensstemmelse med bilag I 0,03 mg/l 0,05 mg/l 0,05 mg/l 0,15 mg/l 0,2 mg/l 0,5 mg/l 0,5 mg/l 0,5 mg/l 1,5 mg/l 0,3 mg/l Indtil den 1. januar 2008 kan den kompetente myndighed tillade undtagelser for den samlede mængde suspenderet fast stof for eksisterende forbrændingsanlæg, hvis det i godkendelsen fastsættes, at 80 % af de målte værdier ikke må være på over 30 mg/l og ingen af værdierne på over 45 mg/l. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/37 BILAG V GRÆNSEVÆRDIER FOR LUFTEMISSIONER a) Døgnmiddelværdier Totalstøv Gasformige og dampformige organiske stoffer, udtrykt som total organisk kulstof Hydrogenchlorid (HCI) Hydrogenfluorid (HF) Svovldioxid (SO2) 10 mg/m3 10 mg/m3 10 mg/m3 1 mg/m3 50 mg/m3 Nitrogenmonoxid (NO) og nitrogendioxid (NO2) udtrykt som nitrogendioxid for bestående forbrændingsanlæg med en nominel kapacitet på over 6 tons i timen eller nye forbræn- dingsanlæg 200 mg/m3 (*) Nitrogenmonoxid (NO) og nitrogendioxid (NO2) udtrykt som nitrogendioxid for bestående forbrændingsanlæg med en nominel kapacitet på over 6 tons i timen eller derunder 400 mg/m3 (*) (*) Indtil 1. januar 2007 og med forbehold af den relevante EF-lovgivning gælder emissionsgrænseværdien for NOx ikke for anlæg, der kun forbrænder farligt affald. Den kompetente myndighed kan tillade undtagelser for NOx for eksisterende forbrændingsanlæg — med en nominel kapacitet på ≤ 6 tons pr. time, hvis det i godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikke må være på over 500/m3, indtil de 1. januar 2008 — med en nominel kapacitet på > 6 tons pr. time, men ≤ 16 tons pr. time, hvis det i godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikke må være på over 400 mg/m3, indtil den 1. januar 2010 — med en nominel kapacitet på > 16 tons pr. time, men < 25 tons pr. time, og som ikke udleder vand, hvis det i godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikke må være på over 400 mg/m3, indtil den 1. januar 2008. Indtil den 1. januar 2008 kan den kompetente myndighed tillade undtagelser for støv for eksisterende forbrændingsanlæg, hvis det i godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikke må være på over 20 mg/m3. b) Halvtimesmiddelværdier Totalstøv (100 %) A (97 %) B 30 mg/m3 10 mg/m3 Gasformige og dampformige organiske stoffer udtrykt som total kulstof 20 mg/m3 10 mg/m3 Hydrogenchlorid (HCI) Hydrogenfluorid (HF) Svovldioxid (SO2) 60 mg/m3 10 mg/m3 4 mg/m3 2 mg/m3 200 mg/m3 50 mg/m3 Nitrogenmonoxid (NO) og nitrogendioxid (NO2), udtrykt som nitrogen- dioxid for bestående forbrændingsanlæg med en nominel kapacitet på over 6 tons pr. time eller nye forbrændingsanlæg 400 mg/m3(*) 200 mg/m3(*) (*) Indtil den 1. januar 2007 og med forbehold af den relevante EF-lovgivning gælder emissionsgrænseværdien for NOx ikke for anlæg, der kun forbrænder farligt affald. C 25/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Indtil den 1. januar 2010 kan den kompetente myndighed tillade undtagelser for NOx for eksisterende forbrændingsanlæg med en nominel kapacitet på 6-16 tons pr. time, hvis halvtimesmiddelværdien ikke er på over 600 mg/m3 for kolonne A eller 400 mg/m3 for kolonne B. c) Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst 30 minutter og højst otte timer Cadmium og cadmiumforbindelser udtrykt som cadmium (Cd) Thallium og thalliumforbindelser udtrykt som thallium (Tl) i alt 0,05 mg/m3 i alt 0,1 mg/m3 (*) Kviksølv og kviksølvforbindelser udtrykt som kviksølv (Hg) 0,05 mg/m3 0,1 mg/m3 (*) Antimon og antimonforbindelser udtrykt som antimon (Sb) Arsenik og arsenikforbindelser udtrykt som arsenik (As) Bly og blyforbindelser udtrykt som bly (Pb) Chrom og chromforbindelser udtrykt som chrom (Cr) Kobolt og koboltforbindelser udtrykt som kobolt (Co) Kobber og kobberforbindelser udtrykt som kobber (Cu) Mangan og manganforbindelser udtrykt som mangan (Mn) Nikkel og nikkelforbindelser udtrykt som nikkel (Ni) Vanadium og vanadiumforbindelser udtrykt som vanadium (V) i alt 0,5 mg/m3 i alt 1 mg/m3 (*) (*) Middelværdier gældende indtil den 1. januar 2007 for bestående forbrændingsanlæg, som der er givet drifstilladelse til før den 31. december 1996, og som kun forbrænder farligt affald. Disse middelværdier omfatter også gasformige og dampformige emissioner af de relevante tungmetaller samt forbindelser heraf. d) Middelværdierne måles i en prøvetagningsperiode på mindst seks timer og højst otte timer. Emissionsgrænseværdi- erne refererer til den samlede koncentration af dioxiner og furaner beregnet ved hjælp af begrebet toksicitetsækvi- valens i overensstemmelse med bilag I. Dioxiner og furaner 0,1 ng/m3 e) Følgende emissionsgrænseværdier for carbonmonoxid(CO)-koncentrationer må ikke overskrides i forbrændings- gasserne (undtagen i antændings- og udbrændingsfasen) — 50 mg/m3 forbrændingsgas bestemt som dagmiddelværdi — 150 mg/m3 forbrændingsgas for mindst 95 % af alle målinger bestemt som timinuttersmiddelværdier eller 100 mg/m3 forbrændingsgas for alle målinger bestemt som halvtimesmiddelværdier i en hvilken som helst 24-timers periode. De kompetente myndigheder kan tillade undtagelser for forbrændingsanlæg, som benytter fluid-bed-teknologi, hvis der i godkendelsen fastsættes en emissionsgrænseværdi for carbon-monoxid (CO) på højst 100 mg/m3 som timemiddelværdi. f) Medlemsstaterne kan fastlægge regler for de undtagelser, der er fastsat i dette bilag. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/39 BILAG VI FORMEL TIL BEREGNING AF EMISSIONSKONCENTRATIONEN VED STANDARDPROCENTEN FOR ILTKONCENTRATION ES = 21 − OS 21 − OM × EM ES = beregnet emissionskoncentration ved standardprocenten for iltkoncentration EM = målt emissionskoncentration OS = standardiltkoncentration OM = målt iltkoncentration. C 25/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 RÅDETS BEGRUNDELSE I. INDLEDNING 1. Kommissionen sendte den 24. november 1997 Rådet et forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 94/67/EF om forbrænding af farligt affald (1) og den 29. oktober 1998 et forslag til Rådets direktiv om forbrænding af affald (2). Begge forslag havde hjemmel i traktatens artikel 130 S, stk. 1. 2. Europa-Parlamentet afgav udtalelse den 14. april 1999, som blev bekræftet i henhold til den fælles beslutningsprocedure (3). Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse om forslaget til ændring af direktiv 94/67/EF den 29. april 1998(4) og om forslaget om forbrænding af affald den 25. februar 1999 (5), medens Regionsudvalget afgav udtalelse den 10. marts 1999 (6). 3. På baggrund af disse udtalelser forelagde Kommissionen den 13. juli 1999 Rådet et ændret forslag. 4. Den 25. november 1999 vedtog Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 251, stk. 2 (tidligere artikel 189 B). II. FORMÅL Formålet med dette direktiv er at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, i videst muligt omfang begrænse miljøskader, navnlig forurening forårsaget af emissioner til luft, jord og overflade- og grundvand samt sundhedsfarer i forbindelse med forbrænding og medforbrænding af farligt og ufarligt affald. Dette formål skal opfyldes ved hjælp af strenge driftsbetingelser og tekniske krav og ved at fastlægge emissionsgrænseværdier for affaldsforbrændingsanlæg og kombinerede forbrændings- anlæg i Fællesskabet, som også tager sigte på at opfylde kravene i affaldsdirektivet (75/442/EØF), og mere specielt ved at medlemsstaterne tilskynder til, at affald forebygges, begrænses, nyttiggøres, anvendes som