title: Kommissionens meddelelse til rådet, Europa-parlamentet, det økonomiske og sociale udvalg og regionsudvalget - Fællesskabsplan til bekæmpelse af doping inden for sporten

eurovoc_concepts:
EU action
medical research
performance drugs
public health
sport

formats: html pdf

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 1. 12. 1999 KOM(1999) 643 endelig KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Fællesskabsplan til bekæmpelse af doping inden for sporten KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Fællesskabsplan til bekæmpelse af doping inden for sporten OVERSIGT 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. Indledning. 4 Årsager til den omsiggribende doping. 5 Tre former for Initiativer. 6 Fokus på etiske værdier, øget beskyttelse af sportsudøveres helbred. 7 Et nyt partnerskab: Det Internationale Antidopingagentur. 9 Mobilisering af fællesskabsinstrumenter. 11 Konklusion. 14 Bilag 1 Instrumenter på fællesskabsplan til bekæmpelse af dopingmisbruget i sporten. En styrkelse af forskningen i dopingstoffer, metoder til afsløring af sådanne stoffer og 1. de helbredsmæssige konsekvenser af doping. 17 En mobilisering af uddannelses-, erhvervsuddannelses- og ungdomsprogrammerne til 2. fordel skal gøre folk bevidste om for oplysning og uddannelse om doping, der dopingproblemerne, og til forebyggelse af doping. 20 3. En udnyttelse af de muligheder, som programmerne om politisamarbejdet og det retlige samarbejde giver. 23 4. En styrkelse af informationen om dopingstofferne. 24 2 5. En udvikling af foranstaltninger inden for den offentlige sundhedspolitik. 24 Bilag 2 Den Etiske Gruppes mening om de etiske aspekter vedrørende bekæmpelse af doping inden for sport Bilag 3 Dokumenter om oprettelsen af Verdrens Anti-Doping Agentur 3 1. INDLEDNING Anvendelse af doping har altid været i strid med grundlæggende etiske principper inden for sporten. I dag har det omsiggribende antal registrerede tilfælde betydet, at dopingproblemet inden for idrætten er gået fra at være et egentligt etisk problem inden for sporten til også at blive et sundhedsmæssigt problem. Fysiske aktiviteter og sport skulle i princippet bidrage til at forbedre livskvaliteten for den enkelte. Men anvendelsen af forbudte stoffer eller misbruget af medicin påvirker sportsudøverens helbred og modvirker dermed selve formålet med sportsudøvelsen. Inden for konkurrenceidrætten symboliserer doping sportens modsætning og er i modstrid med de værdier som sporten traditionelt har stået for, nemlig fair play og det at man søger at overgå sine egne fysiske præstationer. De mange dopingskandaler i 1998 har givet genlyd i medierne, hvilket har afstedkommet en hurtig reaktion fra Den Internationale Olympiske Komité, som har afholdt en international konference, hvis primære formål var at skabe et internationalt agentur til bekæmpelse af dopingproblemet. Det Europæiske Råd, forsamlet i Wien i december 1998, udtrykte bekymring over omfanget og de alvorlige følger af doping inden for sporten, og understregede behovet for en mobilisering på EU-plan. Siden da har ministrene med ansvar for sport holdt tre uformelle1 møder i 1999 for at drøfte dopingproblemet. Europa-Parlamentet vedtog den 17. december 1998 en beslutning2, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at tage hensyn til dopingproblemets reelle omfang og til at fremsætte forslag om foranstaltninger på fællesskabsplan for navlig at sikre en bedre koordinering og komplementaritet mellem nationale foranstaltninger og EF- foranstaltninger. Regionsudvalget har også afgivet en udtalelse om "Den europæiske sportsmodel"3, der indeholder et afsnit om dopingproblemet. I udtalelsen understreger Regionsudvalget at det er nødvendigt at foretage en koordinering og harmonisering 1 2 3 De tre møder fandt sted i Bonn/Bad Godesberg (18. januar 1999), i Paderborn (1. og 2. juni 1999) og i Vierumäki i Finland (25. oktober 1999). Beslutning om presserende foranstaltninger mod doping inden for sporten, EFT C 98 af 9. 4. 1999. Regionsudvalgets udtalelse nr. 37/99 af 16. september 1999. 4 af de nationale foranstaltninger og støtter Parlamentets opfordring til at Kommissionen om at fremsætte forslag til gennemførelsen af en harmoniseret folkesundhedspolitik til bekæmpelse af dopingmisbruget. Endelig bør det nævnes, at Europa traditionelt har været primus motor i kampen mod især efter Europarådets vedtagelse af en europæisk konvention om doping, antidoping den 16. 11. 19894. Formålet med denne meddelelse er at fremlægge de foranstaltninger, som Kommissionen allerede har taget, såvel som de foranstaltninger Kommissionen har planer om at gennemføre for at imødekomme de tilkendegivelser, som andre fællesskabsinstitutioner og -organer er kommet med i relation til bekæmpelsen af doping. 2. ÅRSAGER TIL DEN OMSIGGRIBENDE DOPING Kommissionen er særligt optaget af årsagerne til doping. For det første må det understreges, at dopingproblemet har ændret karakter. I dag handler doping ikke længere - med enkelte undtagelser - om, at den enkelte sportsudøver på konkurrencedagen indtager visse stoffer. Vi taler derimod om metoder, der er systematiseret og organiseret på holdplan, hvor den nyeste medicin og de nyeste farmakologiske produkter af holdene anvendes til uetiske formål. For eksempel anvendes i stadig stigende omfang stoffer, som kan skjule dopingstofferne, når der foretages analyser. En vigtig årsag til udviklingen i anvendelsen af doping skyldes den overdrevne kommercialisering af sporten. Den voldsomme udvidelse af TV-rettighederne i forbindelse med store sponsor-aftaler, som er sket i den senere tid, indebærer, at der hviler et stadigt større pres på den enkelte atlet og dennes omgivelser, hvilket fremmer en anvendelse af forbudte stoffer. Denne kommercialisering og de økonomiske og finansielle midler der står på spil i den forbindelse, har ført til en kraftig forøgelse i antallet af. sportskonkurrencer og til kortere hvileperioder, hvilket også indebærer, at professionelle sportsudøveres sportslige karriere afkortes. Desuden har det uheldige konsekvenser, når der mellem visse sportsforeninger og deres sponsorer, indgås kontrakter, hvorefter ydelsen står i forhold til de resultater, 5 som sportsudøveren opnår, eller de medaljer denne får i forbindelse med større konkurrencer. Det miljø, som sportsudøveren generelt er omgivet af, fra træner eller læge til holdleder og familiemedlemmer, kan bidrage til at øge det pres, der hviler på sportsudøveren. Endelig angår en væsentlig del af denne problematik unge sportsfolk. Muligheden for hurtigt at tjene mange penge sammenholdt med de økonomiske operatørers behov for hele tiden at "producere" berømte sportsstjerner kan føre til at en sportslig karriere indledes stadig tidligere. Bekæmpelsen af dopingproblemet er desuden en meget god illustration af, hvordan EF-foranstaltninger kan bidrage til at styrke de bestræbelser, der udfoldes på forskellige niveauer og især på nationalt plan, og således leve op til borgernes forventninger, samtidig med at de sportslige organisationers autonomi og subsidiaritetsprincippet respekteres. En effektiv bekæmpelse af dopingproblemet kan ikke udelukkende ske på nationalt plan, da det i en stadig mere international sportsverden er nødvendigt at sikre, at de forskellige staters tiltag på dette område er ensartede. Den Europæiske Union kan yde et positivt bidrag ved at fremme en vis ensartethed i de forskellige tiltag og ved at de handlemuligheder, som EU råder over, stilles til rådighed for dopingbekæmpelse. 3. TRE FORMER FOR INITIATIVER Kommissionen har valgt at angribe problemet på tre måder: – ved at indhente eksperters holdninger til den etiske, juridiske og videnskabelige dimension af dopingfænomenet; Kommissionen har derfor anmodet Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik om at afgive en udtalelse – ved at bidrage til forberedelsen af en verdenskonference om doping og sammen med den olympiske bevægelse at arbejde for oprettelsen af et internationalt antidopingagentur – ved at mobilisere EF-instrumenter med henblik på at supplere de aktioner, der allerede er iværksat i medlemsstaterne, og at give dem en 4 Europarådet - europæiske traktater - ETS-135. 6 fællesskabsdimension under hensyn til blandt andet den øgede mobilitet, der gør sig gældende inden for den europæiske sportsverden, og det forhold, at visse af EF's kompetenceområder berøres af dopingproblemet. Det Europæiske Fællesskab bidrager til bekæmpelsen af doping på flere måder. Antidopingforanstaltninger kan - direkte eller indirekte - indgå i forskningspolitikken og i forskningsprogrammer og på ungdoms- og uddannelsesområdet. Hertil kommer, at forskellene mellem medlemsstaternes lovgivning om doping kan udgøre en hindring for den frie bevægelighed for såvel professionelle sportsfolk som amatører. Doping berører ligeledes kompetencen inden for området retlige og indre anliggender, især for så vidt angår rets- og politisamarbejdet. Endelig skal der i henhold til EF-traktatens artikel 152 om folkesundhed vedtages tilskyndelsesforanstaltninger med henblik på beskyttelse og forbedring af folkesundheden, men uden at der sker nogen form for harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser. 4. FOKUS PÅ ETISKE VÆRDIER, ØGET BESKYTTELSE AF SPORTSUDØVERES HELBRED Den første type fællesskabsforanstaltning er en opfølgning på udtalelsen afgivet af Den Europæiske Gruppe for Etik. Kommissionen ønskede at få nogle højtkvalificerede europæiske eksperters holding til doping. Det var baggrunden for henvendelsen i 1999 til Den Europæiske Gruppe for Etik, som afgav sin udtalelse den 11. november (bilag 2). I udtalelsen fra Den Europæiske Gruppe for Etik opstiller gruppen, efter at have foreslået en definition af, hvad der forstås ved doping, de etiske principper der bør ligge til grund for alle EF-foranstaltninger: – Den enkeltes ret til sundhed og sikkerhed. Den Europæiske Gruppe for Etik er af den opfattelse, at sportsudøvere i den forbindelse har samme rettigheder som andre personer. – Princippet om integritet og gennemsigtighed, som kræver, at sportskonkurrencer overholder spillets regler, og at sportens gode image generelt bevares. – En særlig opmærksomhed bør rettes mod de mest udsatte personer og især børn, som kan være dybt engageret i sport på højt niveau. 7 Gruppen for Etik har generelt fokuseret meget på idrætsudøvernes rettigheder og på deres nødvendige beskyttelse mod hele det miljø, der tilskynder dem til at dope sig. Disse rettigheder forudsætter imidlertid også, at idrætsudøverne selv påtager sig visse forpligtelser af både moralsk, etisk og juridisk karakter. Gruppen for etik bemærkede, at bekæmpelsen af doping er et fælles ansvar for idrætsforeninger og - forbund, idrætsudøverne selv og deres lægelige og faglige miljø og for alle andre aktører, især offentlige aktører. På grundlag af disse etiske principper har Gruppen for Etik foreslået en række foranstaltninger, hvoraf kan nævnes: : – Etableringen af et system til kontrol af idrætsudøvernes sundhed, navnlig gennem oprettelsen af en specialiseret lægelig og psykologisk hjælpe- og informationstjeneste for idrætsudøvere. – Vedtagelsen af et direktiv om beskyttelse af unge idrætsudøvere og især de, der håber at gøre professionel karriere. – Vedtagelse af særlige regler om beskyttelse af idrætsudøvere, således at de anses for at være arbejdstagere udsat for specielle risici. – Tilskyndelse til epidemiologisk forskning om idrætsudøveres sundhed. – Afholdelsen af konferencer om doping og idrætsudøveres sundhed i samarbejde med idrætsbevægelsen. – Bevidstgørelse af lærere, således at de bliver opmærksomme på problematikken om den sportslige etik. – En udvidelse af politisamarbejdet og det retlige samarbejde. – Indsættelse af bestemmelser om doping og om forbud mod doping i sportskontrakter. – Vedtagelse af en fælles erklæring svarende til en adfærdskodeks inden for idrætsverdenen til vedtagelse på en europæisk konference om dopingmisbruget inden for sport. 8 Kommissionen har med stor interesse læst den udtalelse, som den fik forelagt den 11. november 1999. Udtalelsen bekræfter nogle af de etiske principper som Kommissionen har forpligtet sig til at tage hensyn til ved udformningen af kommende foranstaltninger og i sine fremtidige overvejelser. De forslag, som Gruppen for etik har formuleret, vil endvidere blive analyseret med stor opmærksomhed og vil kunne resultere i initiativer fra Kommissionen. 