title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelma 1999-2001"

eurovoc_concepts:
consumer information
consumer protection

text: C 57/74 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto – Kuluttajapolitiikan toimintasuun- nitelma 1999–2001” (2000/C 57/12) ALUEIDEN KOMITEA, JOKA ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelma 1999–2001” KOM(1998) 696 lopull. , ottaa huomioon AK:n työvaliokunnan 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 5:n ”Sosiaalipolitiikka – Kansanterveys – Kuluttajansuoja – Tutkimus – Matkailu” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 5:n syyskuun 6. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 181/99 rev. 2, jonka esittelijä oli Franz Jung, (D, PPE), hyväksyi 17. yksimielisesti seuraavan lausunnon. ja 18. marraskuuta 1999 pitämässään 31. täysistunnossa (18. päivän kokouksessa) 1. Johdanto 1. 1. Lähtötilanne 1. 1. 1. Markkinoiden maailmanlaajuistumisella ja teknolo- gian kehityksellä on yhä laajempia ja pitkäaikaisempia vaiku- tuksia palveluihin, tuotteisiin ja markkinointiin. Kuluttajille tarjotaan yhä enemmän uusia tuotteita. Lisäksi tuotteet on yhä useammin valmistettu kuluttajan asuinvaltion tai jopa Euroopan unionin ulkopuolella. Teknisten innovaatioiden ja tieteen edistyksen myötä otetaan käyttöön yhä monimutkai- sempia ja uudenaikaisempia tuotantomenetelmiä ja prosesseja, joiden pitkäaikaisvaikutuksia kuluttajien terveyteen ja turvalli- suuteen ei voida aivan luotettavasti vielä arvioida. 1. 1. 2. Tämä kehitys tuo kuluttajapolitiikalle uusia tehtäviä ja vaikuttaa siten tulevaisuuden kuluttajapolitiikkaan. Euroop- palaiset kuluttajat odottavat tuotteilta ja palveluilta tiukkoja turvallisuus- ja terveysstandardeja ja asettavat odotuksillaan jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin politiikalle tavoitteita etenkin täytäntöönpanon, riskien arvioinnin ja lainsäädäntö- toiminnan aloilla. Tämä nopean muutoksen leimaama kehitys edellyttää kuluttajilta runsaasti tietoa ja arviointikykyä, mitä heille ei toistaiseksi ole kaikilta aloilta kertynyt. Komission lähtökohtana on, että tämä lisää jäsenvaltioiden hallitusten toimintapainetta ja että tulevaisuudessa myös sääntelypolitii- kassa tarvitaan paremman yhteistyön ja koordinoinnin lisäksi joustavaa ja tarpeet huomioon ottavaa toimintatapaa ja objek- tiivista politiikan suunnittelua, joka perustuu riippumattomaan tieteelliseen arviointiin. Lisäksi kuluttajien tiedonsaantimah- dollisuuksia tulee laajentaa ja parantaa. 1. 1. 3. Markkinat ja niiden mukana kuluttajien odotukset muuttuvat myös palvelualalla. Yhä useammat tavalliset kulutta- jat käyttävät esimerkiksi monimutkaisia rahoituspalveluja osana yksityisiä eläkejärjestelmiä. Palvelut on kuitenkin sovitet- tu tuotteita paremmin kuluttajien yksilöllisiin tarpeisiin. Tämä vaikeuttaa eri tarjoajien palveluiden vertailua ja heikentää siten kilpailupainetta. Tulevan kuluttajapolitiikan tehtävänä on ottaa tarjonnan monitahoistuminen huomioon myös osittain jo olemassa olevissa säännöksissä. 1. 1. 4. Markkinoiden vapauttaminen on viime vuosina muuttanut perustavasti tiettyjä aloja, joilla palvelujen toimitta- minen oli aiemmin yksinomaan julkisen sektorin vastuulla. Näiden palvelujen tarjonnan vapauttamista perusteltiin ennen kaikkea kilpailun lisääntymisen kuluttajille tuomilla eduilla. Komissio muistuttaa, että lisätoimet saattavat olla tarpeen, jotta tavoiteltu hyöty todella saavutetaan. 1. 1. 5. Uuden tieto- ja viestintätekniikan ja etenkin Interne- tin nopea leviäminen muuttaa perusteellisesti markkinointi- ja myyntimenetelmiä. Internetin avulla kuluttajat voivat hankkia runsaasti haluamaansa tietoa ja tarjouksia. Siinä voi kuitenkin samalla piillä vaaroja, sillä etenkin elektronista kauppaa koske- va lainsäädäntökehys ei ole vielä täydellinen. Tällä alalla vallitseva toimintatarve avaa yhteisön tasolla lukuisia toiminta- kenttiä. 1. 2. Taustaa 1. 2. 1. Amsterdamin sopimuksen uudelleenmuotoillussa 153 artiklassa yhteisö velvoitetaan kuluttajansuojan korkean 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/75 tason varmistamiseksi ja kuluttajien etujen suojaamiseksi tur- vaamaan kuluttajien terveys, turvallisuus ja taloudelliset edut ja edistämään kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja koulutukseen sekä oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi. 1. 2. 2. Maastrichtin sopimuksessa tunnustettiin korkeata- soinen kuluttajansuoja ensi kertaa perussopimustasolla itsenäi- seksi tavoitteeksi. Amsterdamin sopimuksen 153 artiklalla tämä tavoite vahvistetaan ja sitä kehitetään edelleen. Kuluttaja- politiikan jatkokehityksen kannalta on myös hyvin tärkeää, että tulevaisuudessa kuluttajansuojan vaatimukset otetaan huo- mioon suunniteltaessa ja toteutettaessa muita yhteisön politiik- koja ja toimia. Tämä kuluttajien oikeuksien vahvistaminen ja kulut- 1. 2. 3. tajapolitiikan tunnustaminen itsenäiseksi politiikan alaksi oli myös yksi vaatimuksista, jotka alueiden komitea esitti komis- sion tiedonannosta ”Kuluttajapolitiikan ensisijaiset toimet 1996–1998” 13. kesäkuuta 1996 antamassaan lausunnossa (1). 1. 3. Tavoitteet Tällä lausunnolla alueiden komitea haluaa – – – – – vahvistaa omalta osaltaan Euroopan unionin kuluttajan- suojaa ja kuluttajien oikeuksia tukea komissiota sen kuluttajapolitiikan toimintasuunnitel- man 1999–2001 toimeenpanossa tehdä ehdotuksia kuluttajansuojan parantamiseksi korostaa jäsenvaltioiden sekä alue- ja paikallisyhteisöjen vastuuta kuluttajansuojan toteuttamisesta Euroopassa edistää osaltaan komission, jäsenvaltioiden sekä alue- ja paikallisyhteisöjen samoin kuin yritysten, kuluttajajärjestö- jen ja kuluttajien aktiivista kuluttajapoliittista yhteistyötä. 2. Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelman 1999–2001 sisältö Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelmassa 1999–2001 ko- missio hahmottelee tehtäväkentän, jonka tavoitteena on ajaa kuluttajien etuja entistä voimakkaammin koko Euroopan unionissa, taata korkeatasoiset turvallisuus- ja terveysstandar- dit sekä kunnioittaa täysimittaisesti EU:n kuluttajien taloudelli- sia etuja. Näiden kolmen ensisijaisen tavoitteen avulla komissio aikoo viedä kuluttajansuojan uudelle vuosituhannelle. (1) CdR 221/96 fin – EYVL C 337, 11. 11. 1996, s. 49. 2. 1. Kuluttajien etujen entistä voimakkaampi ajaminen kaikkialla EU:ssa 2. 1. 1. Komissio katsoo, että kuluttajat ovat tietyssä määrin itse vastuussa etujensa puolustamisesta. He tarvitsevat tässä kuitenkin asioiden monimutkaistumisen ja saatavilla olevan tiedon jatkuvan lisääntymisen (mikä on paljolti seurausta tietoyhteiskunnan kehittymisestä) takia tehokasta ja objektii- vista tukea. Tämä koskee erityisesti tiettyjä väestöryhmiä. Kuluttajien etujen tehokas ajaminen edellyttää tehok- 2. 1. 2. kaita kuluttajajärjestöjä. Jotta kuluttajajärjestöt voivat hoitaa kuluttajavalistuksen, -neuvonnan ja kuluttajien etujen puolus- tamisen tehokkaasti, asianmukaisesti ja riippumattomasti, ne tarvitsevat taloudellista ja teknistä tukea. Komissio ehdottaakin tiedonannon liitteessä I kuluttajajärjestöille tarkoitettuja koulu- tus- ja jatkokoulutustoimia nykyistä ammattikoulutustarjontaa täydentäviksi liitännäistoimiksi. 2. 1. 3. Komissio korostaa vuoropuhelun merkitystä väli- neenä, jolla taataan, että kuluttajien edut otetaan asianmukai- sesti huomioon suhteessa muiden yhteiskunnallisten toimijoi- den etuihin. Tämä koskee yhtäältä kuluttajien ja yritysten sekä toisaalta alue- ja paikallisyhteisöjen ja komission välisen vuoropuhelun lisäksi komission vuoropuhelua unionin ulko- puolisten maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa. Ajaakseen tehokkaammin kuluttajien etuja komissio 2. 1. 4. aikoo paitsi tehostaa kuluttajajärjestöjen kuulemista EU:n päätöksenteossa myös edistää etenkin kuluttajien ja yritysten alakohtaista vuoropuhelua, jotta nämä sopisivat mahdolliset tai todelliset riita-asiat itsesääntelevillä toimilla aina kun mah- dollista. Jotta kuluttajien edut voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon, tulee komission kuluttajakomiteaa tulevaisuudessa kuulla toimien täytäntöönpanoon, koulutukseen ja Euroopan unionin tiedotuskampanjoihin liittyvistä kysymyksistä. Yritys- ten ja kuluttajien välistä vuoropuhelua komissio aikoo edistää rahoittamalla ”alimman” tason eli kuluttajien ja yritysten alakohtaisia vuosittain järjestettäviä keskustelukierroksia. 2. 1. 5. Euroopan sisämarkkinoiden kuluttajien kanssa käymäänsä vuoropuhelua komissio aikoo syventää ja laajentaa perustamalla lisää ”kuluttajien eurooppalaisia tieto- ja neuvon- takeskuksia”. Keskusten on määrä vastata jatkossa enemmän PR-työstä yhteistyössä kuluttajajärjestöjen kanssa. Tiedonku- lun parantamiseksi kaikkien asianosaisten ja keskusten käyttä- jien välillä komissio suunnittelee omien yksikköjensä ja tieto- ja neuvontakeskusten välisen verkon perustamista. C 57/76 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 2. 1. 6. Komissio pitää myös kuluttajille suunnatun koulu- tuksen edistämistä jäsenvaltioissa erittäin tärkeänä. Se aikoo yhdessä valtiollisten sekä alue- ja paikallisviranomaisten kanssa edistää sellaisten hyvien toimintatapojen vaihtoa, jotka liittyvät kuluttajavalistuksen sisällyttämiseen osaksi kouluopetusta. Ko- missio keskittyy tässä erityisesti opetusmateriaalin kehittämi- seen, opettajainkoulutukseen sekä koulujen ja niiden paikalli- sen ympäristön vuorovaikutukseen. 2. 2. Kuluttajien terveyden ja turvallisuuden korkeatasoinen suojelu EU:ssa 2. 2. 1. tena keskittyä seuraaviin seikkoihin: Tällä alalla komissio aikoo seuraavina kolmena vuo- – toimintalinjojen luominen tieteelliseltä pohjalta – turvallisemmat tuotteet – turvallisemmat palvelut – kuluttajapolitiikan täytäntöönpanon ja seurannan tehosta- minen sekä nopea reagointi hätätilanteissa. Komissio muistuttaa toimintasuunnitelmassaan, että 2. 2. 2. yhä monimutkaisemmat tuotteet ja palvelut lisäävät kuluttajien terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvia riskejä, ja korostaa erityisesti johdonmukaista ja objektiivista toimintalinjojen luo- mista, joka perustuu riippumattomaan tieteelliseen riskienar- viointiin. Komissio katsoo myös, että on olennaisen tärkeää tunnistaa ja arvioida kuluttajien terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvat vaarat ja reagoida niihin nopeasti. 