title: Nařízení Komise (ES) č. 2393/1999 ze dne 11. listopadu 1999, kterým se mění přílohy I, II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původuText s významem pro EHP

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
foodstuffs legislation
veterinary drug
waste

formats: html pdf print

text: 03/sv. 27 CS Úřední věstník Evropské unie 3 31999R2393 12. 11. 1999 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 290/5 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 2393/1999 ze dne 11. listopadu 1999, kterým se mění přílohy I, II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Spole- čenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, č. 2377/90 ze dne s ohledem na nařízení Rady (EHS) 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu (1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 2385/1999 (2), a ze- jména na články 6 a 8 uvedeného nařízení, (1) (2) (3) (4) vzhledem k tomu, že podle nařízení (EHS) č. 2377/90 musí být maximální limity reziduí stanoveny postupně pro všechny farmakologicky účinné látky, které jsou používány ve Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích určených k podání zvířatům určeným k produkci potravin; vzhledem k tomu, že maximální limity reziduí mohou být stanoveny až poté, co Výbor pro veterinární léčivé přípravky vyhodnotí všechny relevantní informace, které se týkají bezpečnosti reziduí příslušných látek pro spotřebitele potravin živočišného původu a vlivu reziduí na průmyslové zpracování potravin; vzhledem k tomu, že při stanovování maximálních limitů pro rezidua veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu je nezbytné výslovně rezidua uvést druhy zvířat, u kterých mohou být přítomna, povolené hladiny ve všech významných poži- vatelných tkáních získávaných z ošetřených zvířat (cílová tkáň) a charakter rezidua, které je významné pro sledování reziduí (indikátorové reziduum); vzhledem k tomu, že pro kontrolu reziduí, jak je stano- veno v příslušných právních předpisech Společenství, musí být maximální limity reziduí obecně stanoveny pro cílové tkáně jater nebo ledvin. Játra a ledviny jsou však často z jatečně upravených těl, která jsou předmětem mezinárodního obchodu, odstraňovány, a maximální limity reziduí proto musí být rovněž vždy stanoveny i pro svalovou tkáň nebo tkáň tukovou; (5) (6) (7) (8) (9) vzhledem k tomu, že v případě veterinárních léčivých přípravků, které jsou určeny k použití u nosnic, u zvířat produkujících mléko nebo u včel, musí být maximální limity reziduí stanoveny rovněž pro vejce, mléko či med; vzhledem k tomu, že meloxikam, amitraz a albendazo- (EHS) loxid musí být zařazeny do přílohy I nařízení č. 2377/90; vzhledem k tomu, že sodná sůl tosylchloramidu, parace- jejich sodné soli, chlorfe- tamol, huminové kyseliny, namin, sodná sůl bitumiosulfonátu a ichtamol, betai- niumglukuronát a ethanolamin glukuronát musí být zařazeny do přílohy II nařízení (EHS) č. 2377/90; vzhledem k tomu, že dicyklanil musí být zařazen do přílohy aby bylo umožněno dokončení vědeckých studií; III nařízení č. 2377/90, (EHS) vzhledem k tomu, že než toto nařízení vstoupí v plat- nost, musí být stanovena lhůta 60 dnů k tomu, aby mohly členské státy učinit veškeré úpravy, které mohou být nezbytné s ohledem na rozhodnutí o registraci příslušných veterinárních léčivých přípravků vydaná v souladu se směrnicí Rady 81/851/EHS (3) naposledy pozměněnou směrnicí 93/40/EHS (4), aby byla zohled- něna ustanovení tohoto nařízení; (10) vzhledem k tomu, že opatření jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky, tohoto nařízení PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Přílohy I, II a III nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění tak, jak je stanoveno v příloze tohoto nařízení. Článek 2 Toto nařízení vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. v platnost vstupuje šedesátým dnem po (1) Úř. věst. L 224, 18. 8. 1990, s. 1. (2) Úř. věst. L 288, 11. 11. 1999, s. 14. (3) Úř. věst. L 317, 6. 11. 1981, s. 1. (4) Úř. věst. L 214, 24. 8. 1993, s. 31. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 27 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 11. listopadu 1999. Za Komisi Erkki LIIKANEN člen Komise A. Příloha I nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění takto: 2. Antiparazitika 2. 1 Antiparazitika vnitřní 2. 1. 3 Benzimidazoly a probenzimidazoly PŘÍLOHA Farmakologicky účinná látka (účinné látky) „Albendazoloxid 2. 2 Antiparazitika zevní 2. 2. 2 Formamidiny Farmakologicky účinná látka (účinné látky) „Amitraz 4. Antiflogistika 4. 1 Nesteroidní antiflogistika 4. 1. 4 Deriváty oxikamu Farmakologicky účinná látka (účinné látky) Indikátorové reziduum Druh zvířat MRL Cílové tkáně Další ustanovení Suma albendazoloxidu, albendazol sulfonu a albendazol 2-amino sulfonu vyjádřená jako albendazol Skot, ovce Svalovina 100 µg/kg 100 µg/kg Tuk 1000 µg/kg Játra 500 µg/kg Ledviny 100 µg/kg Mléko“ Indikátorové reziduum Druh zvířat MRL Cílové tkáně Další ustanovení Suma amitrazu a všech metabolitů dimethylanili- obsahujících 2,4 jako novou skupinu vyjádřená amitraz Včely 200 µg/kg Med“ Indikátorové reziduum Druh zvířat MRL Cílové tkáně Další ustanovení „Meloxikam Meloxikam Skot 25 µg/kg 60 µg/kg Játra Svalovina Játra Ledviny“ 0 3 / s v. 2 7 C S Ú ř e d n í v ě s t n í k E v r o p s k é u n i e 5 B. Příloha II nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění takto: 2. Organické látky Farmakologicky účinná látka (účinné látky) Druh zvířat Další ustanovení „Ethanolamin glukuronát Betainiumglukuronát Všechny druhy zvířat určených k produkci potravin Všechny druhy zvířat určených k produkci potravin Sodná sůl bitumiosulfonátu a ichtamol Všechny druhy zvířat určených k produkci potravin Pouze pro perorální použití Nepouívat u zvířat, která produkují mléko pro lidskou spotřebu Chlorfenamin Všechny druhy savců určených k produkci potravin Huminové kyseliny a jejich sodné soli Všechny druhy savců určených k produkci potravin Pouze pro perorální použití Paracetamol Sodná sůl tosylchloramidu Prasata Ryby Pouze pro perorální použití Pouze pro perorální použití“ C. Příloha III nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění takto: 2. Antiparazitika 2. 2 Antiparazitika zevní 2. 2. 6 Deriváty pyrimidinů Farmakologicky účinná látka (účinné látky) Indikátorové reziduum Druh zvířat MRL Cílové tkáně Další ustanovení „Dicyklanil Suma dicyklanilu a 2,4,6-triamino- pyrimidin-5-karbonitrilu Ovce Svalovina 200 µg/kg 50 µg/kg Tuk 400 µg/kg Játra 400 µg/kg Ledviny Prozatímní MRL platí do 1. července 2000 Nepoužívat u zvířat, která produkují mléko pro lidskou spotřebu“ 6 C S Ú ř e d n í v ě s t n í k E v r o p s k é u n i e 0 3 / s v. 2 7


title: Regulamento (CE) n° 2395/1999 da Comissão, de 11 de Novembro de 1999, relativo à autorização de efectuar transferências entre os limites quantitativos de produtos têxteis e de vestuário originários da República da Coreia

eurovoc_concepts:
South Korea
clothing
import
originating product
quantitative restriction
textile product

text: 12. 11. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 290/11 REGULAMENTO (CE) N. o 2395/1999 DA COMISSÃO de 11 de Novembro de 1999 relativo à autorização de efectuar transferências entre os limites quantitativos de produtos têxteis e de vestuário originários da República da Coreia A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 3030/93 do Conselho, de 12 de Outubro de 1993, relativo ao regime comum aplicável às importações de certos produtos têxteis originários de países terceiros (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1072/1999 da Comissão (2), e, nomeadamente, o seu artigo 7. o, (1) (2) (3) Considerando que o artigo 7. o do acordo entre a Comu- nidade e a República da Coreia sobre o comércio de produtos têxteis (3), rubricado em 7 de Agosto de 1986, com a última redacção que lhe foi dada pelo acordo sob a forma de Troca de Cartas (4) rubricado em 22 de Dezembro de 1994, prevê que podem ser efectuadas transferências entre categorias e entre anos contingentá- rios; Considerando que a República da Coreia apresentou um pedido em 27 de Setembro de 1999; Considerando que as transferências pedidas pela Repú- blica da Coreia se situam dentro dos limites das disposi- ções em matéria de flexibilidade referidas no artigo 7. o e previstas no anexo VIII do Regulamento (CEE) n. o 3030/ /93; (4) (5) (6) Considerando que é adequado aceitar o pedido; Considerando que é desejável que o presente regula- mento entre em vigor no dia seguinte ao da sua publi- cação a fim de permitir aos operadores dele beneficiarem no mais curto prazo; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité dos Têxteis referido no artigo 17. o do Regula- mento (CEE) n. o 3030/93, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o As transferências entre os limites quantitativos dos produtos têxteis originários da República da Coreia são autorizadas para o ano de 1999 nas condições definidas no anexo do presente regulamento. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 11 de Novembro de 1999. Pela Comissão Pascal LAMY Membro da Comissão (1) JO L 275 de 8. 11. 1993, p. 1. (2) JO L 134 de 28. 5. 1999, p. 1. (3) Aprovado pela Decisão 87/497/CEE do Conselho (JO L 263 de 14. 9. 1987, p. 37). (4) Aprovado pela Decisão 95/131/CE do Conselho (JO L 94 de 26. 4. 1995, p. 459). L 290/12 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 12. 11. 1999 ANEXO — Categoria 3: reporte de 58 450 quilogramas dos limites quantitativos do ano de 1998. — Categoria 3A: reporte de 58 450 quilogramas dos limites quantitativos do ano de 1998. — Categoria 4: reporte de 1 077 160 peças limites dos quantitativos do ano de 1998. — Categoria 5: reporte de 2 429 000 peças limites dos quantitativos do ano de 1998. — Categoria 28: reporte de 72 940 peças dos limites quantitativos do ano de 1998. — Categoria 83: reporte de 27 440 quilogramas dos limites quantitativos do ano de 1998. — Categoria 35: utilização antecipada de 383 600 peças dos limites quantitativos do ano 2000


title: Verordening (EG) nr. 2397/1999 van de Commissie van 11 november 1999 waarbij machtiging wordt verleend tot de overdracht van bepaalde hoeveelheden tussen de kwantitatieve maxima voor textiel- en kledingproducten van oorsprong uit Taiwan