5. ET NYT PARTNERSKAB: DET INTERNATIONALE ANTIDOPINGAGENTUR Fællesskabets deltagelse i oprettelsen af Det Internationale Antidopingagentur er et andet initiativ. Flere af de opgaver, som agenturet vil blive pålagt, ligger reelt inden for EF's kompetenceområde. Det gælder for eksempel beskyttelsen af folkesundheden, forskning og fri bevægelighed for idrætsudøvere. Fællesskabets ungdoms- og uddannelsespolitik kan også føres ud i livet gennem oplysningskampagner, der skal øge folks bevidsthed om problemet. Fællesskabet har således en klar interesse i at involvere sig i oprettelsen af agenturet. Agenturet skal danne ramme om et nyt partnerskab mellem den olympiske bevægelse og myndighederne. Det er uomtvistet, at idrætsorganisationerne hverken har mulighed for eller er kompetente til at tackle dopingproblemet. Det er derfor nødvendigt, at det offentlige griber ind. En af de store fordele ved det kommende agentur er for øvrigt, at de to store aktører i kampen mod doping får mulighed for at arbejde sammen. Endvidere er det nødvendigt, at alle berørte aktører moralsk forpligter sig til at gennemføre de beslutninger, som træffes af agenturet, selv om de alene har samme status som EF-retlige henstillinger. Den Europæiske Union - medlemsstaterne og Kommissionen - har hele tiden haft den holdning, at agenturet i sit virke skal respektere princippet om uafhængighed og åbenhed. Kommissionen kan i første omgang støtte oprettelsen af dette agentur, også selv om det skulle blive en privat selvejende institution. Efter Kommissionens opfattelse vil det imidlertid på sigt være nødvendigt, at det bliver et offentligretligt agentur. Det vil til den tid være påkrævet at afholde en international konference. Men udviklingen af en slagkraftig dopingbekæmpelse kan ikke afvente, at en sådan proces afsluttes. 9 Repræsentanterne for medlemsstaterne, for Kommissionen og for Europarådet har under forberedelserne til agenturets oprettelse talt med én stemme for at sikre, at disse principper bliver respekteret. Det forberedende arbejde har især muliggjort, at de to parter sikres en ligelig repræsentation i det kommende agentur, og at væsentlige afgørelser træffes med enstemmighed. På baggrund af disse aftaler inviterede Den Internationale Olympiske Komité (IOC) Det Europæiske Fællesskab til at deltage i oprettelsen af agenturet. IOC skrev i oktober 1999 til det fungerende formandskab for Rådet for Den Europæiske Union og til formanden for Europa-Kommissionen og opfordrede dem til at fuldføre etableringen af det Internationale Antidopingagentur og til at deltage i agenturet. IOC håber, at agenturet, der blev oprettet den 10. november 1999, vil være fuldt funktionsdygtigt inden afviklingen af De Olympiske Lege i Sydney i september 2000. Medlemsstaterne og Kommissionen har besluttet at tage denne opfordring op og at indlede forhandlinger med IOC. De synspunkter, som medlemsstaterne i enighed med Kommissionen har gjort gældende, har især angået princippet om agenturets uafhængighed og åbenhed og en fastlæggelse af agenturets opgaver: Under et møde, der blev afholdt den 2. november 1999, nåede IOC og Den Europæiske Union til enighed om et udkast til vedtægter for agenturet med følgende præciseringer: – Teksten skal indeholde en præcisering af, at et politisk og moralsk engagement fra alle de berørte parters side er af afgørende betydning for agenturets aktiviteter. – Agenturet har til opgave at vedtage og ændre listen over forbudte stoffer idet der tages udgangspunkt i den liste, som er udarbejdet af IOC's lægekomité. – Agenturet vil være ansvarlig for godkendelsen af kontrollaboratorier og for harmoniseringen af kontrolmetoder. – Agenturet skal organisere og forestå koordineringen af kontrollen uden for konkurrencerne i et tæt samarbejde med de internationale forbund og de berørte offentlige myndigheder. 10 – Statslige organisationer og idrætsorganisationer skal være ligeligt repræsenterede i fondens bestyrelse, der er uafhængig af enhver udefra kommende indflydelse, f. eks. i form af kommercielle interesser. – Beslutninger af stor betydning træffes i enstemmighed. – Agenturets fondsbestyrelse træffer så hurtigt som muligt afgørelse om agenturets endelige hjemsted under iagttagelse af objektivt fastsatte kriterier. Agenturet har sit midlertidige hjemsted i Lausanne. På grundlag af denne aftale, indgået med repræsentanter for Den Europæiske Union og Europarådet, har IOC ladet agenturets vedtægter registrere i henhold til loven med henblik på fondsbestyrelsens konstituering. Bestyrelsen vil få til opgave at træffe de første beslutninger navnlig om fastsættelsen af udvælgelseskriterierne for den by, hvor agenturet skal have sit permanente hjemsted. I overgangsperioden, der varer indtil den 1. januar 2002, vil EU have to personligt udnævnte repræsentanter i fondsbestyrelsen. Kommissionen deltager som observatør. IOC vil i de to første år stå for finansieringen af agenturet. Fællesskabet har således mulighed for, på forslag fra Kommissionen, at træffe en formel beslutning om sin fulde deltagelse i agenturets arbejde, herunder de finansielle aspekter. Med det for øje, vil Kommissionen kunne begynde at forberede udarbejdelsen af et forslag til Parlamentet og Ministerrådet med henblik på at formalisere Fællesskabets deltagelse i agenturets arbejde. Forslaget skal omfatte de nødvendige budgetmæssige overslag med henblik på at Fællesskabet kan påtage sig de økonomiske forpligtelser, som kommer til at påhvile de offentlige myndigheder, der sidder i bestyrelsen, og som vil begynde at løbe fra den 1. januar 2002. Den olympiske bevægelse venter at modtage svar fra Fællesskabet senest den 30. juni 2001. 6. MOBILISERING AF FÆLLESSKABSINSTRUMENTER Den tredje af Kommissionens foranstaltninger til bekæmpelse af doping består i en mobilisering af fællesskabsinstrumenter. Man kan gå to veje: Der kan dels ske bedre 11 koordinering af foranstaltninger af retlig karakter, og dels kan der ske en mobilisering af de fællesskabsprogrammer, under hvilke der kan ydes støtte til egentlige antidopingforanstaltninger på EU-plan. I 1999 er der blevet afholdt 77 verdensmesterskaber og 102 europæiske mesterskaber5 i Europa. Hertil kommer, at antallet af europæiske konkurrencer på klubplan og deltagerantallet stiger fra år til år. Det betyder mange idrætsudøvere, som rejser - hvoraf hovedparten er professionelle - og som er interesserede i at få nøje kendskab til dopingreglerne og konsekvenserne af en eventuel tilsidesættelse af reglerne. Det er derfor nødvendigt at sikre, at den europæiske sportsverden er undergivet regler, der ikke hindrer den frie bevægelighed, herunder især retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for den professionelle sport i Europa. Hvis den kamp, der i dag føres mod doping inden for sporten skal have varige konsekvenser og være effektiv, er det afgørende at sikre, at kampen koordineres og at der skabes en reel synergi mellem de foranstaltninger, der iværksættes af de forskellige aktører inden for deres respektive ansvarsområder: idrætsbevægelsen, staterne, de internationale organisationer, Den Europæiske Union og det Internationale Antidopingagentur. Den enkelte aktør spiller hver sin rolle. På fællesskabsplan er det vigtigt at mobilisere EU's instrumenter til bekæmpelse af doping. Flere af Fællesskabets politikker og instrumenter kan faktisk bidrage til dopingbekæmpelsen. De foranstaltninger, der iværksættes på det grundlag, skal koordineres med de andre aktører, der er involveret i dopingbekæmpelsen: Det Internationale Antidopingagentur, de nationale myndigheder og idrætsbevægelsen. Bestræbelserne skal især være rettet mod: – at styrke forskningen i dopingstoffer, metoder til afsløring af sådanne stoffer, de helbredsmæssige konsekvenser af doping og forskning i doping som et socio-økonomisk fænomen 5 Rapport fra Generalsekretæren for De Europæiske Olympiske Komitéer på generalforsamlingen i Prag, den 12. -13. november 1999. 12 – at mobilisere uddannelses-, erhvervsuddannelses- og ungdomsprogrammerne til fordel for oplysning og uddannelse om doping, for at gøre folk mere bevidste om dopingproblemerne, og for at forebygge doping – at udnytte de muligheder, som programmerne om politisamarbejdet og det retlige samarbejde giver – at styrke informationen om dopingstofferne – at udvikle foranstaltninger inden for den offentlige sundhedspolitik. Alle disse foranstaltninger bør give anledning til, at der sker en mobilisering af fællesskabsinstrumenter, således som det fremgår af bilag 1. 13 Konklusion Europa har altid været primus motor på den internationale sportsarena. Det er landene i Den Europæiske Union, som hvert afholder størstedelen af de sportslige begivenheder. EU bør derfor påtage sig et særligt ansvar for bekæmpelsen af doping, der er en alvorlig trussel mod sporten og dens troværdighed, idet der er tale om et fænomen, der "bringer sportsudøvernes sundhed i fare, forvansker konkurrencerne, ødelægger sportens anseelse, navnlig blandt de unge, og undergraver sportens etiske dimension", som det blev understreget i Parlamentets beslutning6. Fællesskabets aktioner bør styrke og stimulere de foranstaltninger, der er truffet af de nationale myndigheder og af idrætsorganisationerne. De bør mobilisere fællesskabsinstrumenter til fordel for dopingbekæmpelsen. Med den foreslåede støtteplan, imødekommer Kommissionen således de opfordringer, der er blevet fremsat af Det Europæiske Råd, Europa-Parlamentet og Regionsudvalget. For at sikre kontinuiteten på dette område vil Kommissionen hvert andet år offentliggøre en beretning om resultaterne af de aktioner, som er iværksat på fællesskabsplan og på nationalt plan, samt om udviklingen i anvendelsen af doping. Endelig vil Kommissionen bestræbe sig på at aktionerne koordineres med Europarådet. Kommissionen vil især overveje muligheden for at rette henstilling til Rådet i henhold til EF-traktatens artikel 300 med henblik på, at Fællesskabet tilslutter sig den europæiske antidopingkonvention7. Kommissionen vil også arbejde tæt sammen med de andre internationale partnere, der er involveret i kampen mod doping. Kommissionen, der noterer sig den udtalelse, som Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik har afgivet om dopingbekæmpelsen, er indstillet på at yde sit bidrag til, at Det Internationale Antidopingagentur får held med sit arbejde og til at gennemføre Fællesskabsplanen til bekæmpelse af doping. Med denne meddelelse mener Kommissionen at imødekomme anmodningerne fra de øvrige institutioner. Kommissionen ønsker ligeledes at leve op til de forventninger, som borgerne i Europa har og for hvem, sporten spiller en central rolle. Europa har 6 7 Ibid. 2. Ibid. 4. 14 traditionelt indtaget en vigtig plads i sporten på verdensplan. Europa har også været banebrydende inden for dopingbekæmpelse. Fællesskabsaktionen skal styrke og støtte denne kamp mod doping, så sporten kan genfinde sin egentlige etiske dimension og styrke de sportslige værdier, hvorefter sporten er en samfundsintegrerende faktor, bidrager til at forbedre folkesundheden og fungerer som en skole for livet. 15 Bilag 1 Udarbejdet den 19. 11. 99 FÆLLESSKABSFORANSTALTNINGER TIL BEKÆMPELSE AF DOPING 16 Hvis de bestræbelser der i dag udfoldes for at bekæmpe doping inden for sporten, skal være effektiv og have blivende virkning, er det afgørende at sikre, at der foregår en koordinering, og at der skabes en reel synergi mellem de foranstaltninger, der iværksættes af de forskellige aktører inden for deres respektive ansvarsområder: idrætsbevægelsen, staterne, de internationale organisationer, Den Europæiske Union og Det Internationale Antidopingagentur. Den enkelte aktør spiller en afgørende rolle. På fællesskabsplan er det vigtigt, at Den Europæiske Unions aktionsmuligheder mobiliseres til fordel for bekæmpelsen af doping. I Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000 – 2004)1, omtales doping f. eks. som en trussel, der skal bekæmpes. Flere af fællesskabets politikker og instrumenter kan faktisk bidrage til dopingbekæmpelsen. Bestræbelserne vil især være rettet mod: 1. EN STYRKELSE AF FORSKNINGEN I DOPINGSTOFFER, METODER TIL AFSLØRING AF SÅDANNE STOFFER OG DE HELBREDSMÆSSIGE KONSEKVENSER AF DOPING. Fællesskabets indsats på forskningsområdet har allerede gennem flere år aktivt bidraget til at bekæmpe doping inden for sporten. Rammeprogrammet2 giver ikke blot mulighed for at etablere et samarbejde mellem kompetente forskningsenheder inden for EU men også med andre regioner i verden, hvilket kan ske i henhold til videnskabelige og teknologiske samarbejdsaftaler. – forskning er et afgørende instrument i bekæmpelsen af doping, især fordi: – doping er et socio-økonomisk fænomen, der langt fra er af marginal betydning, men berører et stort antal professionelle sportsfolk og amatørsportsfolk – troværdigheden af de beslutninger og retningslinier, der vedtages - herunder fordømmelsen af dem, der snyder - afhænger af, at der findes et velfungerende system til afsløring af misbruget (fra prøveudtagning til indberetning af resultaterne) 1 2 KOM (1999) 239 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 182/1999/EF om femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002). 