eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
common fisheries policy
data collection
fishery resources

text: 29. 2. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 56 E/29 Proposal for a Council Decision on a financial contribution from the Community towards the expenditure incurred by the Member States in collecting data, and for financing studies and pilot projects for carrying out the common fisheries policy (2000/C 56 E/09) (Text with EEA relevance) COM(1999) 551 final (cid:151) 1999/0224(CNS) (Submitted by the Commission on 3 November 1999) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, the Community management of basic data; framework for the collection and Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 37 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having regard to the opinion of the European Parliament, Whereas: (1) Article 16 of Council Regulation (EEC) No 3760/92 of 20 December 1992 establishing a Community system for fisheries and aquaculture (1), as last amended by Regulation (EC) No 1181/98 (2), provides that the situation as regards fishery resources, and its economic implications, needs to be assessed regularly; (2) Council Regulation (EC) No. /1999 of. 1999 estab- lishes a Community framework for the collection and management of the fisheries data needed to conduct the common fisheries policy (CFP); to the more efficient management of of resources; while (3) By collecting this information Member States are carrying out a task which is beneficial to the Community in that it the contributes common the programmes is the responsibility of the Member States, they should therefore qualify for a contribution from the Community towards certain costs incurred in collecting and managing the data needed to carry out the CFP; implementation (4) The action taken by the Commission to assist the collection of this information through annual calls for proposals financed as FIFG innovative measures has reached a level of stability; this action should be consolidated, therefore, on a multiannual basis under heading 3 of the financial perspective; (5) The methods used to collect and process the basic data on fisheries should be compared and ways should be sought of improving them; the quality of the results obtained should be examined and assessed regularly; (6) Financial assistance should therefore be granted to explore the possibilities and usefulness of extending the scope of (1) OJ L 389, 31. 12. 1992. (2) OJ L 164, 9. 6. 1998, p. 1. (7) The pilot projects and studies needed to carry out the common fisheries policy should be eligible for support, in particular for economic and bio-economic analyses, work on eliminating and preventing overcapacity, and the relations between fisheries, aquaculture and the devel- opment of aquatic ecosystems; (8) Steps should be taken to ensure the satisfactory outcome of the measures financed under this Decision; (9) Rules should be laid down governing the eligibility of the expenditure, the level of the Community contribution and the terms on which it will be made available, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 1. The Community may provide financial assistance for the measures referred to in this Decision under the terms and conditions laid down herein. 2. The measures for which financial assistance is provided for shall be the subject of Community multiannual indicative programming for the period 2000-2005. The annual appropri- ations shall be authorised by the budgetary authority within the limits of the financial perspective. TITLE I COMMUNITY EXPENDITURE FRAMEWORK FOR THE COLLECTION AND MANAGEMENT OF DATA INCURRED UNDER THE Article 2 1. This Title concerns data which must be collected regularly as provided for in Article 1 of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data). 2. The Community assistance shall cover eligible expen- diture incurred by the Member States between 1 January 2000 and 31 December 2005. Only the expenditure referred to in Annex shall be regarded as eligible. C 56 E/30 EN Official Journal of the European Communities 29. 2. 2000 Article 3 Article 5 The contribution from the Community shall not exceed: (cid:151) 50 % cost of the eligible public expenditure incurred in carrying out a minimum programme as provided for in Article 5 of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data); 1. The assistance granted to a Member State in respect of each year of application of the programme shall be paid in two instalments: (a) 50 % when the application has been approved; contribution may be (cid:151) 35 % of the eligible public additional expenditure incurred in carrying out an extended programme as provided for in Article 5 of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data). A financial granted to measures connected with extended Community programmes only on condition that the requirements for the minimum Community programme and that the annual Community appropriations available under this Decision have not been exhausted by the financial contribution for the minimum programme. the Member State fully meets Article 4 1. Member States wishing to receive a financial contribution shall present to the Commission, not later than 31 May 2000, (cid:151) a national programme as defined in Article 6 of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data), (cid:151) their annual expenditure forecasts for the period referred to in Article 2(2) for which they wish to receive a financial contribution from the Community. Each Member State shall 2. before 31 May each year starting in 2001, forward to the Commission, (b) the balance following the transmission to the Commission of the annual applications for the reimbursement of expen- incurred by the Member State and following diture the financial report acceptance by the Commission of report referred to in Article 4(2) and the technical referred to in paragraph 2. The Member States shall submit, no later than 31 May 2. following each year of application of the programme, (cid:151) an annual report containing details of the attainment of the set when the minimum and the extended objectives programmes were drawn up. (cid:151) their applications for the reimbursement of expenditure incurred for the previous calendar year, with supporting documents. 3. When submitting applications for the reimbursement of expenditure, the Member States shall take all appropriate steps to verify and certify: (cid:151) that the measures implemented and the expenditure incurred under the Commission Decision referred to in Article 4(3) correspond to the programme accepted by the Commission, (cid:151) a financial report containing a comparison of the expen- diture forecast with that incurred for the previous calendar year, (cid:151) that the expenditure complies with the conditions set out in this Decision, in particular in the Annex, (cid:151) where necessary, an update of its national programme, as defined in Article 6(2) of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data), for the current and subsequent years. The Commission shall decide each year, on the basis of 3. the information provided by the Member States, on: (a) the eligibility of the forecast expenditure; (b) the amount of the financial assistance from the Community. 4. Decisions by the Commission to grant financial assistance shall be treated as equivalent to the commitment of expen- diture authorised by the budget. (cid:151) that contracts are awarded in accordance with the legis- lation on public procurement. Article 6 The Commission representatives may out 1. on-the-spot checks, inter alia by random sampling, on the measures financed under this Decision, and study the control arrangements and measures put in place by the national auth- orities to prevent and penalise irregularities and, where necessary, recover funds lost as a result of an irregularity. carry The Commission may carry out all 2. it considers necessary to ensure compliance with the conditions and the performance of the tasks imposed by this Decision on the Member States, which shall assist the representatives appointed for this purpose by the Commission. the checks 29. 2. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 56 E/31 Article 7 The report 1. to be drafted by the Commission by 31 December 2002 pursuant to Article 9(2) of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data) shall also analyse the cost/benefit ratio of the work carried out. 2. On the basis of the report the Commission shall decide whether there is any need to amend this Decision or improve its application. TITLE II STUDIES AND PILOT PROJECTS Article 8 1. 2. The Commission may carry out studies and pilot projects. The spheres of activity that may be covered shall include: (a) methodological studies and projects aimed at optimising and standardising methods of collecting the data defined in Article 1 of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data), (b) exploratory data collection projects in the areas defined in Article 9(3) of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data), (c) economic and bio-economic analyses and simulations connected with decisions planned under the CFP and the evaluation of the impact of the CFP, (d) the examination of the links between catch capacity, fishing effort and mortality in each fishery, (e) improving the enforcement of the CFP, particularly in terms of cost-effectiveness, (f) evaluating and controlling the links between fishing activities and aquaculture and aquatic ecosystems. Pilot projects and studies may not cover measures which 3. are: (a) eligible under the fifth Framework Programme on Research; (b) covered by Title I of this Decision, The Commission shall publish each year a list of the 4. priority topics for studies and pilot projects. The financial contribution from the Community for 5. studies and pilot projects shall not exceed: (a) in the case of measures carried out following a call for proposals, 50 % of the total eligible costs. Universities and public research bodies which, under the law of the country to which they are subject, are required to defray marginal costs, may submit proposals in respect of up to 100 % of the marginal costs incurred in carrying out a project; (b) 100 % of eligible expenditure incurred in carrying out studies and pilot projects at the Commission’s initiative as a result of a procedure other than a call for proposals. 6. The financing of all studies and pilot projects carried out pursuant to paragraph 2(c) to 2(f) may not exceed (15 %) of the annual appropriations authorised for the measures financed under this Decision. TITLE III GENERAL PROVISIONS Article 9 Financing may also be provided, at the Commission’s initiative, for the period referred to in Article 2(2), to cover: 1. expenditure on technical and administrative assistance for the mutual benefit of the Commission and the beneficiaries of the measure, and falling outside the realm of ongoing public service tasks connected with identifying, preparing, managing, monitoring, the programmes and projects referred to in Titles I and II of this Decision; checking auditing and 2. the costs of disseminating the results achieved via the national programmes, studies and pilot projects referred to in Titles I and II of this Decision. Article 10 This Decision shall apply from (date of entry into force of Regulation (EC) No. /1999 (Community framework for the collection and management of data)). (c) covered by Articles 21 and 22 of Council Regulation (EC) No 1260/1999 laying down general provisions on the Structural Funds (1). Artikel 11 This Decision is addressed to the Member States. (1) OJ L 161, 26. 6. 1999, p. 1. C 56 E/32 EN Official Journal of the European Communities 29. 2. 2000 ANNEX EXPENDITURE ELIGIBLE UNDER COMMUNITY PROGRAMMES Without prejudice to paragraph 4 of this Annex, eligible expenditure shall consist only of expenditure actually borne by the beneficiary and the participants between the date of commencement of the project and its date of completion, and required for carrying out the work. Eligible expenditure may include all or some of the following: (cid:151) staff costs (cid:151) travelling expenses (cid:151) durable goods (cid:151) consumable materials and supplies (cid:151) computer costs (cid:151) other expenditure provided for in paragraph 6 of this Annex. 1. Staff costs 1. 1. Expenditure on staff for the time actually devoted to the project by scientific or technical staff only. 1. 2. Staff costs shall be apportioned in relation to the working time actually devoted to the project and shall be calculated by reference to: (cid:151) actual labour costs (wages, social costs, social security and pension contributions), or (cid:151) average labour costs, in line with the practice of the beneficiary or the participant concerned, if this average does not diverge significantly from actual labour costs. 1. 3. Time devoted by staff to the programme and apportioned must appear in full in the records (time sheets) and be certified at least once each month by the person responsible for the programme or any other competent member of the managerial staff working on the programme. 2. Travelling expenses 2. 1. Travelling expenses shall be apportioned in accordance with the internal rules of the beneficiaries or participants; however, for journeys outside the European Union, the prior agreement of the Commission shall be required. 3. Durable goods 3. 1. Expenditure on durable goods shall relate to purchase or production after the date of actual commencement of the programme or within the preceding six months and: (cid:151) which have an expected life not shorter than the duration of the work under the programme; (cid:151) which are included in the inventory of durable goods of the coordinator or participant concerned, or (cid:151) which are regarded as assets in accordance with the accounting methods, rules and principles of the beneficiary or participant concerned. 3. 2. For the purpose of calculating the eligible expenditure, durable goods will be considered to have a probable life of 36 months in the case of computer equipment of a value not exceeding EUR 10 000, and 60 months in the case of other goods. The eligible amount will depend on the expected life of the goods in relation to the duration of the programme, on condition that the period used to calculate this amount starts on the actual date of commencement of the programme, or the date of purchase of the goods where this occurs after the date of commencement, and ends on the date of completion of the programme. Account should be taken also of the use made of the goods during that period. 3. 3. For each purchase of durable goods, a certified copy of the invoice must be attached to the statement of income and expenditure, and forwarded to the Commission. 29. 2. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 56 E/33 4. Consumable products and materials 4. 1. Expenditure on consumable raw materials for the purchase, production, repair or use of any goods or equipment which: (cid:151) have a probable life shorter than the duration of the work under the programme, and (cid:151) are not included in the inventory of durable goods of the beneficiary or participant concerned, or (cid:151) are not regarded as assets in accordance with the accounting principles, rules and methods of the coordinator or participant concerned. 5. Computer costs 5. 1. Expenditure on the establishment and supply to Member States of software for the management and interrogation of databases. 6. Outside assistance/Subcontracting and/or other expenditure 6. 1. Subcontracting/outside assistance (standard and non-innovative services, provided for beneficiaries or partners who are unable to provide them themselves) or any other additional or unforeseen expenditure not falling within one of the above categories may be charged to the programme only with the prior agreement of the Commission. 6. 2. Countries outside the European Union may, their contribution is necessary or desirable for carrying out Community programmes, participate as subcontractors in a national programme with the written approval of the Commission. if 7. Unauthorised expenditure 7. 1. The expenditure listed below is not regarded as eligible and may not be charged directly or indirectly to the Commission: (cid:151) profit margins (cid:151) expenditure on luxuries (cid:151) distribution, marketing and advertising costs of promoting products and commercial activities (cid:151) provisions (cid:151) interest or income on capital investments (cid:151) bad debts (cid:151) entertainment expenses, other than those regarded by the Commission as strictly necessary for carrying out the work under the project (cid:151) all expenditure on other projects financed by a third party (cid:151) all expenditure on protecting the results of the work carried out under the project (cid:151) indirect costs such as: administration, support staff, office supplies, infrastructure, goods and services (cid:151) VAT and other recoverable types of levy, charge or duty, reimbursed or offset, in one way or other