eurovoc_concepts:
Taiwan
clothing
import
originating product
quantitative restriction
textile product

text: 12. 11. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 290/15 VERORDENING (EG) Nr. 2397/1999 VAN DE COMMISSIE van 11 november 1999 waarbĳ machtiging wordt verleend tot de overdracht van bepaalde hoeveelheden tussen de kwanti- tatieve maxima voor textiel- en kledingproducten van oorsprong uit Taiwan DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, (5) Gelet op Verordening (EG) nr. 47/1999 van de Raad van 22 december 1998 betreffende een regeling voor de invoer van bepaalde textielproducten van oorsprong uit Taiwan (1), laat- stelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1556/1999 (2), inzon- derheid op artikel 4, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) (4) Taiwan heeft op 20 september 1999 een verzoek inge- diend. De overdracht waarom Taiwan heeft verzocht valt flexibiliteitsbepalingen binnen de bedoeld in artikel 4 van Verordening (EG) nr. 47/1999, als gewĳzigd. grenzen van de Het is dienstig aan dit verzoek te voldoen. Het is wenselĳk dat deze verordening in werking treedt op de dag volgende op die van haar bekendmaking, teneinde ondernemingen in staat spoedig mogelĳk gebruik te maken. te stellen ervan zo De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het in artikel 17 bĳ Verordening (EEG) nr. 3030/93 van de Raad (3), laat- stelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1072/1999 van ingestelde Comité textielproducten, de Commissie (4), HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De overdracht tussen de kwantitatieve maxima voor textielpro- ducten van oorsprong uit Taiwan wordt voor het contin- gentjaar 1999 toegestaan overeenkomstig het bepaalde in de bĳlage bĳ deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 11 november 1999. Voor de Commissie Pascal LAMY Lid van de Commissie (1) PB L 12 van 16. 1. 1999, blz. 1. (2) PB L 184 van 17. 7. 1999, blz. 1. (3) PB L 275 van 8. 11. 1993, blz. 1. (4) PB L 134 van 28. 5. 1999, blz. 1. L 290/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 12. 11. 1999 BĲLAGE — Categorie 2: vervroegde benutting van 273 495 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 2A: vervroegde benutting van 5 000 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 3: overdracht van 34 000 kilogram van het kwantitatieve maximum van categorie 2 en vervroegde benutting van 384 550 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 3A: overdracht van 34 000 kilogram van het kwantitatieve maximum van categorie 3 en vervroegde benutting van 8 500 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 4: vervroegde benutting van 111 240 stuks van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 5: vervroegde benutting van 1 062 700 stuks van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 6: vervroegde benutting van 56 570 stuks van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 35: vervroegde benutting van 391 900 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 2000; — Categorie 97: overdracht van 66 450 kilogram van het kwantitatieve maximum voor categorie 91; — Categorie 97A: overdracht van 30 250 kilogram van het kwantitatieve maximum voor categorie 91


title: Commission Regulation (EC) No 2406/1999 of 11 November 1999 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2010/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: 12. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 290/31 COMMISSION REGULATION (EC) No 2406/1999 of 11 November 1999 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2010/1999 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 1253/ 1999 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2513/98 (4), and in particular Article 7 thereof, (1) Whereas an invitation to tender for the refund and/or the tax for the export of common wheat to certain ACP States was opened pursuant to Commission Regulation (EC) No 2010/1999 (5); (2) Whereas Article 7 of Regulation (EC) No 1501/95 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to fix a maximum export refund taking account of the criteria referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95; whereas in that case a contract is awarded to any tenderer whose bid is equal to or lower than the maximum refund, as well as to any tenderer whose bid relates to an export tax; (3) Whereas the application of the abovementioned criteria to the current market situation for the cereal in question results in the maximum export refund being fixed at the amount specified in Article 1; (4) Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For tenders notified from 5 to 11 November 1999, pursuant to the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2010/ 1999, the maximum refund on exportation of common wheat shall be EUR 39,80/t. This Regulation shall enter into force on 12 November 1999. Article 2 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 11 November 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 18. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 313, 21. 11. 1998, p. 16. (5) OJ L 248, 21. 9. 1999, p. 19


title: Règlement (CE) n° 2400/1999 de la Commission, du 11 novembre 1999, fixant les restitutions à l'exportation dans le secteur de la viande de porc

eurovoc_concepts:
export refund
pigmeat
third country

text: L 290/22 FR Journal officiel des Communautés européennes 12. 11. 1999 RÈGLEMENT (CE) No 2400/1999 DE LA COMMISSION du 11 novembre 1999 fixant les restitutions à l'exportation dans le secteur de la viande de porc LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 2759/75 du Conseil, du 29 octobre 1975, portant organisation commune des marchés dans le secteur de la viande de porc (1), modifié en dernier lieu par l'acte d'adhésion de l'Autriche, de la Finlande et de la Suède et par le règlement (CE) no 3290/94 (2), et notamment son article 13 paragraphe 3 deuxième alinéa, (1) (2) (3) (4) considérant que, aux termes de l'article 13 du règlement (CEE) no 2759/75, la différence entre les prix des produits visés à l'article 1er paragraphe 1 dudit règle- ment, sur le marché mondial et dans la Communauté, peut être couverte par une restitution à l'exportation; considérant que l'application de ces règles et critères à la situation actuelle des marchés dans le secteur de la viande de porc conduit à fixer la restitution comme suit; les produits du code NC considérant que, pour 0210 19 81, il convient de fixer la restitution à un montant qui tienne compte, d'une part, des caractéris- tiques qualitatives des produits relevant de ce code et, d'autre part, de l'évolution prévisible des coûts de production sur le marché mondial; qu'il convient, toute- fois, d'assurer le maintien de la participation de la Communauté au commerce international pour certains produits typiques italiens du code NC 0210 19 81; considérant que, en raison des conditions de concur- rence dans certains pays tiers qui sont traditionnellement les plus importants importateurs des produits du code NC 1601 00 et du code NC 1602, il convient de prévoir pour ces produits un montant qui tienne compte de cette situation; qu'il convient, toutefois, d'assurer que la restitution n'est octroyée que sur le poids net des matières comestibles, exclusion faite du poids des os éventuellement contenus dans ces préparations; considérant que, au titre de l'article 13 du règlement (CEE) no 2759/75, la situation du marché mondial ou les exigences spécifiques de certains marchés peuvent rendre nécessaire la différenciation de la restitution pour les produits visés à l'article 1er du règlement (CEE) no 2759/ 75 suivant leur destination; considérant qu'il convient de fixer les restitutions en tenant compte des modifications à la nomenclature des restitutions, établie par le règlement (CEE) no 3846/87 de la Commission (3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1230/1999 (4); considérant que le comité de gestion de la viande de porc n'a pas émis d'avis dans le délai imparti par son président, (5) (6) (7) A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier La liste des produits pour l'exportation desquels est accordée la restitution visée à l'article 13 du règlement (CEE) no 2759/75 et les montants de cette restitution sont fixés en annexe. Le présent règlement entre en vigueur le 12 novembre 1999. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 11 novembre 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 282 du 1. 11. 1975, p. 1. (2) JO L 349 du 31. 12. 1994, p. 105. (3) JO L 366 du 24. 12. 1987, p. 1. (4) JO L 149 du 16. 6. 1999, p. 3. 12. 11. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 290/23 ANNEXE du règlement de la Commission, du 11 novembre 1999, fixant les restitutions à l'exportation dans le secteur de la viande de porc Code produit Destination (1) (en EUR/100 kg, poids net) Montant des restitutions Code produit Destination (1) (en EUR/100 kg, poids net) Montant des restitutions 0203 11 10 9000 0203 12 11 9100 0203 12 19 9100 0203 19 11 9100 0203 19 13 9100 0203 19 15 9100 0203 19 55 9110 0203 19 55 9310 0203 21 10 9000 0203 22 11 9100 0203 22 19 9100 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 01 02 15,00 40,00 15,00 40,00 15,00 40,00 15,00 40,00 15,00 40,00 10,00 25,00 15,00 40,00 10,00 25,00 15,00 40,00 15,00 40,00 15,00 40,00 0203 29 11 9100 0203 29 13 9100 0203 29 15 9100 0203 29 55 9110 0210 11 31 9110 0210 11 31 9910 0210 12 19 9100 0210 19 81 9100 0210 19 81 9300 1601 00 91 9000 1601 00 99 9110 1602 41 10 9210 1602 42 10 9210 1602 49 19 9120 01 02 01 02 01 02 01 02 04 04 04 04 04 04 03 04 03 04 04 03 04 03 15,00 40,00 15,00 40,00 10,00 25,00 15,00 40,00 90,00 90,00 20,00 95,00 76,00 28,00 50,00 25,00 40,00 62,00 34,00 50,00 25,00 45,00 (1) Les destinations sont identifiées comme suit: 01 Pologne, République tchèque, République slovaque, Hongrie, Roumanie, Bulgarie, Slovénie, Lettonie, Lituanie, Estonie 02 Toutes les destinations, à l'exception des destinations 01 03 Russie 04 Toutes les destinations. NB: Les codes produits, ainsi que les renvois en bas de page, sont définis au règlement (CEE) no 3846/87 de la Commission


title: A Bizottság 2393/1999/EK rendelete (1999. november 11.) az állati eredetű élelmiszerekben található állatgyógyászati készítmények maximális maradékanyag-határértékeinek megállapítására szolgáló közösségi eljárás kialakításáról szóló 2377/90/EGK tanácsi rendelet I., II. és III. mellékletének módosításárólEGT vonatkozású szöveg