2. 2. 3. Tästä syystä tieteellisten komiteoiden työn lujittami- nen ja tehostaminen on yksi komission tavoitteista, ja se on määrä saavuttaa laatimalla menettelytapoja ja metodologiaa koskevat yhdenmukaiset suuntaviivat. Tässä yhteydessä komis- sio aikoo tutkia vertaisarviointiin perustuvan kriittisen arvioin- nin käyttöönottoa sekä sitä, onko mahdollista kehittää verkos- ton muodossa tapahtuvaa tieteellisten komiteoiden yhteistyötä jäsenvaltioiden vastaavien elinten kanssa. Tämän ohella komis- sio tutkii, miten koko riskienhallintaprosessin toimintaa voi- daan parantaa johdonmukaisella riskianalyysilla. Lisäksi toi- mintasuunnitelmassa mainitaan varovaisuusperiaatteen laajaa soveltamista koskevien suuntaviivojen laatiminen yhteisöta- solla. 2. 2. 4. Kuluttajiin kohdistuvat vaarat eivät pysähdy Euroo- pan unionin ulkorajoille, ja siksi myös kansainvälisellä tasolla pyritään yksimielisyyteen elintarvike- ja tuoteturvallisuuden riskianalyysista ja varovaisuusperiaatteen käyttöönotosta. ilmoitetaan Toimintasuunnitelmassa 2. 2. 5. elintarvike- lainsäädännön alalla valmisteilla olevasta tiedonannosta, jossa käsitellään kuluttajien kannalta erityisen merkittäviä aiheita eli tuotemerkintöjä, hygieniaa ja tarkastuksia, sekä elintarvikelakia koskevan puitedirektiiviluonnoksen laatimista. Suunnitteilla on myös eläinlääkintähygieniadirektiivien ja elintarvikehygie- niadirektiivin yksinkertaistaminen ja järkeistäminen. Muina nykyisten säännösten muutoksien tavoitteina mainitaan toimi- joiden itsesääntelyn vahvistaminen koko elintarvikeketjussa ja komission suorittaman kansallisten tarkastusten valvonnan tehostaminen. 2. 2. 6. Sen lisäksi, että tiedonannossa ilmoitetaan tuotetur- vallisuutta koskevan direktiivin täytäntöönpanoa käsittelevästä ja sen tarkistusehdotuksia sisältävästä raportista, siinä kaavail- laan mm. tuotteiden ja lastentarvikkeiden lapsiturvallisuuden parantamista laatimalla uusia tai tarkistamalla nykyisiä tuotes- tandardeja. 2. 2. 7. Palvelualan kuluttajansuojan parantamiseksi tehdään tarvittaessa palvelujen turvallisuutta ja palvelujen tarjoajien vastuuta koskevia ehdotuksia. Vaarallisista kulutustavaroista varoittavaa nopeaa 2. 2. 8. hälytysjärjestelmää on määrä parantaa ja laajentaa. Lisäksi hätätapauksia varten perustetaan asiantuntijoiden verkko. Tur- vallisempien elintarvikkeiden tavoite on määrä saavuttaa Dub- linissa toimivan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston avulla käyttämällä riskienarviointijärjestelmää ja valvomalla elintar- vikkeiden koko tuotantoketjua valvontapalvelut mukaan luet- tuna. Varmistaakseen yhteisön lainsäädännön voimaansaatta- misen ja toimeenpanon jäsenvaltioissa komissio mainitsee nimenomaisesti mahdollisuuden käynnistää rikkomismenet- telyjä. 2. 3. EU:n kuluttajien taloudellisten etujen täysi kunnioittaminen Tällä otsikolla komissio viittaa siihen, että kuluttajien 2. 3. 1. lainsäädäntöä. Se pitää edun edistämiseksi on jo runsaasti yhtenä seuraavien vuosien tehtävistä tämän lainsäädännön saattamista ajan tasalle ja siinä vielä olevien aukkojen tilkitse- mistä. Lisäksi komission näkemyksen mukaan on huolehditta- va siitä, että nykyiset säännökset tehoavat myös käytännössä. Tämän vuoksi hallinnollisen yhteistyön parantaminen on ensisijainen tavoite. Komissio suunnittelee myös toimia, joilla parannetaan lainsäädännön täytäntöönpanoa ja nykyisten yh- teisön säännösten saattamista osaksi jäsenvaltioiden lainsää- däntöä. Komission mielestä olisi myös löydettävä tasapaino lainsäädännöllisten ja muiden toimien (oikeudellisesti sitomat- tomat määräykset) välille. 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/77 2. 3. 2. Nykyisten direktiivien uudelleentarkastelun yhtey- dessä komissio aikoo tehdä ehdotuksia kulutusluottoja koske- vien säännösten mukauttamisesta nykyisiin luotontarjousme- netelmiin ja -käytäntöihin. Tämän ohella se tutkii erilaisia tapoja torjua ylivelkaantumista ja antaa aiheesta tarvittaessa suosituksen. Lisäksi nykyiseen vakuutusasiamiehiä koskevaan lainsäädäntöön harkitaan parannuksia valtioiden rajojen yli solmittavien sopimusten helpottamiseksi. Komissio tutkii myös, onko sen tiedonannossa ”Miten vahvistaa asiakkaiden luottamusta sisämarkkinoilla käytettäviin elektronisiin mak- suvälineisiin” esitetyt suositukset pantu asianmukaisesti täytän- töön. Jos näin ei ole tehty, komissio ehdottaa alaa koskevaa direktiiviä. Euron suhteen komissio keskittyy seuraamaan jatku- 2. 3. 3. vasti kolmea tätä alaa koskevaa suositusta. Se harkitsee tähän liittyen lainsäädäntötoimia, jotka koskevat hintojen kaksois- merkintöjä ja joilla lisätään kuluttajien kiinnostusta elektroni- seen rahaan. 2. 3. 4. Komissio haluaa tarkistaa perusteellisesti myös ny- kyisiä säännöksiä koskevat raportointivelvollisuudet. Toimin- taohjelman puitteissa on määrä antaa vuoden 1999 loppuun mennessä: kertomus kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin soveltamisesta kertomus mahdollisuudesta laatia tehokkaita keinoja kulut- tajien valitusten käsittelemiseksi – – – 2. 3. 5. Muina tärkeinä tehtävinään komissio mainitsee toi- mintasuunnitelmassaan lainsäädännön käytännön täytäntöön- panon ja yhteisön lainsäädännön soveltamisen seurannan. Täytäntöönpanoon liittyen tulee hallinnollista yhteistyötä jäsenvaltioiden, jäsenvaltioiden ja komission sekä jäsenvaltioi- den ja kuluttajajärjestöjen välillä helpottaa ja parantaa. Samalla jäsenvaltioiden elinten tulee kehittää täytäntöönpanon koordi- nointia. Pyrkiessään parantamaan kuluttajien mahdollisuuk- 2. 3. 6. sia hyödyntää oikeusjärjestelmää komissio asettaa etusijalle kieltoja koskevan direktiivin käytännön soveltamisen. Tämän lisäksi on määrä tukea kuluttajariitojen ratkaisemista tuomiois- tuimien ulkopuolella koskevien toimien ja suositusten toi- meenpanoa. Komissio aikoo myös tutkia, onko samantapaisia vahinkoja kärsineiden kuluttajien yhdessä toteuttamia oikeus- toimia syytä helpottaa. 2. 3. 7. Komissio pyrkii siihen, että kuluttajien edut otetaan paremmin huomioon muilla Euroopan unionin politiikan aloilla. Kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelmassa mainitaan tähän liittyen ensimmäisenä yleishyödylliset palvelut, joissa on varmistettava tasapaino markkinoiden vapauttamisen vaati- musten ja kuluttajien toivomien maksukykyisyyttä, laatua ja tarjonnan selkeyttä koskevien aitojen valintamahdollisuuksien välillä. Komissio aikoo myös sisällyttää kuluttajanäkökohdat nykyistä voimakkaammin tietoyhteiskuntaa koskevaan poli- tiikkaan, sillä tietoyhteiskunta voi tarjota kuluttajille suuria etuja, mutta samalla se voi vaarantaa kuluttajien edut maksujär- jestelmien turvallisuutta ja vastuun ja velvollisuuksien jakamis- ta koskevissa kysymyksissä. kertomus harhaanjohtavaa ja vertailevaa mainontaa koske- van direktiivin soveltamisesta 3. Yleistä vuoden 2001 loppuun mennessä: – kertomus etämyyntidirektiivin soveltamisesta ilman määräaikaa: – kertomus kieltoja käsittelevän direktiivin soveltamisesta. Alueiden komitea panee tyytyväisenä merkille, että 3. 1. komissio on julkaissut Amsterdamin sopimuksen perusteella kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelmaa 1999–2001 koske- van tiedonannon, jossa se esittelee tulevat kuluttajapoliittiset toimet Amsterdamin sopimuksen määräysten valossa ja sel- vittää, mihin aloihin se aikoo keskittyä seuraavien kolmen vuoden aikana. Säännösten tarkistamisen lisäksi komissio aikoo tehdä ehdo- tuksia nykyisessä lainsäädännössä olevien puutteiden korjaa- miseksi. Ehdotukset koskevat luultavasti ”ihmetuotteita”, ter- veysvaikutuksia koskevia harhaanjohtavia väitteitä ja pyramidi- myyntiä. 3. 2. Alueiden komitean mielestä Amsterdamin sopimuksen 153 artiklaan kirjattu itsenäinen vaatimus korkeatasoisesta kuluttajansuojasta on Euroopan sisämarkkinoiden välttämätön täydennys. Myös tässä suhteessa alueiden komitea on hyvin tyytyväinen komission julkaisemaan kuluttajapolitiikan toi- mintasuunnitelmaan. C 57/78 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 3. 3. Alueiden komitea katsoo, että kuluttajapolitiikan toi- mintasuunnitelma 1999–2001 on perustavanlaatuinen väline kuluttajansuojan kehittämiseksi edelleen yhteisön tasolla. Ko- mitea huomauttaa kuitenkin, että toimintasuunnitelma on pidetty tasoltaan yleisenä, ja siksi sen toimeenpanossa tulee konkretisoida harkittuja toimia ja ennen kaikkea tutkia ennen toimiin ryhtymistä, ovatko unionin lainsäädäntötoimet tar- peen. Alueiden komitea kannattaa komission ehdottamaa 3. 4. toimintatapaa kuluttajapolitiikan vahvistamiseksi yhteisön ta- solla sekä sen esittämiä tärkeimpiä tavoitteita, kuluttajien aseman vahvistamista, kuluttajien terveyden ja turvallisuuden korkeatasoista suojelua sekä kuluttajien taloudellisten etujen täyttä kunnioittamista Euroopan unionissa. Komitea korostaa kuitenkin, että Amsterdamin sopimuksen 153 artiklan mukaan Euroopan unionin tulee vain myötävaikuttaa tähän. 3. 5. Alueiden komitea korostaa, ettei yhteisön kuluttajan- suojapolitiikka saa olla leimallisesti puolustusvoittoista, vaan sillä on puututtava muotoillen ja tukien asioiden huolellisen tutkimisen jälkeen nykyisiin ongelmakenttiin ja erityisesti edistettävä eurooppalaisten kuluttajien aktiivista osallistumista tähän prosessiin. 3. 6. Alueiden komitea korostaa kuitenkin myös sitä, että yhteisön kuluttajapolitiikan on Amsterdamin sopimuksen 5 artiklan mukaan oltava sopusoinnussa läheisyys- ja suhteelli- suusperiaatteiden kanssa. Alueiden komitea kehottaa komis- siota, joka aikoo tehostaa osallistumistaan lainsäädännön täytäntöönpanoon, noudattamaan läheisyysperiaatetta. Komi- tea muistuttaa, että Euroopan unionin oikeussäännösten täy- täntöönpano kuuluu jäsenvaltioille ja eräissä tapauksissa alu- eille. 3. 