kilde til energi eller bortskaffes uden fare for menneskers sundhed og uden at anvende metoder eller processer, som kan skade miljøet. Det foreslåede direktiv søger specielt: — at ajourføre eksisterende fællesskabslovgivning om forbrænding af husholdningsaffald i henhold til faktorer som f. eks. den tekniske udvikling — at udvide eksisterende fællesskabslovgivning til både at omfatte forbrænding og medforbrænding af al slags affald — at reducere udslip af tungmetaller, dioxiner og furaner i betydeligt omfang — at indføre emissionsgrænseværdier for spildevand fra røggasrensning, og — så vidt muligt at nyttiggøre opstået varme og at minimere restprodukter fra forbrændingspro- cessen. (1) EFT C 13 af 17. 1. 1998, s. 6. (2) EFT C 372 af 2. 12. 1998, s. 11. (3) EFT C 219 af 30. 7. 1999, s. 249, og EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 274. (4) EFT C 214 af 10. 7. 1998. (5) EFT C 116 af 28. 4. 1999, s. 40. (6) EFT C 198 af 14. 7. 1999, s. 37. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/41 III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING (1) Rådets fælles holdning er generelt i overensstemmelse med den fremgangsmåde, som Kommissionen foreslår, men tilføjer dog en række bestemmelser enten for at udbygge eller præcisere fremgangsmåden. Som ønsket af Europa-Parlamentet har Rådet desuden indvilliget i at foretage en sammenskrivning af: — det eksisterende direktiv om forbrænding af farligt affald — Kommissionens forslag om ændring af direktivet (indførelse af emissionsgrænseværdier og hertil knyttede betingelser for behandling og spildevand) og — Kommissionens forslag om forbrænding af affald for dels at styrke bestemmelserne i eksisterende lovgivning om forbrænding af husholdningsaffald, dels at få indført bestemmelser om affald, som ikke er omfattet af det eksisterende direktiv om forbrænding af farligt affald. Med hensyn til denne sammenskrivning og med forbehold af en nærmere specificeret overgangsperio- de for emissioner af NOX og tungmetaller fra forbrænding af farligt affald har Rådet accepteret, at der skal gælde samme emissionsgrænseværdier for farligt og ufarligt affald. Der opretholdes imidlertid strengere bestemmelser for farligt affald til modtagelses- og oplagringsformål. A. Kommissionens ændrede forslag Rådet har enten helt eller delvis og i visse tilfælde implicit accepteret alle på nær to (ændringsforslag nr. 24, sidste del, og ændringsforslag nr. 64) af de 18 ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret (otte af disse vedrører sammenskrivningen). Desuden har Rådet i sin fælles holdning helt eller delvis medtaget seks andre ændringsforslag, som ikke er blevet accepteret i Kommissionens ændrede forslag, og yderligere to dele af ændringsforslag, som Kommissionen kun delvis har accepteret. Sidstnævnte vedrører ændringsforslag nr. 8 (kun delvis, dvs. henvisning til direktivet om affald), nr. 9 (sidste del, dvs. udeladelse af forsøgsanlæg til forsknings- og udviklingsformål, men opretholdelse af højere tærskel), nr. 16 (implicit, idet ændringen er afspejlet i betragtning 13), nr. 56 (dvs. omfattende Europa-Parlamentets ændringsfor- slag til de tidligere stk. 4 og 5, som nu er henholdsvis stk. 4 og 2), nr. 57 (knyttet til emissionsgrænseværdierne i bilag IV), nr. 58 (første del: tilføjelse af »pH«), nr. 30 (anden del, men for anlæg, der forbrænder mere end tre tons pr. time) og nr. 43 (delvis, dvs. for den proces, der er omhandlet, og for den valgte emissionsgrænseværdi). B. Nye ting, som Rådet har indført Artikel 2 — Anvendelsesområde Rådet har fundet det hensigtsmæssigt at betragte vegetabilsk affald fra levnedsmiddelindustrien og korkaffald som biomasse og har derfor undtaget sådant affald fra