text: 03/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 3 31999R2393 1999. 11. 12. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 290/5 A BIZOTTSÁG 2393/1999/EK RENDELETE (1999. november 11. ) az állati eredetű élelmiszerekben található állatgyógyászati készítmények maximális maradékanyag- határértékeinek megállapítására szolgáló közösségi eljárás kialakításáról szóló 2377/90/EGK tanácsi rendelet I. , II. és III. mellékletének módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a legutóbb a 2385/1999/EK bizottsági rendelettel (1) módosított, az állati eredetű élelmiszerekben található állat- gyógyászati készítmények maximális maradékanyag-határérté- keinek megállapítására szolgáló közösségi eljárás kialakításáról szóló, 1990. június 26-i 2377/90/EGK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. és 8. cikkére, (1) (2) (3) (4) mivel a 2377/90/EGK rendelettel összhangban minden olyan farmakológiai hatóanyag tekintetében, amelyet a Közösségen belül élelmiszertermelő állatokon történő állatgyógyászati készítményekben szánt alkalmazásra használnak, fokozatosan maradékanyag-határértékeket kell meghatározni; mivel a maradékanyag-határértékeket azután szükséges meghatározni, miután az állatgyógyászati készítmények bizottságán belül minden olyan lényeges információt megvizsgáltak, amely az érintett készítmény maradék- anyagainak az állati eredetű élelmiszerek fogyasztójára vonatkozó ártalmatlanságára, a maradék- anyagoknak az élelmiszerek ipari feldolgozására gyako- rolt hatására vonatkozik; valamint mivel az állatgyógyászati készítmények állati eredetű élel- miszerekben lévő maradékanyagaira vonatkozó mara- dékanyag-határértékek megállapítása során pontosan meg kell határozni azokat az állatfajokat, amelyekben a maradékanyagok jelen lehetnek, azokat a szinteket, amelyek a kezelt állatból nyert valamennyi megfelelő testszövetben jelen lehetnek (célszövet), valamint a mara- dékanyag természetét, amely a maradékanyagok nyomon követése szempontjából fontos (jelző maradékanyag); mivel a megfelelő közösségi joganyagban előírtak szerint a maradékanyagok ellenőrzése céljából a maradékanyag- határértékeket rendszerint a máj vagy a vese célszövetei tekintetében szükséges megállapítani; mivel azonban a nemzetközi kereskedelemben részt vevő hasított tes- tekből a májat és a vesét rendszerint eltávolítják, és ezért az izom-, illetve zsírszövetek tekintetében is minden esetben maradékanyag-határértékeket kell megállapítani; (5) (6) (7) (8) (9) mivel a tojószárnyasoknál, a tejelő állatoknál vagy a mézelő méheknél felhasználásra szánt állatgyógyászati készítmények esetében a tojás, a tej, illetve a méz tekin- tetében is maradékanyag-határértékeket kell meghatá- rozni; mivel a meloxicamot, az amitrázt és az albendazol- I. oxidot be kell mellékletébe; illeszteni a 2377/90/EGK rendelet mivel a tosylchloramid-nátriumot, a paracetamolt, a humin savakat, azok nátriumsóit, a chlorphenamint, a bituminoszulfonátokat, az ammónium- és nátriumsókat, a betain-glucuronátot és a 2-aminoetanol-glükuronátot be kell illeszteni a 2377/90/EGK rendelet II. mellékle- tébe; mivel a tudományos vizsgálatok befejezésének lehetővé tétele a 2377/90/EGK rendelet III. mellékletébe; érdekében a dicyclanilt be kell illeszteni mivel 60 napos időtartamot szükséges engedélyezni e rendelet hatálybalépése előtt annak érdekében, hogy a tagállamok számára lehetővé tegyék az esetleg szükséges állatgyógyászati módosítások elvégzését érintett az legutóbb a készítmények forgalomba hozatalára, a irányelvvel (3) módosított 93/40/EGK 81/851/EGK irányelvnek (4) megfelelően kiadott tanácsi engedé- lyekben azért, hogy figyelembe vegyék e rendelet rendel- kezéseit; (10) mivel az e rendeletben meghatározott intézkedések össz- hangban állnak az állatgyógyászati készítmények bizott- ságának véleményével, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk A 2377/90/EGK rendelet mellékletben meghatározottak szerint módosulnak. II. és III. mellékletei a csatolt I. , 2. cikk Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihir- detését követő hatvanadik napon lép hatályba. (1) HL L 288. , 1999. 11. 11. , 14. o. (2) HL L 224. , 1990. 8. 18. , 1. o. (3) HL L 214. , 1993. 8. 24. , 31. o. (4) HL L 317. , 1981. 11. 6. , 1. o. 4 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/27. kötet Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 1999. november 11-én. a Bizottság részéről Erkki LIIKANEN a Bizottság tagja A. A 2377/90/EGK rendelet I. melléklete a következőképpen módosul: 2. Paraziták elleni hatóanyagok 2. 1. Endoparaziták elleni hatóanyagok 2. 1. 3. Benzimidazolok és pro-benzimidazolok MELLÉKLET Farmakológiai hatóanyag(ok) Jelző maradékanyag Állatfajok „Albendazol-oxid Az albendazol-oxid, az albendazol- szulfon és az albendazol-2-amino- albendazolként szulfon összege, kifejezve Szarvasmarha-, juhfélék 2. 2. Ektoparaziták elleni hatóanyagok 2. 2. 2. Formamidinek Maximális maradékanyag- határértékek Célszövetek Egyéb rendelkezések 100 µg/kg Izom 100 µg/kg Zsír 1 000 µg/kg Máj 500 µg/kg Vese 100 µg/kg Tej” Farmakológiai hatóanyag(ok) Jelző maradékanyag Állatfajok Maximális maradékanyag- határértékek Célszövetek Egyéb rendelkezések „Amitráz Az amitráz és a 2,4-dimetil-anilin tartalmazó összes meta- felerészt bolit összege, amitrázként kife- jezve Méhek (méz) 200 µg/kg Méz” 4. Gyulladáscsökkentő hatóanyagok 4. 1. Nem szteroid gyulladáscsökkentő hatóanyagok 4. 1. 4. Oxican származékok Farmakológiai hatóanyag(ok) Jelző maradékanyag Állatfajok „Meloxicam Meloxicam Szarvasmarhafélék Maximális maradékanyag- határértékek Célszövetek Egyéb rendelkezések 25 µg/kg Izom 60 µg/kg Máj 35 µg/kg Vese” 0 3 / 2 7. k ö t e t H U A z E u r ó p a i i U n ó H i v a t a l o s L a p j a 5 B. A 2377/90/EGK rendelet II. melléklete a következőképpen módosul: 2. Szerves vegyületek Farmakológiai hatóanyag(ok) Állatfajok Egyéb rendelkezések „2-aminoetanol-glükuronát Betain-glükuronát Minden élelmiszer-termelő állatfaj Minden élelmiszer-termelő állatfaj Bituminoszulfonátok, ammónium- és nátriumsók Minden élelmiszer-termelő emlős állatfaj Chlorphenamin Minden élelmiszer-termelő emlős állatfaj Kizárólag külsőleg Emberi fogyasztásra tejet termelő állatoknál nem alkalmazható Humin savak és azok nátriumsói Minden élelmiszer-termelő állatfaj Kizárólag szájon át történő felhasználásra Paracetamol Tosylchloramid-nátrium Sertésfélék Halak Kizárólag szájon át történő felhasználásra Kizárólag vízi felhasználásra” C. A 2377/90/EGK rendelet III. melléklete a következőképpen módosul: 2. Paraziták elleni hatóanyagok 2. 2. Ektoparaziták elleni hatóanyagok 2. 2. 6. Piramidin származékok Farmakológiai hatóanyag(ok) Jelző maradékanyag Állatfajok „Dicyclanil A dicyclanil és a 2,4,6-triamino- pirimidin-5-karbonitril összege Juhfélék Maximális maradékanyag- határértékek Célszövetek Egyéb rendelkezések 200 µg/kg Izom 50 µg/kg Zsír 400 µg/kg Máj 400 µg/kg Vese Az ideiglenes határértékek 2000. 1-jén hatályukat vesztik; július Emberi fogyasztásra tejet termelő állatoknál nem alkalmazható” 6 H U A z E u r ó p a i i U n ó H i v a t a l o s L a p j a 0 3 / 2 7. k ö t e t


title: Fælles holdning (EF) nr. 6/2000 af 11. november 1999 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådes forordning om en revideret ordning for tildeling af et EF-miljømærke

eurovoc_concepts:
European symbol
eco-label
ecology
environmental protection
quality label
quality of the environment