title: Komission asetus (EY) N:o 2348/1999, annettu 3 päivänä marraskuuta 1999, neilikoiden ja ruusujen yhteisön tuottaja- ja tuontihintojen vahvistamisesta tiettyjen Kyproksesta, Israelista, Jordaniasta, Marokosta sekä Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin olevien kukkaviljelytuotteiden tuontijärjestelmän soveltamiseksi

eurovoc_concepts:
common price policy
floriculture
import
import price
producer price
third country

formats: pdf print

text: L 281/66 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2348/1999, annettu 3 päivänä marraskuuta 1999, neilikoiden ja ruusujen yhteisön tuottaja- ja tuontihintojen vahvistamisesta tiettyjen Kyproksesta, Israelista, Jordaniasta, Marokosta sekä Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin olevien kukkaviljely- tuotteiden tuontijärjestelmän soveltamiseksi EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, Israelista, ottaa huomioon tiettyjen Kyproksesta, Jordaniasta, Marokosta sekä Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin olevien etuustullien kukkaviljelytuotteiden soveltamisedellytyksistä 21 päivänä joulukuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4088/87 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1300/97 (2), ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan, kannettavien tuonnista sekä katsoo, että yhteisön ruusujen edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 4088/87 2 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan mukaisesti isokukkaisten neilikoiden (vakiotyyppi), terttuneilikoiden (spray-tyyppi) sekä iso- ja pieni- tuottajahinnat kukkaisten vahvistetaan kahden viikon jaksoissa, ja niitä sovelletaan kahden viikon ajan; tiettyjen Kyprokselta, Israelista, Jordaniasta ja Marokosta sekä Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin olevien kukkaviljelytuotteiden yhteisöön tuontimenettelyn soveltamista koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä 17 päivänä maaliskuuta 1988 annetun komission asetuksen tuonti- ja (ETY) N:o 700/88 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2062/97 (4), 1 artiklan mukaisesti kyseiset hinnat vahvistetaan kahden viikon välein jäsenvaltioiden toimittamien painotettujen tietojen perusteella; on tärkeää että kyseiset hinnat vahvistetaan viipymättä, jotta sovellettavat tullit tässä tarkoituksessa on suotavaa säätää voidaan määritellä; tämän asetuksen välittömästä voimaantulosta, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Vahvistetaan liitteessä asetuksen (ETY) N:o 700/88 1b artiklassa tarkoitettujen isokukkaisten neilikoiden (vakiotyyppi), terttunei- likoiden (spray-tyyppi) sekä iso- ja pienikukkaisten ruusujen yhteisön tuonti- ja tuottajahinnat kahden viikon ajanjaksoksi. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 4 päivänä marraskuuta 1999. Sitä sovelletaan 3. — 23. marraskuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 3 päivänä marraskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 382, 31. 12. 1987, s. 22. (2) EYVL L 177, 5. 7. 1997, s. 1. (3) EYVL L 72, 18. 3. 1988, s. 16. (4) EYVL L 289, 22. 10. 1997, s. 1. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/67 LIITE Ajanjakso: 3. — 23. marraskuuta 1999 (EUR/100 kappaletta) Yhteisön tuottajahinta Isokukkaiset neilikat (vakiotyyppi) Terttuneilikat (spray-tyyppi) Isokukkaiset ruusut Pienikukkaiset ruusut 17,36 11,29 33,99 13,05 Yhteisön tuontihinta Isokukkaiset neilikat (vakiotyyppi) Terttuneilikat (spray-tyyppi) Isokukkaiset ruusut Pienikukkaiset ruusut Israel Marokko Kypros Jordania Länsiranta ja Gazan alue — — 10,21 9,23 14,77 14,11 — — — — — — — — — — — — — —


title: Afgørelse nr. 2/99 truffet af Toldsamarbejdsudvalget EF-Tyrkiet af 2. november 1999 om gennemførelsesbestemmelser til afgørelse nr. 1/99 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet om indførelsen af en fælles ordning for passiv forædling for tekstilvarer og beklædningsgenstande

eurovoc_concepts:
Türkiye
association agreement (EU)
clothing
customs cooperation
outward processing
textile product

formats: html pdf print

text: 8. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 5/75 AFGØRELSE Nr. 2/99 TRUFFET AF TOLDSAMARBEJDSUDVALGET EF-TYRKIET af 2. november 1999 om gennemførelsesbestemmelser til afgørelse nr. 1/99 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet om indførelsen af en fælles ordning for passiv forædling for tekstilvarer og beklædningsgenstande (2000/13/EF) TOLDSAMARBEJDSUDVALGET HAR — under henvisning til aftalen af 12. september 1963 om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, under henvisning til afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet den 22. december 1995 om iværksættelse af slutfasen af toldunionen (1), under henvisning til afgørelse nr. 1/99 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet den 5. januar 1999 om indførelsen af en fælles ordning for passiv forædling for tekstilvarer og beklædningsgenstande, særlig artikel 4 (2), og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) Det er nødvendigt at træffe særlige foranstaltninger til at sikre, at nævnte ordning kan fungere korrekt; gennemførelsesbestemmelserne til afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet, der er indeholdt i afgørelse nr. 1/96 truffet af Toldsamarbejdsudvalget EF-Tyrkiet den 20. maj 1996, særlig artikel 22 til 26 (3), finder anvendelse som supplement til bestemmelserne i denne afgørelse — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: AFSNIT I Generelle bestemmelser Artikel 1 I denne afgørelse fastsættes de nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af afgørelse nr. 1/99 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet (i det følgende benævnt »grundafgørelsen«). Denne afgørelse er gældende med forbehold af Kommissionens forordning (EF) nr. 3017/95 (4). Artikel 2 Denne afgørelse finder anvendelse i forbindelse med tresidede procedurer inden for rammerne af 1. økonomisk passiv forædling for visse tekstilvarer og beklædningsgenstande, jf. dog bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2913/92 (5), og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (6) samt de tyrkiske bestemmelser [de tyrkiske myndigheder skal komme med henvisninger]. Kun de retlige instrumenter, der er omhandlet i den respektive del af Toldunionen finder anvendelse, når varernes midlertidige udførsel og forædlingsprodukternes overgang til fri omsætning foregår i samme del af toldunionen. I henhold til denne afgørelse forstås ved »tresidet procedure« den bestemmelse, ifølge hvilken 2. forædlingsprodukternes overgang til fri omsætning efter bearbejdning eller forarbejdning i et tredjeland, hvor proceduren for økonomisk passiv forædling finder anvendelse, foregår i en anden del af toldunionen end den, hvorfra varerne er udført midlertidigt. I forbindelse med en tresidet procedure supplerer bestem- melserne i denne afgørelse de retlige instrumenter, der er omhandlet i artikel 1 i grundafgørelsen. (1) EFT L 35 af 13. 2. 1996, s. 1. (2) EFT L 35 af 9. 2. 1999, s. 45. (3) EFT L 200 af 9. 8. 1996, s. 14. (4) EFT L 314 af 28. 12. 1995, s. 40. (5) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. (6) EFT L 253 af 11. 10. 1993, s. 1. L 5/76 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 2000 AFSNIT II Udstedelse af forhåndsbevilling Artikel 3 1. Den forhåndsbevilling, hvortil formularen er identisk med modellen og bestemmelserne i forordning (EF) nr. 3017/95 og de tyrkiske bestemmelser, omfatter en original og to kopier. Originalen, der er påtegnet tallet 1 og mærket »original«, udstedes til ansøgeren. Det andet eksemplar, kaldet »myndighedernes eksem- plar« og påtegnet tallet 2, opbevares af de udstedende myndigheder, og det tredje eksemplar, kaldet »kontrolstedets eksemplar« og påtegnet tallet 3, sendes til kontrolstedet. På bevillingsindehaverens anmodning og ved fremlæggelse af originaleksemplaret af nævnte bevilling 2. kan der udstedes en eller flere delbevillinger med påtegningen »Forhåndsbevilling (delbevilling)«. De myndig- heder, der udsteder delbevillinger, afskriver de mængder, der udstedes delbevillinger for på den oprindelige forhåndsbevilling og angiver nummeret på denne. I så tilfælde anføres påtegningen »delbevilling« ved siden af den mængde, der er afskrevet på forhåndsbevillingen. Myndighederne underretter kontrolstedet om, at der er udstedt delbevillinger. Der kan ikke udstedes delbevillinger på grundlag af en delbevilling, der behandles efter samme regler som en forhåndsbevilling. 3. En forhåndsbevilling må kun vedrøre én kategori af forædlingsprodukter og ét bestemt, land, den må ikke overdrages og må kun benyttes af den person, i hvis navn den er udstedt, eller af dennes befuldmægti- gede repræsentant. 4. Ansøgeren og de kompetente myndigheder opbevarer originalen eller en kopi af anmodningen, bilag hertil og forhåndsbevillingen i mindst tre år fra udgangen af det kalenderår, i hvilket bevillingen er udstedt. 5. Hvis en forhåndsbevilling bortkommer, kan de myndigheder, der har udstedt den oprindelige forhåndsbevilling, udstede en erstatningsbevilling på indehaverens anmodning. Når der ansøges om en erstatningsbevilling, skal ansøgeren fremlægge en underskrevet erklæring med bekræftelse af, at forhåndsbe- villingen er bortkommet. Ansøgeren forpligter sig til ikke at benytte denne bevilling, hvis den kommer for dagen igen, men straks at returnere den til de udstedende myndigheder. På erstatningsbevillingen anføres en af følgende påtegninger: »Forhåndsbevilling (erstatningseksemplar)« eller »Delbevilling (erstatningseksemplar)«, og den behandles efter samme regler som den oprindelige forhåndsbe- villing. Bortkommer erstatningsbevillingen, kan der ikke udstedes nogen ny erstatningsbevilling. 6. I forhåndsbevillingen er der fastsat en frist for, hvornår forædlingsprodukterne skal være genindført under hensyn til, hvor lang tid den pågældende forædlingsproces kræver. Fristen er beregnet fra den dato, hvor formaliteterne i forbindelse med midlertidig udførsel afsluttes, og kan forlænges på indehaverens anmodning, hvis omstændighederne taler herfor. AFSNIT III Ordningens virkemåde Artikel 4 1. Det toldsted, der er nævnt i forhåndsbevillingen, som har beføjelse til at varetage ordningen for økonomisk passiv forædling, og som benævnes »kontrolstedet«, kontrollerer, at ordningen fungerer korrekt på grundlag af bl. a. : — eksemplar nr. 3 af forhåndsbevillingen — angivelserne til udførsel og overgang til fri omsætning — det lagerregnskab vedrørende midlertidigt udførte varemængder og genindførte forædlingsprodukter, der føres af indehaveren af forhåndsbevillingen. 2. Ved midlertidig udførsel forelægges forhåndsbevillingen for det pågældende toldsted med henblik henblik på opfyldelse af toldformaliteterne. Det toldsted, der varetager formaliteterne i forbindelse med midlertidig udførsel, underretter kontrolstedet herom ved at fremsende en kopi af udførselsangivelsen. 8. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 5/77 Når forædlingsprodukterne genindføres, forelægger klarereren en gyldig forhåndsbevilling for de 3. kompetente toldmyndigheder sammen med en bekræftelse på, at forædlingsprocessen faktisk har fundet sted i det tredjeland, der er angivet i bevillingen. Det toldsted, der varetager formaliteterne i forbindelse med varernes overgang til fri omsætning: — afskriver de genindførte mængder på forhåndsbevillingen og — underretter kontrolstedet herom ved at sende en kopi af indførselsangivelsen. Oplysningerne kan fremsendes ad elektronisk vej, forudsat at dette giver samme sikkerhed, og at det 4. pågældende toldsted har adgang til forhåndsbevillingen via et datanet. Artikel 5 Bestemmelserne i artikel 22 til 26 i afgørelse nr. 1/96 truffet af Toldsamarbejdsudvalget EF-Tyrkiet af 20. maj 1996 finder anvendelse mutatis mutandis, når bestemmelserne i denne afgørelse finder anvendelse uafhængigt af en forædlingsproces i den i forordning (EØF) nr. 2913/92 og (EØF) nr. 2454/93 nævnte forstand og de tyrkiske bestemmelser [de tyrkiske myndigheder skal komme med henvisninger]. AFSNIT IV Administrativt samarbejde Artikel 6 Toldsteder, der konstaterer overtrædelser af bestemmelserne i grundafgørelsen eller i denne afgørelse, underretter straks de myndigheder som har udstedt forhåndsbevillingen. AFSNIT V Afsluttende bestemmelser Artikel 7 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens offentliggørelse. Udfærdiget i Bruxelles, den 2. november 1999. På Toldsamarbejdsudvalgets vegne A. WIEDOW Formand