7. Vaikka kuluttajat ovat tietyssä määrin itsekin vastuussa etujensa puolustamisesta, ovat he alueiden komitean mielestä erityisesti luotaessa perustaa toimiville markkinoille, vapautet- taessa yleishyödyllisiä palveluja sekä terveyden alalla ja runsaan – varsinkin uusien viestimien kautta – saatavilla olevan tiedon käsittelyssä riippuvaisia viranomaisten suojelusta tai kulutta- jajärjestöjen tuesta. Euroopan unionin kuluttajien tiedonsaan- ti-, koulutus- ja järjestäytymisoikeutta, joka on edunvalvonnan välttämätön edellytys, on pidettävä perusoikeutena ja sitä on edistettävä. Alueiden komitea muistuttaa kuitenkin, että Euroopan unionin taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityk- sen (esim. väestön vanhenemisen (1)) myötä viranomaiset ja kuluttajajärjestöt joutuvat yhä useammin tekemisiin sellaisten (1) Vrt. AK:n lausunto aiheesta ”Väestöraportti 1997”, CdR 388/97 fin – EYVL C 251, 10. 8. 1998, s. 36. väestöryhmien etujen kanssa, jotka eivät aineellisten tai henki- lökohtaisten rajoitteiden vuoksi pysty itse ajamaan täysimittai- sesti etujaan kuluttajina ja ovat siksi erityisen riippuvaisia tuesta. 3. 8. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komissio korostaa asiantuntevien ja tehokkaiden kuluttajajär- jestöjen arvoa ja aikoo tukea niitä. Tämä on hyvin tärkeää paitsi kuluttajille myös paikallis-, alue-, jäsenvaltio- ja yhteisötason kuluttajapolitiikalle: kuluttajaorganisaatioiden täytyy kyetä ka- navoimaan ja arvioimaan jatkuvasti kasvavaa tietomäärää ensinnäkin voidakseen neuvoa kuluttajia tehokkaasti ja toiseksi voidakseen ajaa kuluttajien etuja asianmukaisesti poliittisessa päätöksenteossa. Tältä pohjalta voivat myös kuluttajat ja yritykset käydä 3. 9. mielekästä ja tasa-arvoista vuoropuhelua. Tässä yhteydessä alueiden komitea on erityisen tyytyväinen komission aikeeseen edistää säännöllistä alakohtaista vuoropuhelua, jonka tarkoi- tuksena on luoda itsesääntelytoimia. Tällainen lähestymistapa, jossa asioihin puututaan mahdollisimman vähän säännöksin, voi osaltaan vähentää lainsäädäntöelinten työtaakkaa ja ennen kaikkea lisätä alue- ja paikallistason eri osapuolten vastuuntun- toa. Alueiden komitea korostaa kuitenkin painokkaasti, ettei tätä lähestymistapaa saa kehittää kuluttajien etujen kustannuk- sella ja että kuluttajia suojaavien lainsäädäntötoimien mahdol- lisuus on säilytettävä. Alueiden komitea on erityisen tyytyväinen siihen, että 3. 10. komissio on asettanut ensisijaisiksi tavoitteiksi kuluttajien järjestelmällisen kuulemisen, alakohtaisten kuulemisten koor- dinoinnin kehittämisen ja verkoston perustamisen kuluttajaky- symyksiä koskevan tietämyksen keräämiseksi. Komitean mielestä tämän verkon, joka voisi uudenaikaisten viestintävälineiden avulla työskennellä suhteellisen edullisesti, tulisi kattaa kuluttajien eurooppalaisten tieto- ja neuvontakes- kusten lisäksi myös alue- ja paikallisyhteisöt ja kuluttajaorgani- saatiot. Koska mahdollisimman suuri avoimuus ja julkisuus ovat ratkaisevia, jotta kansalaiset hyväksyvät Euroopan unionin ja luottavat sisämarkkinoihin, AK kannattaa myös ehdotusta yhteisön ja jäsenvaltioiden voimassa olevan kuluttaja- lainsäädännön systemaattisesta kokoamisesta ja julkaisemi- sesta. 3. 11. Komitea on erityisen tyytyväinen komission aikeeseen ottaa kuluttajien taloudelliset edut entistä paremmin huo- mioon myös muilla politiikan aloilla. Tämän tulee alueiden komitean näkemyksen mukaan johtaa siihen, että unionin muut politiikat voidaan sovittaa nykyistä paremmin kuluttajien etujen suojelun mukaisiksi. 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/79 4. Erityistä 4. 1. Alueiden komitea korostaa, että kuluttajien etujen parempi huomioon ottaminen voi vahvistaa kansalaisten hyväksyntää Euroopan unionia kohtaan. Kansalaisten epäluu- loisuus on selvintä terveyden suojelun ja elintarvikesektorin kaltaisilla aloilla, joilla Euroopan unionilta odotettuja toimia on toteutettu puutteellisesti tai ei lainkaan. Eurooppalainen kuluttajapolitiikka on strategisesti merkittävässä asemassa kan- salaisten ja unionin lähentämisen kannalta. 4. 2. Koska lasten ja nuorten mahdollisuudet käyttää uuden- aikaisia viestintävälineitä lisääntyvät nopeasti, tämän väes- töryhmän kasvattaminen avoimiksi mutta myös kriittisiksi kuluttajiksi ja ennen muuta vastuustaan tietoisiksi on alueiden komitean mielestä erityisen tärkeää; myös koulujen tulisi ottaa tämä tehtävä hoitaakseen. Lisäksi nuoret liikkuvat sisämarkki- noilla nykyisin paljon luontevammin kuin vielä muutamia vuosia sitten. Sikäli ehdotus kuluttajansuojan eurooppalaisen ulottuvuuden sisällyttämisestä opetustavoitteisiin vaikuttaa johdonmukaiselta. Siksi alueiden komitea panee hyväksyen merkille komission tarjoaman mahdollisuuden – viittaus lähei- syysperiaatteen noudattamiseen – osallistua tämä alan kehittä- miseen. 4. 3. Alueiden komitea kannattaa komission aietta laatia tulevaisuudessa toimenpiteet ja päätökset tieteellisen riskiana- lyysin ja -arvioinnin pohjalta. BSE-skandaali ja sen aiheuttama eurooppalaisten kuluttajien syvä luottamuspula osoittivat liian- kin selvästi, kuinka välttämätön tällainen lähestymistapa on yhteisön tasolla. Tulevaisuutta varten on varmistettava, että liikkeeseen lasketaan vain turvallisia, terveellisiä ja ihmisravin- noksi sopivia elintarvikkeita. 4. 4. Elintarvikkeiden turvallisuuden takaamiseksi on välttä- mätöntä, että koko elintarviketuotantoketjua alkutuotannosta kuluttajamarkkinointiin valvotaan tehokkaasti ja kattavasti. Jäsenvaltioita ja alue- ja paikallisyhteisöjä kehotetaan optimoi- maan valvontatoimintansa ja sovittamaan se komission tuella paremmin yhteen. Komitea kehottaakin komissiota laatimaan ja esittämään mahdollisimman pian koko elintarvike- lainsäädäntöä koskevan puitedirektiivin, johon kirjataan yh- teisön elintarvikelainsäädännön perusperiaatteet ja eri osapuo- lien velvollisuudet. Alueiden komitea kannattaa komission aietta laatia 4. 5. tiedonanto kuluttajien kannalta erityisen tärkeiden alojen kuten elintarvikemerkintöjen, -hygienian ja -valvonnan seuran- tatoimista. Komissiota pyydetään tässä yhteydessä laajenta- maan huomattavasti elintarvikemerkintöjä koskevia velvoittei- ta, jotta kuluttajat saisivat kattavaa tietoa kaikkien elintarvikkei- den sisällöstä, ainesosista ja alkuperästä. Tämä pätee erityisesti elintarvikkeisiin, jotka sisältävät geneettisesti muunneltuja or- ganismeja tai jotka on valmistettu geneettisesti muunnelluista organismeista tai niiden avulla. Alueiden komitea muistuttaa, että kattavat elintarvikemerkinnät ovat tärkeitä myös allergiois- ta kärsiville. Ainoastaan täydellisten sisältöä ja valmistusaineita koskevien tietojen ilmoittaminen antaa tälle kuluttajaryhmälle mahdollisuuden valita riskittömiä elintarvikkeita. On myös tarpeen, että komissio, jäsenvaltiot sekä alue- 4. 6. ja paikallisyhteisöt ottavat varovaisuusperiaatteen keskeiseksi johtoajatuksekseen. Alueiden komitea kehottaa komissiota konkretisoimaan periaatetta sen käytännön soveltamista varten ja kehittämään tätä varten selkeät ja tehokkaat suuntaviivat. 4. 7. Alueiden komitea korostaa, että yhteisön lainsäädän- nön yhtenäinen soveltaminen jäsenvaltioissa on välttämätöntä Euroopan sisämarkkinoiden ja kuluttajien luottamuksen kan- nalta ja sitä tulee valvoa. Komitea katsoo, että toimivaltaisten valvontapalveluiden ja viranomaisten suoritusten tarkastus myös auditointimenetelmiä käyttämällä on sopiva keino saada selville, suoritetaanko tarvittavat elintarvikevalvontatoimet koko sisämarkkinoiden alalla tehokkaasti ja yhdenmukaisesti. Tarkastukset tukevat myös yhteisön lainsäädännön yhtenäistä soveltamista. Tässä yhteydessä komitea korostaa kuitenkin myös, että elintarvikevalvonta kuuluu tällä hetkellä ja sen tulee vastaisuudessakin kuulua jäsenvaltioiden sekä alue- ja paikallisyhteisöjen toimivaltaan. Alueiden komitea kannattaa komission aikomusta 4. 8. antaa eurooppalaisten standardointijärjestöjen tehtäväksi laatia etenkin lasten turvallisuuteen ja vauvantarvikkeisiin liittyviä uusia tuotestandardeja tai tarkistaa nykyisiä standardeja. Eu- roopan kuluttajien tulee kuitenkin voida osallistua asianmukai- sesti tulevaan standardointimenettelyyn. 4. 9. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että komissio aikoo parantaa ja laajentaa vaarallisia kulutushyödykkeitä koskevaa nopeaa hälytysjärjestelmää. Jäsenvaltioiden erityisesti elintarvikealasta vastaavien viranomaisten täytyy voida reagoi- da nopeasti ja tehokkaasti, ja siksi katsotaan olevan välttämä- töntä keskittää hälytykset akuutteihin terveyttä vaarantaviin tapauksiin ja antaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomai- sille myös tarvittavat tiedot vaarallisten tuotteiden jakelukana- vista, ja määrätietoisesti. Yleisluonteiset tiedotukset tulisi voida erottaa hälytyksistä. toimia nopeasti jotta ne voivat C 57/80 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 4. 10. Alueiden komitea myöntää, että yritysten itsesääntely tai kuluttajajärjestöjen ja yritysten väliset vapaaehtoiset sopi- mukset ovat oikeussäännösten tervetullut täydennys tai vaihto- ehto. Itsesääntelyn ja sopimusten on kuitenkin oltava korkeata- soisen kuluttajansuojan tavoitteen mukaisia. Lisäksi näiden välineiden asianmukainen toimeenpano ja valvonta on niiden tehokkuuden kannalta ratkaisevaa. kolmen vuoden aikana tähän alaan. Alueiden komitea katsoo, että lääkkeiden, etenkin antibioottien, runsaaseen käyttöön eläinten rehussa ja siten eläinperäisten elintarvikkeiden tuotan- nossa sekä terveysstandardeihin tulee vastaisuudessa kiinnittää enemmän huomiota myös kuluttajansuojan näkökulmasta. 4. 11. Alueiden komitea kannattaa täysin komission aiko- musta saattaa kulutusluottoja koskevat säännökset ajan tasalle ja sovittaa ne nykyisiin luotontarjousmenetelmiin ja -käytän- töihin. 4. 12. On eurooppalaisten kuluttajien edun mukaista päästä täysimittaisesti osallisiksi sähköisen viestinnän ja kehittyvän sähköisen kaupankäynnin mahdollisuuksista. Tämä edellyttää huomattavien teknisten edistysaskelien ohella myös oikeudel- listen toimintaedellytysten lisämukautuksia. Alueiden komitea painottaa, että puitteet, joilla turvataan kuluttajansuoja tietoyh- teiskunnassa, voidaan määrittää mielekkäästi vain yhteisön tai koko maailman tasolla. 4. 