text: 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/1 I (Meddelelser) RÅDET FÆLLES HOLDNING (EF) NR. 6/2000 fastlagt af Rådet den 11. november 1999 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. /2000 om en revideret ordning for tildeling af et EF-miljømærke (2000/C 25/01) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR— (2) ifølge artikel 18 i forordning (EØF) nr. 880/92 skal Kommissionen senest fem år efter forordningens ikraft- træden gennemgå ordningen på baggrund af erfaringerne med anvendelsen af den og i givet fald foreslå passende ændringer til forordningen; under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), efter høring af Regionsudvalget, i overensstemmelse med fremgangsmåden i traktatens arti- kel 251 (3), og ud fra følgende betragtninger: (1) Formålet med Rådets forordning (EØF) nr. 880/92 af 23. marts 1992 om en EF-ordning for tildeling af et miljømærke (4) var at oprette en frivillig EF-ordning for tildeling af et miljømærke for at fremme produkter med færre miljøpåvirkninger i hele deres livscyklus og give forbrugerne nøjagtige, ikke-vildledende og videnskabeligt baserede oplysninger om produkters miljøpåvirkninger; (3) erfaringerne fra forordningens anvendelse har vist, at der er behov for at gøre ordningen mere effektiv, forbedre planlægningen og forenkle anvendelsen; (4) de grundlæggende mål for en frivillig og selektiv EF- miljømærkeordning er stadig gyldige; en sådan ordning bør navnlig vejlede forbrugerne om produkter, der giver mulighed for at mindske indvirkningen på miljøet i løbet af hele deres livscyklus, samt give oplysninger om de mærkede produkters miljømæssige egenskaber; (5) af hensyn til den brede offentligheds accept af EF- miljømærkeordningen er det væsentligt, at ikke-statslige organisationer på miljøområdet og forbrugerorganisatio- ner spiller en vigtig rolle i udviklingen og opstillingen af kriterier for EF-miljømærker; (1) EFT C 114 af 12. 4. 1997, s. 9, og EFT C 64 af 6. 3. 1999, s. 14. (2) EFT C 296 af 29. 9. 1997, s. 77. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 13. 5. 1998 (EFT C 167 af 1. 6. 1998, s. 118), Rådets fælles holdning af 11. 11. 1999 og Europa-Parlamentets afgørelse af. (endnu ikke offentliggjort i EFT). (4) EFT L 99 af 11. 4. 1992, s. 1. (6) det er nødvendigt at forklare forbrugerne, at miljømærket repræsenterer de produkter, der giver mulighed for at mindske visse negative miljøpåvirkninger sammenlignet med andre produkter i samme produktgruppe, uden at det berører de bestemmelser, der gælder for produkter på fællesskabsplan eller nationalt plan; C 25/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 (7) ordningens anvendelsesområde bør omfatte produkter og miljøfaktorer, som er af interesse for så vidt angår både i denne forordning bør det indre marked og miljøet; produkter også omfatte tjenesteydelser; (8) procedurer og metoder for opstilling af miljømærkekrite- rier bør ajourføres i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling og den indhøstede erfaring på dette område for at sikre overensstemmelse med relevante internationalt anerkendte standarder, der udvikles på dette område; (9) principperne for opstilling af selektivitetsniveauet for miljømærket bør tydeliggøres for at fremme en ensartet og effektiv gennemførelse af ordningen; (10) miljømærket bør indeholde enkle, præcise, ikke- vildledende og videnskabeligt baserede oplysninger om væsentlige miljøforhold, der tages i betragtning i forbin- delse med tildeling af mærket, således at forbrugerne kan træffe deres valg på et velinformeret grundlag; (11) på de forskellige trin i tildelingen af et miljømærke skal der gøres en indsats for at sikre en effektiv anvendelse af ressourcerne og en høj grad af miljøbeskyttelse; (12) det er nødvendigt, at mærket påføres flere oplysninger om grundene for tildelingen af mærket for at hjælpe forbrugerne med at forstå betydningen heraf; Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressource- forbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vare- oplysninger (1) og Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugs- produkter og levnedsmidler (2). (16) eksisterende samt nye miljømærkeordninger i medlems- staterne kan fortsat bestå, men der bør fastsættes bestem- melser samordning mellem EF- miljømærkeordninger og andre miljømærkeordninger i Fællesskabet for at fremme den fælles målsætning om et bæredygtigt forbrug; sikre for at (17) det er nødvendigt at sikre gennemsigtighed i ordningens anvendelse, og at sikre, at den er i overensstemmelse med relevante internationale standarder, så fabrikanter og eksportører fra lande uden for Fællesskabet lettere kan få adgang til og deltage i ordningen; (18) da de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennem- føre denne forordning, er generelle foranstaltninger, jf. artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (3), bør disse foranstaltninger vedtages efter forskriftsproce- duren i artikel 5 i nævnte afgørelse; (19) af ovennævnte grunde bør forordning (EØF) nr. 880/92 erstattes af denne forordning, således at de nødvendige reviderede bestemmelser kan indføres på den mest effekti- ve måde, samtidig med at der fastsættes passende over- gangsbestemmelser for at sikre kontinuiteten og en smidig overgang mellem de to forordninger — (13) miljømærkeordningen bør på lang sigt fortrinsvis være selvfinansierende; de finansielle bidrag fra medlemsstater- ne bør ikke stige; UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: (14) det er nødvendigt at overlade opgaven med at bidrage til opstilling og gennemgang af miljømærkekriterierne samt kravene til vurdering og verifikation til et passende organ, Den Europæiske Unions Miljømærkenævn (EUMN), for at opnå en effektiv og neutral gennemførelse af ordningen; EUMN bør sammensættes af de ansvarlige organer, som medlemsstaterne allerede har udpeget i henhold til artikel 9 i forordning (EØF) nr. 880/92, og af et Samrådsforum, hvor en afbalanceret deltagelse af alle relevante interesserede parter er sikret; Artikel 1 Formål og principper tildeling af Formålet med ordningen for 1. et EF- miljømærke (i det følgende benævnt »ordningen«) er at fremme produkter, der vil kunne mindske negative miljøpåvirkninger sammenlignet med andre produkter i samme produktgruppe, og derved bidrage til en effektiv ressourceanvendelse og et højt miljøbeskyttelsesniveau. Dette formål skal forfølges ved at give forbrugerne vejledning og nøjagtige, ikke-vildledende og videnskabeligt baserede oplysninger om sådanne produkter. (15) det er nødvendigt at sikre, at EF-miljømærkeordningen er forenelig og koordineret med Fællesskabets miljøpolitiske prioriteringer og med andre EF-mærknings- eller kvalitets- certificeringsordninger, som dem der er oprettet ved (1) EFT L 297 af 13. 10. 1992, s. 16. (2) EFT L 198 af 22. 7. 1991, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1804/1999 (EFT L 222 af 24. 8. 1999, s. 1). (3) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/3 I denne forordning: — omfatter ordet »produkt« alle varer og tjenesteydelser — omfatter ordet »forbrugere« professionelle købere. 2. Miljøpåvirkningerne fastlægges på grundlag af en un- dersøgelse af produkternes interaktioner med miljøet, herunder anvendelsen af energi og naturressourcer i produktets livscy- klus. Deltagelse i ordningen berører ikke miljøkrav og andre 3. forskrifter i fællesskabsretten eller national lovgivning, der gælder for de forskellige stadier af varernes og, hvor det er relevant, tjenesteydelsernes livsforløb. Gennemførelsen af ordningen skal være i overensstem- 4. melse med traktaternes bestemmelser, herunder forsigtigheds- princippet, og med de retsakter, der er vedtaget i henhold hertil, samt med Fællesskabets miljøpolitik som beskrevet i Fællesskabets program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling (femte handlingspro- gram), indført ved resolution af 1. februar 1993 (1), og skal koordineres med andre mærknings- og kvalitetscertificerings- systemer og -ordninger som især EF-energimærkningsordnin- gen, indført ved Rådets direktiv 92/75/EØF, og ordningen for indført ved Rådets forordning (EØF) økologisk landbrug, nr. 2092/91. Artikel 2 Anvendelsesområde 1. EF-miljømærket kan tildeles produkter, der markedsføres i Fællesskabet og overholder de væsentlige miljøkrav i artikel 3 og miljømærkekriterierne i artikel 4. Miljømærkekriterierne fastlægges efter produktgrupper. Ved »produktgruppe« forstås varer eller tjenesteydelser, der tjener samme formål og kan sidestilles, hvad angår anvendelse og forbrugernes opfattelse. For at indgå i denne ordning skal en produktgruppe 2. opfylde følgende betingelser: a) den skal repræsentere et betydeligt salgs- og handelsvolu- men i det indre marked b) den skal på et eller flere stadier i produktets livsforløb indebære betydelige miljøpåvirkninger på globalt eller regionalt niveau og/eller af generel art (1) EFT C 138 af 17. 5. 1993, s. 1. c) den skal indeholde et betydeligt potentiale for at udvirke miljøforbedringer gennem forbrugernes valg samt et incita- ment for fabrikanterne eller tjenesteleverandørerne til at søge konkurrencefordele ved at markedsføre produkter, der opfylder kravene for miljømærket d) en betydelig del af det samlede salgsvolumen skal sælges til slutforbrug eller -anvendelse. 3. En produktgruppe kan underopdeles i undergrupper med tilsvarende tilpasning af miljømærkekriterierne, hvis produkternes funktionelle egenskaber kræver det, samt hvis miljømærkets muligheder for at skabe miljøforbedringer der- ved optimeres. Miljømærkekriterierne for de forskellige undergrupper af en given produktgruppe, der er omfattet af samme kriteriedoku- ment, som er offentliggjort i henhold til artikel 6, stk. 5, skal være anvendelige fra samme tidspunkt. 4. Miljømærket må ikke tildeles stoffer eller præparater, der er klassificeret som meget giftige, giftige, miljøfarlige, kræftfremkaldende, reproduktionstoksiske eller mutagene i overensstemmelse med Rådets direktiv 67/548/EØF (2) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 99/45/EF (3), eller varer, der er fremstillet ved processer, som kan forårsage betydelig skade på mennesket og/eller miljøet, eller som i almindelig brug kan skade forbrugeren. Denne forordning gælder ikke for levnedsmidler, drikke- 5. varer og lægemidler eller for medicinsk udstyr som defineret i Rådets direktiv 93/42/EØF (4), der udelukkende er beregnet på professionel anvendelse, eller som skal ordineres eller kontrolleres af medicinsk personale. Artikel 3 Miljøkrav 1. Miljømærket kan tildeles et produkt, der besidder egen- skaber, der giver det mulighed for i væsentlig grad at bidrage til forbedringer i forbindelse med vigtige miljøforhold, som er knyttet til de formål og principper, der er angivet i artikel 1. Disse miljøforhold fastlægges på grundlag af det vejledende vurderingsskema i bilag I og skal opfylde de metodemæssige krav i bilag II. (2) EFT L 196 af 16. 8. 1967, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/33/EF (EFT L 199 af 30. 7. 1999, s. 57). (3) EFT L 200 af 30. 7. 1999, s. 1. (4) EFT L 169 af 12. 7. 1993, s. 1. Direktivet er ændret ved Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF (EFT L 331 af 7. 12. 