17 – moderne dopingteknikker hele tiden udvikler sig og udnytter den nyeste viden inden for det medicinske og farmakologiske område – de helbredsmæssige virkninger af anvendelsen af dopingstoffer endnu ikke kendes. – Der er imidlertid behov for forbedringer. De videnskabelige kriterier for doping, strukturerne for dopingkontrollen og de fremskridt, der sker inden for forskningen i dopingstoffer, varierer fra land til land. Med disse forskelle landene imellem er det ikke muligt at dæmme op for anvendelsen af doping. Forskellene kan endog gøre det lettere at anvende doping. Stillet overfor dette socio-økonomiske fænomen, der er i hurtig udvikling, kan de traditionelle strukturer til regulering af sporten, ikke længere basere sig på utilstrækkelige videnskabelige redskaber. Ud over en reform af strukturerne, vil en mere målrettet forskningsindsats, der er koordineret på EU-plan, give mulighed for en mere sammenhængende og effektiv bekæmpelse af doping. – For øjeblikket er der inden for det femte rammeprogram to specifikke temaer, der omfatter aktiviteter af relevans for bekæmpelsen af doping: programmerne "konkurrence- og bæredygtig vækst" og "forbedring af livskvalitet". Der er tre hovedopgaver: i) udarbejdelsen af metoder og instrumenter til afsløring og måling af kritiske stoffer ii) udviklingen af et samarbejde mellem antidoping laboratorier og uddannelse af deres teknikere iii) forståelse for langtidsvirkningerne af doping for den enkelte. – Visse aspekter bør uddybes. Den Internationale Olympiske Komité (IOC) har således inden for rammerne af et EF-forskningsprogram opstillet en liste over prioriterede forskningsområder under det femte rammeprogram, og som vedrører udviklingen af grundlæggende medicinsk viden og af måleteknikker3. 3 Europa-Kommissionen, generaldirektoratet for forskning - Programmet for standardisering, måling og prøvning, "Harmonising the way and means of fighting against doping in sport (HARDOP)" - endelig rapport om projekt SMT4-1998-6530. 18 Forskning af lægelig og fysiologisk karakter (programmet "Forbedring af livskvalitet") – styrkelse af det videnskabelige grundlag til analysering af hvilke sundhedsmæssige risici, der er knyttet til anvendelsen af dopingstoffer, herunder de socio-økonomiske og psykologiske aspekter – udviklingen af metoder til forebyggelse af og kontrol med anvendelsen af dopingstoffer – fysiologiske ændringer som følge af anvendelsen af visse stoffer, hvorved stofferne lettere kan afsløres særlige ændringer i visse blodparametre (sporstoffer) og en ændring af definitionen af dopingbegrebet for tillade deres anvendelse – påvisning af om lægemidler/farmaceutiske stoffer/medicinalvarer har en eventuel dopingeffekt, i samarbejde med medicinalindustrien (videnskabelig overvågning af doping). Forskning af måleteknisk art (programmet konkurrence- og bæredygtig vækst) – nye metoder og instrumenter til måling og til afsløring af stoffer med henblik på en hurtigere, mere troværdig og mere økonomisk måling af forbudte stoffer – redskaber til kvalitetskontrol og referencestoffer til anvendelse af antidoping laboratorier – systemer til identifikation og beskyttelse af prøver – mobile laboratorier og kompatible instrumenter – analytiske databaser til karakterisering af stoffer. – Endvidere vil en indsats til støtte for etableringen af infrastrukturer inden for forskningen (tema 3 under det femte rammeprogram "konkurrence- og bæredygtig vækst") kunne bidrage til, at der for laboratorier og instanser med 19 ansvar for dopingbekæmpelse kan udarbejdes de fornødne regelsæt, som vil kunne anerkendes af politi og domstole i de forskellige lande. Laboratoriernes øgede videnskabelige og tekniske troværdighed vil give dem mulighed for at indgå i et samarbejde med andre sektorer (apoteker, politiet, toldmyndigheder etc. ). En sådan indsats har navnlig til formål – at hjælpe antidoping laboratorier, der søger at blive godkendt ifølge ISO 17025-normen eller at få en ISO 9001-certificering – at støtte uddannelsen af laboratoriernes tekniske og administrative personale og af prøveindsamlere, således at de kan godkendes til at udføre tværnationale kontroller og til at deltage i tværfaglige hold – at udvikle og organisere et system med mobile prøveudtagnings- og kontrolenheder af høj kvalitet – at udvikle testsystemer mellem laboratorier, som lever op til kravet om sporbarhed – at etablere banker indeholdende stoffer og referencematerialer Det femte rammeprogram for indsatsen inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) kan også omfatte forskning i de psykologiske og socio- økonomiske forhold, der er forbundet med anvendelsen af doping hos professionelle sportsfolk og amatørsportsfolk, under temaet "forbedring af livskvalitet og forvaltning af de levende ressourcer", og særligt under forskning i folkesundhed og forskning inden for sundhedssektoren. 2. EN MOBILISERING OG UNGDOMSPROGRAMMERNE TIL FORDEL FOR OPLYSNING OG UDDANNELSE OM DOPING, DER SKAL GØRE FOLK BEVIDSTE OM DOPINGPROBLEMERNE, OG TIL FOREBYGGELSE AF DOPING. ERHVERVSUDDANNELSES- UDDANNELSES-, AF Kommissionens programmer inden for ungdom, almen uddannelse og erhvervsuddannelse kan yde et vigtigt bidrag til dopingbekæmpelsen, især med hensyn til bevidstgørelse, forebyggelse samt uddannelse og oplysning. Det gælder hovedsagelig Leonardo- og Socrates-programmerne og Fællesskabets fremtidige 20 handlingsprogram for unge. Selv om bekæmpelsen af doping ikke er programmernes egentlige målsætning, kan de yde et ikke ubetydeligt indirekte bidrag, forudsat at projekter, der indgives, opfylder programmernes målsætninger og kriterier. Socrates-programmet4, der er Den Europæiske Unions handlingsprogram for samarbejde på uddannelsesområdet, har til formål at fremme det tværnationale samarbejde og at forbedre undervisningens kvalitet gennem indgåelse tværnationale partnerskaber. Leonardo-programmet5 er handlingsprogrammet af til gennemførelse af en erhvervsuddannelsespolitik i Det Europæiske Fællesskab. unge6 EF-handlingsprogram for omhandler fremtidige Endelig det samarbejdspolitikken på ungdomsområdet, herunder volontørtjeneste og udvekslinger af unge inden for Fællesskabet og med tredjelande. Disse 3 programmer kan samtidig med opfyldelsen af de generelle målsætninger yde et ikke ubetydeligt bidrag til kampen mod doping. EF-handlingsprogrammet for unge er et godt eksempel. Formålet med programmet er: a) at fremme de unges aktive bidrag til de europæiske integrationsbestræbelser gennem deltagelse i tværnationale udvekslinger b) at styrke de unges solidaritetsfølelse ved i højere grad at lade dem deltage i tværnationale, almennyttige aktiviteter c) at fremme de unges initiativ, iværksætterånd og kreativitet, således at de kan deltage aktivt i samfundslivet 4 5 6 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 819/95/EF af 14. marts 1995 om iværksættelsen af Fællesskabets handlingsprogram SOCRATES - EFT L 87 af 20. 04. 1995, s. 10. Fælles holdning (EF) nr. 6/1999 fastlagt af Rådet den 21. december 1998 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. /1999/EF om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse - EFT C 49 af 22. 02. 1999, s. 42 - 64. Rådets afgørelse 94/819/EF af 6. december 1994 om et handlingsprogram for gennemførelsen af en erhvervsuddannelsespolitik i Det Europæiske Fællesskab "Leonardo da Vinci" - EFT L 340 af 29. 12. 1994, s. 8 - 24. Rådets afgørelse af 26. april 1999 om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse "Leonardo da Vinci" - EFT L 146 af 11. 6. 1999, s. 33 - 47. Fælles holdning (EF) nr. 22/1999 fastlagt af Rådet den 28. juni 1999 med henblik på vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. /1999/EF om oprettelse af EF-handlingsprogrammet for unge - EFT C 210 af 22. 07. 1999, 1-33. 21 d) at styrke samarbejdet på ungdomsområdet ved at fremme udvekslingen af god praksis, uddannelsen af ungdomskonsulenter/-ledere og udviklingen af nyskabende aktioner på fællesskabsniveau. Programmet bidrager ligeledes til gennemførelsen af mål inden for andre relevante områder af fællesskabspolitikken. Programmets mål gennemføres ved hjælp af 5 aktioner: – Ungdom for Europa: udvekslinger af unge inden for Fællesskabet og udvekslinger af unge med tredjelande – Europæisk volontørtjeneste: Europæisk volontørtjeneste inden for Fællesskabet og Europæisk volontørtjeneste i tredjelande – ungdomsinitiativer – fælles aktioner – supplerende foranstaltninger: Uddannelse og samarbejde for personer, der er involveret i ungdomspolitik, information af unge og undersøgelser på ungdomsområdet samt støtteforanstaltninger. Dopingbekæmpelsen kan indgå som et element i disse aktioner. Uddannelsen af ungdomsledere, udvekslinger af unge idrætsudøvere, initiativer til fordel for unge m. v. er områder, hvor det er muligt at udvikle aktioner til bekæmpelse af doping i relation til uddannelse, information, bevidstgørelse og forebyggelse. Det bidrag, som programmet for unge kan yde til bekæmpelsen af doping, kan - ligesom det er tilfældet for Leonardo- og Socrates-programmet - kun være indirekte og er grundlæggende afhængig af, at flere unge sportsinteresserede deltager i uformelle uddannelsesprojekter, der opfylder de mål og kriterier, der fremgår af det nye program. Det kan kun ske ved, at flere sports- og idrætsforeninger deltager i programmets aktiviteter. Desuden gennemfører Generaldirektoratet for uddannelse og kultur, uden for rammerne af disse programmer, en informationskampagne med henblik på at gøre alle sportsfolk mere bevidste om problemet. 22 Endelig vil Kommissionen, ved at udnytte sine gunstige relationer til idrætsverdenen og myndighederne med ansvar for sport, især styrke dopingbekæmpelsen ved: – at fremme informationsudvekslingen mellem de ansvarlige inden for sporten og ved at udbrede kendskabet til god praksis – at fremme en tilnærmelse af lovgivningerne og deres gennemførelse, og af idrætsforbundenes regler og praksis. Det vil ske med respekt for den kompetence, som besiddes af de berørte partnere: staterne og idrætsbevægelsen. En følgegruppe for dopingbekæmpelse, bestående af repræsentanter for medlemsstaterne og idrætsbevægelsen, vil blive etableret for regelmæssigt at følge processen og for at fremme informationsudvekslingen. Det Internationale Antidopingagentur kommer til at spille en afgørende rolle i gennemførelsen af de nævnte mål. 3. UDNYTTELSE EN POLITISAMARBEJDET OG DET RETLIGE SAMARBEJDE GIVER DE MULIGHEDER, AF SOM PROGRAMMERNE OM Bekæmpelsen af doping i Den Europæiske Union kræver et øget samarbejde inden for politisamarbejdet og det retlige samarbejde, mellem politifolk, toldere og andre myndigheder, med ansvar for retshåndhævelse og retsvæsenet. Inden for rammerne af Oisin-programmet7 (program for udveksling og uddannelse af samt samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder) og Grotius-programmet8 (et tilskyndelses- og udvekslingsprogram for aktørerne inden for retsvæsenet) og eventuelle fremtidige programmer vil der kunne iværksættes følgende aktionstyper: specifikke uddannelser, bevidstgørelseskampagner, forbedret informations- udveksling, udvekslings- og uddannelsesprogrammer og afholdelsen af møder. 7 8 Fælles aktion 97/12/RIA af 20. december 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K. 3 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende et rammeprogram for udveksling og uddannelse af samt samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder (Oisin) - EFT L 7 af 10. 01. 1997, s. 5 - 8. Fælles aktion 96/636/RIA af 28. oktober 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K. 3 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende et tilskyndelses- og udvekslingsprogram for aktørerne inden for retsvæsenet (Grotius) - EFT L 287 af 08. 11. 1996, s. 3-6. 