direktivets anvendelsesområde. Artikel 3 — Definitioner — f a r l i g t a f f a l d Rådet mener, at det er berettiget at opretholde den definition, som er givet i det eksisterende direktiv om farligt affald, dvs. at det ikke er nødvendigt at ændre definitionen (1) Nummereringen af betragtninger, artikler og bilag følger den, der er anvendt i den fælles holdning. C 25/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 — b l a n d e t h u s h o l d n i n g s a f f a l d Rådet foretrak her at indføre en sådan definition af hensyn til artikel 7, stk. 4 — k o m b i n e r e t f o r b r æ n d i n g s a n l æ g Rådet har tilføjet: — begrebet teknisk behandling med henblik på bortskaffelse (i den betydning begrebet har i direktiv 75/442/EØF) — et punktum for at sikre, at hovedformålet med et kombineret forbrændingsanlæg er at fremstille materielle produkter og at producere energi — b e s t å e n d e f o r b r æ n d i n g s a n l æ g Rådet har specificeret denne definition i overensstemmelse med den gældende godkendelses- procedure — n o m i n e l k a p a c i t e t Rådet har tilføjet denne definition for at præcisere den beregning, der skal foretages for at anvende de emissionsgrænseværdier, der er specificeret i bilag V, litra a) og b). Artikel 4 — Ansøgning og godkendelse Rådet har tilføjet bestemmelser: — i stk. 6: for at give de medlemsstater, som ønsker det, mulighed for at angive de typer affald i godkendelsen, som kan medforbrændes i bestemte kategorier af sådanne anlæg — i stk. 8: den bestemmelse, at godkendelsen skal tilpasses efter artikel 12, stk. 2, i IPPC-direktivet, hvis driftslederen på et forbrændingsanlæg til ufarligt affald overvejer også at begynde at forbrænde farligt affald. Artikel 6 — Driftsbetingelser Rådet har: — skærpet bestemmelserne i stk. 2 ved at tilføje betingelser for medforbrænding af farligt affald og — tilføjet tre stykker: — stk. 4: en undtagelsesklausul for eksisterende barkkedler — stk. 7: for at sikre håndtering af hospitalsaffald — stk. 8: for at sikre, at ledelsen af anlæggene er i hænderne på en kompetent fysisk person. Artikel 8 — Spildevandsudledning fra røggasrensning Rådet har specificeret, at det foreslåede direktiv og de processer, det beskriver, kun vedrører behandling af spildevand fra røggasrensning. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/43 Endvidere har Rådet understreget, at hvis spildevand behandles uden for anlægget (jf. nyt stk. 5), bør det foregå på strenge betingelser, som f. eks. omfatter forbud mod opløsning. Rådet har også tilføjet en fakultativ bestemmelse for medlemsstaterne om fastsættelse af emissionsgrænseværdier for polycykliske aromatiske kulbrinter (PAH) eller andre forurenende stoffer. Artikel 11 — Målekrav Rådet har tilføjet den samme fakultative bestemmelse om luft som om vand (artikel 8), således at medlemsstaterne kan fastsætte emissionsgrænseværdier for PAH’er eller andre forurenende stoffer. Endvidere har Rådet tilføjet en anden fakultativ bestemmelse (jf. stk. 7), hvorefter de kompetente myndigheder kan udstede en godkendelse, der giver mulighed for at begrænse de periodiske målinger for tungmetaller og dioxiner og furaner, men kun på meget strenge betingelser (f. eks. skal emissionerne være betydeligt under de emissionsgrænseværdier, der er fastlagt i bilag II eller V). Efter 2005 kan sådanne undtagelser imidlertid kun tillades, hvis emissionerne ligger 50 % under emissionsgrænseværdierne, og hvis der er blevet udviklet specifikke kriterier i henhold til den udvalgsprocedure, der er fastsat i direktivet. Det bemærkes imidlertid, at dette nye stykke skal ses i sammenhæng med stk. 13. I stk. 10 har Rådet indført en dagmiddelværdi på 97 % i løbet af året for den