1998, s. 1). C 25/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 2. Følgende bestemmelser finder anvendelse: a) Når de komparative forbedringer vurderes, tages der hensyn til de positive nettovirkninger for miljøet og de miljømæssige fordele og ulemper, herunder sundheds- og sikkerhedsaspekter, i tilknytning til tilpasningerne igennem de forskellige stadier af livsforløbet for de produkter, der vurderes. Ved vurderingen tages der også hensyn til eventuelle miljøfordele ved at anvende de pågældende produkter. b) De vigtigste miljøforhold fastlægges ved at identificere de kategorier af miljøpåvirkninger, hvor det undersøgte produkt yder det største bidrag fra et livscyklusperspektiv, og blandt disse forhold dem, hvor der er et betydeligt potentiale for forbedringer. c) Præproduktionsfasen for varernes livscyklus omfatter ud- vinding eller produktion og forarbejdning af råmaterialer og energiproduktion. Disse aspekter skal, så vidt det er teknisk muligt, tages i betragtning. Artikel 4 Miljømærkekriterier og vurderings- og verifikationskrav 1. Der fastsættes specifikke miljømærkekriterier for hver produktgruppe. Disse kriterier fastlægger de krav for hvert af de i artikel 3 nævnte miljøforhold, som et produkt skal opfylde for at få tildelt miljømærket, herunder krav for så vidt angår produktets egnethed i forbindelse med opfyldelsen af forbrugernes behov. Kriterierne skal så vidt muligt sikre, at produkterne 2. udvælges efter følgende principper: a) i kriteriernes gyldighedsperiode skal produktets udsigter til markedsindtrængning i Fællesskabet være tilstrækkelig store til at udvirke miljøforbedringer gennem forbrugernes valg b) kriteriernes selektivitet skal fastlægges under hensyntagen til den tekniske og økonomiske gennemførlighed af de tilpasninger, der er nødvendige for at opfylde det inden for et rimeligt tidsrum 3. Kravene ved vurdering af specifikke produkters overens- stemmelse med miljømærkekriterierne og ved verifikation af i betingelserne for miljømærkets anvendelse, som anført artikel 9, stk. 1, opstilles sammen med miljømærkekriterierne efter produktgrupper. Gyldighedsperioden for kriterierne samt kravene til vur- 4. dering og verifikation fastlægges inden for hvert sæt miljømær- kekriterier for hver enkelt produktgruppe. En gennemgang af miljømærkekriterierne samt af de krav til vurdering og verifikation, der er knyttet til kriterierne, skal finde sted i god tid inden udløbet af gyldighedsperioden for de kriterier, der er specificeret for hver produktgruppe, og skal tilbagetrækning eller resultere i et revision. forlængelse, forslag til Artikel 5 Arbejdsplan I overensstemmelse med formålene og principperne i artikel 1 udarbejder Kommissionen inden et år efter denne forordnings ikrafttræden en arbejdsplan for EF-miljømærket efter forudgå- ende høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn, i det følgende benævnt »EUMN«, som er omhandlet i artikel 13, og efter proceduren i artikel 17. Arbejdsplanen skal omfatte en strategi for udvikling af ordningen, der for de efterfølgende tre år skal fastsætte: — mål for den miljøforbedring og markedsindtrængning, der søges opnået med ordningen — en ikke-udtømmende liste over produktgrupper, der skal prioriteres i forbindelse med Fællesskabets indsats — planer for koordination og samarbejde mellem ordningen og andre miljømærkningsordninger i medlemsstaterne. Arbejdsplanen skal ligeledes indeholde foranstaltninger til gennemførelse af strategien, herunder den planlagte finansie- ring af ordningen. Den skal endvidere angive, hvilke tjenesteydelser ordningen ikke gælder for, under hensyntagen til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. /1999 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøstyring og miljørevi- sion (EMAS) (1). Arbejdsplanen tages regelmæssigt op til revision. c) kriteriernes selektivitet skal fastlægges med henblik på at opnå den maksimale mulighed for miljøforbedringer. (1) EFT L. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/5 Artikel 6 Artikel 7 Procedurer for fastsættelse af miljømærkekriterier Tildeling af miljømærket Betingelserne for tildeling af miljømærket fastlægges for 1. hver produktgruppe. Ansøgninger om miljømærket kan indgives af fabrikan- 1. ter, importører, tjenesteleverandører, handlende og detailhand- lere. Handlende og detailhandlere må kun indgive ansøgninger for produkter, der markedsføres under deres eget varemærke. De specifikke miljøkriterier for hver produktgruppe og deres respektive gyldighedsperioder fastsættes efter proceduren i artikel 17 efter høring af EUMN. 2. Kommissionen indleder proceduren på eget initiativ eller efter anmodning fra EUMN. Den giver EUMN mandat til at udvikle og regelmæssigt gennemgå miljømærkekriterierne samt de krav til vurdering og verifikation, der er knyttet til disse kriterier, der gælder for de produktgrupper, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde. Mandatet skal indeholde en tidsfrist for afslutningen af dette arbejde. Kommissionen skal ved udformningen af dette mandat tage passende hensyn til — den arbejdsplan, der er fastsat i artikel 5 — de metodemæssige krav i bilag II. 3. På grundlag af mandatet udarbejder EUMN udkast til miljømærkekriterierne for hver produktgruppe og kravene til vurdering og verifikation, der er knyttet til disse kriterier, som angivet i artikel 4 og bilag IV, under hensyntagen til resultaterne af feasibility- og markedsundersøgelser, livscyklus- betragtninger og den i bilag II omhandlede forbedringsanalyse. Kommissionen underrettes om de udkast til kriterier, der 4. er nævnt i stk. 3, og træffer afgørelse: — om mandatet er opfyldt, og om udkastene til kriterier kan forelægges forskriftsudvalget i overensstemmelse med artikel 17, eller 2. Ansøgninger kan vedrøre et produkt, der markedsføres under et eller flere varemærker. Der kræves ikke en ny ansøgning for ændringer i et produkts egenskaber, der ikke påvirker opfyldelsen af kriterierne. De ansvarlige organer skal dog underrettes om væsentlige ændringer. Ansøgningen skal 3. overensstemmelse med følgende: indgives til et ansvarligt organ i a) hvis et produkt har sin oprindelse i én enkelt medlemsstat, skal ansøgningen indgives til det ansvarlige organ i denne medlemsstat b) hvis et produkt har sin oprindelse i samme form i flere medlemsstater, kan ansøgningen indgives til et ansvarligt organ i en af disse medlemsstater. I sådanne tilfælde skal det pågældende ansvarlige organ ved vurderingen af ansøgningen høre de ansvarlige organer i disse andre medlemsstater c) hvis et produkt har sin oprindelse uden for Fællesskabet, kan ansøgningen indgives til et ansvarligt organ i en hvilken som helst af de medlemsstater, hvor produktet markedsføres eller vil blive markedsført. Afgørelsen om tildeling af mærket træffes af det ansvarli- 4. ge organ, der modtager ansøgningen, efter at det: a) har undersøgt, om produktet opfylder de kriterier, der er offentliggjort i henhold til artikel 6, stk. 5 b) har undersøgt, om ansøgningen er i overensstemmelse med kravene til vurdering og verifikation, og — om mandatet ikke er opfyldt; i så fald fortsætter EUMN sit arbejde med udkastene til kriterier. c) om nødvendigt har hørt de ansvarlige organer i henhold til stk. 3. Kommissionen offentliggør miljømærkekriterierne og i De Europæiske Fælleskabers Tidende, 5. ajourføringerne heraf L-udgaven. Hvis miljømærkekriterierne kræver, at produktionsanlæg 5. opfylder visse krav, skal disse opfyldes i alle anlæg, hvor produktet fremstilles. C 25/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 6. De ansvarlige organer skal anerkende de test og verifika- tioner, som er foretaget af organer, der er akkrediteret efter standarderne EN 45000-serien eller tilsvarende internationale standarder. De ansvarlige organer samarbejder for at sikre en effektiv og ensartet gennemførelse af vurderings- og verifika- tionsprocedurerne. Artikel 8 Miljømærket Miljømærkets form skal være i overensstemmelse med bilag III. Specifikationerne for de miljøoplysninger, der er relevante for hver produktgruppe, samt specifikationerne for præsentatio- nen af disse oplysninger på miljømærket indgår i de kriterier, der er fastsat i henhold til artikel 6. Oplysningerne skal i begge tilfælde være klare og forståelige. Kommissionen skal inden den (*) høre de nationale forbruger- sammenslutninger, der er repræsenteret i det forbrugerudvalg, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse 95/260/EF (1), for at vurdere, hvor effektivt miljømærket og de supplerende forbrugernes informationsbehov. På oplysninger opfylder grundlag af denne vurdering indfører Kommissionen eventuel- le hensigtsmæssige ændringer med hensyn til de oplysninger, der skal anføres på miljømærket, efter den i artikel 17 fastsatte procedure. Artikel 9 Anvendelsesbetingelser Det ansvarlige organ indgår en kontrakt med ansøgeren 1. om et miljømærke, der omfatter betingelserne for mærkets anvendelse. Disse betingelser skal ligeledes omfatte bestemmel- ser om tilbagetrækning af tilladelsen til at anvende mærket. Tilladelsen genbehandles, og kontrakten revideres eller bringes til ophør efter hver ændring af de miljømærkekriterier, der gælder for et givet produkt. Denne kontrakt anfører, at deltagelse i ordningen ikke berører miljøkrav og andre forskrif- ter i fællesskabsretten eller national lovgivning, der gælder for de forskellige stadier af varernes og, hvor det er relevant, tjenesteydelsernes livsforløb. For at gøre det lettere vedtages der en standardkontrakt efter proceduren i artikel 17. 2. Miljømærket må ikke anvendes, og der må ikke henvises til miljømærket i reklamer, inden mærket er blevet tildelt, og fra dette tidspunkt kun i forbindelse med det specifikke produkt, for hvilket det er tildelt. Falsk eller vildledende reklame eller brug af et mærke eller logo, der kan føre til forveksling med det EF-miljømærke, der indføres med denne forordning, er ikke tilladt. Artikel 10 Fremme af miljømærket Medlemsstaterne og Kommissionen fremmer i samarbejde med medlemmerne af EUMN anvendelsen af EF-miljømærket ved opmærksomhedsskabende foranstaltninger og informations- kampagner, der er henvendt til forbrugere, producenter, hand- lende, detailhandlere og offentligheden generelt, og støtter således videreudviklingen af ordningen. For at tilskynde til anvendelsen af miljømærkede produkter bør Kommissionen og Fællesskabets øvrige institutioner samt andre offentlige myndigheder på nationalt plan, under overhol- delse af fællesskabsretten, tjene som eksempel, når de specifice- rer deres krav til produkter. Artikel 11 Andre miljømærkeordninger i medlemsstaterne Kommissionen og medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre den nødvendige koordination mellem denne fællesskabsordning og de nationale ordninger i medlemsstater- ne, navnlig ved udvælgelsen af produktgrupper samt ved udarbejdelsen og gennemgangen af kriterier på fællesskabsplan og på nationalt plan. Der etableres med henblik herpå samar- bejds- og koordinationsforanstaltninger efter proceduren i artikel 17, herunder bl. a. dem, der påtænkes i den arbejdsplan, der udarbejdes i henhold til artikel 5. I den forbindelse kan allerede eksisterende samt nye miljømær- keordninger i medlemsstaterne fortsat eksistere parallelt med ordningen. Artikel 12 Omkostninger og gebyrer Ved ansøgning om tildeling af et miljømærke opkræves et gebyr i relation til omkostningerne ved behandling af ansøgningen. Ansøgeren skal erlægge et årligt gebyr for brug af miljømærket. (*) Fem år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden. (1) EFT L 162 af 13. 7. 1995, s. 37. Størrelsen af ansøgningsgebyret og det årlige gebyr fastsættes i overensstemmelse med bilag V og efter proceduren i artikel 17. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/7 Artikel 13 Artikel 16 Den Europæiske Unions Miljømærkenævn Tilpasning til den tekniske udvikling Kommissionen opretter Den Europæiske Unions Miljømærke- vævn (EUMN) bestående af de ansvarlige organer, der er omhandlet i artikel 14, samt det Samrådsforum, der er om- handlet i artikel 15. EUMN skal navnlig bidrage til fastsættelsen og gennemgangen af miljømærkekriterier samt kravene til vurdering og verifikation i overensstemmelse med artikel 6. Forretningsordenen for EUMN fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 17 og under hensyntagen til de proceduremæssige principper i bilag IV. Artikel 14 Ansvarlige organer 1. Hver medlemsstat sikrer, at det eller de organer (i det følgende benævnt »ansvarligt organ« eller »ansvarlige organer«), der har ansvaret for at udføre de opgaver, der er omhandlet i denne forordning, udpeges og er funktionsdygtige. Hvis der udpeges mere end et ansvarligt organ, fastlægger medlemssta- ten de respektive beføjelser og koordineringskrav, der gælder for de pågældende organer. 2. Medlemsstaterne påser: a) at de ansvarlige organer er sammensat på en måde, der sikrer, at de er uafhængige og neutrale b) at de ansvarlige organers forretningsorden sikrer, at alle berørte parter inddrages på nationalt plan, samt at der er en passende gennemsigtighed c) at de ansvarlige organer anvender bestemmelserne i denne forordning korrekt. Bilagene til denne forordning tilpasses til den tekniske udvik- ling, herunder udviklingen i den relevante internationale standardisering, efter proceduren i artikel 17. Artikel 17 Udvalg 1. Kommissionen bistås af et forskriftsudvalg. 2. Når der henvises til denne artikel, anvendes forskriftspro- ceduren i artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF sammenholdt med bestemmelserne i nævnte afgørelses artikel 8. Den frist, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 3. 