23 4. EN STYRKELSE AF INFORMATIONEN OM DOPINGSTOFFERNE Den liste over forbudte stoffer, som er fastsat af IOC, indgår som en integreret del af Europarådets europæiske konvention om antidoping9. Visse farmaceutiske specialiteter indeholder stoffer, der er opført på denne liste. På fællesskabsplan fastsætter Rådets direktiv 92/27/EØF af 31. marts 199210 betingelser vedrørende etikettering af og indlægssedler til humanmedicinske lægemidler. I visse medlemsstater fremgår det af indlægssedlerne for visse specialiteter, at den pågældende specialitet indeholder aktive stoffer, der i en dopingtest kan give en positiv reaktion. Direktivet giver også mulighed for anvendelsen af en sådan fremgangsmåde, hvis "en særlig advarsel. er nødvendig for det pågældende lægemiddel". Det er imidlertid ikke alle medlemsstater, der gør brug af denne mulighed. Af direktivets artikel 12 fremgår, at Kommissionen om nødvendigt udarbejder retningslinjer vedrørende især formuleringen af visse særlige advarsler i forbindelse med bestemte kategorier af lægemidler. Med henblik på at farmaceutiske specialiteter, der indeholder forbudte stoffer, forsynes med bedre oplysninger, foreslår Kommissionen, at der indledes drøftelser med medlemsstaterne om dette spørgsmål, især inden for rammerne af de kommende møder i lægemiddeludvalget. 5. EN UDVIKLING AF FORANSTALTNINGER INDEN FOR DEN OFFENTLIGE SUNDHEDS- POLITIK Den massive stigning i anvendelsen af doping, der har fundet sted på det seneste, er nu også blevet et problem for folkesundheden. Artikel 152 må i den forbindelse give mulighed for i højere grad at samordne medlemsstaternes politikker til bekæmpelse af doping inden for sporten. Kommissionen har derfor planer om at fremlægge et forslag til Rådets henstilling vedrørende forebyggelse af doping inden for sporten og især inden for amatørsporten, under henvisning til traktatens artikel 152. 9 10 Europarådet - europæiske traktater - ETS-135. EFT L 113, 01. 05. 1993, s. 8. - 12. 24 a) b) c) d) e) f) g) Henstillingen har som sin primære målsætning, at medlemsstaterne - med henblik på at sikre et højere sundhedsbeskyttelsesniveau i forbindelse med at man forebygger anvendelsen af doping blandt sportsfolk og især blandt amatørsportsfolk - fremmer sport som en sund livsstil, hvor man gør opmærksom på fordelene ved at udøve sport og på de helbredsmæssige og etiske konsekvenser af at anvende doping. Ifølge forslaget til henstilling vil medlemsstaterne - med henblik på at lette og fremme udøvelsen af en sport uden anvendelsen af dopingstoffer eller -metoder - blive opfordret til: at øge trænernes bevidsthed om problemet og at uddanne dem, så de kan gå ind i forebyggelsesarbejdet, og at forsyne dem forebyggelsesredskaber at lade forebyggelse mod doping indgå i den grundlæggende og den videregående uddannelse for læger og andet sundhedspersonale og at stille de nødvendige ressourcer til deres rådighed, så de kan påtage sig en forebyggende rolle tilskynde sportsklubber, skoler og universiteter, kommunale væresteder og at sundhedscentre til at udarbejde forebyggelsesprogrammer at fremme sportsudøvernes aktive deltagelse, ved at de undervises og informeres af andre sportsudøvere og ved at lægge vægt på holdets rolle i sporten at informere forældre om de risici, der er forbundet med doping og at opfordre dem til at lære deres børn grundlæggende værdier som et godt helbred, fair play og holdfølelse at integrere forebyggelse af doping i deres generelle programmer til forebyggelse af narkotikamisbrug og i deres sundhedsprogrammer at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at undgå overdreven træning og for mange konkurrencer, der indebærer, at der ikke bliver tilstrækkelig tid til at hvile, og som kan føre til doping. Endvidere vil medlemsstaterne blive opfordret til - for at få et bedre kendskab til sportsudøveres anvendelse af doping og hensigtsmæssige forebyggelsesmetoder - at fremme og følge den forskning, der udføres på dette område, under hensyntagen til henstillinger og forskning på EF-plan og på internationalt plan. Endelig vil det være en god ide, at medlemsstaterne udarbejder rapporter om de foranstaltninger, de vedtager og gennemfører på det område, der er omfattet af henstillingen, for dermed at bidrage til skabelsen af en sammenhængende ramme for forebyggelse af doping blandt sportsfolk, og at de informerer Kommissionen om disse foranstaltninger efter en periode på tre år at regne fra henstillingens vedtagelse, 25 med angivelse af hvordan der i de omtalte foranstaltninger er taget hensyn til henstillingen. I henstillingen opfordres Kommissionen til: – at udarbejde en rapport om den epidemiologiske forekomst af doping blandt sportsfolk i hele Fællesskabet, og om hvilke omstændigheder, der fører til anvendelse af doping. – at fremme forskningen i, hvilken virkning forskellige programmer og strategier har for forebyggelsen af doping blandt sportsfolk og hvor effektive programmerne og strategierne er. – at fastsætte retningslinjer vedrørende udarbejdelsen, gennemførelsen og evalueringen af forebyggelsesprogrammer og -strategier – at støtte og koordinere udvekslingen af forebyggelsesprogrammer og -aktiviteter mellem læger og andet sundhedspersonale samt personer, der beskæftiger sig med idræt i medlemsstaterne og mellem sundheds- og sportscentre. – at sikre en opfølgning af de områder, der er omfattet af henstillingen, med henblik på at revidere og ajourføre henstillingen og inden for en frist på 5 år at udarbejde en rapport, hvori der tages hensyn til medlemsstaternes rapporter og de seneste videnskabelige oplysninger og råd. Den nye handlingsplan om folkesundhed, som der fremsættes forslag om inden længe, vil gøre det muligt at fokusere på foranstaltninger til bekæmpelse af doping på tværs af de tre centrale aktivitetsområder. Fællesskabets handlingsprogram vedrørende forebyggelse af narkotikamisbrug og Fællesskabets handlingsprogram for sundhedsfremme, sundhedsoplysning, sundhedsundervisning og sundhedsuddannelse som led i indsatsen inden for folkesundhed har allerede bidraget til bekæmpelsen af narkotikamisbruget især ved at tilskynde medlemsstaterne til at samarbejde, ved at støtte deres aktioner og ved at fremme en koordinering af deres politikker og programmer. Disse to programmer kan bidrage til, at der fremtiden lægges mere vægt på oplysning, undervisning og 26 uddannelse med henblik på at forebygge doping og de deraf følgende risici, især for de unge. +++++ 27 Bilag 2 DEN ETISKE GRUPPES MENING OM DE ETISKE ASPEKTER VEDRØRENDE BEKÆMPELSE AF DOPING INDEN FOR SPORT 28 Opinion of the European Group on Ethics in Science and New Technologies (EGE) on the « Ethical Aspects arising from Doping in Sport » Chairperson’s note : This Opinion is submitted at the present time because of its topical nature. In addition, in a few weeks time, we shall be making available materials which presents the overall context of doping in sport and the related ethical debate. The European Group on Ethics in Science and New Technologies (EGE), Having regard to the request for an Opinion by the European Commission of 22 April 1999 on doping in sport, Having regard to the Treaty on European Community, and in particular its Title XIII and Article 152 on public health and its Title III and Article 39 on free movement of persons, services and capital, Having regard to the Treaty on European Union, and in particular its declaration on sport adopted by the Conference, Having regard to the Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work, Having regard to the Council Directive 94/33/EC of 22 June 1994 on the protection of young people at work, Having regard to the Presidency conclusions of the December 1998 Vienna Council on doping in sport, Having regard to the Resolution of the Council and of the Representatives of the Governments of the Member States of 3 December 1990 on Community action to combat the use of drugs, including the abuse of medicinal products, particularly in sport, Having regard to the Declaration by the Council and the Ministers for Health of the Member States, meeting within the Council of 4 June 1991 on action to combat the use of drugs, including the abuse of medicinal products, in sport, Having regard to the Resolution of the Council and of the Representatives of the Governments of the Member States on a code of conduct against doping in sport adopted in 1992, Having regard to the European Parliament Resolution of 17 December 1998 on urgent measures to be taken against doping in sport, 29 Having regard to the European Parliament Resolution of 13 April 1999 on criminal procedures in the European Union, Having regard to the Final declaration of the informal meeting of Ministers in January 1999 in Bad Godesberg, Having regard to the Council Presidency conclusions of the informal meeting of the Sport Ministers on 31 May to 2 June 1999 in Paderborn, Having regard to the Commission staff working paper “The development and prospects for Community action in the field of sport” of 29 September 1998 Having regard to the European Commission “non paper” “The fight against doping in sport : options for European Union action” of 12 January 1999, Having regard to the DG X (Information, Communication, Culture, Audiovisual) consultation document “The European model of sport” of November 1998, Having regard to national regulations and opinions expressed by national ethical bodies within the European Union on doping in sport, Having regard to the Council of Europe Anti-doping Convention adopted on 16 November 1989 and to the further extensive work deriving from it, Having regard to the Council of Europe’s European Charter on Sport of 24 September 1992 and its Recommendation R(92)14 on the Code of Sporting Ethics, the purpose of which is to ensure that safe and healthy sport, accessible to all, is practised at all levels, Having regard to the United Nations Convention on the Rights of the Child adopted by the General Assembly on 20 November 1989, Having regard to the Universal Declaration on the Human Genome and Human Rights adopted by the General Conference of UNESCO on 11 November 1997, Having regard to the Lausanne declaration on doping in sport adopted by the World Conference on Doping in Sport on 4 February 1999, Having regard to the hearing held on 21 September 1999 by the EGE, with experts, representatives of the European Institutions and of interest groups (health, sport federations, industry, religions), Having heard the rapporteurs. 30 THE CONTEXT OF MODERN SPORT 2. 1 Transformation of sporting activities and the values in sport There is an urgent need for policy to take into account the profound change that has taken place in sport in this century due to the influences of growing economic interests and of the mass media on an increasingly global scale. These influences have accelerated medical and technological developments in sport and related industries as well as increased the pressure take into put on the sports person. As a result, all action concerning doping must consideration, in accordance with this change, the realisation that today performance and victory prevail over competition and participation. The Group thus intends to stress the tension that exists between anti doping measures and an unlimited demand for enhanced performance. 2. 2 Scope of the Opinion DEFINITIONS This Opinion applies directly to professional or semi-professional competitive sport. It may apply to amateur sport, as the frontier between amateur and professional sport today is becoming increasingly blurred. The Opinion applies only indirectly to “sport for all” (or recreational sport). 2. 3 Defining doping in sport For the purpose of this Opinion, the Group proposes to define doping as «the use of substances, dosages or methods with the intention of enhancing sporting performance, which are banned mainly because they may have a harmful effect on sportsmen/women’s health and which may compromise the generally accepted conditions of fair play». 2. 4 Ethical approach to doping in sport ETHICAL APPROACH The demands that society places on sport cannot be reduced merely to seeking high performance and economic financial gain for sportsmen/women, sport associations and the media. Sporting activities, even professional and semi-professional sport, relate to ethical in particular, fair play. Sporting activities are also based on a social compact, values, justifying the idea that sport is regarded as socially meaningful, valuable and as a cultural good. 2. 