title: Decisione n. 2/1999 del Comitato di cooperazione doganale CE-Turchia, del 2 novembre 1999, recante le modalità di applicazione della decisione n. 1/1999 del Consiglio di associazione CE-Turchia relativa all'attuazione di un sistema comune di perfezionamento passivo per i prodotti tessili e di abbigliamento

text: 8. 1. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 5/75 DECISIONE N. 2/1999 DEL COMITATO DI COOPERAZIONE DOGANALE CE-TURCHIA del 2 novembre 1999 recante le modalità di applicazione della decisione n. 1/1999 del Consiglio di associazione CE- Turchia relativa all'attuazione di un sistema comune di perfezionamento passivo per i prodotti tessili e di abbigliamento (2000/13/CE) IL COMITATO DI COOPERAZIONE DOGANALE, visto l'accordo del 12 settembre 1963 che istituisce un'associazione tra la Comunità economica europea e la Turchia, vista la decisione n. 1/95 del Consiglio di associazione CE-Turchia, del 22 dicembre 1995, relativa all'attuazione della fase finale dell'unione doganale (1), vista la decisione n. 1/1999 del Consiglio di associazione CE-Turchia, del 5 gennaio 1999, relativa all'attuazione di un sistema comune di perfezionamento passivo per i prodotti tessili e di abbigliamento (2), in particolare l'articolo 4, (1) (2) considerando che è opportuno adottare le misure atte ad assicurare il funzionamento di detto sistema; considerando che le disposizioni di applicazione della decisione n. 1/95 del Consiglio di associazione CE-Turchia di cui alla decisione n. 1/96 del Comitato di cooperazione doganale CE-Turchia del 20 maggio 1996 (3), in particolare gli articoli 22 a 26, integrano le disposizioni contenute nella presente decisione, DECIDE: TITOLO I Disposizioni generali Articolo 1 La presente decisione fissa le misure appropriate ai fini dell'applicazione della decisione n. 1/1999 del Consiglio di associazione CE-Turchia, qui di seguito denominata «decisione di base». La presente decisione si applica, fatte salve le disposizioni del regolamento (CE) n. 3017/95 della Commis- sione (4). Articolo 2 1. La presente decisione si applica, fatte salve le disposizioni del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio (5) e del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (6) e le disposizioni turche (i riferi- menti saranno indicati dalle autorità turche), in caso di traffico triangolare nel quadro del perfezionamento economico passivo per taluni prodotti tessili e di abbigliamento. Se l'esportazione temporanea delle merci e l'immissione in libera pratica dei prodotti compensatori avvengono nella stessa parte dell'unione doganale, sono applicabili unicamente le disposizioni in vigore nella parte rispettiva dell'unione doganale. 2. Ai sensi della presente decisione, si intende per «traffico triangolare» la modalità secondo la quale l'immissione in libera pratica dei prodotti compensatori è effettuata, dopo lavorazione o trasformazione in un paese terzo a cui è applicabile il sistema di perfezionamento economico passivo, in una parte dell'unione doganale diversa da quella in cui è avvenuta l'esportazione temporanea delle merci. In caso di traffico triangolare, le disposizioni della presente decisione integrano quelle degli strumenti giuridici di cui all'arti- colo 1 della decisione di base. (1) GU L 35 del 13. 2. 1996, pag. 1. (2) GU L 35 del 9. 2. 1999, pag. 45. (3) GU L 200 del 9. 8. 1996, pag. 14. (4) GU L 314 del 28. 12. 1995, pag. 40. (5) GU L 302 del 19. 10. 1992, pag. 1. (6) GU L 253 dell'11. 10. 1993, pag. 1. L 5/76 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 8. 1. 2000 TITOLO II Concessione di autorizzazioni preliminari Articolo 3 1. Il formulario per la richiesta dell'autorizzazione preliminare corrisponde al modello ed è conforme alle disposizioni previste dal regolamento (CE) n. 3017/95 e alle disposizioni turche. L'autorizzazione preliminare è costituita da un originale e da due copie. L'originale, contrassegnato dal numero 1 e dalla Il secondo esemplare, denominato «esemplare per menzione «originale», è consegnato al richiedente. l'autorità competente» e contrassegnato dal numero 2, è trattenuto dalle autorità competenti che hanno rilasciato l'autorizzazione preliminare e il terzo esemplare, denominato «esemplare per l'ufficio doganale di controllo» e contrassegnato dal numero 3, è inviato all'ufficio doganale di controllo. Su richiesta del titolare dell'autorizzazione e su presentazione dell'originale di detta autorizzazione, 2. possono essere rilasciate una o più autorizzazioni parziali recanti la menzione «autorizzazione preliminare parziale». Le autorità che rilasciano autorizzazioni parziali imputano la quantità per la quale l'autorizza- zione è rilasciata sull'autorizzazione preliminare iniziale di cui la menzione «autorizzazione parziale» è indicata accanto alla quantità imputata sull'autorizzazione prelimi- nare. Le autorità competenti informano l'ufficio di controllo del rilascio delle autorizzazioni parziali. Un'autorizzazione parziale, che è soggetta alle stesse regole dell'autorizzazione preliminare, non può dar luogo al rilascio di un'altra autorizzazione parziale. indicano il numero. In questo caso, Un'autorizzazione preliminare, che può riguardare soltanto una categoria di prodotti compensatori ed 3. un paese determinato, non è trasferibile e può essere utilizzata unicamente dalla persona a nome della quale è stata rilasciata o dal suo rappresentante autorizzato. 4. Il richiedente e le autorità competenti devono conservare l'originale o una copia delle domande, gli allegati e l'autorizzazione preliminare per almeno tre anni a decorrere dalla fine del'anno civile durante il quale è stata rilasciata l'autorizzazione. In caso di perdita di un'autorizzazione preliminare, 5. le autorità competenti che hanno rilasciato l'autorizzazione originale possono fornire un'autorizzazione sostitutiva su richiesta del titolare. Nella il richiedente domanda per l'autorizzazione sostitutiva deve figurare una dichiarazione firmata in cui dichiara che l'autorizzazione preliminare o l'autorizzazione parziale è stata perduta e si impegna a non utilizzarla in caso di ritrovamento, bensì a restituirla immediatamente all'autorità che l'ha rilasciata. Sull'autorizzazione sostitutiva figura una delle menzioni seguenti: «autorizzazione preliminare sostitutiva» o «autorizzazione preliminare parziale sostitutiva». Essa è soggetta alle stesse disposizioni applicabili all'auto- rizzazione preliminare iniziale. In caso di perdita dell'autorizzazione sostitutiva, non può essere rilasciata un'altra autorizzazione sostitutiva. I termini per la reimportazione dei prodotti compensatori sono fissati nell'autorizzazione preliminare 6. tenendo conto dei tempi necessari per effettuare le operazioni di perfezionamento. Il termine è calcolato a partire dalla data in cui sono state espletate le formalità di esportazione temporanea e può essere prorogato su richiesta del titolare e se le circostanze lo giustificano. TITOLO III Funzionamento del regime Articolo 4 in base, 1. L'ufficio doganale, indicato nell'autorizzazione preliminare, competente in materia di regime econo- mico di perfezionamento passivo e denominato «ufficio doganale di controllo», verificherà il funzionamento del regime, — all'esemplare n. 3 dell'autorizzazione preliminare, — alle dichiarazioni di esportazione e di — alla contabilità di magazzino relativa alle quantità di merci esportate temporaneamente e ai prodotti immissione in libera pratica, in particolare: compensatori reimportati tenuta dal titolare dell'autorizzazione preliminare. 2. Al momento dell'esportazione temporanea, l'autorizzazione preliminare viene presentata all'ufficio doganale interessato ai fini dell'espletamento delle formalità doganali. L'ufficio doganale che espleta le formalità di esportazione temporanea informa l'ufficio doganale di controllo, trasmettendogli una copia della dichiarazione di esportazione. 8. 1. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 5/77 Al momento della reimportazione dei prodotti compensatori, il dichiarante presenta all'ufficio doga- 3. nale competente l'autorizzazione preliminare valida, accompagnata dalla prova dell'effettivo svolgimento dell'operazione di perfezionamento nel paese terzo indicato nell'autorizzazione. L'ufficio doganale che esplete le formalità di — imputa le quantità reimportate sull'autorizzazione preliminare, e — informa l'ufficio doganale di controllo, trasmettendogli una copia della dichiarazione d'importazione. immissione in libera pratica: 4. Le informazioni possono essere fornite con mezzi elettronici, purché essi assicurino le stesse garanzie e gli uffici doganali interessati abbiano accesso all'autorizzazione preliminare attraverso una rete informa- tica. Articolo 5 Le disposizioni degli articoli da 22 a 26 della decisione n. 1/96 del Comitato di cooperazione doganale CE-Turchia si applicano mutatis mutandis se le disposizioni della presente decisione sono applicabili indipendentemente da un'operazione di perfezionamento passivo ai sensi dei regolamenti (CEE) n. 2913/92 e (CEE) n. 2454/93 e delle disposizioni turche (i riferimenti saranno indicati dalle autorità turche). TITOLO IV Cooperazione amministrativa Articolo 6 Gli uffici doganali che constatano infrazioni alle disposizioni stabilite nella decisione di base o nella presente decisione informano immediatamente le autorità che hanno rilasciato l'autorizzazione preliminare. TITOLO V Disposizioni finali Articolo 7 La presente decisione entra in vigore il giorno della sua pubblicazione. Fatto a Bruxelles, il 2 novembre 1999. Per il Comitato di cooperazione doganale Il Presidente A. WIEDOW