13. Parhaillaan käytävä keskustelu rahoituspalvelujen etä- myyntiä koskevasta direktiiviehdotuksesta on osoittanut jäsen- valtioiden olevan pitkälti yhtä mieltä siitä, että pohdintojen lähtökohtana tulee käyttää yleisen etämyyntidirektiivin sään- nöksiä. Yksimielisyys vallitsee myös siitä, että siviilioikeuden yhtenäistämisen tässä vaiheessa ei rahoituspalvelujen etämyyn- tidirektiivillä ole syytä pyrkiä täydelliseen yhdenmukaistami- seen. Alueiden komitea yhtyy näkemykseen, jonka mukaan vähimmäisstandardien luominen on tärkeämpää, sillä niiden avulla jäsenvaltioiden on mahdollista taata suojelun korkea taso. 4. 14. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä komis- sion aikeeseen tutkia, onko samantapaisia vahinkoja kärsinei- den kuluttajien yhdessä toteuttamia oikeustoimia tarpeellista ja järkevää helpottaa. Komitea muistuttaa kuitenkin, että eräät jäsenvaltiot ovat periaatesyistä kollektiivisen kanneoikeuden laajentamista vastaan, sillä ne katsovat, että henkilöoikeuden tarjoamat keinot ovat kaikkien kuluttajien helposti käytettä- vissä. 5. 2. Alueiden komitea kehottaa komissiota edistämään tarmokkaasti eurooppalaisten kuluttajien terveyttä, turvalli- suutta ja taloudellisia etuja alan kansainvälisissä elimissä ja kansainvälisissä kauppasuhteissa. Lisäksi alueiden komitea painottaa tarvetta edistää 5. 3. eurooppalaisen kuluttajalainsäädännön yhtenäistämistä vä- himmäisstandardien pohjalta. Siten jäsenvaltioilla säilyy mah- dollisuus ylittää sopimuksen puitteissa tarvittaessa omalla alueellaan suojan vähimmäistaso ja ottaa myös täytäntöönpa- notoimissa huomioon kansalliset erityispiirteet. Alueiden komitea tietää, että eurooppalaiset kuluttajat 5. 4. ovat yhä kiinnostuneempia markkinoilla olevien tuotteiden alkuperää ja koostumusta koskevista tiedoista. Tästä syystä komitea kehottaa komissiota laajentamaan merkittävästi kulut- tajansuojan kannalta tärkeitä elintarvikemerkintöjä koskevia että velvoitteita. Komitea pitäisi lainsäädäntötoimilla helpotettaisiin myös tuotteiden maantie- teellisen alkuperän merkitsemistä. suotavana myös sitä, 5. 5. Markkinoiden kiihtyvän maailmanlaajuistumisen vuoksi kuluttajia on suojeltava kansainvälisesti toimivien tar- joajien rikkomuksilta. Tämän vuoksi yhteisön tulisi tehostaa ponnistelujaan aloilla, jotka koskevat kuluttajansuojaa maail- manlaajuisilla markkinoilla. 5. 6. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että komissio pitää kuluttajain etujenvalvonnan tehostamista unionin ja kansainvälisellä tasolla itsenäisenä tavoitteena. Komitea kehot- taa komissiota antamaan myös laajentumisprosessissa kulutta- jansuojalle sille kuuluvan painoarvon ja tukemaan hakijaval- tioita niiden oman kuluttajansuojan kehittämisessä. Alueiden komitean mielestä tässä yhteydessä on välttämätöntä, että jäsenvaltioiden alueellisten kuluttajansuojajärjestöjen sekä tule- vien jäsenmaiden vastaavien järjestöjen välille luodaan kestävää kansainvälistä yhteistyötä. 5. Päätelmät 5. 1. Eurooppalaiset kuluttajat arvioivat Euroopan unionin kuluttajapolitiikkaa ennen muuta sen perusteella, että Euroo- pan unionin markkinoille päästetään vain moitteettomia ja terveellisiä elintarvikkeita sekä turvallisia tuotteita ja tavaroita. Sen vuoksi alueiden komitea kehottaa keskittymään seuraavien 5. 7. Alueiden komitea kannattaa pyrkimyksiä standardoida kuluttajansuojadirektiivien sisältämät oikeudet. On järkevää yhtenäistää esimerkiksi erilaiset peruutusoikeudet ja määräajat, yhdenmukaistaa kuluttajan ja yrityksen käsitteet ja kehittää kansainvälistä yksityisoikeutta koskevalle lausekkeelle standar- dimuotoilu. 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/81 5. 8. Alueiden komitea katsoo, että jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasojen nykyisten kuluttajaorganisaatioiden pätevöittä- misen ja verkottamisen tulee olla etusijalla uusien eurooppa- laisten tieto- ja neuvontakeskusten perustamiseen nähden, sillä niiden puoleen tavalliset kuluttajat kääntyvät luontevimmin. 5. 9. Alueiden komitea on tyytyväinen ehdotukseen yh- teisön, jäsenvaltioiden ja alueiden voimassa olevan kuluttaja- lainsäädännön systemaattisesta kokoamisesta ja julkaisemises- ta. Komitea ehdottaa, että tällaiseen tietokantaan liitetään myös yritysten itselleen asettamat vapaaehtoiset velvoitteet. 5. 10. Alueiden komitea kehottaa komissiota kertomaan komitealle sopivin väliajoin toimintasuunnitelman täytäntöön- panosta ja saavutetusta edistyksestä. Bryssel 18. marraskuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Valmistautuminen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon” (2000/C 57/13) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission 19. toukokuuta 1999 antaman tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille aiheesta ”Valmistautuminen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon”, KOM(1999) 230 lopull. , ottaa huomioon komission 28. toukokuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokunnan 2. kesäkuuta 1999 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n ”Maankäyttö – Taajama-asiat – Energia – Ympäristö” tehtäväksi, ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen osapuolikonferenssin kolmannessa istunnossa (COP3) 1. –10. joulukuuta 1997 Kiotossa hyväksytyn kasvihuonekaasujen vähentämistä koskevan pöytäkirjan, ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja parlamentille ”Ympäristönäkökohdat vahvemmin esiin yhteisön energiapolitiikassa”, KOM(1998) 571 lopull. , ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta ”Ilmastonmuutos ja energia”, CdR 104/97 fin (annettu 18. syyskuuta 1997), (1) ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta ”Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet – Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja”, KOM(97) 599 lopull. , CdR 57/98 fin (annettu 16. heinäkuuta 1998), (2) ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta ”Komission tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä (Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen)”, CdR 75/98 fin (annettu 19. marraskuuta 1998), (3) (1) EYVL C 379, 15. 12. 1997, s. 11. (2) EYVL C 315, 13. 10. 1998, s. 5. (3) EYVL C 51, 22. 2. 1999, s. 41


eurovoc_concepts:
illegal migration
migratory movement
refugee
right of asylum

formats: html pdf print

text: 29. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 57/67 Dictamen del Comité de las Regiones sobre el tema «Flujos migratorios en Europa» EL COMITE´ DE LAS REGIONES, (2000/C 57/10) vista la decisio´ n de su Mesa de 2 de junio de 1999, de conformidad con el quinto apartado del artı´culo 265 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, de elaborar un dictamen sobre los «Flujos migratorios en Europa» y de encomendar la preparacio´ n de los trabajos correspondientes a la Comisio´ n 7 — Comisio´ n de Educacio´ n, Formacio´ n Profesional, Cultura, Juventud, Deporte y Derechos de los Ciudadanos; vista la contribucio´ n de la Comisio´ n 5, acordada en su reunio´ n del 6 de septiembre de 1999 (ponente: Sr. Von Plüskow, D, PES); visto el Proyecto de Dictamen (CDR 227/99 rev. 2) aprobado por la Comisio´ n 7 el 1 de octubre de 1999 (ponente: Sr. DistasoI I, EPP), ha aprobado por unanimidad en su 31o Pleno de los dı´as 17 y 18 de noviembre de 1999 (sesio´ n del 18 de noviembre) el siguiente dictamen. 1. Introduccio´ n Los an˜ os noventa se han caracterizado por un fuerte 1. 1. crecimiento de la inmigracio´ n hacia los Estados miembros de la Unio´ n Europea cuyo nu´ mero total se eleva a varios millones. En muchos Estados miembros esta creciente inmigracio´ n ha sido la causa principal del aumento de la poblacio´ n. 1. 2. Las causas determinantes del fuerte aumento de las migraciones hacia los Estados miembros tienen sus raı´ces en algunos hechos importantes: — el fuerte incremento de la presio´ n demogra´fica sobre todo en los paı´ses vecinos del sur de la Unio´ n; — la desaparicio´ n del telo´ n de acero, la desintegracio´ n de la Unio´ n Soviética, etc. ; — la desintegracio´ n de Yugoslavia y sus consecuencias para la regio´ n de los Balcanes y para el resto de Europa; — el fuerte incremento de inmigrantes en los Estados miembros de la UE ha tenido y continu´ a teniendo graves consecuencias para las autoridades locales y regionales. Las administraciones locales y regionales europeas, como autoridades ma´s cercanas al impacto de los flujos migrato- rios, consideran que deben participar en los procesos decisorios de los Gobiernos centrales y de los organismos supranacionales encargados de las polı´ticas de intervencio´ n destinadas a controlar este feno´ meno. Los dı´as 2 y 3 de octubre de 1997, la regio´ n de Apulia 1. 3. y el Congreso de Poderes Locales y Regionales de Europa (CPLRE) del Consejo de Europa organizaron en Bari una conferencia internacional sobre el tema «Los entes locales y regionales frente a los flujos migratorios mediterra´neos: de la intolerancia al desarrollo». 1. 4. Esta iniciativa, destinada a sensibilizar a la opinio´ n pu´ blica y a los Gobiernos nacionales y locales, concluyo´ con una Declaracio´ n final y el compromiso del Pleno del CPLRE que, sobre la base de un informe especı´fico presentado por la resolucio´ n no 69/98 y la la regio´ n de Apulia, aprobo´ recomendacio´ n no 50/98 para ser transmitidas al Comité de Ministros del Consejo de Europa. En dichos documentos, en los que se toma nota de la 1. 5. gravedad y la complejidad del feno´ meno y se confirma que no se vislumbra solucio´ n a corto plazo, se esbozaba una estrategia realista y apropiada para hacer frente a este problema que afectara´ a toda Europa, con repercusiones ma´s inmediatas para las regiones del Norte del Mediterra´neo, y que, de no gestionarse adecuadamente, dara´ lugar a la aparicio´ n de formas de intolerancia y xenofobia y a la expansio´ n de la delincuencia organizada, con las graves consecuencias que de ello se derivan para el orden pu´ blico. 1. 6. De manera ma´s especı´fica, el CPLRE, en su recomenda- cio´ n no 50/98, hizo una llamada a la Unio´ n Europea para que contribuya a la fijacio´ n de normas comunes en relacio´ n con los flujos migratorios en la cuenca mediterra´nea y reconozca el cara´cter fronterizo de los entes territoriales mediterra´neos cuando éstos emprendan acciones de cooperacio´ n transfronte- riza o interterritorial para promover proyectos concretos de acogida de inmigrantes y de desarrollo de los paı´ses de origen. 