5 Fundamental European ethical principles in the fight against doping. All measures taken at EU level should seek to prevent and to combat doping, as well as to promote the health of sportsmen/women, and should take into consideration several ethical principles which are central to the fight against doping. These include: • protection of health and safety of citizens, which includes sportsmen/women; 31 • integrity and transparency, which requires guaranteeing the honesty of sports events and the outlawing of cheating; • protection of vulnerable persons, especially children; • dignity of the sportspersons and freedom from exploitation. 2. 6 Rights and obligations of sportsmen/women The rights and obligations of sportsmen/women, which are important in the context of an ethical approach to doping in sport, relate mainly to the following: • • • • • • autonomy which implies that the sportsman/woman can make use of his/her body freely; information about what kind of substances, methods and risks are involved; competition under fair conditions, based on equality of access to competition; protection from any kind of exploitation linked to economic interests which could seriously limit the autonomy of the sportsman/woman; participation in the implementation of ethical rules in sport; participation in decision-making processes in the various sports concerned, with the aim of informing the sportsmen/women about risks, advantages, forms of medicalization and how rules are defined with regard to controls and sanctions. 2. 7 Shared responsibilities and obligations of sports associations and sportsmen/women Certain obligations are associated with the rights linked to sporting activities. Such obligations include fair competition which means respect for the rules set down. Fairness not only demands that all sportsmen/women understand and respect such mutually recognized rules, but also requires that the sports associations (regional, national, european, international federations as well as clubs) create conditions which ensure that the sportsmen/women are able to respect those rules. The sports associations at all levels, including International Federations (IFs) and the International Olympic Committee (IOC), should actively promote sports ethics given their global power and their financial resources. They must provide sportsmen/women with information on what kind of substances, methods and risks are involved with a particular sporting activity. The right that sportsmen/women have to this information, and the duty of both parties to adhere to anti-doping rules, should be laid down in their contracts. Both parties should be liable to sanctions. 32 HEALTH ISSUES AND MEDICAL ETHICS 2. 8 Sports medicine and ethics The application of medicine in sports implies specific responsibilities for those who are involved (doctors, trainers, masseurs, psychologists, pharmacists, etc. ) in that they exercise considerable influence on the sportsman/woman. Even if it is generally accepted that the sports physician does not have a solely preventive and/or therapeutic function, because he/she follows the sportsman/woman’s training, he/she nevertheless must scrupulously respect the ethical principles of his/her profession and specifically the preservation of the sportsman/woman’s health. Even in the EU member states where sports medicine is not recognised as a speciality, as it is in four EU countries (Austria, Finland, Italy, Portugal), the EU should contribute towards further training courses in sports medicine and in general medical education. The EU should also encourage the Member States, to organize campaigns to raise awareness in educational institutions about the problems of health and medicine in sport. including financially, Moreover, it is important that the EU encourages consultation between all parties involved, especially organisations of medical practitioners directly associated with the sports movement, with the aim of promoting the drafting of a code of good practice in sports medicine. 2. 9 Doping prevention and healthcare surveillance The fight against doping cannot be limited to being repressive and can only be successful if all parties involved are interested and make every effort possible to combat doping and promote health in sport. This is the most desirable solution, considering the difficulties faced by previous attempts by the sports movements to prevent and to control doping. Consequently, the main focus should be on the sportsman/woman’s health and on guaranteeing consistent overall medical care. In this context, the Group recommends the setting up of a service of specialized medical, psychological and informational support for sportsmen/women which would be voluntary, non-binding and free of charge. This would allow sportsmen/women to have their health evaluated wherever necessary. The European Agency on the Evaluation of Medicinal Products EMEA should be involved in evaluating the effects of doping on the physical and psychological health of sportsmen/women. It should also be involved in issuing drug-warnings to athletes, directly accessible on the Internet. Special attention must be paid to new drugs which could be used as doping products, especially drugs derived from genetic technologies which may be less detectable. Furthermore, specific clauses on the protection of sportspersons should be introduced, in so far as they are workers exposed to particular occupational hazards, into appropriate Community texts on the health and safety of workers. 33 2. 10 Vulnerable Groups Taking into account the growing number of children and adolescents involved in top-level training methods and in sporting activities and the pressures exercised on them, measures to preserve their health and to protect their autonomy must be strengthened. Children and adolescents are particularly vulnerable to manipulation and exploitation, including by doping. Psychological pressure, long training hours and demanding sponsoring contracts can be considered analogous to child labour. In order to protect the childrens’ physical and psychological health, sporting activities at top-level should be governed by rules similar to those applied to children “at work”. Such rules refer to the principles of the UN Convention on the Protection of Children of 1990 and also to the EU Directive of June 1994 on the protection of young people at work, mentioned above. Apart from their protection as “children at work”, children and adolescents have to be fully informed about the risks and dangers arising from their activities, so that they can themselves also take a decision on their sporting activities. In this respect, there is a specific duty by the federations to inform the parents about those risks and dangers. Furthermore, it is equally important to help the parents of young sportspersons assume the particular responsibilities which require them to preserve the health of their children, to assist their children in developing their autonomy, and fostering their personal enrichment. A directive should be elaborated on the protection of children and adolescents in sport, notably those who aspire to become professional or semi-professional. 2. 11 Qualitative and quantitative approaches to doping DOPING DETECTION Only establishing a single list of prohibited substance for all kinds of sports is misconceived in view of the need to safeguard sportsman/woman’s health and in this manner defining what should or should not be considered as doping. The Group advocates a more science-based approach, which takes account not only of certain substances according to their specific nature, but also to the allowed dosage of associated medical substances which may interact to jeopardise the health of the sportsman/woman. This should be based on up-to-date scientific knowledge. A European laboratory of reference should be established to act as a coordinator of a European-wide network of licenced high quality laboratories. In the perspective of an extension of the European Agency on the Evaluation of Medicinal Products (EMEA)’s competences, it is recommended that the Agency also be given competency to draw up and publish information on pharmaceuticals, registered in Member States, which are susceptible to being used for performance enhancement and hence for doping purposes. 2. 12 The control of doping and the principle of the separation of functions Without compromising the autonomy of the sporting associations, it is important that the principle of independent judgement is respected in the carrying out of anti-doping measures, 34 in order to avoid a conflict of interest, which can arise when the same bodies act as both judges and parties. It follows from this principle that the sporting associations, notably the federations, cannot be the only ones to carry out anti-doping controls. For one thing, these controls are insufficient if they are limited to times of competition. Furthermore, the federations, for whom the essential goal is to obtain from their athletes the best possible results, cannot alone be responsible for controlling practices which have as their exact goal the achievement of ever-better performance. There is therefore a need for an external and independent system of control. This system should provide for random controls, during, as well as outside competitions. 2. 13 The control of doping as regards police and judicial cooperation Police and judicial cooperation, provided for in the 3rd Pillar of the EU Treaty, should be established at the EU level in the area of the fight against doping. In the mean time, the Commission interservice group on drugs should have an enlarged mandate to deal with drugs uses for doping in sport. Special attention should be paid to the use of the Internet as a means to traffic in drugs for the purpose of doping in sport. 2. 14 A World Agency to combat doping in sport WORLD AGENCY Efforts initiated by the IOC to establish a World Agency to combat doping in sport address the need to guarantee an external and independent dimension to the fight against doping. However, the viability of such an agency is dependent on certain conditions which are indispensible to its credibility and effectiveness. These conditions are: • A statute of independence: To guarantee the agency’s independence, representatives of the sports movement, should not have the majority of responsibility over the management of the agency. Representatives of public bodies should constitute at least 50 percent of the membership of the agency and its executive board. including sportsmen/women, • Transparency and accountability: The agency’s work should remain as transparent as possible, through measures such as: the publishing of an annual report; the participation of NGOs in certain areas of the agency’s work; transparency of the means of financing and in decision-making procedures. • Authority : In the event that the proposed agency does not have decision-making authority, and in the event there is no other international organization that takes on an overarching role, the agency must at least benefit from the assistance of the highest authorities available both within and outside the field of sport. 35 • Neutrality and the role of conciliation: The agency’s statute must clearly define its mission in order to avoid conflicting responsibilities with other bodies such as the IOC, the WHO, and the EU. Finally, it is helpful to underline the potential role for the agency as a conciliator between federations and their member sports persons. • Competence : The agency should benefit from the assistance of the highest scientific and ethical expertise both within and outside the field of sport. In particular, collaboration with EMEA should be encouraged. • The promotion of a sports ethic: Beyond research on doping and the health of sportspersons, the agency should include an ethics department which is pluralist, multi- disciplinary and independent, and which can be consulted, when necessary, at the request of a state. There should also be funding for further ethical research. Furthermore, the Group considers that the term “Anti-doping”, in the proposed name of the agency, brings with it negative connotations and oversimplifies a complex issue. It would be preferable to consider a name for the agency which implies a broader scope, such as: « Agency for the Health and Safety in Sport ». The Agency should elaborate and make public an « Annual Report on Health and Safety in Sport ». EDUCATION AND RESEARCH 2. 15 Research The Group insists on the need for epidemiological research on health consequences of sporting activities, and follow-up studies, particularly long-term studies, on the growing influence of medicine in sport and its abuse. Further research on detection methods should also be promoted. Research is also needed on the wider sociological aspects of sport, including the ethical and juridical issues arising from the commercialization and medicalization of sport. In particular, such research should be encouraged in the context of future Community research framework programmes. 