title: Decisión nº 2/99 del Comité de cooperación aduanera CE/Turquía, de 2 de noviembre de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación de la Decisión nº 1/99 del Consejo de asociación CE/Turquía relativa a la instauración de un sistema común de perfeccionamiento pasivo para los productos textiles y de confección

text: 8. 1. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 5/75 DECISIÓN No 2/99 DEL COMITÉ DE COOPERACIÓN ADUANERA CE/TURQUÍA de 2 de noviembre de 1999 por el que se establecen disposiciones de aplicación de la Decisión no 1/99 del Consejo de asociación CE/Turquía relativa a la instauración de un sistema común de perfeccionamiento pasivo para los productos textiles y de confección (2000/13/CE) EL COMITÉ DE COOPERACIÓN ADUANERA, Visto el Acuerdo de 12 de septiembre de 1963 por el que se establece una asociación entre la Comunidad Económica Europea y Turquía, Vista la Decisión no 1/95 del Consejo de asociación CE/Turquía, de 22 de diciembre de 1995, relativa al establecimiento de la fase final de la unión adunera (1), Vista la Decisión no 1/99 del Consejo de asociación CE/Turquía, de 5 de enero de 1999, relativa a la instauración de un sistema común de perfeccionamiento pasivo para los productos textiles y de confec- ción (2), y, en particular, su artículo 4, (1) (2) Considerando que procede adoptar las medidas necesarias para garantizar el funcionamiento de dicho sistema; Considerando que las disposiciones de aplicación de la Decisión no 1/95 del Consejo de asociación CE/Turquía contenidas en la Decisión no 1/96 del Comité de cooperación aduanera CE/Turquía, de 20 de mayo de 1996 (3), y, en particular, sus artículos 22 a 26, son aplicables conjuntamente con las disposiciones contenidas en la presente Decisión, DECIDE: TÍTULO I Disposiciones generales Artículo 1 La presente Decisión establece las disposiciones de aplicación de la Decisión no 1/99 del Consejo de asociación CE/Turquía, en lo sucesivo denominada «la Decisión de base». La presente Decisión se aplicará sin perjuicio de lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 3017/95 (4). Artículo 2 1. La presente Decisión se aplicará sin perjuicio de lo dispuesto en los Reglamentos (CEE) no 2913/92 (5) y (CEE) no 2454/93 (6) y de las disposiciones turcas [referencias que deberán proporcionar las autoridades turcas], en caso de tráfico triangular en el marco del perfeccionamiento pasivo económico para determi- nados productos textiles y de confección. Cuando la exportación temporal de las mercancías y el despacho a libre práctica de los prouctos compensadores se efectúan en la misma parte de la unión aduanera, solamente son aplicables las disposiciones en vigor en la parte respectiva de la unión aduanera. 2. A efectos de la presente Decisión, se entenderá por «tráfico triangular» la modalidad según la cual el despacho a libre práctica de los productos compensadores se efectúa, después de su elaboración o transformación en un tercer país al que se le pueda aplicar el sistema de perfeccionamiento pasivo económico, en una parte de la unión aduanera distinta a aquélla a partir de la cual se efectúa la exportación temporal de las mercancías. En caso de tráfico triangular, las disposiciones de la presente Decisión completan las de los instrumentos jurídicos contemplados en el artículo 1 de la Decisión de base. (1) DO L 35 de 13. 2. 1996, p. 1. (2) DO L 35 de 9. 2. 1999, p. 45. (3) DO L 200 de 9. 8. 1996, p. 14. (4) DO L 314 de 28. 12. 1995, p. 40. (5) DO L 302 de 19. 10. 1992, p. 1. (6) DO L 253 de 11. 10. 1993, p. 1. L 5/76 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 8. 1. 2000 TÍTULO II Concesión de autorizaciones previas Artículo 3 1. La autorización previa, cuyo formulario es idéntico al modelo y a las disposiciones contenidas en el Reglamento (CE) no 3017/95, y a las disposiciones turcas, incluye un original y dos copias. El original, que lleva el número 1 y la mención «original», se entregará al solicitante. El segundo ejemplar, denominado «ejemplar destinado a las autoridades competentes» y que lleva el número 2, será conservado por las autoridades competentes que expidieron la autorización previa y el tercer ejemplar, denominado «ejemplar destinado a la aduana de control» y que lleva el número 3, se enviará a la aduana de control. A petición del titular de la autorización, y previa presentación del original de dicha autorización, 2. podrán expedirse una o más autorizaciones parciales que lleven la mención «autorización previa parcial». Las autoridades que expidan autorizaciones parciales imputarán la cantidad para la cual se expida la autorización parcial a la autorización previa inicial e indicarán el número de la autorización previa inicial. En ese caso, se indicará la mención «autorización parcial» junto a la cantidad imputada a la autorización previa. Se informará a la oficina de control de la expedición de las autorizaciones parciales por parte de las autoridades competentes. Una autorización parcial que esté sujeta a las mismas normas que una autoriza- ción previa no podrá dar lugar a la expedición de otra autorización parcial. 3. Una autorización previa, que sólo podrá referirse a una categoría de productos compensadores y a un país determinado, no podrá ser cedida ni utilizada más que por la persona en nobmre de la cual se haya expedido o por su representante habilitado. 4. El solicitante y las autoridades competentes deberán conservar el original o una copia de las solicitudes, sus anexos y la autorización previa durante al menos tres años a partir del final del año civil en el curso del cual se expidió la autorización. En caso de pérdida de una autorización previa, 5. las autoridades competentes que expidieron la autorización original podrán expedir una autorización sustitutiva a petición del titular. La solicitud de autorización sustitutiva incluirá una declaración firmada por el solicitante que confirme la pérdida de la autorización previa. El solicitante se comprometerá a no utilizar esta autorización si la encuentra y a entregarla inmediatamente a las autoridades que la expidieron. La autorización sustitutiva llevará una de las menciones siguientes: «Autorización previa sustitutiva» o «Autorización previa parcial sustitutiva» y estará sujeta a las mismas normas que la autorización previa inicial. En caso de pérdida de la autorización sustitutiva, no podrá extenderse otra. 6. El plazo para la reimportación de los productos compensadores se fijará en la autorización previa teniendo en cuenta el tiempo necesario para efectuar las operaciones de perfeccionamiento. Este plazo se calculará a partir de la fecha en la que se hayan cumplido los trámites de exportación temporal y podrá prorrogarse a petición del titular y si las circunstancias lo justifican. TÍTULO III Funcionamiento del régimen Artículo 4 1. La aduana mencionada en la autorización previa, competente en materia de régimen de perfecciona- miento pasivo económico y denominada «aduana de control», comprobará el funcionamiento del régimen basándose, en particular: — en el ejemplar no 3 de la autorización previa, — en las declaraciones de exportación y de despacho a libre práctica, — en la contabilidad de existencias del titular de la autorización previa referente a cantidades de mercan- cías exportadas temporalmente y a los productos compensadores reimportados. En el momento de la exportación temporal, 2. la autorización previa se presentará a la aduana correspondiente a efectos del cumplimiento de las formalidades aduaneras. La aduana que realice los trámites de exportación temporal informará a la aduana de control transmitiéndole una copia de la declaración de exportación. 8. 1. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 5/77 Al reimportar los productos compensadores, el declarante presentará a la aduana competente la 3. autorización previa valable acompañada de la justificación de que la operación de perfeccionamiento ha tenido realmente lugar en el tercer país indicado en la autorización. La aduana que realice los trámites de despacho a libre práctica: — imputará las cantidades reimportadas a la autorización previa, e — informará a la aduana de control remitiéndole una copia de la declaración de importación. 4. Las informaciones podrán ser suministradas por medios electrónicos siempre que aporten las mismas garantías y que las aduanas correspondientes tengan acceso a la autorización previa por una red infrmática. Artículo 5 Las disposiciones de los artículos 22 a 26 de la Decisión no 1/96 del Comité de cooperación aduanera CE/Turquía, de 20 de mayo de 1996, se aplicarán, mutatis mutandis, cuando las disposiciones de la presente Decisión sean aplicables independientemente de una operación de perfeccionamiento pasivo según lo dispuesto en los Reglamentos (CEE) no 2913/92 y (CEE) no 2454/93 y de las disposiciones turcas [referencias que las autoridades turcas deberán proporcionar]. TÍTULO IV Cooperación administrativa Artículo 6 Las aduanas que constaten infracciones a las disposiciones de la Decisión de base o a la presente Decisión informarán sin demora a las autoridades que han extendido la autorización previa. TÍTULO V Disposiciones finales Artículo 7 La presente Decisión entrará en vigor el día de su publicación. Hecho en Bruselas, el 2 de noviembre de 1999. Por el Comité de cooperación aduanera El Presidente A. WIEDOW


title: Beschluß Nr. 2/99 des Ausschusses für Zusammenarbeit im Zollwesen EG-Türkei vom 2. November 1999 zur Festlegung der Durchführungsvorschriften zum Beschluß Nr. 1/99 des Assoziationsrats EG-Türkei über die Einführung einer gemeinsamen Regelung des passiven Veredelungsverkehrs für Textilerzeugnisse und Bekleidung