emissionsgrænseværdi for carbonmonoxid, der er nævnt i bilag V, litra e). I stk. 16 (og tilsvarende bilag IV) er tallene for overholdelse af emissionsgrænseværdierne for emissioner i vand blevet ændret for at tilbyde et alternativ både for den samlede mængde af suspenderende stoffer og for tungmetaller. Artikel 14 — Genbehandlingsklausul Rådet har tilføjet en genbehandlingsklausul, hvorefter Kommissionen anmodes om at aflægge rapport inden udgangen af 2008 til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af det foreslåede direktiv og om erfaringen og de fremskridt, der er gjort siden gennemførelsen, idet rapporten om nødvendigt skal ledsages af forslag til revision. Artikel 15 — Rapportaflæggelse Rådet har anmodet Kommissionen om at udarbejde et relevant spørgeskema til den tid. Artikel 16 — Direktivets fremtidige tilpasning Da nogle af bilagene til det forslåede direktiv er af politisk karakter (f. eks. bilag II, IV og V), er Rådet af den opfattelse, at deres eventuelle fremtidige tilpasning bør ske efter den fælles beslutningsprocedure. Artikel 20 — Overgangsbestemmelser Rådet har tilføjet et nyt stk. 3 for at præcisere, at anlæg, der fremstiller produkter eller producerer energi, og som har en godkendelse i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, skal betragtes som bestående kombinerede forbrændingsanlæg, hvis de påbegynder medforbrænding af affald senest fire åre efter direktivets ikrafttræden. C 25/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Bilag II I stedet for at ændre de emissionsgrænseværdier, som Kommissionen har opstillet, har Rådet på grund af vanskeligheder for en række anlæg i relation til costbenefit-betragtninger valgt at indsætte nogle tidsbegrænsede undtagelsesklausuler, enten for visse typer af eksisterende processer eller for anlæg med en bestemt kapacitet. Rådet har også tilføjet en klausul (i afdeling II. 2. 1) for at præcisere forbindelsen med direktiv 88/609/EØF om store fyringsanlæg og den eventuelle fremtidige lovgivning for disse anlæg samt en definition af biomasse for at præcisere, hvilken type brændsel det er tilladt at anvende. Bilag IV — Emissionsgrænseværdier for udledning af spildevand fra røggasrensning Rådet har ikke fulgt Kommissionens fremgangsmåde med hensyn til dette bilag, idet det finder: — at der i stedet for summen af emissionsgrænseværdier for tungmetaller bør fastsættes individuelle emissionsgrænseværdier for de forskellige parametre; nogle af de mindst relevante, for så vidt angår deres forureningspotentiale, udgår (Sb, Co, Mn og V) — at, når det gælder den samlede mængde af suspenderede stoffer, er muligheden for at vælge mellem to værdier ledsaget af en undtagelsesklausul mere realistisk fra et feasibility-synspunkt og desuden på linje med direktiv 91/271/EØF — at der for så vidt angår dioxiner og furaner bør fastsættes en lavere værdi (0,3 ng/l) end den foreslåede Bilag V — Grænseværdier for luftemissioner Rådet har ikke ændret de emissionsgrænseværdier, som Kommissionen har foreslået, men tilføjet visse undtagelsesklausuler for bestående anlæg for NOX og støv, som er tidsbegrænsede og/eller fastsat i forhold til kapaciteten. Bilag VI — Formel til beregning af emissionskoncentrationen ved standardprocenten for iltkoncentration Rådet har tilføjet denne standardiserede formel for at gøre det lettere at beregne emissionskoncen- trationen ved standardprocenten for iltkoncentration som nævnt i artikel 11, stk. 8. Kommissionen har accepteret Rådets fælles holdning


title: 1999/838/EG: Beschikking van de Commissie van 25 november 1999 betreffende de goedkeuring van voorstellen voor acties inzake verkoopbevordering en reclame in de sector melk en zuivelproducten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 3582/93 (Kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 3879)