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder. Artikel 18 Overtrædelser Medlemsstaterne træffer de fornødne retslige og administrative foranstaltninger i tilfælde af overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning og meddeler Kommissionen disse foranstalt- ninger. Artikel 19 Overgangsbestemmelser for kontrakter, der er indgået Forordning (EØF) nr. 880/92 ophæves herved. Den gælder dog fortsat i henhold til dens artikel 12, stk. 1. Afgørelser baseret på forordning (EØF) nr. 880/92 forbliver i kraft, indtil de revideres eller er udløbet. Artikel 15 Samrådsforum Artikel 20 Revision Kommissionen sikrer, at EUMN under udførelsen af sine aktiviteter med hensyn til hver enkelt produktgruppe sørger for en afbalanceret deltagelse af alle relevante interesseparter, der er berørt af den pågældende produktgruppe, såsom industri og tjenesteleverandører, herunder små- og mellemstore virk- somheder, håndværkere og deres erhvervsorganisationer, fag- foreninger, handlende, detailhandlere, importører, miljøbe- skyttelsesgrupper og forbrugerorganisationer. Disse parter mødes i et samrådsforum. Forretningsordenen for dette forum fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 17. Inden den. (*) gennemgår Kommissionen på ny ordningen på baggrund af erfaringerne med dens anvendelse. Kommissionen fremsætter forslag til eventuelle ændringer af forordningen. (*) Fem år efter datoen for denne forordnings ikrafttræden. C 25/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Artikel 21 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Afsluttende bestemmelser Udfærdiget i. Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentlig- gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/9 BILAG I VEJLEDENDE VURDERINGSSKEMA Produkters livscyklus Varer Tjenesteydelser Miljøforhold Præproduk- tion/råvarer Produktion Distribution (herunder emballage) Genbrug/ Anvendelse Genvinding/ Bortskaffelse Erhvervelse af varer til tjenestey- delser Tjenestey- delse Affaldshånd- tering Luftkvalitet Vandkvalitet Jordbundsbeskyttelse Affaldsreduktion Energibesparelse Forvaltning af naturressourcer Forebyggelse af global opvarmning Beskyttelse af ozonlaget Miljømæssig sikkerhed Støj Biodiversitet C 25/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 BILAG II METODEMÆSSIGE KRAV TIL FASTLÆGGELSE AF MILJØMÆRKEKRITERIER Indledning Forløbet med fastlæggelse og udvælgelse af de vigtigste miljøaspekter samt faslæggelse af miljømærkekriterier omfatter følgende trin: — feasibility- og markedsundersøgelse — livscyklusovervejelser — forbedringsanalyse — forslag til kriterier. Feasibility- og markedsundersøgelse Feasibility- og markedsundersøgelsen dækker de forskellige typer af de pågældende produktgrupper på fællesskabs- markedet, de producerede, importerede og solgte mængder samt markedsstrukturen i medlemslandene. Handel i og uden for Fællesskabet tages ligeledes i betragtning. Forbrugernes opfattelse, funktionelle forskelle mellem produkttyperne og behovet for at fastlægge undergrupper skal kortlægges og vurderes. Livscyklusovervejelser (LCC) De vigtigste miljøforhold, for hvilke der skal udarbejdes kriterier, defineres gennem anvendelse af livscyklusovervejelser og arbejdet hermed udføres i overensstemmelse med internationalt anerkendte metoder og standarder. Principperne i EN ISO 14040 og ISO 14024 tages i betragtning, hvor det er relevant. Forbedringsanalyse Forbedringsovervejelserne tager navnlig følgende aspekter i betragtning: — det teoretiske potentiale for miljøforbedring sammenholdt med de mulige ændringer i markedsstrukturerne; dette baseres på en forbedringsvurdering ud fra livscyklusovervejelser — den tekniske, industrielle og økonomiske gennemførlighed og markedsændringer — forbrugeradfærd, -opfattelser og -præferencer, der måtte indvirke på miljømærkets effektivitet. Forslag om kriterier Det endelige forslag om miljøkriterier tager de relevante miljøforhold i forbindelse med produktgruppen i betragtning. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/11 BILAG III BESKRIVELSE AF MILJØMÆRKET Miljømærkets form Miljømærket tildeles produkter, der opfylder kriterierne for alle de udvalgte vigtige miljøforhold. Det omfatter oplysninger til forbrugerne i overensstemmelse med artikel 8 og følgende skema. Mærket består af to dele: kasse 1 og kasse 2 som følger. EU-MILJØMÆRKE * * * Tildeles varer eller tjenesteydelser, der overholder miljøkravene i EU’s miljømærkeordning Licensregistreringsnummer: Kasse 1 Kasse 2 Kasse 2 indeholder oplysninger om begrundelserne for tildelingen af miljømærket. Disse oplysninger skal vedrøre mindst én og højst tre miljøpåvirkninger. Oplysningerne har form af en kort beskrivelse med ord. Dette er et eksempel: * * * lav luftforurening energieffektiv nedsat toksicitet C 25/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Kasse 1 og kasse 2 anvendes sammen, når det er praktisk, men kasse 2 kan, når pladshensyn er en vigtig faktor i forbindelse med små varer, udelades ved visse anvendelser, forudsat at hele mærket bruges i andre anvendelser i forbindelse med samme vare. F. eks. kan kasse 1 anvendes alene på selve produktet, hvis hele mærket findes andetsteds på indpakningen, informationsfoldere eller andet salgsmateriale. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/13 BILAG IV PROCEDUREMÆSSIGE PRINCIPPER FOR FASTLÆGGELSE AF MILJØMÆRKEKRITERIER Der gælder følgende proceduremæssige principper for udarbejdelse af miljømærkekriterier samt for kravene til vurdering og verifikation i forbindelse med disse kriterier: 1. Inddragelse af interesseparter a) Der nedsættes en specifik ad hoc-gruppe inden for Den Europæiske Unions Miljømærkenævn (EUMN), der inddrager de parter, der er nævnt i artikel 15, og de ansvarlige organer, der er omhandlet i artikel 14, med henblik på udarbejdelse af miljømærkekriterier for hver produktgruppe. b) Interesseparterne inddrages i processen med at indkredse og udvælge de vigtigste miljøforhold og navnlig i følgende faser: i) feasibility- og markedsundersøgelse ii) livscyklusovervejelser iii) forbedringsanalyse iv) forslag til kriterier. Interesseparterne tilstræber så vidt muligt konsensus gennem hele forløbet, samtidig med at der sigtes mod et højt miljøbeskyttelsesniveau. Der udarbejdes et resumé af de væsentligste resultater af hver fase, som sendes til deltagerne i god tid før møderne i ad hoc-arbejdsgruppen. 2. Åben høring og gennemsigtighed a) Der udarbejdes og offentliggøres en slutrapport med de væsentligste resultater. Interimsdokumenter, der afspejler resultaterne af de forskellige stadier i arbejdet, stilles til rådighed for alle interesseparter, og deres kommentarer hertil tages i betragtning. b) Der foretages en åben høring om indholdet af denne rapport. Der gives en periode på mindst 60 dage til fremsendelse af bemærkninger, før kriterierne forelægges udvalget efter proceduren i artikel 17. Alle modtagne bemærkninger tages i betragtning. På anmodning gives der oplysninger om, hvorvidt bemærk- ningerne er blevet fulgt op. c) Rapporten indeholder et kort referat og bilag med detaljerede opgørelsesberegninger. 3. Fortrolighed Der skal sikres beskyttelse af fortrolige oplysninger, der gives af enkeltpersoner, offentlige organisationer, private selskaber, interessegrupper, interesseparter eller andre kilder. C 25/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 BILAG V GEBYRER 1. Ansøgningsgebyr For hver ansøgning om tildeling af et mærke betales et gebyr i relation til omkostningerne ved ansøgningens behandling. Der fastsættes et minimumsbeløb. For SMV( 1) samt for fabrikanter og tjenesteudbydere i udviklingslande bør ansøgningsgebyret nedsættes. 2. Årligt gebyr Hver ansøger, der har fået tildelt et miljømærke, betaler et årligt gebyr for mærkets anvendelse til det kompetente organ, der har tildelt mærket. Det årlige gebyr dækker en periode, der begynder den dag, miljømærket tildeles ansøgeren. Det årlige gebyr beregnes i forhold til den årlige omsætning i Fællesskabet af det produkt, som miljømærket er tildelt. Der fastsættes et minimumsbeløb. For SMV samt for fabrikanter og tjenesteudbydere i udviklingslande bør det årlige gebyr nedsættes. Tallene for det årlige salgsvolumen baseres på prisen ab fabrik. 3. Udgift til prøvning og kontrol Hverken ansøgningsgebyret eller det årlige gebyr omfatter udgifter til den prøvning og kontrol, der måtte være nødvendig for produkter, der er genstand for ansøgninger. Ansøgerne skal selv afholde omkostningerne ved sådan prøvning og kontrol. (1) Som defineret i Kommissionens henstilling 96/280/EF (EFT L 107 af 30. 4. 1996, s. 4). 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 25/15 RÅDETS BEGRUNDELSE I. INDLEDNING 1. Den 19. marts 1997 tilsendte Kommissionen Rådet et forslag til Rådets forordning om en revideret EF-ordning for tildeling af et miljømærke, på grundlag af traktatens artikel 130 S, stk. 1 (artikel 175 i Amsterdam-traktaten). 2. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav deres udtalelse henholdsvis den 13. maj 1998 og den 10. juli 1997. 3. Regionsudvalget besluttede den 28. juni 1999 ikke at afgive udtalelse. 4. Den 18. januar 1999 fremsendte Kommissionen et ændret forslag til Rådet. 5. Den 24. juni 1999 nåede Rådet til politisk enighed om en fælles holdning. 6. Den 11. november 1999 vedtog Rådet sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 251 (tidligere artikel 189 C). II. FORMÅL Forordningen skal erstatte Rådets forordning (EØF) nr. 880/92, som fastsætter en ramme for tildelingen af et miljømærke, der hviler på frivillighedens princip og er markedsafhængig. Det var hensigten at revidere den gældende ordning fem år efter forordningens ikrafttræden, og formålet med det foreliggende forslag er at forbedre ordningens strategi, metoder og arbejdsprocedurer på grundlag af de indhøstede erfaringer. III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING A. Kommissionens ændrede forslag Rådet vedtog helt eller delvist 23 ændringer foreslået af Europa-Parlamentet. Flere af disse indeholdt forslag om, at EF-miljømærket også skulle gælde for tjenesteydelser. Rådet var principielt enigt, men har valgt at definere »produkter« som »varer og tjenesteydelser«. Rådet har udtrykt sin støtte til Europa-Parlamentets ændring, hvorefter der kun skal findes ét kvalitetsmiljømærke, fordi en graduering af miljømærket menes at kunne skabe forvirring snarere end styrke forbrugernes interesser. B. Rådets væsentligste ændringer 1. Præambel Bestemmelsen om, at miljømærkeordningen på langt sigt bør være selvfinansierende, blev indføjet som en betragtning. C 25/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 2. Miljømærkekriterier og vurderings- og verifikationskrav (artikel 4) Rådet fandt, at det oprindelige kommissionsforslag før gøres mere præcist med hensyn til fastlæggelse af kriterierne samt måden, hvorpå miljømærkekriterierne skal justeres. Det er blevet understreget, at kriterierne skal fastlægge krav for hvert enkelt miljøaspekt, herunder krav for så vidt angår produktets egnethed i forbindelse med opfyldelsen af forbrugernes behov. Denne passage er blevet formuleret med stor omhu, således at der tages hensyn til andre aspekter af fællesskabsretten. For så vidt angår justering og vurdering, har Rådet bestemt, at disse skal foretages i god tid før udløbet af gyldighedsperioden for de specificerede kriterier, og skal resultere i et forslag om forlængelse, tilbagetrækning eller revision. 3. Den Europæiske Unions Miljømærkenævn og Samrådsforummet (artikel 13 og 15) Rådet besluttede at præcisere den rolle, som Den Europæiske Unions Miljømærkenævn (EUMN) skal udfylde. Den består i navnlig at bidrage til fastsættelsen og gennemgangen af miljømærkekriterierne samt til kravene til vurdering og overensstemmelsesverifikation. Rådet har endvidere indført et såkaldt samrådsforum for at sørge for en afbalanceret deltagelse af alle interesseparter. Dette forum skal have deltagelse af repræsentanter fra forbrugerorganisationer, industri, tjenesteleverandører, fagforeninger, miljøbeskyttelsesgrupper, håndværkere og deres erhvervsorganisationer, detailhandlere og importører. Forretningsordenen fastsættes af Kom- missionen. 4. Arbejdsplan (artikel 5) Rådet fandt det nødvendigt, at Kommissionen udarbejder en arbejdsplan. Denne plan skal omfatte en treårig strategi for udvikling af miljømærkeordningen. Strategien skal tydeliggøre målene for den miljøforbedring og markedsindtrængning, der søges opnået med ordningen; den skal tydeliggøre prioriteterne for Fællesskabets indsats ved at opstille en ikke-udtømmende liste over produktgrupper, og endelig skal den understrege behovet for at koordinere ordningen med nationale miljømærkesystemer i medlemsstaterne for at sikre det bedst mulige samarbejde mellem Fællesskabets og nationale miljømærkeordninger. 5. Overtrædelser (artikel 18) Det oprindelige kommissionsforslag indeholder ingen beskrivelse af, hvilke præcise, retslige eller administrative foranstaltninger der skal gælde, hvis en medlemsstat ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til forordningens bestemmelser, og dette kan skade udviklingen af EF-miljømærket. Rådet besluttede derfor at indføje en artikel, der indeholder bestemmelser om passende retslige eller administrative foranstaltninger i tilfælde af overtrædelse af forordningen