text: 8. 1. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 5/75 BESCHLUSS Nr. 2/99 DES AUSSCHUSSES FÜR ZUSAMMENARBEIT IM ZOLLWESEN EG-TÜRKEI zur Festlegung der Durchführungsvorschriften zum Beschluß Nr. 1/99 des Assoziationsrats EG- Türkei über die Einführung einer gemeinsamen Regelung des passiven Veredelungsverkehrs für Textilerzeugnisse und Bekleidung vom 2. November 1999 (2000/13/EG) DER AUSSCHUSS FÜR ZUSAMMENARBEIT IM ZOLLWESEN — gestützt auf das Abkommen vom 12. September 1963 zur Gründung einer Assoziation zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Türkei, gestützt auf den Beschluß Nr. 1/95 des Assoziationsrats EG-Türkei vom 22. Dezember 1995 über die Einleitung der Endphase der Zollunion (1), gestützt auf den Beschluß Nr. 1/99 des Assoziationsrats EG-Türkei vom 5. Januar 1999 über die Einführung einer gemeinsamen Regelung des passiven Veredelungsverkehrs für Textilerzeugnisse und Bekleidung, insbesondere auf Artikel 4 (2), in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Es sind geeignete Maßnahmen zu treffen, um das Funktionieren des Systems sicherzustellen. Ergänzend zu den Bestimmungen dieses Beschlusses gelten die Durchführungsvorschriften zu dem im Beschluß Nr. 1/96 des Ausschusses für Beschluß Nr. 1/95 des Assoziationsrats EG-Türkei Zusammenarbeit im Zollwesen EG-Türkei vom 20. Mai 1996, insbesondere Artikel 22 bis 26 (3) — BESCHLIESST: TITEL I Allgemeines Artikel 1 In vorliegendem Beschluß werden zur Durchführung des Beschlusses Nr. 1/99 des Assoziationsrats EG-Türkei, nachstehend „Grundbeschluß“ genannt, die entsprechenden Maßnahmen festgelegt. Dieser Beschluß ist unbeschadet der Verordnung der Kommission (EG) Nr. 3017/95 (4) anwendbar. Artikel 2 (1) Dieser Beschluß gilt unbeschadet der Verordnungen (EWG) Nr. 2913/92 (5) und (EWG) Nr. 2454/ 93 (6) sowie der türkischen Bestimmungen (Referenzdokumente der türkischen Behörden stehen noch aus) bei Dreiecksverkehren im Rahmen der wirtschaftlichen passiven Veredelung für bestimmte Textilerzeugnisse und Bekleidungsartikel. Finden die vorübergehende Ausfuhr der Waren und die Überführung der Verede- lungserzeugnisse in den zollrechtlich freien Verkehr im selben Teil der Zollunion statt, so finden die für den jeweiligen Teil der Zollunion geltenden Vorschriften Anwendung. (2) Unter „Dreiecksverkehr“ im Sinne dieses Beschlusses ist das Verfahren zu verstehen, nach welchem die Veredelungserzeugnisse nach Be- oder Verarbeitung in einem Drittland, auf das die Regelung des wirtschaftlichen passiven Veredelungsverkehrs Anwendung findet, in einem anderen Teil der Zollunion in den zollrechtlich freien Verkehr übergeführt werden als in dem, aus dem die Waren vorübergehend ausgeführt wurden. Bei Dreiecksverkehren werden die in Artikel 1 des Grundbeschlusses genannten Rechtsakte durch die Bestimmungen des vorliegenden Beschlusses ergänzt. (1) ABl. L 35 vom 13. 2. 1996, S. 1. (2) ABl. L 35 vom 9. 2. 1999, S. 45. (3) ABl. L 200 vom 9. 8. 1996, S. 14. (4) ABl. L 314 vom 28. 12. 1995, S. 40. (5) ABl. L 302 vom 19. 10. 1992, S. 1. (6) ABl. L 253 vom 11. 10. 1993, S. 1. L 5/76 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 8. 1. 2000 TITEL II Erteilung einer vorherigen Bewilligung Artikel 3 (1) Die vorherige Bewilligung, deren Vordruck dem Muster und den Bestimmungen in der Verordnung (EG) Nr. 3017/95 der Kommission vom 20. Dezember 1995 sowie den türkischen Bestimmungen entspricht, umfaßt ein Original und zwei Kopien. Das Original trägt die Nummer 1 und die Bezeichnung „Original“ und wird dem Antragsteller ausgehändigt. Das zweite Exemplar trägt die Nummer 2 und die Bezeichnung „Exemplar für die zuständige Behörde“ und wird von der Behörde, die die vorherige Bewilli- gung erteilt aufbewahrt, während das dritte die Nummer 3 und die Bezeichnung „Exemplar für die Überwachungszollstelle“ trägt und der Überwachungszollstelle zugesandt wird. (2) Auf Antrag des Inhabers einer vorherigen Bewilligung und auf Vorlage des Originals dieser Bewilli- gung können eine oder mehrere vorherige Teilbewilligungen erteilt werden, die die Bezeichnung „vorherige Teilbewilligung“ tragen. Die Behörden, die die Teilbewilligungen erteilen, schreiben die Mengen, für die eine Teilbewilligung erteilt wird, auf der ursprünglichen Bewilligung ab und geben die Nummer der ursprüngli- chen Bewilligung an. In diesem Fall wird neben der auf der vorherigen Bewilligung abgeschriebenen Menge die Bemerkung „Teilbewilligung“ angebracht. Die Überwachungszollstelle wird von den zuständigen Behörden über die Erteilung der Teilbewilligungen unterrichtet. Von Teilbewilligungen, die denselben Regeln unterliegen wie vorherige Bewilligungen, dürfen keine weiteren Teilbewilligungen erteilt werden. Eine vorherige Bewilligung darf sich nur auf eine Kategorie von Veredelungserzeugnissen und auf ein ist nicht übertragbar und darf nur vom Bewilligungsinhaber oder seinem (3) bestimmtes Land beziehen, bevollmächtigten Vertreter verwendet werden. (4) Der Antragsteller und die zuständigen Behörden bewahren das Original oder eine Kopie des Antrages samt Anlagen wie auch der Bewilligung mindestens drei Jahre auf, gerechnet vom Ende des Kalenderjahres, in dem die Bewilligung erteilt wurde. (5) Bei Verlust einer vorherigen Bewilligung können die zuständigen Behörden, die die ursprüngliche Bewilligung erteilt haben, auf Antrag des Inhabers eine Ersatzbewilligung ausstellen. In seinem Antrag auf Erteilung einer Ersatzbewilligung versichert der Antragsteller mit seiner Unterschrift, daß die vorherige Bewilligung verlorengegangen ist und daß er sie im Fall eines Wiederauffindens nicht verwenden, sondern unverzüglich an die ausstellende Behörde zurücksenden wird. Die Ersatzbewilligung trägt die Bezeichnung „Ersatz für eine vorherige Bewilligung“ bzw. „Ersatz für eine vorherige Teilbewilligung“ und unterliegt denselben Regeln wie die ursprüngliche vorherige Bewilligung. Bei Verlust der Ersatzbewilligung darf keine neue Ersatzbewilligung ausgestellt werden. (6) Die Frist für die Wiedereinfuhr der Veredelungserzeugnisse wird in der vorherigen Bewilligung unter Berücksichtigung der Zeit festgesetzt, die für die Durchführung der Veredelungsvorgänge erforderlich ist. Diese Frist beginnt mit dem Abschluß der Förmlichkeiten der vorübergehenden Ausfuhr. Sie kann bei Vorliegen triftiger Gründe auf Antrag des Inhabers verlängert werden. TITEL III Durchführung des Verfahrens Artikel 4 (1) Die in der vorherigen Bewilligung angegebene Zollstelle, die zur Durchführung des wirtschaftlichen passiven Verdelungsverkehrs befugt ist und als „Überwachungszollstelle“ bezeichnet wird, überwacht das Verfahren insbesondere anhand — des Exemplars Nr. 3 der vorherigen Bewilligung, — der Kopien der Ausfuhranmeldung und der Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr, — der Aufzeichnungen des Inhabers der vorherigen Bewilligung über die Mengen der vorübergehend ausgeführten Waren und der wiedereingeführten Veredelungserzeugnisse. (2) Zum Zeitpunkt der vorübergehenden Ausfuhr wird die vorherige Bewilligung der zuständigen Zollstelle zur Erledigung der Zollförmlichkeiten vorgelegt. Die Zollstelle erfüllt die Förmlichkeiten der vorübergehenden Ausfuhr und unterrichtet die Überwachungszollstelle mittels einer Kopie der Ausfuhran- meldung. 8. 1. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 5/77 Bei der Wiedereinfuhr der Veredelungserzeugnisse legt der Zollanmelder der zuständigen Zollstelle (3) die gültige vorherige Bewilligung sowie den Nachweis darüber vor, daß der Verdelungsvorgang in dem Drittland, das in der Bewilligung angegeben ist, ordnungsgemäß stattgefunden hat. Die Zollstelle, bei der die Förmlichkeiten zur Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr erfüllt werden, — schreibt die wiedereingeführten Mengen auf der vorherigen Bewilligung ab und — unterrichtet die Überwachungszollstelle durch Übermittlung einer Kopie der Einfuhranmeldung. (4) Die Angaben können auf elektronischem Wege übermittelt werden, sofern sie dieselbe Gewähr bieten und die beteiligten Zollstellen über ein Computernetz Zugang zu der vorherigen Bewilligung haben. Artikel 5 Die Artikel 22 bis 26 des Beschlusses Nr. 1/96 des Ausschusses für Zusammenarbeit im Zollwesen EG-Türkei vom 20. Mai 1996 gelten sinngemäß, wenn der vorliegende Beschluß unabhängig von einem passiven Veredelungsverkehr im Sinne der Verordnungen (EWG) Nr. 2913/92 und (EWG) Nr. 2454/93 sowie der türkischen Bestimmungen (Referenzdokumente der türkischen Behörden stehen noch aus) Anwendung findet. TITEL IV Zusammenarbeit der Verwaltungen Artikel 6 Stellen die Zollstellen Verstöße gegen den Grundbeschluß oder den vorliegenden Beschluß fest, so unter- richten sie unverzüglich die Behörde, die die vorherige Bewilligung erteilt hat. TITEL V Bestimmungen Artikel 7 Dieser Beschluß tritt zum Zeitpunkt seiner Verkündung in Kraft. Geschehen zu Brüssel am 2. November 1999. Für den Ausschuß für Zusammenarbeit im Zollwesen A. WIEDOW Vorsitzender


title: EY-Turkki-tulliyhteistyökomitean päätös N:o 2/99, tehty 2 päivänä marraskuuta 1999, ulkoista jalostusta koskevan yhteisen järjestelmän käyttöönotosta tekstiili- ja vaatetustuotteita varten tehdyn EY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/99 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä

text: 8. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 5/75 EY—TURKKI-TULLIYHTEISTYÖKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 2/99, tehty 2 päivänä marraskuuta 1999, ulkoista jalostusta koskevan yhteisen järjestelmän käyttöönotosta tekstiili- ja vaatetustuotteita varten tehdyn EY—Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/99 soveltamista koskevista yksi- tyiskohtaisista säännöistä (2000/13/EY) TULLIYHTEISTYÖKOMITEA, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta 12 päivänä syyskuuta 1963 tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon EY—Turkki-assosiaationeuvoston 22 päivänä joulukuuta 1995 tekemän päätöksen N:o 1/95 tulliliiton lopullisen vaiheen täytäntöönpanosta (1), ottaa huomioon EY—Turkki-assosiaationeuvoston 5 päivänä tammikuuta 1999 tekemän päätöksen N:o 1/99 ulkoista jalostusta koskevan yhteisen järjestelmän käyttöönotosta tekstiili- ja vaatetustuotteita varten, ja erityisesti sen 4 artiklan (2), sekä katsoo, että 1) 2) olisi säädettävä toimenpiteistä kyseisen järjestelmän toimivuuden varmistamiseksi; tällä päätöksellä annettuja säännöksiä voidaan täydentää 20 päivänä toukokuuta 1996 tehdyssä EY—Turkki-tulliyhteistyökomitean päätöksessä N:o 1/96 (3), ja erityisesti sen 22—26 artiklassa, olevin EY—Turkki-assosiointineuvoston päätöksen N:o 1/95 soveltamista koskevin säädöksin, ON ANTANUT SEURAAVAT SÄÄNNÖKSET: I OSA Yleiset määräykset 1 artikla Tällä päätöksellä vahvistetaan EY—Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen 1/99, jäljempänä ’peruspäätös’, soveltamista koskevat toimenpiteet. Tämä päätös ei estä soveltamasta 20 päivänä joulukuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 3017/95 (4) 2 artikla 1. Tämä päätös ei estä soveltamasta komission asetusten (ETY) N:o 2913/92 (5) ja (ETY) N:o 2454/93 (6) säännöksiä ja Turkin kansallista lainsäädäntöä (Turkin viranomaiset toimittavat säädösviittaukset) kolmikan- taliikenteeseen tekstiili- ja vaattetustuotteita varten tarkoitetussa taloudellisesti vaikuttavassa ulkoisessa jalostusmenettelyssä. Jos tavaroiden väliaikainen vienti ja jalostettujen tuotteiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen tapahtuvat tulliliiton samassa osassa, sovelletaan ainoastaan kyseisessä osassa tulliliittoa voimassa olevia säännöksiä. Tässä päätöksessä tarkoitetaan ’kolmikantaliikenteellä’ järjestelmää, jonka mukaisesti jalostetut tuotteet 2. luovutetaan vapaaseen liikkeeseen siinä tulliliiton osassa, joka ei ole se osa, josta tavarat väliaikaisesti vietiin, sellaisissa kolmansissa maissa, joihin voidaan soveltaa taloudellisesti vaikuttavaa ulkoista jalostusmenettelyä, suoritetun valmistuksen tai käsittelyn jälkeen. Kolmikantaliikenteen osalta tällä päätöksellä täydennetään peruspäätöksen ensimmäisen artiklan säännöksiä. (1) EYVL L 35, 13. 2. 1996, s. 1. (2) EYVL L 35, 9. 2. 1999, s. 45. (3) EYVL L 200, 9. 8. 1996, s. 14. (4) EYVL L 314, 28. 12. 1995, s. 40. (5) EYVL L 302, 19. 10. 1992, s. 1. (6) EYVL L 253, 11. 10. 1993, s. 1. L 5/76 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 1. 2000 II OSA Ennakkolupien myöntäminen 3 artikla 1. Ennakkolupahakemus, jonka lomake on mallin ja annetun asetuksen (EY) N:o 3017/95 sekä Turkin kansallisen lainsäädännön säännösten mukainen, tehdään yhtenä alkuperäisenä kappaleena ja kahtena jäljennöksenä. Alkuperäinen kappale, (johon on merkitty numero 1 ja maininta ”alkuperäinen”), annetaan hakijalle. Toinen kappale, johon on merkitty maininta ”jäljennöstoimivaltaista viranomaista vaiten” ja numero 2, jää luvan myöntävän viranomaisen säilytettäväksi, kun taas kolmas, johon on merkitty maininta ”jäljennös valvovaa tullitoimipaikkaa varten” ja numero 3, lähetetään valvovaan tullitoimipaikkaan. 2. Yksi tai useampi osittainen lupa, johon merkitään maininta ”osittainen ennakkolupa”, voidaan antaa pyynnöstä luvan haltijalle, joka esittää kyseisen luvan alkuperäisen kappaleen. Osittaisia lupia myöntävät viranomaiset vähentävät kyseiset paljoudet aikaisemmin myönnetystä ennakkoluvasta ja viittaavat aikai- semmin myönnetyn ennakkoluvan numeroon. Tällaisissa tapauksissa ennakkolupaan merkitään vähennet- tyjen määrien viereen maininta ”osittainen lupa”. Toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat valvovaan tullitoi- mipaikkaan osittaisesta ennakkoluvasta. Yksi osittainen lupa, johon sovelletaan samoja sääntöjä kuin ennakkolupaa, ei voi johtaa toisen osittaisen luvan myöntämiseen. Ennakkolupa koskee ainoastaan yhtä jalostettujen tuotteiden luokkaa ja yhtä määrättyä maata. Ennak- ja sitä voi käyttää ainoastaan luvassa nimetty henkilö tai hänen valtuuttamansa 3. kolupaa ei voi siirtää, edustaja. 4. Hakijan ja toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä alkuperäinen hakemus tai sen jäljenös, siihen liitetyt asiakirjat ja ennakkolupa vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jonka aikana lupa on myönnetty. 5. Jos ennakkolupa katoaa, alkuperäisen ennakkoluvan myöntäneet toimivaltaiset viranomaiset voivat luvanhaltijan pyynnöstä myöntää korvaavan luvan. Korvaavan luvan hakemuksen on sisällettävä hakijan allekirjoittama ilmoitus, jossa vakuutetaan ennakkoluvan kadonneen ja ettei hakija sitä löytyessä käytä, vaan palauttaa sen välittömästi myöntäneelle viranomaiselle. Korvaavaan lupaan merkitään joko maininta ”Korvaava ennakkolupa” tai ”Korvaava osittainen ennakkolupa” ja siihen sovelletaan samoja sääntöjä kuin aikaisemmin myönnettyyn ennakkolupaaan. jos korvaava lupa katoaa, uutta korvaavaa lupaa ei myönnetä. 6. Määräaika, tuotteet on jälleentuotava, merkitään ennakkolupaan ottaen huomioon tavaroiden jalostuksen vaatima aika. Kyseinen määräaika lasketaan väliaikaisen vientimenettelyn päättymisen ja sitä voidaan luvanhaltijan pyynnöstä pidentää olosuhteiden niin vaatiessa. jonka aikana jalostetut III OSA Menettelyjen toimiminen 4 artikla 1. Ennakkoluvassa mainittu taloudellisesti vaikuttavien ulkoisten jalostusmenettelyjen osalta toimival- tainen tullitoimipaikka, jota kutsutaan valvovaksi tullitoimipaikaksi, valvoo menettelyn toimivuutta erityi- sesti seuraavien asiakirjojen avulla: — ennakkoluvan kappale numero 3, — vienti-ilmoitus ja vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus ja — ennakkoluvan haltijan pitämä varastokirjanpito, jälleentuotujen jalostettujen tuotteiden määrät. josta ilmenevat väliaikaisesti vietyjen tavaroiden ja 2. Vietäessä tavaroita väliaikaisesti ennakkolupa esitetään kyseiselle tullitoimipaikalle tullimuodollisuuk- sien täyttämiseksi. Väliaikaisen viennin menettelyt hoitava tullitoimipaikka antaa tiedon asiasta valvovalle tullitoimipaikalle toimittamalla sille vienti-ilmoituksen jäljennöksen. 8. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 5/77 Jälleentuotaessa jalostettuja tuotteita tavaranhaltija esittää toimivaltaiselle tullitoimipaikalle voimassa johon on liitetty todisteet siitä, että tavaroiden jalostus on tapahtunut luvassa 3. olevan ennakkoluvan, mainitussa kolmannessa maassa. Vapaaseen liikkeeseen luovutettava tullitoimipaikka: — vähentää jälleentuodut määrät ennakkoluvasta, ja — antaa tiedot asiasta valvovalle tullitoimipaikalle toimittamalla sille tuonti-ilmoituksen jäljennöksen. Tiedot voidaan välittää sähköisesti, mikäli tiedonkulun varmuus taataan ja jos tullitoimipaikassa on 4. pääsy ennakkolupiin tietokoneverkon välityksellä. 5 artikla Sovellettaessa tämän päätöksen säännöksiä sovelletaan EY—Turkki-tulliyhteistyökomitean päätöksen 20 päivänä toukokuuta 1996 tekemän päätöksen N:o 1/96 22—26 artiklan säännöksiä soveltuvin osin sen estämättä, mitä asetuksissa (ETY) N:o 2913/92 ja (ETY) N:o 2454/93 sekä Turkin kansallisessa lainsäädän- nössä säädetään (Turkin viranomaiset toimitavat säädösviittaukset) ulkoisesta jalostustoiminnasta. IV OSASTO Hallinnollinen yhteistyö 6 artikla Huomatessaan, että peruspäätöksessä tai tässä päätöksessä säädettyjä sääntöjä rikotaan, tullitoimipaikan on välittömästi ilmoitettava tästä ennakkoluvan myöntäneelle viranomaiselle. V OSASTO Loppusäännökset 7 artikla Tämä päätös tulee voimaan sen julkaisupäivänä. Tehty Brysselissä 2 päivänä marraskuuta 1999. Tulliyhteistyökomitean puolesta A. WIEDOW Puheenjohtaja


title: Decisão n.o 2/99 do Comité de Cooperação Aduaneira CE-Turquia, de 2 de Novembro de 1999, relativo às modalidades de aplicação da Decisão n.o 1/99 do Conselho de Associação CE-Turquia relativa à instituição de um regime comum de aperfeiçoamento passivo aplicável aos produtos têxteis e do vestuário