1. 7. El problema se agrava adema´s debido a que las estadı´sticas nos dan una visio´ n de la situacio´ n en este terreno que se aleja bastante de la realidad. Hay una amplia zona gris en cuanto a las cifras de inmigrantes ilegales. Esta inmigracio´ n ilegal se da en todos los Estados miembros. A corto plazo se deben tomar medidas fundamentales como un mejor control de las fronteras unido a una accio´ n policial ma´s contundente en contra de los que dentro de los Estados miembros se aprovechan de la inmigracio´ n ilegal. El alcance de este feno´ meno parece ser mucho mayor en los Estados del sur de la UE, en parte debido a su proximidad con los paı´ses del Magreb, densamente poblados, o con la zona de crisis de los Balcanes, y en parte debido a las dificultades geogra´ficas para proteger sus fronteras. C 57/68 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 29. 2. 2000 2. Observaciones generales El Comité de las Regiones pretende participar ma´s 2. 1. activamente en los procesos decisorios de la Unio´ n Europea, habida cuenta de que los temas relacionados con los inmigran- tes son competencia tanto de los Estados miembros como de las administraciones regionales y locales, en funcio´ n de las diferentes facetas que presenta el feno´ meno de la inmigracio´ n. 2. 2. La Unio´ n Europea, que, conforme a las modificaciones e integraciones que conlleva el Tratado de Amsterdam, puede desempen˜ ar un papel destacado tanto con su labor legislativa como en su funcio´ n de impulsora de estudios, investigaciones y enfoques innovadores, podrı´a aunar las acciones emprendidas aisladamente por los Estados miembros en relacio´ n con los flujos migratorios, al objeto de crear un ordenamiento europeo para una distribucio´ n justa y razonablemente equitativa de las personas en busca de asilo, haciendo una distincio´ n clara entre los refugiados que pueden ampararse en la Convencio´ n de Ginebra y los que no pueden acogerse a la misma. En este sentido el Comité de las Regiones acoge favorablemente el plan de accio´ n del Consejo y de la Comisio´ n aprobado por el Consejo Europeo los dı´as 11 y 12 de diciembre de 1998 en Viena sobre la aplicacio´ n de las disposiciones del Tratado de Amsterdam, en el que se menciona, entre otras cosas, el desarrollo de una estrategia general sobre migraciones. Por otra parte, el CDR suscribe expresamente las u´ ltimas conclusio- nes del Consejo Europeo de Tampere de los dı´as 15 y 16 de octubre de 1999, que subrayan la necesidad de desarrollar una polı´tica comu´ n en materia de asilo y migracio´ n en la UE. 2. 3. La necesidad de intervenir con urgencia para garantizar la gestio´ n de los flujos migratorios en Europa se inscribe dentro de las acciones de salvaguardia de los derechos de los ciudadanos y contribuye a combatir el racismo, la xenofobia y la marginacio´ n social. Los flujos migratorios hacia Europa y en su interior son un feno´ meno normal y deseado, del que pueden beneficiarse los Estados y regiones de acogida por multitud de motivos (especialmente culturales, demogra´ficos y econo´ micos). Por consiguiente, so´ lo los flujos migratorios que exceden de lo normal requieren un control estatal. Por eso, el Consejo Europeo, en sus conclusiones de los dı´as 15 y 16 de octubre de 1999, sen˜ ala con razo´ n que la gestio´ n de estos flujos migratorios es una tarea de toda la Unio´ n, que debe resolverse de manera solidaria, debiendo incluirse los siguientes elementos: — colaboracio´ n con paı´ses de origen, — un sistema europeo comu´ n de asilo, — trato justo de los nacionales de tercero paı´ses. 2. 4. Es preciso considerar que el enfoque que debe darse a esta tema´tica ha de partir de una visio´ n global del feno´ meno, procurando no confundir la patologı´a con la sintomatologı´a del mismo. causa del género, la inadecuada seguridad de los ciudadanos fruto de la fragilidad de las instituciones y el predominio de la delincuencia organizada en el tejido social. 2. 6. Todas estas patologı´as contribuyen a alimentar los flujos migratorios, cuya consistencia se ve intensificada por factores desestabilizadores, como la crisis balca´nica, y por aumentos demogra´ficos no acompan˜ ados de procesos de desarrollo adecuados, especialmente en la orilla sur del Mediter- ra´neo. Para lograr resultados tangibles en este a´mbito, 2. 7. la Unio´ n Europea debe poder intervenir con todo tipo de recursos u´ tiles, ya sean financieros o no, y no so´ lo con terapias de mantenimiento en defensa de la seguridad de los paı´ses miembros, sino también con terapias articuladas capaces de acabar con las patologı´as arriba sen˜ aladas. 2. 8. Se trata de romper un cı´rculo vicioso que alimenta, entre otras cosas, las plagas actuales, bien presentes en los paı´ses de la Unio´ n, como la prostitucio´ n, incluida la infantil, el comercio de o´ rganos y la difusio´ n de sustancias estupefacien- tes. 2. 9. Los flujos migratorios podra´n reducirse a niveles normales so´ lo si se interviene enérgicamente frente a las patologı´as que los generan. 3. Observaciones especı´ficas 3. 1. Es evidente que para gestionar el feno´ meno de los flujos migratorios hay que actuar en dos frentes. El primero es el de las a´reas de inmigracio´ n y el segundo el de las a´reas de emigracio´ n. 3. 2. Las a´reas de inmigracio´n Se trata de garantizar en estas a´reas: a) polı´ticas de acogida, incluso para afrontar emergencias ocasionadas por crisis como la de los Balcanes o la situacio´ n de Kosovo, sobre todo en las regiones fronterizas donde sea urgente potenciar la «acogida inicial»; b) polı´ticas de integracio´ n para alejar a los inmigrantes de la delincuencia organizada y poder introducirlos en «cı´rculos virtuosos». Estas polı´ticas deberı´an fomentarse en todas las regiones de Europa, sobre la base de acuerdos entre la Unio´ n Europea, gobiernos centrales y autoridades locales y regionales. 2. 5. Sin duda alguna los flujos migratorios constituyen la manifestacio´ n de patologı´as articuladas y complejas como la pobreza extrema, las situaciones de degradacio´ n econo´ mica y social, las tensiones étnicas, las persecuciones polı´ticas o a 3. 3. Al objeto de elaborar correctamente tales polı´ticas, es necesario en primer lugar garantizar una definicio´ n clara de las diversas categorı´as de refugiados que se sen˜ alan a continuacio´ n: 29. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 57/69 — Los solicitantes de asilo Son aquellas personas cuya solicitud de asilo esta´ pendiente de una respuesta o que esta´n registradas como solicitantes de asilo ante el gobierno que las hospeda o el ACNUR (Alto Comisariado de las Naciones Unidas para los Refugiados). — Los refugiados de cara´cter humanitario Son aquellas personas en busca de proteccio´ n que no satisfacen los criterios para obtener la condicio´ n de refugiado previstos en los convenios sobre refugiados, pero a las que se concede un permiso de residencia temporal. El objetivo deberı´a ser la elaboracio´ n de un mecanismo u´ nico para ofrecer un trato equitativo a los refugiados que pertenecen a esta categorı´a, los mu´ ltiples y diversos niveles de status eliminando ası´ humanitario existentes actualmente en los Estados de la Unio´ n. — Los evacuados internos de un paı´s 3. 5. 4. Pero es necesario también aprovechar todas las energı´as disponibles para fortalecer el sistema de autonomı´as y respaldar los procesos democra´ticos que permitan crear las condiciones necesarias para que puedan ponerse en pra´ctica polı´ticas de desarrollo respetando el principio de subsidiarie- dad. Todo ello al objeto de garantizar en esas a´reas un 3. 5. 5. control social adecuado e impedir que las organizaciones criminales puedan beneficiarse de las acciones de apoyo al desarrollo promovidas por la comunidad internacional. Son numerosas las iniciativas que han sido asumidas 3. 5. 6. por los o´ rganos de la Unio´ n Europea, lo que confirma la preocupacio´ n por un feno´ meno complejo y de gran dimensio´ n al que es preciso dar una respuesta adecuada, utilizando también los nuevos espacios operativos que ofrece el Tratado de Amsterdam. 3. 6. Acciones de la Unio´n Europea Las personas desplazadas en el interior de su propio paı´s, que representan no obstante un feno´ meno limitado en los Estados miembros. 3. 6. 1. El Comité de las Regiones ha tomado nota, concreta- mente, de las siguientes iniciativas recientes de la Unio´ n Europea: — Los inmigrantes ilegales Son personas al margen de las estadı´sticas oficiales y que constituyen una presa fa´cil para organizaciones delictivas; representan un feno´ meno «sumergido» de gran dimensio´ n. La complejidad del feno´ meno y la articulacio´ n de los 3. 4. diversos componentes que lo nutren instan al Comité de las Regiones no a la bu´ squeda de una opcio´ n de manera auto´ noma, para presentarla posteriormente a la Comisio´ n, al Consejo y al propio Parlamento Europeo, sino a la constitucio´ n de un grupo de trabajo, de duracio´ n determinada, integrado por representantes y expertos de las Comisiones 5 y 7, que, de manera coordinada con la Comisio´ n Europea, aporte contribuciones u´ tiles al proceso decisorio especı´fico en curso. 3. 5. Las a´reas de emigracio´n 3. 5. 1. Al margen de las polı´ticas de acogida e integracio´ n, insuficientemente aplicadas a pesar de su cara´cter urgente y esencial, es preciso disen˜ ar procesos de desarrollo para las a´reas de emigracio´ n. 3. 5. 