2. 16 Raising awareness Consensus conferences should be organised in cooperation with the sporting associations and educational bodies, on the theme of doping and the health of sportspersons. Education professionals should be sensitized to questions related to ethics in sport and its instruction, in accordance with the education methods of each particular country. 36 2. 17 Funding of anti-doping and health measures FINANCE Public authorities already contribute considerable funds to the support of sport. Sporting activities generate a large amount of money. Furthermore, to ensure fair play is in the interests of sport itself. It is therefore an ethical requirement that the money raised by sport should contribute substantially to the efforts against doping and in favour of sportspersons’ health and security. 2. 18 Drafting a code of good conduct in sport CODE OF CONDUCT A European conference on doping in sport should be organised by the European Union in cooperation with the Council of Europe, with the aim of having the participants (the the sports movements, States, European institutions, professional medical sportsperson, industry, organizations representing organizations, representatives of the pharmaceutical youth and families, the media, audiovisual in particular. ) agree on a common Declaration, equivalent to a code of good conduct in sport. The European Group on Ethics in Science and New Technologies: The Members Paula Martinho da Silva Anne McLaren Marja Sorsa Ina Wagner Göran Hermerén Gilbert Hottois Dietmar Mieth Octavi Quintana Trias Stefano Rodota Egbert Schroten Peter Whittaker The Chairperson Noëlle Lenoir 37 Bilag 3 DOKUMENTER OM OPRETTELSEN AF VERDRENS ANTI-DOPING AGENTUR 38 ANTOINE ROCHAT Doctor of Law NOTARY LAUSANNE Grand-Chêne 8 _______ No. 1185 Agence mondiale antidopage World Anti-Doping Agency Foundation in Lausanne __________ CONSTITUTIVE INSTRUMENT OF FOUNDATION signed on 10th November 1999 39 Original number 1185 - of 10th November 1999 ------------------------------------------------------- CONSTITUTIVE INSTRUMENT OF FOUNDATION BEFORE ANTOINE ROCHAT, NOTARY, in Lausanne for the district of Lausanne, the following appears: the INTERNATIONAL OLYMPIC COMMITTEE, an association under Swiss law, the seat whereof is in Lausanne, --------------------------------------------------------------------------- represented by its President, Mr Juan Antonio Samaranch, who represents it pursuant to the Olympic Charter, and its Director General, Mr François Carrard. ------------------------------ The founder declares the constitution of a foundation in the meaning of articles eighty et seq. of the Swiss Civil Code, named -------------------------------------------------------------------- ------- AGENCE MONDIALE ANTIDOPAGE -------- -------- WORLD ANTI-DOPING AGENCY, -------- the seat whereof is in Lausanne. ------------------------------------------------------------------- The founder establishes the statutes of the foundation as follows: -------------------------- ----- Article 1 - Designation ----- Under the name "Agence mondiale antidopage", "World Anti-Doping Agency", hereinafter referred to as "the Foundation" or “the Agency”, is constituted a Foundation governed by the present provisions and articles eighty et seq. of the Swiss Civil Code. ---------- ----- Article 2 - Seat ----- The seat of the Foundation is in Lausanne. ------------------------------------------------------ The seat of the Foundation may be transferred to another location, in Switzerland or another country, with the agreement of the supervisory authority. ---------------------------------- The site of the Agency may be in a different location from the seat of the Foundation. ----- Article 3 - Duration ----- The duration of the Foundation is unlimited. --------------------------------------------------- 40 ----- Article 4 - Object ----- The object of the Foundation is: ------------------------------------------------------------------ 1) 2) 3) 4) 5) 6) 7) to promote and coordinate at international level the fight against doping in sport in all its forms; to this end, the Foundation will cooperate with intergovernmental organizations, governments, public authorities and other public and private bodies fighting against doping in sport, inter alia the International Olympic Committee (IOC), International Sports Federations (IF), National Olympic Committees (NOC) and the athletes; it will seek and obtain from all of the above the moral and political commitment to follow its recommendations; ---------------- to reinforce at international level ethical principles for the practice of doping-free sport and to help protect the health of the athletes; ----------------------------------- to establish, adapt, modify and update for all the public and private bodies concerned, inter alia the IOC, IFs and NOCs, the list of substances and methods prohibited in the practice of sport; the Foundation will publish such list at least once a year, to come into force on 1st January of each year, or at any other date fixed by the Foundation if the list is modified during the course of the year; ------- to encourage, support, coordinate and, when necessary, undertake, in full cooperation with the public and private bodies concerned, in particular the IOC, IFs and NOCs, the organization of unannounced out-of-competition testing; ----- to develop, harmonize and unify scientific, sampling and technical standards and procedures with regard to analyses and equipment, including the homologation of laboratories, and to create a reference laboratory; -------------------------------------- to promote harmonized rules, disciplinary procedures, sanctions and other means of combating doping in sport, and contribute to the unification thereof, taking into account the rights of the athletes; ---------------------------------------------------- to devise and develop anti-doping education and prevention programmes at international level, with a view to promoting the practice of doping-free sport in accordance with ethical principles; -------------------------------------------------------- 8) to promote and coordinate research in the fight against doping in sport. ----------- The Agency will be entitled to prepare plans and proposals with a view to its conversion, if necessary, into a different structure, possibly based on international public law. The Agency will above all seek to build on the existing corresponding skills, structures and networks, and create new ones only when necessary. The Agency may, however, set up working parties, commissions or working groups, on a permanent or ad hoc basis, in order to accomplish its tasks. It may consult with other interested private or public organizations, which may or may not be involved in sport. ------------------------------------------------------------- In order to achieve its object, the Foundation has the right to conclude any contract, to acquire and transfer, free or against payment, all rights, all movables and any real estate of whatever nature, in any country. It may entrust the performance of all or part of its activities to third parties. ----------------------------------------------------------------------------------------------- 41 ----- Article 5 - Capital and resources ----- The founder endows the Foundation with an initial capital of five million Swiss francs (SFr. 5,000,000. -). --------------------------------------------------------------------------------------------- The other resources of the Foundation shall consist of any other allocations, donations, legacies and other forms of allowance, subsidy or other contributions from all natural or legal persons and all intergovernmental organizations, governments, public authorities and other public and private bodies. ---------------------------------------------------------------------------------- ----- Article 6 - Foundation Board ----- The Foundation Board will initially be composed of at least ten members. This number may be increased to a total of no more than 35 members. The members of the Foundation Board are personalities appointed for a period of three years. They may be re-elected for two further three-year periods. The first members of the Foundation Board, including the first chairman, will be appointed by the founder. The Foundation Board will be added to in accordance with the following principles: ---------------------------------------------------------------- 1. A maximum of 16 members will be appointed by the Olympic Movement, with the allocation of seats to be defined in the rules which the Foundation Board will enact. ------------ 2. A maximum of 16 members will be appointed by the intergovernmental organizations, governments, public authorities or other public bodies involved in the fight against doping in sport (hereinafter “public authorities”), with the allocation of seats to be defined in the rules which the Foundation Board will enact. ------------------------------------------------------------------ 3. The other members will, if necessary, be appointed by the Foundation Board upon the joint proposal of the Olympic Movement and the public authorities. ------------------------------- 4. As a general rule, when it is renewed and added to, the Foundation Board will seek to ensure that parity is maintained between, on one side, the members of the Foundation Board representing the Olympic Movement (viz. the IOC, ASOIF, AIWF, GAISF, ANOC and the IOC Athletes’ Commission), and, on the other side, those representing the public authorities. The provisions of paragraph 6 below are reserved. ----------------------------------------------------- 5. The Foundation Board may also invite a limited number of intergovernmental organizations or other international organizations to act in a consultative capacity for the Foundation. Such organizations, which will be invited on the basis of their legitimate interest in the work of the Foundation and their powers in the corresponding areas, may take part in the discussions of the Foundation Board but may not vote when the Foundation Board takes decisions. ------------------ ------------------------------------------------------------------------------------ 6. To the extent that the annual allocations or contributions to the budget of the Foundation paid pursuant to article 13, paragraph 1 below, by the Olympic Movement on one side, and by the public authorities on the other side, are equivalent, each of the two parties, namely the Olympic Movement on one side, and the public authorities on the other side, will be entitled to designate an equal number of Foundation Board members. allocations by each of the two above-mentioned parties, the number of Foundation Board members who may be designated by the party whose allocation actually paid is lower will be at least one fewer than the number of members designated by the other party. This system will Failing such equivalent annual 42 apply for as long as the annual allocations or contributions to the Foundation budget paid by the two above-mentioned parties are not equivalent. --------------------------------------------------- 7. The Foundation Board may depart from the rules laid down in paragraphs 1 to 6 above by a unanimous decision on the part of its members. ----------------------------------------------------- 8. The Foundation Board will see to it that its members, the members of the Executive Committee and any other person acting on behalf of the the fundamental principles of integrity and impartiality. --------------------------------------------------------------------------- ethics, in particular those with regard to independence, dignity, Foundation in whatever capacity respect ----- Article 7 - Organization of the Foundation Board ----- The Foundation Board is self-organized. It appoints a chairman, a vice-chairman and a secretary; the secretary may be chosen from outside the Foundation Board. ---------------------- ----- Article 8 - Meetings and Decisions of the Foundation Board ----- The Foundation Board meets as often as is necessary, but at least once a year. The meetings of the Foundation Board are convened by the chairman or by the secretary; upon delegation of the chairman. The chairman is bound to convene a meeting of the Foundation Board at the written request of at least five members. -------------------------------------------------- A set of minutes, signed by the chairman and by the minute-taker, records the deliberations and decisions of the Foundation Board. ------------------------------------------------- At meetings, the members of the Foundation Board have the right to ask the persons entrusted with running and representing the Foundation for information on the conduct of the activities of the Foundation and on specified questions. ------------------------------------------ The Foundation Board takes its decisions by an absolute majority of the votes of the members present; in the event of a tie, the chairman has the casting vote. The provisions of article 16, paragraph 2 of the present statutes are reserved. Furthermore, a unanimous vote by the Foundation Board members present is required for designating or transferring the site of the Agency and for appointing the Executive Committee. -------------------------------------------- The decisions of the Foundation Board may be taken in the form of approval given in writing to a proposal, unless discussion thereof is required by any of the members; decisions shall be recorded in the minutes. -------------------------------------------------------------------------- 43 ----- Article 9 - Attributions of the Foundation Board ----- The powers of the Foundation Board are determined, with regard to the Foundation, by the Law, the present statutes and all other rules and decisions of the Foundation Board. -------- The Foundation Board has the inalienable right to: -------------------------------------------- 1. 