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2396/1999 af 11. november 1999 om tilladelse til overførsel mellem de kvantitative lofter for tekstilvarer og beklædningsgenstande med oprindelse i Macao

eurovoc_concepts:
Macao
clothing
import
originating product
quantitative restriction
textile product

text: 12. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 290/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2396/1999 af 11. november 1999 om tilladelse til overførsel mellem de kvantitative lofter for tekstilvarer og beklædningsgenstande med oprindelse i Macao KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3030/93 (1) af 12. oktober 1993 om den fælles ordning for indførsel af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande, senest ændret ved særlig Kommissionens artikel 7, og forordning (EF) nr. 1072/1999 (2), (4) (5) (6) ud fra følgende betragtninger: det er hensigtsmæssigt at imødekomme anmodningen; det er ønskeligt, at denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen, så erhvervsdrivende kan drage fordel af den så hurtigt som muligt; foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelsen fra det tekstiludvalg, der er nedsat i henhold (EØF) nr. til 3030/93 — artikel 17 i forordning (1) (2) (3) Ifølge artikel 7 i aftalen mellem Fællesskabet og Macao om handel med tekstilvarer (3), paraferet den 19. juli 1986 og senest ændret ved en aftale i form af brevveks- ling paraferet den 22. december 1994 (4), kan der fore- tages overførsel mellem kategorier og kontingentår; Macao har september 1999; fremsat anmodning herom den 15. de af Macao ønskede overførsler inden for er rammerne omhandlet i artikel 7 og fastsat i bilag VIII til forordning (EØF) nr. 3030/93; fleksibilitetsbestemmelser, der af de falder UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Overførsler mellem de kvantitative lofter for tekstilvarer med oprindelse i Macao tillades for kontingentåret 1999 som nærmere fastsat i bilaget til denne forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 11. november 1999. På Kommissionens vegne Pascal LAMY Medlem af Kommissionen (1) EFT L 275 af 8. 11. 1993, s. 1. (2) EFT L 134 af 28. 5. 1999, s. 1. (3) Godkendt ved Rådets afgørelse 87/497/EØF (EFT L 287 af 9. 10. 1987, s. 47). (4) Godkendt ved Rådets afgørelse 95/131/EF (EFT L 94 af 26. 4. 1995, s. 1). L 290/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 11. 1999 BILAG — Kategori 4: forlods udnyttelse af 552 120 stk. fra de kvantitative lofter for år 2000 — Kategori 5: forlods udnyttelse af 515 720 stk. fra de kvantitative lofter for år 2000 — Kategori 6: forlods udnyttelse af 556 160 stk. fra de kvantitative lofter for år 2000 — Kategori 26: forlods udnyttelse af 46 480 stk. fra de kvantitative lofter for år 2000


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2399/1999 της Επιτροπής, της 11ης Νοεμβρίου 1999, για τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1370/95 για τις λεπτομέρειες εφαρμογής του καθεστώτος των πιστοποιητικών εξαγωγής στον τομέα του χοιρείου κρέατος