2. Es necesario intervenir con acciones sectoriales y territoriales, aplicando polı´ticas de cooperacio´ n, y con la participacio´ n del mundo empresarial europeo, que es el ma´s cercano a las a´reas consideradas. — la Propuesta de Decisio´ n del Consejo relativa a un progra- ma de accio´ n comunitaria para promover la integracio´ n de los refugiados (); — la accio´ n comu´ n adoptada por el Consejo sobre la base del artı´culo K. 3 del Tratado de la Unio´ n Europea, y la correspondiente propuesta presentada por la Comisio´ n sobre las medidas de ayuda para la acogida y repatriacio´ n voluntaria de refugiados, personas desplazadas y solicitan- tes de asilo (); — la creacio´ n de un grupo de alto nivel «Asilo y migracio´ n» (7-8 de diciembre de 1998); — el proyecto de accio´ n comu´ n para la institucio´ n de un sistema de alarma ra´pido para la transmisio´ n de informaciones relativas a la inmigracio´ n clandestina y las redes criminales de pasadores, adoptada por el Consejo al amparo del artı´culo K. 3 del Tratado de la Unio´ n Europea (); — las iniciativas tomadas en materia de inmigracio´ n y asilo y la participacio´ n, en torno a estas cuestiones, del propio Parlamento Europeo en el pleno de abril; — los trabajos actualmente en curso para armonizar el tratamiento de las solicitudes de asilo y acogida de refugiados, tanto en los aspectos de procedimiento como en los de contenido. 3. 6. 2. Con todo, estas iniciativas, que ponen de manifiesto su cara´cter de emergencia y abordan algunos aspectos de la tema´tica, no parecen estar vinculadas a un enfoque global del feno´ meno. El Comité de las Regiones acoge con satisfaccio´ n la 3. 5. 3. Se trata de disen˜ ar un programa global que deberı´a garantizar el desarrollo local a través de la promocio´ n de microempresas y la organizacio´ n de servicios sanitarios y educativos. (1) COM(1998) 731 final — 98/0356 (CNS). (2) COM(1998) 733 final. (3) 99/0909 (CNS) C 57/70 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 29. 2. 2000 decisio´ n de Tampere de una nueva polı´tica de asilo europea comu´ n, nuevas medidas contra la delincuencia organizada ası´ como nuevas exigencias de, por una parte, crear las condiciones para una nueva estrategia en el a´mbito de las migraciones y, por otra, concretar los elementos ma´s importantes de dicha estrategia. Un dia´logo activo en los grupos de trabajo comunes entre las comisiones 5 y 7 del Comité de las Regiones y los representantes de la Comisio´ n puede facilitar el establecimiento de esta estrategia comu´ n. 3. 6. 3. Por consiguiente, también en este a´mbito se impone el paso de la cultura de la emergencia a la de la programacio´ n (que significa evaluar también el alcance de las intervenciones para acontecimientos imprevisibles y prever en relacio´ n con éstos un fondo apropiado para acciones urgentes e inapla- zables), por la que ya se abogaba en la propia Comunicacio´ n de la Comisio´ n de 23 de febrero de 1994 ()«Sobre las polı´ticas de inmigracio´ n y derecho de asilo». En dicha Comunicacio´ n la Comisio´ n sen˜ ala la necesidad de proceder a un enfoque global articulado en torno a tres elementos distintos pero relacionados entre sı´: — actuar sobre la presio´ n migratoria, — mantener bajo control los flujos migratorios, — consolidar las polı´ticas de integracio´ n para los inmigrantes en situacio´ n legal. 3. 6. 4. En un contexto renovado se podrı´an aunar todos los esfuerzos posibles entre los actores de la cooperacio´ n, desde los gobiernos hasta los entes locales, desde las organizaciones no gubernamentales hasta las empresas, desde las universidades hasta los o´ rganos vitales de la sociedad civil. Todo ello para perseguir el objetivo fijado de garanti- 3. 6. 5. zar en las a´reas de emigracio´ n un desarrollo adecuado que limite los flujos migratorios a niveles normales, con terapias curativas y no sintomatolo´ gicas. 3. 6. 6. Para la estabilizacio´ n de los Balcanes, considerando las acciones emprendidas por las Naciones Unidas, la Unio´ n Europea y la OSCE (Organizacio´ n de Seguridad y Cooperacio´ n en Europa), que sin duda tendra´n efectos positivos sobre el feno´ meno, el Comité de las Regiones opina que se deberı´an respaldar posteriormente dichas acciones a través, por ejemplo, de los programas de financiacio´ n para la realizacio´ n del corredor no 8 y otras iniciativas destinadas a poner en marcha un proceso de desarrollo en la zona considerada y a impulsar, en torno a este eje, una polı´tica de integracio´ n de los paı´ses balca´nicos en la Unio´ n Europea, que sin duda podrı´a tener efectos beneficiosos en los actuales flujos migratorios. 3. 6. 7. Si se pudiera llevar a cabo un estudio sobre el coste de la no intervencio´ n o de intervenciones inadecuadas para superar las causas que determinan el feno´ meno de los flujos (1) COM(94) 23 final. migratorios, probablemente la comunidad internacional y la Unio´ n Europea tendrı´an una razo´ n ma´s para elaborar y poner en pra´ctica un programa de inversio´ n en las a´reas de emigracio´ n. Por consiguiente, es deseable el fortalecimiento de las «polı´ticas fronterizas» y la posibilidad, sobre todo para las regiones fronterizas, de participar en la definicio´ n y aplicacio´ n de las polı´ticas de desarrollo. 3. 6. 8. El Comité de las Regiones es consciente de que una polı´tica enérgica de solidaridad transformarı´a el problema de «los flujos migratorios» en una fuente de recursos para Europa. 4. Conclusiones 4. 1. Los puntos de vista expuestos ma´s arriba muestran la complejidad de los temas relacionados con las migraciones. Con frecuencia son muy importantes para las entidades locales y regionales. Casi todas las cuestiones de las migraciones que se plantean a nivel nacional acaban siendo competencia de los entes locales y regionales. Por consiguiente, es de extrema importancia que la Comisio´ n y el Parlamento Europeo consul- ten al Comité de las Regiones sobre la problema´tica de los flujos migratorios y sobre aquellas propuestas de la Comisio´ n que afecten a los intereses y competencias de las autoridades locales y regionales. Adema´s de esta recomendacio´ n, el Comité de las Regiones considera que deben perseguirse los siguientes objetivos especı´ficos destinados a garantizar la gestio´ n de los flujos migratorios: a) organizacio´ n, a raı´z de una iniciativa oportuna de la Comisio´ n, de una conferencia en la que participen los representantes de los Gobiernos nacionales y regionales, de las instituciones locales y de las organizaciones no gubernamentales con objeto de determinar, en el marco de una estrategia global, las orientaciones u´ tiles y las acciones especı´ficas, para elaborar un programa destinado a respal- dar proyectos de acogida y de integracio´ n en las a´reas de emigracio´ n y proyectos de desarrollo en estas mismas a´reas; b) elaboracio´ n, por parte de la Comisio´ n, de un programa destinado a mejorar el intercambio de informacio´ n a través, entre otras cosas, de seminarios especı´ficamente dedicados a las mu´ ltiples causas que alimentan los flujos migratorios, con especial atencio´ n a los sistemas sanitarios y de seguridad social de los Estados miembros; c) creacio´ n de una red de informacio´ n, articulada en el territorio de la Unio´ n, en los paı´ses candidatos y en las a´reas de emigracio´ n, para el estudio y control de los flujos migratorios, a través también de una mayor cooperacio´ n entre los centros existentes y el observatorio, en curso de creacio´ n, que servira´ adema´s como instrumento para la elaboracio´ n de polı´ticas concretas de intervencio´ n y que ha sido promovido por la regio´ n de Apulia y CPLRE (Congreso de Poderes Locales y Regionales del Consejo de Europa, Resol. no 69/68). Todo ello, en relacio´ n también con las valiosas iniciativas emprendidas por la Comisio´ n en cooperacio´ n, principalmente, con Eurostat; 29. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 57/71 d) constitucio´ n de un grupo de trabajo, de duracio´ n determi- nada, integrado por miembros y expertos de las Comisio- nes 5 y 7 del Comité de las Regiones y cuyo funcionamiento conlleve una coordinacio´ n apropiada con la Comisio´ n, al objeto de garantizar un vı´nculo entre las instancias de los gobiernos locales y regionales y las iniciativas en curso de la propia Comisio´ n y de los Estados miembros, y poder preparar de manera adecuada la conferencia propuesta en la letra a); e) fomento de los Acuerdos Euromediterra´neos, fortaleci- miento de las polı´ticas de cooperacio´ n fronteriza y creacio´ n de un fondo de reserva para intervenciones urgentes e inaplazables en defensa de las fronteras de la Unio´ n y para la acogida inicial; f) observacio´ n de la importancia de la Convencio´ n de los Derechos del Nin˜ o de las Naciones Unidas por parte del Consejo y del Parlamento en los actuales trabajos de armonizacio´ n de la gestio´ n de las solicitudes de asilo y de los refugiados siempre que se traten dichos temas. Bruselas, 18 de noviembre de 1999. El Presidente del Comité de las Regiones Manfred DAMMEYER Dictamen del Comité de las Regiones sobre la «Propuesta de Decisio´ n del Consejo relativa a un programa de accio´ n comunitaria para promover la integracio´ n de los refugiados» EL COMITE´ DE LAS REGIONES, (2000/C 57/11) vista la propuesta (presentada por la Comisio´ n) de Decisio´ n del Consejo relativa a «un programa de accio´ n comunitaria para promover la integracio´ n de los refugiados» [COM(1998) 731 final] (); vista la decisio´ n del Consejo de 6 de julio de 1999 de consultar al Comité sobre este asunto, de conformidad con el primer pa´rrafo del artı´culo 265 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea; vista la decisio´ n de su Mesa de 15 de septiembre de 1999 de atribuir la elaboracio´ n de un dictamen sobre esta materia a la Comisio´ n de Polı´tica Social, Salud Pu´ blica, Proteccio´ n de los Consumidores, Investigacio´ n y Turismo (Comisio´ n 5); visto el proyecto de dictamen (CDR 347/99) aprobado por la Comisio´ n 5 el 6 de septiembre de 1999 (ponente: Sr. von Plüskow, D/PSE), en su 31o Pleno de los dı´as 17 y 18 de noviembre de 1999 (sesio´ n del 18 de noviembre) ha aprobado por unanimidad el presente Dictamen. 1. Antecedentes 1. 1. El presupuesto general de la Unio´ n Europea para 1998 contiene tres lı´neas presupuestarias interconectadas para la adopcio´ n de medidas en favor de los refugiados, los desplaza- dos y los solicitantes de asilo. Las medidas han sido hasta ahora ejecutadas por la Comisio´ n en forma de proyectos piloto. El Parlamento Europeo destino´ para ello 10 millones de euros en los presupuestos respectivos de 1997 y 1998. Las (1) DO C 36 de 10. 2. 1999, p. 20. medidas piloto fueron objeto de una evaluacio´ n exhaustiva a cargo de expertos externos; los primeros resultados de esta evaluacio´ n, ya disponibles, son, a juicio de la Comisio´ n, positivos. A instancias del Parlamento Europeo, 1. 2. la Comisio´ n presenta ahora una propuesta para un concepto completo que parte de las medidas ya en vigor. De acuerdo con este concepto, la actual propuesta de un programa de accio´ n comunitaria para promover la integracio´ n de los refugiados, que tiene su fundamento jurı´dico en el artı´culo 235 del Tratado CE, se encontrara´ dentro del marco de la polı´tica social de la Unio´ n Europea