text: 8. 1. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 5/75 DECISÃO N. o 2/99 DO COMITÉ DE COOPERAÇÃO ADUANEIRA CE-TURQUIA de 2 de Novembro de 1999 relativo às modalidades de aplicação da Decisão n. o 1/99 do Conselho de Associação CE-Turquia relativa à instituição de um regime comum de aperfeiçoamento passivo aplicável aos produtos têxteis e do vestuário (2000/13/CE) O COMITÉ DE COOPERAÇÃO ADUANEIRA, Tendo em conta o acordo, de 12 de Setembro de 1963, que estabelece uma associação entre a Comunidade Económica Europeia e a Turquia, Tendo em conta a Decisão n. o 1/95 do Conselho de Associação CE-Turquia, de 22 de Dezembro de 1995, relativa à execução da fase final da União Aduaneira (1), Tendo em conta a Decisão n. o 1/99 do Conselho de Associação CE-Turquia, de 5 de Janeiro de 1999, relativa à instituição de um regime comum de aperfeiçoamento passivo aplicável aos produtos têxteis e do vestuário, e, nomeadamente, o seu artigo 4. o (2), (1) (2) Considerando que é conveniente adoptar as medidas adequadas para assegurar o funcionamento do referido sistema; Considerando que as disposições de aplicação da Decisão n. o 1/95 do Conselho de Associação CE-Turquia previstas na Decisão n. o 1/96 do Comité de Cooperação Aduaneira CE-Turquia de 20 de Maio de 1996, e, nomeadamente, os seus artigos 22. o a 26. o (3), são aplicáveis em complemento das disposições da presente decisão, ADOPTOU AS DISPOSIÇÕES SEGUINTES: TÍTULO I Disposições gerais Artigo 1. o A presente decisão estabelece as medidas adequadas para efeitos da aplicação da Decisão n. o 1/99 do Conselho de Associação CE-Turquia, a seguir designada «decisão de base». A presente decisão aplicar-se-á sem prejuízo das disposições do Regulamento (CE) n. o 3017/95 (4). Artigo 2. o 1. A presente decisão aplicar-se-á sem prejuízo das disposições dos Regulamentos (CEE) n. o 2913/92 (5) e (CEE) n. o 2454/93 (6) e das disposições da Turquia (referências a fornecer pelas autoridades turcas), em caso de tráfego triangular no âmbito das operações de aperfeiçoamento passivo económico para certos produtos têxteis e do vestuário. Nos casos em que a exportação temporária das mercadorias e a introdução em livre prática dos produtos compensadores sejam efectuadas na mesma parte da União Aduaneira, são aplicáveis unicamente as disposições válidas na parte respectiva da União Aduaneira. 2. Na acepção da presente decisão, entende-se por «tráfego triangular» a modalidade ao abrigo da qual é efectuada a introdução em livre prática dos produtos compensadores, após uma operação de complemento de fabrico ou de transformação num país terceiro, ao qual seja aplicável o regime de aperfeiçoamento passivo económico, numa parte da União Aduaneira distinta daquela a partir da qual as mercadorias são temporariamente exportadas. Em caso de tráfego triangular, as disposições da presente decisão completam as disposições dos instrumentos jurídicos mencionados no artigo 1. o da decisão de base. (1) JO L 35 de 13. 2. 1996, p. 1. (2) JO L 35 de 9. 2. 1999, p. 45. (3) JO L 200 de 9. 8. 1996, p. 14. (4) JO L 314 de 28. 12. 1995, p. 40. (5) JO L 302 de 19. 10. 1992, p. 1. (6) JO L 253 de 11. 10. 1993, p. 1. L 5/76 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 8. 1. 2000 TÍTULO II Consessão de autorizações prévias Artigo 3. o 1. A autorização prévia, cujo formulário é idêntico ao modelo e às disposições do Regulamento (CE) n. o 3017/95 e às disposições da Turquia, inclui uma versão original e duas cópias. A versão original, com o n. o 1 e com a menção «original», é entregue ao requerente. O segundo exemplar, denominado «exemplar destinado às autoridades competentes» e detentor do n. o 2, é conservado pelas autoridades competentes que emitiram a autorização prévia; o terceiro exemplar, denominado «exemplar destinado à estância aduaneira de controlo» e detentor do n. o 3, será enviado para a estância aduaneira de controlo. A pedido do titular da autorização e mediante apresentação da versão original da referida autorização, 2. podem ser emitidas uma ou várias autorizações parciais com a menção «autorização prévia parcial». As autoridades que emitem autorizações parciais inscrevem a quantidade em relação à qual é emitida a autorização parcial na autorização prévia inicial, indicando o número desta última. Neste caso, é aposta a menção «autorização parcial» ao lado da quantidade inscrita na autorização prévia. A estância de controlo é informada da emissão das autorizações parciais pelas autoridades competentes. Uma autorização parcial, submetida às mesmas regras que uma autorização prévia, não pode dar origem à emissão de outra autorização parcial. 3. Uma autorização prévia, que pode dizer respeito unicamente a uma categoria de produtos compensa- dores e um país determinado, só pode ser cedida e utilizada apenas pela pessoa em nome da qual foi estabelecida ou pelo seu representante habilitado. 4. O requerente e as autoridades competentes devem conservar a versão original ou uma cópia dos pedidos, os respectivos anexos e a autorização prévia durante, pelo menos, três anos a contar do fim do ano civil durante o qual a autorização foi emitida. 5. Em caso de extravio de uma autorização prévia, as autoridades competentes que emitiram a autori- zação original podem emitir uma autorização de substituição a pedido do titular. O pedido de autorização de substituição inclui uma declaração assinada pelo requerente que confirma o extravio da autorização prévia. O requerente comprometer-se-á a não utilizar esta autorização, caso a encontre, e a devolvê-la imediatamente às autoridades que a emitiram. A autorização de substituição deve apresentar uma das menções seguintes: «Autorização prévia de substitui- ção» ou «Autorização prévia parcial de substituição» e fica sujeita às mesmas regras que a autorização prévia inicial. Em caso de extravio da autorização de substituição, não pode ser emitida uma nova autorização de substituição. 6. O prazo para a reimportação dos produtos compensadores é fixado na autorização prévia, tendo em conta o tempo necessário para efectuar as operações de aperfeiçoamento. Este prazo é calculado a partir da data em que foram cumpridas as formalidades de exportação temporária e poderá ser prorrogado a pedido do titular se as circunstâncias o justificarem. TÍTULO III Funcionamento do regime Artigo 4. o 1. A estância aduaneira mencionada na autorização prévia, competente em matéria de regime de aperfeiçoamento passivo económico e denominada «estância aduaneira de controlo», verificará o funciona- mento do regime, nomeadamente com base: — no exemplar n. o 3 da autorização prévia, — nas declarações de exportação e de introdução em livre prática, — na contabilidade física relativa às quantidades das mercadorias temporariamente exportadas e aos produtos compensadores reimportados mantida pelo titular da autorização prévia. 2. No momento da exportação temporária, a autorização prévia é apresentada à estância aduaneira envolvida para o cumprimento das formalidades aduaneiras. A estância aduaneira que cumpre as formali- dades de exportação temporária informará a estância aduaneira de controlo, mediante o envio a esta última de uma cópia da declaração de exportação. 8. 1. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 5/77 No momento da reimportação dos produtos compensadores, o declarante apresenta à estância 3. aduaneira competente a autorização prévia válida acompanhada do documento comprovativo de que a operação de aperfeiçoamento foi efectivamente realizada no país terceiro indicado na autorização. A estância aduaneira que cumpre as formalidades de introdução em livre prática: — inscreverá as quantidades reimportadas na autorização prévia, e — informará desse facto a estância aduaneira de controlo dessas quantidades, enviando a esta última uma cópia da declaração de importação. 4. As informações podem ser fornecidas por meios electrónicos, desde que forneçam as mesmas garantias e que as estâncias aduaneiras envolvidas tenham acesso à autorização prévia através de uma rede informática. Artigo 5. o As disposições dos artigos 22. o a 26. o da Decisão n. o 1/96 do Comité de Cooperação Aduaneira CE-Turquia, de 20 de Maio de 1996, aplicar-se-ão mutatis mutandis sempre que sejam aplicáveis as disposições da presente decisão, independentemente de uma operação de aperfeiçoamento passivo na acepção dos Regula- mentos (CEE) n. o 2913/92 e (CEE) n. o 2454/93 e das disposições da Turquia (referências a fornecer pelas autoridades turcas). TÍTULO IV Cooperação administrativa Artigo 6. o As estâncias aduaneiras que verificarem que foram cometidas infracções às disposições da decisão de base ou da presente decisão informarão o mais rapidamente possível as autoridades competentes que emitiram a autorização prévia. TÍTULO V Disposições finais Artigo 7. o A presente decisão entra em vigor na data da sua publicação. Feito em Bruxelas, em 2 de Novembro de 1999. Pelo Comité de Cooperação Aduaneira O Presidente A. WIEDOW


title: Besluit nr. 2/1999 van het Comité douanesamenwerking EG-Turkije van 2 november 1999 houdende uitvoeringsbepalingen van Besluit nr. 1/1999 van de Associatieraad EG-Turkije over de instelling van een gemeenschappelijke regeling voor de passieve veredeling van textielproducten en kledingartikelen

text: 8. 1. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 5/75 BESLUIT Nr. 2/1999 VAN HET COMITÉ DOUANESAMENWERKING EG-TURKĲE van 2 november 1999 houdende uitvoeringsbepalingen van Besluit nr. 1/1999 van de Associatieraad EG-Turkĳe over de instelling van een gemeenschappelĳke regeling voor de passieve veredeling van textielproducten en kledingartikelen (2000/13/EG) HET COMITÉ DOUANESAMENWERKING, Gelet op de overeenkomst van 12 september 1963 waarbĳ een associatie tot stand wordt gebracht tussen de Europese Economische Gemeenschap en Turkĳe, Gelet op Besluit nr. 1/95 van de Associatieraad EG-Turkĳe van 22 december 1995 inzake de tenuitvoerleg- ging van de slotfase van de douane-unie (1), Gelet op Besluit nr. 1/99 van de Associatieraad EG-Turkĳe van 5 januari 1999 over de instelling van een gemeenschappelĳke regeling voor de passieve veredeling van textielproducten en kledingartikelen (2), inzon- derheid op artikel 4, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Het is dienstig passende maatregelen te nemen om de goede werking van dit systeem te waarborgen. De bepalingen ter uitvoering van Besluit nr. 1/95 van de Associatieraad EG-Turkĳe die in Besluit nr. 1/96 van het Comité douanesamenwerking EG-Turkĳe (3) zĳn neergelegd, inzonderheid de artikelen 22 tot en met 26, vormen een aanvulling op de bepalingen van het onderhavige besluit, BESLUIT: TITEL I Algemene bepalingen Artikel 1 Dit besluit bevat bepalingen ter uitvoering van Besluit nr. 1/1999, hierna het „basisbesluit” genoemd. Dit besluit is, onverminderd het bepaalde in de Verordening (EG) nr. 3017/95 van de Commissie (4), van toepassing. Artikel 2 Dit besluit is, onverminderd het bepaalde in Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad (5) en 1. Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie (6) en de in Turkĳe geldende bepalingen (bĳzonderheden te verstrekken door de Turkse autoriteiten), van toepassing in geval van driehoeksverkeer in het kader van de regeling economische passieve veredeling voor bepaalde textielproducten en kledingartikelen. Wanneer de tĳdelĳke uitvoer van de goederen en het in het vrĳe verkeer brengen van de veredelingsproducten in hetzelfde deel van de douane-unie plaatsvinden, zĳn enkel de bepalingen welke van kracht zĳn in het respectieve deel van de douane-unie, van toepassing. 2. Voor de toepassing van dit besluit wordt onder „driehoeksverkeer” verstaan de regeling volgens welke veredelingsproducten, na be- of verwerking in een derde land ten aanzien waarvan de regeling economische passieve veredeling van toepassing is, in het vrĳe verkeer worden gebracht in een ander deel van de douane-unie dan dat waaruit de tĳdelĳke uitvoer van de goederen plaatsvindt. In geval van driehoeksverkeer vormen de bepalingen van dit besluit een aanvulling op de in artikel 1 van het basisbesluit bedoelde rechtsinstrumenten. (1) PB L 35 van 13. 2. 1996, blz. 1. (2) PB L 35 van 9. 2. 1999, blz. 45. (3) PB L 200 van 9. 8. 1996, blz. 14. (4) PB L 314 van 28. 12. 1995, blz. 40. (5) PB L 302 van 19. 10. 1992, blz. 1. (6) PB L 253 van 11. 10. 1993, blz. 1. L 5/76 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 8. 1. 2000 TITEL II Afgifte van voorafgaande vergunningen Artikel 3 1. De voorafgaande vergunning, waarvan het formulier identiek is met het model dat in Verordening (EG) nr. 3017/95 en in de desbetreffende Turkse rechtsvoorschriften is opgenomen en dat overeenkomstig deze bepalingen wordt afgegeven, bestaat uit een origineel en twee kopieën. Het origineel (dat het nummer „1” draagt en gemerkt is „origineel”) wordt de aanvrager ter hand gesteld. Het tweede exemplaar, waarop de vermelding „kopie bevoegde autoriteiten” voorkomt en dat het nummer „2” draagt, wordt bewaard door de bevoegde autoriteiten die de voorafgaande vergunning hebben afgegeven. Het derde exemplaar, waarop de vermelding „kopie douanekantoor van controle” voorkomt en dat het nummer „3” draagt, wordt aan het controlekantoor gezonden. Op verzoek van de vergunninghouder en op overlegging van het origineel van de vergunning kunnen 2. één of meer deelvergunningen worden afgegeven die van de vermelding „voorafgaande deelvergunning” zĳn voorzien. De autoriteiten die de deelvergunningen afgeven, boeken de hoeveelheid waarvoor een deelver- gunning wordt afgegeven op de oorspronkelĳke voorafgaande vergunning af en vermelden het nummer van de oorspronkelĳke voorafgaande vergunning. In dit geval wordt naast de op de voorafgaande vergunning afgeboekte hoeveelheid het woordt „deelvergunning” vermeld. Het controlekantoor wordt er door de bevoegde autoriteiten van in kennis gesteld dat deelvergunningen zĳn afgegeven. Een deelvergunning die aan dezelfde voorschriften onderworpen is als een voorafgaande vergunning, kan geen aanleiding geven tot de afgifte van een andere deelvergunning. Een voorafgaande vergunning, die slechts betrekking kan hebben op één enkele categorie veredelings- land, kan niet worden overgedragen en mag enkel worden gebruikt door de 3. producten en één enkel persoon in wiens naam zĳ is opgesteld of door diens vertegenwoordiger. 4. De aanvrager en de bevoegde autoriteiten bewaren het origineel of een kopie van de aanvragen, de bĳlagen daarbĳ en de voorafgaande vergunning gedurende ten minste drie jaar te rekenen vanaf het einde van het kalenderjaar waarin de vergunning werd afgegeven. 5. Wanneer een voorafgaande vergunning verloren gaat, kunnen de bevoegde autoriteiten die de oorspronkelĳke vergunning hebben afgegeven, op verzoek van de vergunninghouder een vervangende vergunning afgeven. De aanvraag voor een vervangende vergunning bevat een door de aanvrager onderte- kende verklaring die het verlies van de voorafgaande vergunning bevestigt. De aanvrager verbindt zich ertoe deze vergunning niet te gebruiken indien de oorspronkelĳke vergunning wordt teruggevonden, en de vervangende vergunning onmiddellĳk terug te zenden naar de autoriteiten die deze hebben afgegeven. De vervangende vergunning is voorzien van een van de volgende vermeldingen: „vervangende voorafgaande vergunning” of „vervangende voorafgaande deelvergunning”. Zĳ is aan dezelfde voorschriften onderworpen als de oorspronkelĳke voorafgaande vergunning. Indien de vervangende vergunning verloren gaat, wordt geen nieuwe vervangende vergunning afgegeven. De termĳn voor de wederinvoer van de veredelingsproducten wordt in de voorafgaande vergunning 6. vastgesteld, rekening houdend met de tĳd die de veredelingshandelingen in beslag zullen nemen. Deze termĳn wordt gerekend vanaf de datum waarop de formaliteiten voor de tĳdelĳke uitvoer werden vervuld en kan op verzoek van de vergunninghouder worden verlengd indien de omstandigheden dit rechtvaar- digen. TITEL III Werking van de regeling Artikel 4 Het in de voorafgaande vergunning vermelde douanekantoor dat bevoegd is voor de regeling in deze vergunning „douanekantoor van controle” genoemd, houdt 1. economische passieve veredeling, toezicht op de goede werking van de regeling aan de hand van met name: — het exemplaar nr. 3 van de voorafgaande vergunning, — de aangifte ten uitvoer en de aangifte voor het vrĳe verkeer, — de door de houder van de voorafgaande vergunning gevoerde voorraadadministratie van de tĳdelĳk uitgevoerde hoeveelheden en de wederingevoerde veredelingsproducten. 2. Bĳ de tĳdelĳke uitvoer van de goederen wordt de voorafgaande vergunning met het oog op het vervullen van de douaneformaliteiten aan het betrokken douanekantoor overgelegd. Het douanekantoor dat de formaliteiten in verband met de tĳdelĳke uitvoer afhandelt, stelt het controlekantoor daarvan in kennis en doet dit kantoor een afschrift van de aangifte ten uitvoer toekomen. 8. 1. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 5/77 Bĳ de wederinvoer van de veredelingsproducten legt de aangever de geldige voorafgaande vergunning 3. aan het bevoegde douanekantoor over, tezamen met een document waaruit blĳkt dat de veredelingshande- ling wel degelĳk heeft plaatsgevonden in het land dat in de vergunning is vermeld. Het douanekantoor dat de formaliteiten bĳ het in het vrĳe verkeer brengen afhandelt: — boekt de wederingevoerde hoeveelheden op de voorafgaande vergunning af, en — stelt het controlekantoor hiervan in kennis en doet dit kantoor een afschrift van de aangifte ten invoer toekomen. 4. De noodzakelĳke gegevens kunnen met elektronische middelen worden verstrekt op voorwaarde dat dezelfde waarborgen worden geboden en de betrokken douanekantoren via een computernetwerk toegang hebben tot de voorafgaande vergunning. Artikel 5 De bepalingen van de artikelen 22 tot en met 26 van Besluit nr. 1/96 zĳn van overeenkomstige toepassing wanneer de bepalingen van het onderhavige besluit van toepassing zĳn in andere omstandigheden dan passieve veredeling in de zin van de Verordeningen (EEG) nr. 2913/92 en (EEG) nr. 2454/93 en de desbetreffende rechtsvoorschriften van Turkĳe (nadere gegevens te verstrekken door de Turkse autoriteiten). TITEL IV Administratieve samenwerking Artikel 6 De douanekantoren die overtredingen van het basisbesluit of van het onderhavige besluit vaststellen, geven daarvan onmiddellĳk kennis aan de autoriteiten die de voorafgaande vergunning hebben verleend. TITEL V Slotbepalingen Artikel 7 Dit besluit treedt in werking op de dag van de publicatie. Gedaan te Brussel, 2 november 1999. Voor het Comité douanesamenwerking De Voorzitter A. WIEDOW