eurovoc_concepts:
advertising
market enlargement
milk
milk product
sales promotion

formats: html pdf print

text: 17. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 325/59 II (Besluiten waarvan de publicatie niet voorwaarde is voor de toepassing) COMMISSIE BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 25 november 1999 betreffende de goedkeuring van voorstellen voor acties inzake verkoopbevordering en reclame in de sector melk en zuivelproducten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 3582/93 (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 3879) (1999/838/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2073/92 van de Raad van 30 juni 1992 inzake maatregelen om de consumptie van melk en zuivelproducten in de Gemeenschap te stimuleren en de markten voor melk en zuivelproducten te verruimen (1), Gelet op Verordening (EG) nr. 3582/93 van de Commissie, van 21 december 1993 tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 2073/92 van de Raad inzake maatregelen om de consumptie van melk en zuivelproducten in de Gemeenschap te stimuleren en de markten voor melk en zuivelproducten te verruimen (2), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 481/1999 (3), en met name op artikel 5, lid 2, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) De bevoegde instanties hebben overeenkomstig artikel 5, lid 1, van Verordening (EG) nr. 3582/93 de lĳst van alle ontvangen voorstellen toegezonden, alsmede een kopie van elk voorstel met een advies. Het Comité van beheer voor melk en zuivelproducten heeft deze voorstellen overeenkomstig artikel 31 van Verordening (EEG) nr. 804/68 van de Raad (4), onderzocht. De lĳst met voorstellen die voor financiering door de Gemeenschap in aanmerking komen, moet worden vastgesteld, HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 De in de bĳlage opgenomen lĳst van acties die zĳn geselecteerd uit de voorstellen voor acties inzake verkoopbevordering en reclame die overeenkomstig artikel 5, lid 1, van Verordening (EG) nr. 3582/93 door de bevoegde instanties zĳn ingezonden, wordt goedgekeurd. (1) PB L 215 van 30. 7. 1992, blz. 67. (2) PB L 326 van 28. 12. 1993, blz. 23. (3) PB L 57 van 5. 3. 1999, blz. 8. (4) PB L 148 van 28. 6. 1968, blz. 13. L 325/60 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 17. 12. 1999 Artikel 2 Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Gedaan te Brussel, 25 november 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie 17. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 325/61 BĲLAGE Lĳst van acties inzake verkoopbevordering voor zuivelproducten — Verordening (EG) nr. 3582/93 Verkoopseizoen 1998-1999 Lidstaat Voorstel ingediend door Financiering door de Gemeenschap (in EUR) België Office régional de promotion de l'agriculture et de l'horticulture (ORPAH) Vlaamse Dienst voor Agro-Marketing (VLAM) Denemarken Danske Mejeriers Fællesorganisation Duitsland Centrale Marketinggesellschaft der deutschen Agrarwirtschaft (CMA) Köster & Co. GmbH Hamburg Griekenland SEV/GAP Spanje Contrapunto SA INLAC (CCAE) Frankrĳk CIDIL Ierland Italië CERIN — lait liquide National Dairy Council Interprofessione Latte Luxemburg Centrale Paysanne Nederland Het Nederlands Zuivelbureau Oostenrĳk Österreichischer Segel-Verband (ÖSV) Portugal Finland Zweden FENELAC/ANIL Maito ja Terveys Ry Swedish Dairies Association/Mjölkfrämjandet Verenigd Koninkrĳk National Dairy Council Totaal 19 projecten 155 500 200 000 189 720 1 100 000 288 306 277 389 603 000 605 000 724 934 136 828 140 000 1 084 750 70 000 488 564 170 336 301 291 190 000 211 102 1 198 135 8 134 855