title: Verordnung (EG) Nr. 2450/1999 der Kommission vom 18. November 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Weichweizen im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: 19. 11. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 298/11 VERORDNUNG (EG) Nr. 2450/1999 DER KOMMISSION vom 18. November 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Weichweizen im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1707/1999 DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1501/95 der Kommission vom 29. Juni 1995 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates hinsichtlich der Gewährung von Ausfuhrerstattungen und zur Festlegung der bei Störungen im Getreidesektor zu treffenden Maßnahmen (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2513/98 (4), insbesondere auf Artikel 4, Berücksichtigung der Kriterien nach Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 eine Höchstausfuhrerstat- In einem solchen Fall wird der tung festzusetzen. Zuschlag jedem Bieter erteilt, dessen Angebot der Höchstausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt bzw. sich auf eine Ausfuhrabgabe bezieht. (3) (4) Die Anwendung der vorgenannten Kriterien auf die derzeitige Marktlage bei der betreffenden Getreideart führt zur Festsetzung einer Höchsterstattung in Höhe des in Artikel 1 genannten Betrags. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Getreide — in Erwägung nachstehender Gründe: HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: (1) (2) Eine Ausschreibung der Erstattung und/oder der Abgabe bei der Ausfuhr von Weichweizen nach allen Dritt- ländern wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 1707/ 1999 der Kommission (5), geändert durch die Verord- nung (EG) Nr. 2011/1999 (6), eröffnet. Nach Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 kann die Kommission auf der Grundlage der eingereichten Angebote nach dem Verfahren des Artikels 23 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 beschließen, unter Artikel 1 Die Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Weichweizen wird für die vom 12. bis zum 18. November 1999 im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1707/1999 eingereichten Angebote auf 39,29 EUR/t festgesetzt. Diese Verordnung tritt am 19. November 1999 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 18. November 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 147 vom 30. 6. 1995, S. 7. (4) ABl. L 313 vom 21. 11. 1998, S. 16. (5) ABl. L 201 vom 31. 7. 1999, S. 55. (6) ABl. L 248 vom 21. 9. 1999, S. 23


eurovoc_concepts:
EU relations
East Timor
forced migration
human rights
humanitarian aid
multinational force
referendum
self-determination

text: 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/231 Torstai 18. marraskuuta 1999 3. pyytää kaikkia hallituksia ilmoittamaan tahoille, jotka vastaavat kaikkien niiden ydinvoimaloiden tai muiden ympäristön kannalta vaarallisten laitosten toiminnasta, jotka eivät todistettavasti pysty täysin va- rautumaan vuoteen 2000 liittyviin ongelmiin, että tällaiset laitokset on suljettava ainakin väliaikaisesti vuo- situhannen vaihteessa ja että on huolehdittava siitä, että kaikissa ydinvoimaloissa on joka tapauksessa käy- tettävissä sähköaggregaatteja vähintään 60 päivän ajalle jäähdytyspumppujen ja turvajärjestelmien toiminnan takaamiseksi ja että käytetyn polttonesteen jäähdytysaltaiden varajärjestelmä voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä; ehdottaa, että neuvosto ja komissio vaativat kaikkia hallituksia ja erityisesti Keski- ja Itä- Euroopan, Venäjän ja uusien itsenäisten valtioiden sekä Turkin hallituksia toimimaan vastaavalla tavalla; palauttaa mieliin ja vahvistaa edellä mainitun 25. helmikuuta 1999 antamansa päätöslauselman ja 4. toteaa, että tällä hetkellä ongelmana ovat erityisesti seuraavat kaksi asiaa: ( muutamat jäsenvaltiot eivät ole varautuneet ongelmiin riittävästi, mikä saattaa vaikuttaa tämänhetki- seen rajatylittävään maailmanlaajuiseen ja alueelliseen yhdentymiseen; ( pk-yritykset ovat alttiimpia mahdollisille häiriöille kuin suuret kansainväliset yritykset ja jotkut niistä voivat joutua kärsimään vakavia taloudellisia seurauksia, jos ne eivät mukauta toimintaansa ajoissa; tämä edellyttää komissiolta, kansallisilta ja alueellisilta viranomaisilta kiireellisiä toimia; 5. suosittaa erityisesti, että Helsingissä muutama viikko ennen vuosituhannen vaihtumista kokoontuva Eurooppa-neuvosto hyväksyy asianmukaiset toimet ja tiedottaa Euroopan kansalaisille tietokoneisiin liitty- vien ongelmien todellisesta tilasta ja mahdollisista riskeistä; 6. pyytää OECD:n jäsenmaita myöntämään Keski- ja Itä-Euroopan maille ja uusille itsenäisille valtioille välittömästi erityisvaroja, jotta vuosituhannen vaihteessa voidaan rahoittaa vaihtoehtoisia kohteita niiden ydinvoimaloiden sijaan, sulkea keskipitkällä aikavälillä ydinvoimalat, jotka eivät enää täytä kansainvälisesti vaadittuja turvallisuusnormeja, ja rahoittaa vaihtoehtoisia energian lähteitä; kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, YK:n turvallisuus- 7. neuvostolle, IAEA:lle, jäsenvaltioiden ja hakijamaiden sekä OECD:n ja IAEA:n jäsenmaiden hallituksille. 7. Itä-Timor B5-0271, 0273, 0280, 0289, 0299 ja 0307/1999 Euroopan parlamentin päätöslauselma Itä-Timorin tilanteesta Euroopan parlamentti, joka ( ottaa huomioon aikaisemmat Itä-Timorin tilanteesta antamansa päätöslauselmat, ( ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1264/99, ( ottaa huomioon puheenjohtajavaltion Euroopan unionin puolesta 21. syyskuuta 1999 antaman julis- tuksen, ( palauttaa mieliin Portugalin ja Indonesian 5. toukokuuta 1999 tekemän sopimuksen Itä-Timorista sekä Yhdistyneiden kansakuntien ja Indonesian ja Portugalin hallitusten samana päivänä tekemät sopimuk- set järjestelyistä, jotka koskevat itätimorilaisten kuulemista suoran kansanäänestyksen avulla ja siihen liittyviä turvallisuusjärjestelyjä, A. ottaa huomioon, että kansanäänestyksen tulos ilmaisee selvästi timorilaisten halun itsenäistyä, sillä 78,5 prosenttia äänesti itsenäisyyden puolesta, B. ottaa huomioon, että UNAMET ja kansainväliset tarkkailijat, Euroopan parlamentin valtuuskunta ja neuvoston valtuuskunta mukaan lukien, tunnustivat kansanäänestyksen laillisuuden ja pätevyyden, C 189/232 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 7. 7. 2000 Torstai 18. marraskuuta 1999 C. ottaa huomioon, että kansanäänestyksen tulosten ilmoittamisen jälkeen Indonesian poliisi ja armeija käynnistivät kauhu- ja barbaaritekojen kampanjan, joka vaaransi koko kansan selviytymisen, D. ottaa huomioon, että 12. syyskuuta 1999 Indonesia tunnusti, että Itä-Timorissa tarvitaan rauhanturva- joukkoja, E. F. ottaa huomioon, että kansainväliset joukot ovat käynnistäneet levittäytymisen Itä-Timorissa 20. syys- kuuta 1999, ottaa huomioon, että tämä levittäytyminen osoittaa kansainvälisen yhteisön halukkuuden lopettaa sivii- liväestön joukkomurha ja löytää Itä-Timorin kysymykseen rauhanomainen ja kestävä ratkaisu, joka perustuu sen väestön itsemääräämisoikeuteen, G. ottaa huomioon, että sekä Itä-Timorin että Länsi-Timorin humanitaarinen tilanne on yhä erittäin vakava ja että UNHCR pelkää tilanteen heikentyvän, elleivät Indonesian viranomaiset ryhdy valvomaan sotilaallista toimintaa, H. ottaa huomioon, että UNHCR:n raporttien mukaan Länsi-Timorissa on yhä arviolta 250 000 pako- laista, joista ainakin 150 000 haluaa palata takaisin, I. J. ottaa huomioon, että on rekisteröity lukuisia tapauksia, joilla on ilmeisesti pyritty keskeyttämään pako- laisten palaamista Itä-Timoriin koskeva UNHCR:n ohjelma, huolissaan tiedoista, joiden mukaan huomattava määrä pakolaisia on pakkokeinoin siirretty pienem- mille saarille pois kansainvälisen median silmistä ja humanitaaristen toimistojen ulottumattomiin, K. ottaa huomioon, että lähestyvä sadekausi vaikeuttaa julmuuksia koskevan todistusaineiston säilyttä- mistä ja lisäksi lykkää pakolaisten palaamista Länsi-Timorista ja näin ollen synnyttää uusia inhimillisiä katastrofeja, L. ilmaisee huolestuneisuutensa raporttien johdosta, joiden mukaan Itä-Timorissa on syyllistytty järjestel- mällisiin, laajoihin ja räikeisiin kansainvälisen humanitaarisen oikeuden ja ihmisoikeuksien rikkomuk- siin, ja korostaa, että tällaisiin rikkomuksiin syyllistyneillä henkilöillä on henkilökohtainen vastuu tapahtumista, M. ottaa huomioon, että kun Itä-Timor on saavuttanut itsenäisyyden, siitä voi tulla Lomèn sopimuksen allekirjoittajamaa osana Tyynenmeren ryhmää, tunnustaa Itä-Timorin väestön ilmaiseman selkeän demokraattisen toiveen itsenäistymisestä ja uuden 1. valtion luomisesta ja tukee sitä; 2. panee tyytyväisenä merkille kansainvälisten rauhanturvajoukkojen levittäytymisen Itä-Timorilla; kiittää niiden YK:n jäsenvaltioiden osuutta, erityisesti Australian ja ASEAN-maiden, jotka ovat anta- 3. neet joukkoja ja aineellista tukea kansainvälisille joukoille; 4. pyytää kansainvälisiä joukkoja jatkamaan tehtävänsä suorittamista, joka koskee rauhan ja turvallisuu- den palauttamista, humanitaaristen avustusoperaatioiden auttamista ja UNAMETin suojelemista ja tuke- mista sen suorittaessaan tehtäviään; 5. pyytää Indonesian hallitusta tekemään täysipainoista yhteistyötä kansainvälisten joukkojen kanssa sekä humanitaaristen toimistojen kanssa niiden suorittaessa tehtäviään ja helpottamaan kotiinpaluuohjel- maa sekä humanitaarisen avun antamista pakolaisleireillä häiritsevien, rajalla toimivien puolisotilaallisten joukkojen pikaista tukahduttamista