title: Decision No 2/1999 of the EC-Turkey Customs Cooperation Committee of 2 November 1999 implementing Decision 1/1999 of the EC-Turkey Association Council on the introduction of common outward processing arrangements for textiles and clothing

text: 8. 1. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 5/75 DECISION No 2/1999 OF THE EC-TURKEY CUSTOMS COOPERATION COMMITTEE of 2 November 1999 implementing Decision 1/1999 of the EC-Turkey Association Council on the introduction of common outward processing arrangements for textiles and clothing (2000/13/EC) THE CUSTOMS COOPERATION COMMITTEE, Having regard to the Agreement of 12 September 1963 establishing an Association between the European Economic Community and Turkey, Having regard to Decision No 1/95 of the EC-Turkey Association Council of 22 December 1995 on implementing the final phase of the customs union (1), Having regard to Decision No 1/1999 of the EC-Turkey Association Council of 5 January 1999 on the introduction of common outward processing arrangements for textiles and clothing, and in particular Article 4 thereof (2), (1) Whereas measures must be taken to give effect to those arrangements; (2) Whereas the provisions of Decision No 1/96 of the EC-Turkey Customs Cooperation Committee of 20 May 1996 implementing Decision No 1/95 of the Association Council, and in particular Articles 22 to 26 (3) thereof, apply in conjunction with the provisions of this Decision, HAS DECIDED AS FOLLOWS: TITLE I General provisions Article 1 This Decision sets out implementing provisions for Decision No 1/1999 of the EC-Turkey Association Council, hereafter referred to as the ‘basic Decision’. This Decision shall apply without prejudice to Commission Regulation (EC) No 3017/95 (4). Article 2 1. This Decision shall apply without prejudice to Council Regulation (EEC) No 2913/92 (5) and Commis- sion Regulation (EC) No 2453/93 (6) and Turkish provisions [to be notified by the Turkish authorities] for triangular traffic in the context of economic outward processing of certain textiles and clothing products. Where the temporary export of the goods and release for free circulation of the compensating products take place in the same part of the customs union only the provisions valid in the respective part of the customs union shall apply. For the purposes of 2. this Decision ‘triangular traffic’ means the system whereby compensating products are released for free circulation, after working or processing carried out in a third country to which the economic outward processing arrangements apply, in a part of the customs union other than that from which the goods were temporarily exported. Where the triangular traffic system is used the provisions of this Decision shall supplement the legal instruments referred to in Article 1 of the basic Decision. (1) OJ L 35, 13. 2. 1996, p. 1. (2) OJ L 35, 9. 2. 1999, p. 45. (3) OJ L 200, 9. 8. 1996, p. 14. (4) OJ L 314, 28. 12. 1995, p. 40. (5) OJ L 302, 19. 10. 1992, p. 1. (6) OJ L 253, 11. 10. 1993, p. 1. L 5/76 EN Official Journal of the European Communities 8. 1. 2000 TITLE II Granting of prior authorisations Article 3 1. The prior authorisation form shall correspond to the specimen and provisions in Regulation (EC) No 3017/95 and Turkish legislation and shall comprise an original and two copies. The original (bearing the number 1 and marked ‘original’) shall be issued to the applicant. The second sheet (bearing the number 2) is the copy for the competent authorities and shall be retained by the competent authorities who issued the prior authorisation, and the third sheet (bearing the number 3) is the copy for the customs supervising office and shall be sent to the said office. 2. At the request of the holder of an authorisation and on presentation of the original, one or more partial authorisations, marked ‘partial prior authorisation’, may be issued. The authorities issuing partial authorisations shall charge the quantities concerned on the initial prior authorisation, and shall give the reference number of the initial authorisation. The words ‘partial authorisation’ shall be entered against the quantity charged on the prior authorisation. The competent authorities shall inform the supervising office of the issue of partial authorisations. Partial authorisations shall be governed by the same rules as prior authorisations; they may not be used as a basis for further partial authorisations. 3. Prior authorisations may relate only to one category of compensating products and one specific country; they may not be transferred and may only be used by the person in whose name they are made out or that person's authorised representative. 4. The applicant and the competent authorities shall keep originals or copies of application, annexes and prior authorisations for at least three years from the end of the calendar year in which the authorisation was issued. 5. If a prior authorisation is lost the competent authorities that issued the original authorisation may issue a replacement, at the holder's request. The application for a replacement must include a statement signed by the applicant declaring that the original prior authorisation has been lost and that if found it will not be used but will be returned immediately to the issuing authorities. The replacement authorisation shall be marked ‘Replacement prior authorisation’ or ‘Replacement partial If a prior authorisation’ and shall be governed by the same rules as the initial prior authorisation. replacement authorisation is lost, no further replacement authorisation may be issued. 6. The time limit for reimportation of the compensating products shall be set in the prior authorisation, taking account of the time needed for carrying out the processing operations. The time limit shall be calculated from the date the temporary export formalities were completed and may be extended at the holder's request if circumstances so warrant. TITLE III Operation of the arrangements Article 4 1. The customs office competent for economic outward processing arrangements named in the prior authorisation (the customs supervising office) shall monitor the operation of the procedure on the basis, inter alia, of: — copy 3 of the prior authorisation — the declarations for export and free circulation — stock records kept by the holder of the prior authorisation showing quantities of temporarily exported goods and reimported compensating products. 2. The prior authorisation shall be presented to the customs office at the time of temporary exportation so that the customs formalities can be carried out. The customs office carrying out the temporary export formalities shall notify the customs supervising office by sending it a copy of the export declaration. 8. 1. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 5/77 3. When the compensating products are reimported the declarant shall present the valid prior author- isation to the competent customs office, together with proof that the processing operation has actually been performed in the country named in the authorisation. The customs office carrying out the formalities for entry into free circulation shall: — charge the reimported quantities against the prior authorisation and — notify the customs supervising office by sending it a copy of the import declaration. Notification may be sent by electronic means provided it offers the same assurance and the customs 4. offices concerned have access to the prior authorisation via a computer network. Article 5 Articles 22 to 26 of Decision No 1/96 of the EC-Turkey Customs Cooperation Committee shall apply mutatis mutandis where the provisions of this Decision apply other than in the context of an outward processing operation within the meaning of Regulations (EEC) No 2913/92 and (EEC) No 2454/93 and Turkish provisions [to be notified by the Turkish authorities]. TITLE IV Administrative cooperation Article 6 If a customs office finds that the provisions of the basic Decision or this Decision are being breached it shall notify the authorities who issued the prior authorisation immediately. TITLE V Final provisions Article 7 This Decision shall enter into force on the date of its publication. Done at Brussels, 2 November 1999. For the Customs Cooperation Committee A. WIEDOW The President