2. 3. 4. 5. Propose amendments to the present statutes. ------------------------------------------- Appoint the auditing body of the Foundation. ------------------------------------------ Appoint the Executive Committee provided for in the present statutes. ----------- Appoint, if it deems it necessary to do so, other ad hoc or standing committees, inter alia a scientific committee, with the task of providing opinions or advising the Foundation on specific issues or in specific fields. ------------------------------------- Take all decisions relating to the acquisition, against payment, or transfer, free or against payment, of all real estate. ---------------------------------------------------------- ----- Article 10 - Obligations of the Foundation Board ----- The Foundation Board is obliged, in particular: ------------------------------------------------- 1. 2. 3. 4. 5. 6. to ensure the independence of the Foundation and transparency in all its activities; -- -------------------------------------------------------------------------------------- to supervise the committees or persons entrusted with the running and representation of the Foundation, in order to ensure that the activity of the Foundation is in accordance with the Law, the present statutes and the rules, and to keep itself informed about the conduct of the activities of the Foundation; ----- to appoint the members of the Executive Committee and other committees provided for in the present statutes; ------------------------------------------------------- to promulgate the rules relating to the Foundation Board itself, the Executive Committee and other committees, together with all other rules indispensable to the operation of the Foundation, subject to the approval of the supervisory authority; --- ------------------------------------------------------------------------------------ to see to it that the minutes of the Foundation Board and the necessary books are duly kept and that the management report, profit and loss account and balance sheet are established in conformity with the provisions of the Law; ----------------- to publish, each year, a report in English and French on all its activities, its profit and loss account and its balance sheet, in accordance with the applicable legal requirements. ---------------------------------------------------------------------------------- 44 ----- Article 11 - Executive Committee ----- The Foundation Board delegates to an Executive Committee of at least five members and a maximum of nine members, the majority chosen from amongst the Foundation Board members, the actual management and running of the Foundation, the performance of all its activities and the actual administration of its assets. ---------------------------------------------------- The members of the Executive Committee are appointed by the Foundation Board for periods of one year. They may be re-elected. ----------------------------------------------------------- Furthermore, in the event of the incapacity or death of a member of the Executive Committee, he will be replaced immediately, either by the Foundation Board, or temporarily by the Executive Committee; such temporary appointment shall become final only upon its ratification by the Foundation Board, no later than during the next meeting of the Board. ----- The chairman of the Executive Committee is appointed by the Foundation Board. Moreover, from among its members the Executive Committee appoints, inter alia, a vice- chairman, if it deems it necessary to do so; it further appoints a secretary, who may be chosen from outside the Executive Committee, -------------------------------------------------------- The Executive Committee is competent to take all decisions which are not reserved by the Law or by the present statutes for the Foundation Board; its mission and organization will be specified in one or more sets of rules which the Foundation Board will promulgate to this end. --- ---------------------------------------------------------------------------------------------------------- ----- Article 12 - Representation of the Foundation ----- The Foundation is duly represented and bound vis-à-vis third parties by the collective signature of two of the persons designated as follows by the Foundation Board or the founder, in conformity with the method of signature below: ----------------------------------------- a) b) at least two members of the Executive Committee; ------------------------------------ at least two members of the Foundation Board; one of the two co-signatories must however be one of the members appointed by the Olympic Movement, and the other must be one of the members appointed by the public authorities. ------- ----- Article 13 - Annual management report, balance sheet and profit and loss account ----- No later than 30th November of each year, the Foundation Board shall approve the budget for the following financial year; failing such approval by a unanimous decision of the Board members present, the budget of the current year shall apply to the next year. The annual allocations and other contributions shall be paid no later than 31st December of each year for the following year. ------------------------------------------------------------------------------------------- Each year, the Foundation Board submits to the supervisory authority the management report, balance sheet and profit and loss account as approved by the Board. ------------------------------ The financial year corresponds to the calendar year. The first financial year will thus end on 31st December 2000. --------------------------------------------------------------------------------------- 45 ----- Article 14 - Auditing body ----- Each year, the Foundation Board designates a qualified and independent auditing body. Each year, the auditing body submits to the Foundation Board a report on the accounts of the Foundation; such report will be submitted to the supervisory authority. --------------------------- ----- Article 15 - Indemnities ----- The members of the Foundation Board are not entitled to any indemnity for the performance of their functions; they are however entitled to reimbursement of their expenses subject to the conditions fixed by the Foundation Board. -------------------------------------------- For the performance of their functions, the members of the Executive Committee are entitled to an annual indemnity fixed by the Foundation Board, and to the reimbursement of their expenses. ------------------------------------------------------------------------------------------------------ The auditing body is entitled to fees in accordance with professional practice. -------------------- The staff employed by the Foundation is entitled to the remuneration fixed by the Executive Committee, which also decides on the other conditions of employment. --------------------------- ----- Article 16 - Modification of the statutes ----- The Foundation Board may propose amendments to the present statutes to the supervisory authority. ---------------------------------------------------------------------------------------- Any proposed amendment, in particular any change to the object of the Foundation, must be approved unanimously by the members of the Foundation Board who are present. --- ----- Article 17 - Dissolution ----- The Foundation may be dissolved in the cases provided for by the Law. ------------------- The Foundation Board may designate one or more liquidators. ----------------------------- No winding up measure may be performed without the express agreement of the supervisory authority. ---------------------------------------------------------------------------------------- Any surplus from winding up is given, with the agreement of the supervisory authority, to an institution pursuing the same or a similar object. ------------------------------------------------- 46 ----- Article 18 - Entry in the Trade Register ----- The Foundation will be entered in the Lausanne Trade Register. ---------------------------- ----- Article 19 - Supervisory Authority ----- The Foundation will be placed under the supervision of the Federal Department of the Interior, the competence whereof is hereby reserved. -------------------------------------------------- ______________________ In application of article six of the statutes recorded above, the founder appoints the following persons as members of the first Foundation Board: ---------------------------------------- - Richard W. Pound of Canada, in Montreal (Canada), first chairman; ------------------------------ - Prince Alexandre de Merode, of Belgium, in Brussels (Belgium); ----------------------------------- - Jacques Rogge, of Belgium, in Deinze (Belgium); ----------------------------------------------------- - Arne Ljungqvist, of Sweden, in Enebyberg (Sweden); ------------------------------------------------ - Hein Verbruggen, of the Netherlands, in Lutry; ------------------------------------------------------- - Anders Besseberg, of Norway, in Vestfossen (Norway); --------------------------------------------- - Johann Olav Koss, of Norway, in Teneriffe (Australia); ---------------------------------------------- - Robert Ctvrtlik, of the United States of America, in Newport Beach (USA); --------------------- - Manuela Di Centa, of Italy, in Meina (Italy); ----------------------------------------------------------- - Peter Tallberg, of Finlande, in Esbo (Finland); -------------------------------------------------------- - Suvi Linden, of Finland, in Helsinki (Finland); -------------------------------------------------------- - Awoture Eleyae, of Nigeria, in Yaoundé (Cameroon). ----------------------------------------------- The founder recalls that the other members of the Foundation Board will be appointed by the Board, upon the proposal of the interested bodies, in particular the ASOIF and ANOC, the second member representing the European Union and the Council of Europe. --- The Foundation will be domiciled initially in Lausanne, at the Château de Vidy, at the headquarters of the founder, which accepts such domiciliation. -------------------------------------- 47 IN WITNESS WHEREOF read by the notary to the persons appearing, who approve and sign with him, forthwith, in LAUSANNE, this TENTH NOVEMBER NINETEEN HUNDRED AND NINETY-NINE. -------------------------------------------------------------------- The original is signed: ------------------------------------------------------------------------------- Juan A. Samaranch; Carrard; A. Rochat, notary. ----------------------------------------------- _________________________ 48


title: PERGUNTA ESCRITA E-2230/99 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) à Comissão. Processos por infracção contra Estados-membros.