ja aseistariisumista; 6. tuomitsee kaikki pakolaisten pakkosiirrot ja pyytää Indonesian hallitusta antamaan hätäapua tarjoa- ville toimistoille täydellisen ja ehdottoman pääsyn alueelle sekä varmistamaan, että pakolaisten vapaata tahtoa ei heikennetä harhaanjohtavalla propagandalla, ja auttamaan, että ne, jotka haluavat palata kotei- hinsa, voivat tehdä sen turvassa; 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/233 Torstai 18. marraskuuta 1999 7. tukee täysin UNHCR:n ponnisteluja palaamista Itä-Timoriin koskevan ohjelman yhteydessä, joka on tarkoitettu niille vapaaehtoisille, joiden on tarkoitus palata ennen sadekautta, sillä sen aikana paluu sisä- maahan vaikeutuu, ja pyytää Indonesian viranomaisia tukemaan täysipainoisesti kaikkia toimia, joiden tar- koituksena on löytää suuri määrä vielä kateissa olevia pakolaisia; 8. tuomitsee perinpohjin Itä-Timorin väestöön kohdistetut joukkomurhat ja rikokset ja vaatii, että rik- komuksista on annettava rangaistus, ja pyytää YK:n kansainvälistä tutkintalautakuntaa selvittämään pikai- sesti, ketkä ovat vastuussa joukkomurhista ja muista ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomuksista ja perustamaan mahdollisimman pikaisesti kansainvälisen tuomioistuimen Itä- Timorissa suoritettuja rikkomuksia varten; pyytää neuvostoa harkitsemaan YK:n viranomaisille Itä-Timorissa annettavaa teknistä tukea, 9. avulla säilytettäisiin ja tutkittaisiin todistusaineistoa julmuuksista, aikana; jonka joihin syyllistyttiin maan miehityksen panee tyytyväisenä merkille UNTAETin perustamisen ja pyytää YK:n edustusta suorittamaan pikai- 10. sesti tehtävänsä, ja pyytää, että Itä- Timorin väestön edustajat otetaan mukaan tähän prosessiin täysipainoisesti, jolloin kunnioitetaan Itä-Timo- rin väestön suvereniteettia; joka koskee Itä-Timorin hallinnon määrittelyä ja täytäntöönpanoa, kehottaa EU:n jäsenvaltioita, AKT:n ja EU:n neuvostoa ja AKT-maita tunnustamaan Itä-Timorin val- 11. tion ja luomaan diplomaattiset suhteet mahdollisimman pikaisesti; pyytää EU:n jäsenvaltioita tarjoamaan tukea niille itätimorilaisille pakolaisille EU:ssa, jotka haluavat 12. vapaaehtoisesti palata kotimaahansa auttaakseen jälleenrakennusponnisteluissa; 13. pyytää EU:ta edistämään muun muassa kansalaisyhteiskunnan jälleenrakentamista Itä-Timorilla ja pyytää jäsenvaltioiden hallituksia sekä kansainvälistä yhteisöä yleensä vahvistamaan Itä-Timorin väestölle annettavaa kiireellistä ja tehokasta humanitaarista apua ja takaamaan rahoituksellisen ja taloudellisen avun jälleenrakennukselle ja itsenäistymiselle; 14. pyytää EU:ta varaamaan kiireellisesti riittävät määrärahat talousarviostaan Itä-Timorille ja toistaa päätöksensä luoda Euroopan unionin vuoden 2000 talousarvioon budjettikohdan, josta rahoitetaan tuki Itä-Timorin jälleenrakentamiselle, taloudelle ja Timor Loro Sae -valtion perustamiselle luomalla erityinen monivuotinen budjettinimike; pyytää komissiota käynnistämään valmistelut Itä-Timorin pikaiseksi liittymiseksi Lomén sopimuksen 15. allekirjoittajamaihin; 16. kehottaa puhemiestä tekemään aloitteen Euroopan parlamentin valtuuskunnan perustamisesta, yhteistyössä toimivaltaisten valiokuntien ja valtuuskuntien kanssa, joka voisi vierailla Itä-Timorissa tutus- tuakseen maan tilanteen kehitykseen; kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden 17. parlamenteille, YK:n pääsihteerille, Indonesian hallitukselle, ASEAN-valtioille, Timorin kansallisen vastarin- taliikkeen neuvoston johtajalle Xanana Gusmãolle ja UNHCR:lle


eurovoc_concepts:
United States
death penalty
human rights
miscarriage of justice

text: C 189/234 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 7. 7. 2000 Torstai 18. marraskuuta 1999 8. Ihmisoikeudet: Kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttäminen B5-0272, 0274, 0282, 0283, 0284, 0287, 0297 ja 0306/1999 Euroopan parlamentin päätöslauselma kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttämisestä maailmanlaajuisesti ja etenkin Joaquín José Martinezin, Mumia Abu Jamalin ja Larry Robinsonin kuolemantuomioista Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa kuolemanrangaistuksesta, (cid:1) ottaa huomioon Euroopan unionin muistion YK:n 54:nnessä yleiskokouksessa, A. ottaa huomioon kuolemanrangaistuksen käytön jatkumisen monissa maissa, B. toteaa jälleen, että kuolemanrangaistuksen poistaminen on perustava toimi, jolla edistetään ihmisarvoa sekä ihmisoikeuksien jatkuvaa kehitystä ja kunnioitusta, C. on hyvin huolissaan tuhansia maailman ihmisiä koskevasta teloituksen uhasta, mutta panee samalla tyytyväisenä merkille, että kuolemanrangaistuksen poistaneiden maiden määrä kasvaa jatkuvasti, D. E. F. toistaa tyytyväisyytensä aloitteeseen, jonka neuvosto teki kuolemanrangaistuksen poistamiseksi EU:n nimissä YK:n 54:nnessä yleiskokouksessa, on syvästi huolissaan floridalaisen (USA) tuomioistuimen Euroopan ja Espanjan kansalaiselle Joaquín José Martinezille vuonna 1997 antamasta kuolemanrangaistuksesta ja odottaa Floridan korkeimman oikeuden päätöstä Joaquín José Martinezin puolustuksen vetoomuksesta, jonka mukaan oikeudenkäyn- tiin liittyi useita teknisiä virheitä, ottaa huomioon, että toimittaja Mumia Abu Jamal tuomittiin kuolemaan joulukuussa 1982 ja että asiaa ei ole toistaiseksi suostuttu käsittelemään uudelleen; ottaa huomioon, että joulukuun toiseksi päiväksi 1999 suunniteltua teloitusta on lykätty, G. ottaa huomioon Larry Robinsonin tapauksen; hänen teloittamistaan Yhdysvalloissa on lykätty, sillä hänen mielenterveytensä on asetettu kyseenalaiseksi, H. on huolissaan siitä, että Yhdysvalloissa on usein teloitettu kansalaisia, jotka ovat jälkikäteen osoittau- tuneet syyttömiksi, 1. pahoittelee syvästi, että YK:n yleiskokouksen aikana käydyissä neuvotteluissa tarpeelliset ehdot eivät täyttyneet, jotta kuolemanrangaistuksen lopettamista käsittelevän päätöslauselman teksti olisi voitu hyväk- syä; 2. on pettynyt siihen, että puheenjohtajavaltio Suomi katsoi joutuvansa pyytämään lykkäystä neuvotte- luihin päätöslauselmasta, jossa vaadittiin teloitusten keskeyttämistä tavoitteena niiden lopettaminen koko- naan; 3. vaatii painokkaasti kaikkia jäsenvaltioita ja puheenjohtajavaltiota pyrkimään kaikin keinoin kuole- manrangaistuksen käytön lopettamista koskevan äänestyksen järjestämiseen meneillään olevassa istunnossa; korostaa, että tällaisen tavoitteen saavuttaminen YK:ssa olisi huomattavaa kehitystä kohti kuolemanrangais- tuksen poistamista; 4. kehottaa Euroopan unionin toimielimiä painostamaan Yhdysvaltoja, jotta se lopettaisi teloitukset; pyytää Joaquín José Martinezille uutta oikeudenkäyntiä, jossa otetaan huomioon kaikki asiaankuulu- 5. vat oikeudelliset takuut, ja pyytää hänen kuolemantuomionsa kertakaikkista kumoamista; 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/235 Torstai 18. marraskuuta 1999 6. kehottaa Pennsylvanian liittovaltion tuomioistuinta lieventämään Mumia Abu Jamalille langetettua kuolemanrangaistusta ja kehottaa suhteista Yhdysvaltoihin vastaavaa parlamentin valtuuskuntaa ottamaan tapauksen esille sen tavatessa seuraavan kerran Yhdysvaltain parlamentaarisia edustajia; kehottaa Teksasin armahduksia ja ehdonalaisia rangaistuksia myöntävän lautakunnan jäseniä ja 7. kuvernööri George Bush Jr:ää myöntämään armahduksen Larry Robinsonille ja lieventämään hänen tuo- miotaan; vetoaa Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen, jotta se noudattaisi sille kansalaisoikeuksia ja poliittisia 8. oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimukseen mukaan kuuluvia velvoitteitaan ja lopettaisi kuole- manrangaistuksen langettamisen alaikäisten tekemistä rikoksista; kehottaa neuvostoa tutkimaan, voitaisiinko kuolemanrangaistuksen poistamisesta tehdä olennainen 9. osa ihmisoikeuslauseketta neuvoteltaessa sopimuksista kolmansien maiden kanssa; 10. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, YK:n ihmisoi- keuskomission puheenjohtajalle, Yhdysvaltain kongressille ja hallitukselle, Pennsylvanian kuvernöörille, Pennsylvanian liittovaltion tuomioistuimelle, Teksasin armahduksia ja ehdonalaisia rangaistuksia myöntä- välle lautakunnalle, Teksasin kuvernöörille ja Floridan korkeimmalle oikeudelle. 9. Ihmisoikeudet: Serbivähemmistön ja muiden vähemmistöjen kunnioittami- nen Kosovossa B5-0270, 0275, 0281, 0298 ja 0305/1999 Euroopan parlamentin päätöslauselma serbivähemmistön ja muiden kansallisten vähemmistöjen tilanteesta Kosovossa Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon aikaisemmat Kosovon ja entisen Jugoslavian tilanteesta antamansa päätöslauselmat, (cid:1) ottaa huomioon 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetyn Kölnin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätel- mät, (cid:1) ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 (1999), serbialaisten turvallisuus- joukkojen täydellisen vetäytymisen, Naton ilmaiskujen päättymisen sekä Kosovon kansainvälisten tur- vallisuusjoukkojen (Kfor) kehittymisen ja UNMIK:n (Kosovon väliaikainen hallinto) perustamisen, (cid:1) ottaa huomioon Kforin sekä Jugoslavian liittotasavallan ja Serbian tasavallan hallitusten välisen sotilaal- lista tekniikkaa koskevan sopimuksen, joka tehtiin 9. kesäkuuta 1999, (cid:1) ottaa huomioon neuvoston 10. kesäkuuta 1999 allekirjoittaman Kaakkois-Euroopan vakaussopimuk- sen, (cid:1) ottaa huomioon puheenjohtajavaltion Euroopan unionin puolesta 23. syyskuuta 1999 antaman lau- sunnon Kosovon vapautusarmeijan (UCK) riisumisesta aseista, (cid:1) ottaa huomioon puheenjohtajavaltion Euroopan unionin puolesta 4. marraskuuta 1999 antaman lau- sunnon väkivallan jatkumisesta Kosovossa, A. on syvästi järkyttynyt viimeaikaisista Kosovon serbi- ja romaniväestöön kohdistuneista väkivallan- teoista, erityisesti Pecissä 27. lokakuuta tapahtuneista hyökkäyksistä UNHCR:n järjestämää 155 serbin saattuetta vastaan, B. on erittäin huolestunut siitä, että ”Kosovo Serbian Residence Movement” -liikkeen johtajaa ja serbien kansallisneuvoston puheenjohtajaa Momcilo Trajkovicia ammuttiin kotonaan Pristinassa 31. lokakuuta 1999, C. on erittäin huolestunut bulgarialaisen YK:n virkailijan Valentin Krumovin murhasta Pristinassa 12. loka- kuuta 1999,