eurovoc_concepts:
EU Member State
infringement procedure (EU)

formats: html pdf print

text: 18. 7. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 203 E/153 ˝ndices do n(cid:237)vel de pre(cid:231)os da despesa de consumo individual das fam(cid:237)lias (DCIF), despesa bruta em capital fixo(FBCF) e PIB relativos (cid:224) mØdia dos 15 Estados-membros Estado-membro B DK D EL E F IRL I L NL A P FI S UK EU-15 DCIF 99 126 106 83 82 106 97 89 100 96 106 73 119 126 104 100 FBCF 95 115 108 81 84 124 95 86 108 103 102 73 88 108 93 100 PIB 98 121 108 80 81 108 96 90 108 98 104 65 109 120 100 100 (2000/C 203 E/195) PERGUNTA ESCRITA E-2230/99 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) (cid:224) Comissªo Objecto: Processos por infrac(cid:231)ªo contra Estados-membros (1 de Dezembro de 1999) Qual era, no fim do passado mŒs de Outubro, o nœmero total de processos por infrac(cid:231)ªo instaurados pela Comissªo contra cada Estado-membro e ainda pendentes? Pode a Comissªo apresentar dados equivalentes relativamente ao final de cada um dos œltimos cinco anos? Resposta dada pelo Presidente Prodi em nome da Comissªo (3 de Dezembro de 1999) A informa(cid:231)ªo solicitada pelo Senhor Deputado relativa aos processos por infrac(cid:231)ªo pendentes no final de cada ano pode ser consultada no Relat(cid:243)rio anual da Comissªo sobre a aplica(cid:231)ªo do direito comunitÆrio: Em rela(cid:231)ªo a 1998: COM(1999) 301 de 9 de Julho de 1999, acess(cid:237)vel no website comunitÆrio no seguinte endere(cid:231)o: http://europa. eu. int/comm/sg/sgb/infringements/report98_en. htm. Os Relat(cid:243)rios anuais anteriores tŒm os seguintes nœmeros: (cid:129) 1997: COM(98) 317 final (1), (cid:129) 1996: COM(97) 299 final (2), (cid:129) 1995: COM(96) 600 final (3), (cid:129) 1994: COM(95) 500 final (4). C 203 E/154 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 18. 7. 2000 A informa(cid:231)ªo actualizada sobre o nœmero total de processos por infrac(cid:231)ªo pendentes contra cada um dos Estados-membros estÆ acess(cid:237)vel no website comunitÆrio no seguinte endere(cid:231)o: http://europa. eu. int/comm/ sg/sgb/infringements/pdf/ms_en. pdf. Esta informa(cid:231)ªo Ø actualizada mensalmente. (1) (2) (3) (4) JO C 250 de 10. 8. 1998. JO C 332 de 3. 11. 1997. JO C 303 de 14. 10. 1996. JO C 254 de 29. 9. 1995. (2000/C 203 E/196) PERGUNTA ESCRITA E-2232/99 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) (cid:224) Comissªo (1 de Dezembro de 1999) Objecto: Divulga(cid:231)ªo do modelo economØtrico EstÆ a Comissªo disposta a colocar (cid:224) disposi(cid:231)ªo de investigadores interessados o seu modelo economØtrico da UE e da zona do euro, sem, se necessÆrio, revelar as suas hip(cid:243)teses? (2000/C 203 E/197) PERGUNTA ESCRITA E-2243/99 apresentada por Christopher Huhne (ELDR) (cid:224) Comissªo Objecto: Manuten(cid:231)ªo e divulga(cid:231)ªo de modelos economØtricos (1 de Dezembro de 1999) Pode a Comissªo indicar se para cada MinistØrio das Finan(cid:231)as e cada banco central dos Estados-membros, bem como para a Comissªo, Ø mantido um modelo economØtrico da sua pr(cid:243)pria economia e da economia da zona do euro e se esse modelo Ø colocado regularmente (cid:224) disposi(cid:231)ªo de partes interessadas e, em caso afirmativo, com que regularidade? Resposta comum (cid:224)s perguntas escritas E-2232/99 e E-2243/99 dada pelo ComissÆrio Pedro Solbes Mira em nome da Comissªo (20 de Dezembro de 1999) Os modelos de que dispıem os sectores pœblicos dos Estados-membros nem sempre sªo desenvolvidos pelos MinistØrios das Finan(cid:231)as ou pelos bancos centrais (por exemplo, no caso da BØlgica e dos Pa(cid:237)ses Baixos, sªo desenvolvidos pelos seus departamentos de planeamento). A disponibilidade desses modelos, que varia ao longo do tempo, foge naturalmente ao controlo da Comissªo e nem sempre Ø publicitada. Deste modo, as informa(cid:231)ıes sobre a sua disponibilidade devem ser solicitadas (cid:224)s autoridades dos Estados- -membros. No que diz respeito (cid:224) Comissªo, tem sempre seguido a pol(cid:237)tica de disponibilizar o seu modelo macroecon(cid:243)mico multinacional QUEST a todas as universidades e organismos de investiga(cid:231)ªo do sector pœblico que o solicitem. Essa disponibiliza(cid:231)ªo processa-se de acordo com as condi(cid:231)ıes seguintes. O utilizador nªo pode introduzir qualquer altera(cid:231)ªo na estrutura ou nas equa(cid:231)ıes do modelo e as simula(cid:231)ıes com ele realizadas devem referir sempre que representam o ponto de vista dos seus autores e que nªo poderªo em caso algum ser imputÆveis (cid:224) Comissªo. O modelo foi desenvolvido no quadro de uma aplica(cid:231)ªo informÆtica espec(cid:237)fica, que nªo Ø propriedade da Comissªo. Deste modo, o utilizador deverÆ dispor da mesma aplica(cid:231)ªo, a qual terÆ de adquirir sob sua responsabilidade. A Comissªo nªo poderÆ prestar apoio tØcnico ao utilizador, competindo a este confiar o modelo a uma equipa de tØcnicos qualificados no dom(cid:237)nio da econometria e com larga experiŒncia na explora(cid:231)ªo de modelos economØtricos. O modelo cobre todos os Estados-membros, podendo ser obtida uma descri(cid:231)ªo na Internet, no seguinte endere(cid:231)o: http://europa. eu. int/comm/dg02/document/ecopap/ecp/123en. htm


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2367/99 van Maurizio Turco (TDI) aan de Commissie. Begrotingsstructuur werkt praktijk van onechte subsidies in de hand.

eurovoc_concepts:
European Commission
budgetary classification
budgetary procedure
compulsory expenditure
economic support
financial management
institutional reform
non-compulsory expenditure
operation of the Institutions
public contract

text: 8. 8. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 225 E/115 (2000/C 225 E/122) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2367/99 van Maurizio Turco (TDI) aan de Commissie (1 december 1999) Betreft: Begrotingsstructuur werkt praktijk van onechte subsidies in de hand In het (cid:132)tweede rapport over de hervorming van de Commissie(cid:148) van het (cid:132)ComitØ van onafhankelijke deskundigen(cid:148) is de structuur van de begroting aangevochten, en wel de indeling van de kredieten in deel A en deel B. In paragraaf 2. 1. 8. van het rapport staat het volgende: (cid:132)Ten aanzien van de subsidieregelingen leidt de deel A-/deel B-nomenclatuur niet tot meer helderheid; integendeel, zij is daar juist een bron van verwarring. ((cid:133)) de meeste subsidieregelingen (zijn) in feite verkapte contracten die de Commissie weigert als zodanig te behandelen en wel om een heleboel redenen, vooral het feit dat de doorzichtigheid bij subsidieregelingen nog minder gegarandeerd is dan bij contracten. (cid:148) Is de Commissie: 1. van plan bij de indiening van de volgende begroting alleen het onderscheid tussen verplichte uitgaven (VU) en niet-verplichte uitgaven (NVU) te handhaven? 2. Welke zijn de als contracten vermomde subsidies die het ComitØ heeft opgespoord, wie zijn de verantwoordelijken, welke initiatieven denkt de Commissie te nemen, en binnen welke termijn? Antwoord van mevrouw Schreyer namens de Commissie (26 januari 2000) Het geachte parlementslid is medegedeeld dat het onderscheid tussen de verplichte uitgaven (VU) en de niet-verplichte uitgaven (NVU) voorkomt uit de budgettaire procedureregels die zijn vastgelegd in artikel 272 (ex-artikel 203) van het EG-Verdrag. In de goedgekeurde en in het PB gepubliceerde begroting wordt dit onderscheid per begrotingsonderdeel op geen enkele manier vermeld. Enkel in de voorontwerpen van begroting geeft de Commissie in een bijlage aan wat volgens haar de indeling is, waarmee tijdens de begrotingsprocedure rekening moet worden gehouden. Verder doet dit onderscheid in de discussies over de subsidies absoluut niet ter zake. In juli 1998 heeft de Commissie een vademecum inzake subsidiebeheer (1) goedgekeurd dat op 1 januari 1999 van kracht werd. Dit resulteerde onder andere in een duidelijk onderscheid tussen (cid:132)uitgaven voor aanbestedingen(cid:148), gedefinieerd als aankoop van een product of dienst van de markt en onderwerp van een handelscontract, en (cid:132)subsidies(cid:148), gedefinieerd als (cid:132)een directe betaling van niet-commerciºle aard door de Commissie ter bevordering van een EU-beleidsdoel(cid:148). Het toekennen van zowel contracten als subsidies zijn onderworpen aan strenge maar verschillende regels. (1) http://www. cc. cec/home/dgserv/sg/gmn/fr/vm_regles/vade_mecum/introduction. htm. (2000/C 225 E/123) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2372/99 van Mihail Papayannakis (GUE/NGL) aan de Commissie Betreft: Heropening van mijnen in noordoost Chalkidiki (16 december 1999) In noordoost Chalkidiki streeft het bedrijf TVX met volledige instemming van de Griekse overheid de heropening na van ertsmijnen (o. a. een goudmijn) met vele potentiºle mogelijkheden en op vele locaties. Hierbij komt een grote goudbewerkingsfabriek, waarbij cyaan wordt gebruikt, dat bijzonder giftige en gevaarlijke afvalstoffen oplevert, zoals arsenicum, cadmium, lood en zwavel- en cyaanhoudende stoffen