eurovoc_concepts:
export licence
pigmeat

text: L 290/18 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 12. 11. 1999 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2399/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 11ης Νοεµβρίου 1999 για τροποποίηση του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1370/95 για τις λεπτοµέρειες εφαρµογής του καθεστώτος των πιστοποιητικών εξαγωγής στον τοµέα του χοιρείου κρέατος Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 2759/75 του Συµβουλίου, της 29ης Οκτωβρίου 1975, περί κοινής οργανώσεως της αγοράς στον τοµέα του χοιρείου κρέατος (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 3290/94 (2), και ιδίως το άρθρο 8 παράγρα- φος 2, το άρθρο 13 παράγραφος 12 και το άρθρο 22, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) (4) (5) (6) ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 1370/95 της Επιτροπής (3) όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1719/98 (4) θεσπίζει του καθεστώτος των πιστοποιητικών εξαγωγής στον τοµέα του χοιρείου κρέατος· τις λεπτοµέρειες εφαρµογής οι παρούσες διατάξεις που αφορούν τη διάρκεια ισχύος των πιστοποιητικών εξαγωγής οδηγούν σε τεχνητή αύξηση των αιτήσεων έκδοσης πιστοποιητικών στις αρχές κάθε µήνα, πράγµα το οποίο καθιστά δύσκολη την εβδοµαδιαία διαχεί- ριση του καθεστώτος· είναι εποµένως σκόπιµο να καθορισθεί η διάρκεια ισχύος σε ηµέρες και όχι σε µήνες· πρέπει να προβλεφθεί, ώστε τα ιδιαίτερα µέτρα που πρέπει ενδεχοµένως να λάβει η Επιτροπή σε περίπτωση µη κανο- νικών αιτήσεων να είναι δυνατόν να διαµορφώνονται ανά κατηγορία προϊόντων και ανά προορισµό· µετά την αποκτηθείσα πείρα, αποδεικνύεται ότι πρέπει να απλοποιηθεί η διαδικασία σχετικά µε τα πιστοποιητικά που εκδίδονται αµέσως τα οποία προβλέπονται στο άρθρο 4 παρέχοντας εγγύηση στους επιχειρηµατίες για την έκδοση και την ισχύ των εν λόγω πιστοποιητικών. Εντούτοις, πρέπει να περιοριστούν τα πιστοποιητικά αυτά σε βραχυπρόθεσµες η εµπορικές στρέβλωση του µηχανισµού που προβλέπεται στο άρθρο 3 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1370/95· δραστηριότητες, ώστε αποφευχθεί να πρέπει να προσαρµοστούν οι κανόνες οι οποίοι αφορούν τις ανακοινώσεις µεταξύ των κρατών µελών και της Επιτροπής, στην τροποποίηση του καθεστώτος πιστοποιητικών που εκδίδονται αµέσως· τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης του χοι- ρείου κρέατος, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 1370/95 τροποποιείται ως εξής: 1. Η παράγραφος 1 του άρθρου 2 αντικαθίσταται από το ακό- λουθο κείµενο: (1) ΕΕ L 282 της 1. 11. 1975, σ. 1. (2) ΕΕ L 349 της 31. 12. 1994, σ. 105. (3) ΕΕ L 133 της 17. 6. 1995, σ. 9. (4) ΕΕ L 215 της 1. 8. 1998, σ. 58. «1. Τα πιστοποιητικά εξαγωγής ισχύουν 90 ηµέρες από την ηµεροµηνία της ουσιαστικής έκδοσής τους σύµφωνα µε το άρθρο 21 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 3719/ 88». 2. Στο άρθρο 3 παράγραφος 4, το τελευταίο εδάφιο αντικαθίστα- ται από το ακόλουθο κείµενο: «Τα µέτρα αυτά µπορούν να διαµορφωθούν ανά κατηγορία προϊόντων και ανά προορισµό». 3. Το άρθρο 4 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «Άρθρο 4 Μετά από αίτηση του επιχειρηµατία, οι αιτήσεις για την έγκριση πιστοποιητικών που αφορούν ποσότητα µικρότερη ή ίση µε 25 τόνους προϊόντος δεν υπάγονατι στα ενδεχόµενα ιδιαίτερα µέτρα που προβλέπονται στο άρθρο 3 παράγραφος 4 και τα αιτούµενα πιστοποιητικά εκδίδονται αµέσως. Στην περίπτωση αυτή, κατά παρέκκλιση από το άρθρο 2 παρά- γραφος 1, η διάρκεια ισχύος των πιστοποιητικών περιορίζεται σε 5 εργάσιµες µέρες από την ηµεροµηνία της ουσιαστικής έκδοσής τους σύµφωνα µε το άρθρο 21 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 3719/88· οι αιτήσεις και τα πιστοποιη- τικά αναγράφουν στο τετραγωνίδιο 20 την ακόλουθη ένδειξη: — Certificado válido durante cinco días hábiles y no utiliza- ble para la aplicación del artículo 5 del Reglamento (CEE) no 565/80. — Licens, der er gyldig i fem arbejdsdage, og som ikke kan benyttes til at anvende artikel 5 i forordning (EØF) nr. 565/80. — Fünf Werktage gültige und für die Anwendung von Arti- kel 5 der Verordnung (EWG) Nr. 565/80 nicht verwend- bare Lizenz. — Πιστοποιητικό που ισχύει για πέντε εργάσιµες ηµέρες και δεν χρησιµοποιείται για την εφαρµογή του άρθρου 5 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 565/80. — Licence valid for five working days and not useable for application of Article 5 of Regulation (EEC) No 565/80. — Certificat valable cinq jours ouvrables et non utilisable pour l’application de l’article 5 du règlement (CEE) no 565/80. — Titolo valido cinque giorni lavorativi e non utilizzabile ai regolamento fini dell’applicazione dell’articolo 5 del (CEE) n. 565/80. — Certificaat met een geldigheidsduur van vĳf werkdagen en niet te gebruiken voor de toepassing van artikel 5 van Verordening (EEG) nr. 565/80. — Certificado de exportação válido durante cinco dias úteis, não utilizável para a aplicação do artigo 5. o do Regulamento (CEE) n. o 565/80. 12. 11. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 290/19 — Todistus on voimassa viisi arkipäivää eikä sitä voi käyt- tää sovellettaessa asetuksen (ETY) N:o 565/80 5 artiklaa. — Licensen är giltig fem arbetsdagar men gäller inte vid tillämpning av artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80. Η Επιτροπή µπορεί, εάν είναι αναγκαίο, να αναστείλει την εφαρ- µογή του παρόντος άρθρου». 4. Το άρθρο 7 παράγραφος 1 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: Τα κράτη µέλη ανακοινώνουν στην Επιτροπή, κάθε Παρα- «1. σκευή από ώρας 13:00, µε φαξ και για την προηγούµενη περίοδο: α) τις αιτήσεις για την έκδοση πιστοποιητικών εξαγωγής που προβλέπονται στο άρθρο 1 που υποβάλλονται από τη ∆ευ- τέρα έως την Παρασκευή της τρέχουσας εβδοµάδας, αναφέ- ροντας εάν αυτές υπάγονται ή όχι στο πλαίσιο του άρθρου 4· β) τις ποσότητες για τις οποίες έχουν εκδοθεί τα πιστοποιητικά εξαγωγής την προηγούµενη Τετάρτη εκτός των πιστοποιη- τικών που εκδίδονται αµέσως στο πλαίσιο του άρθρου 4· γ) τις ποσότητες για τις οποίες οι αιτήσεις πιστοποιητικών εξαγωγής αποσύρθηκαν, στην περίπτωση που προβλέπεται στο άρθρο 3 παράγραφος 6, κατά τη διάρκεια της προηγού- µενης εβδοµάδας. ». 5. Το παράρτηµα ΙΙ αντικαθίσταται από το παράρτηµα του παρό- ντος κανονισµού. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ηµέρα από τη δηµοσίευσή του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοι- νοτήτων. Εφαρµόζεται στα πιστοποιητικά εξαγωγής που ζητούνται από τις 22 Νοεµβρίου 1999 και εντεύθεν. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 11 Νοεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής L 290/20 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 12. 11. 1999 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ «ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ II Εφαρµογή του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1370/95 ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ — Γ∆ VI/∆/2 — Τοµέας χοιρείου κρέατος Αίτηση πιστοποιητικών εξαγωγής — Χοίρειο κρέας Αποστολέας: Ηµεροµηνία: Περίοδος από ∆ευτέρα. έως Παρασκευή. Κράτος µέλος: Αρµόδιος υπάλληλος: Τηλέφωνο: Φαξ: Αποδέκτης: Γ∆ VI/∆/2 — Φαξ: (32-2) 296 62 79 ή 296 60 27 — Μ έ ρ ο ς Α — Ε β δ ο µ α δ ι α ί α α ν α κ ο ί ν ω σ η ( σ υ µ π λ η ρ ώ ν ε τ α ι χ ω ρ ι σ τ ά γ ι α κ ά θ ε κ α τ η γ ο ρ ί α ) Κατηγορία Ποσότητα Άρθρο 4 Άλλα Ύψος επιστροφής (EUR/100 kg) Συνολικό ύψος προκαθορισµένων επιστροφών Σύνολο ανά κατηγορία Κατηγορία Αιτηθείσες ποσότητες συνολικά ανά κατηγορία — Μ έ ρ ο ς Β — Ε β δ ο µ α δ ι α ί α α ν α ν ο ί ν ω σ η Κατηγορία Συνολικές ποσότητες ανά κατηγορία που παραδόθηκαν την Τετάρτη 12. 11. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 290/21 — Μ έ ρ ο ς Γ — Ε β δ ο µ α δ ι α ί α α ν α κ ο ί ν ω σ η Κατηγορία Συνολικές ποσότητες ανά κατηγορία που αποσύρθηκαν την προηγούµενη εβδοµάδα — Μ έ ρ ο ς ∆ — Μ η ν ι α ί α α ν α κ ο ί ν ω σ η Κατηγορία Μη χρησιµοποιηθείσες ποσότητες»


title: Verordening (EG) nr. 2395/1999 van de Commissie van 11 november 1999 waarbij machtiging wordt verleend tot de overdracht van bepaalde hoeveelheden tussen de kwantitatieve maxima voor textiel- en kledingproducten van oorsprong uit de Republiek Korea

text: 12. 11. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 290/11 VERORDENING (EG) Nr. 2395/1999 VAN DE COMMISSIE van 11 november 1999 waarbĳ machtiging wordt verleend tot de overdracht van bepaalde hoeveelheden tussen de kwanti- tatieve maxima voor textiel- en kledingproducten van oorsprong uit de Republiek Korea DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 3030/93 van de Raad van 12 oktober 1993 betreffende een gemeenschappelĳke regeling voor de invoer van bepaalde textielproducten uit derde landen (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1072/ 1999 van de Commissie (2), inzonderheid op artikel 7, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) In artikel 7 van de Overeenkomst tussen de Gemeen- schap en de Republiek Korea betreffende de handel in textielproducten (3), geparafeerd op 7 augustus 1986 en laatstelĳk gewĳzigd bĳ een overeenkomst in de vorm van een briefwisseling (4), geparafeerd op 22 december 1994, wordt bepaald dat tussen categorieën en tussen contingentjaren hoeveelheden kunnen worden overge- dragen. De Republiek Korea heeft op 27 september 1999 een verzoek ingediend. De overdracht waarom Korea heeft verzocht valt binnen de grenzen van de flexibiliteitsbepalingen bedoeld in artikel 7 van de overeenkomst en vastgesteld in bĳlage VIII bĳ Verordening (EEG) nr. 3030/93. (4) (5) (6) Het is dienstig aan dit verzoek te voldoen. Het is wenselĳk dat deze verordening in werking treedt op de dag volgende op die van haar bekendmaking, teneinde ondernemingen in staat te stellen ervan zo spoedig mogelĳk gebruik te maken. De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het in artikel 17 bĳ Verordening (EEG) nr. 3030/93 ingestelde Comité textielproducten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De overdracht tussen de kwantitatieve maxima voor textielpro- ducten van oorsprong uit de Republiek Korea wordt voor het contingentjaar 1999 toegestaan overeenkomstig het bepaalde in de bĳlage bĳ deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 11 november 1999. Voor de Commissie Pascal LAMY Lid van de Commissie (1) PB L 275 van 8. 11. 1993, blz. 1. (2) PB L 134 van 28. 5. 1999, blz. 1. (3) Goedgekeurd bĳ Besluit 87/471/EEG van de Raad (PB L 263 van 14. 9. 1987, blz. 37). (4) Goedgekeurd bĳ Besluit 95/131/EG van de Raad (PB L 94 van 26. 4. 1995, blz. 459). L 290/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 12. 11. 1999 BĲLAGE — Categorie 3: overdracht van 58 450 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 1998; — Categorie 3A: overdracht van 58 450 kilogram van het kwantitatieve maximum voor het jaar 1998; — Categorie 4: overdracht van 1 077 160 stuks van het kwantitatieve maximum voor het jaar 1998; — Categorie 5: overdracht van 2 429 000 stuks van het kwantitatieve maximum voor het jaar 1998; — Categorie 28: overdracht van 72 940 stuks van de kwantitatieve maxima voor het jaar 1998; — Categorie 83: overdracht van 27 440 kilogram van de kwantitatieve maxima voor het jaar 1998; — Categorie 35: vervroegde benutting van 383 600 stuks van de kwantitatieve maxima voor het jaar 2000


title: Regolamento (CE) n. 2392/1999 della Commissione, dell'11 novembre 1999, che stabilisce i prezzi rappresentativi nel settore della carne di pollame e delle uova nonché per l'ovoalbumina e che modifica il regolamento (CE) n. 1484/95

eurovoc_concepts:
egg
egg product
poultrymeat
representative price

text: 12. 11. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 290/3 REGOLAMENTO (CE) N. 2392/1999 DELLA COMMISSIONE dell'11 novembre 1999 che stabilisce i prezzi rappresentativi nel settore della carne di pollame e delle uova nonché per l'ovoalbumina e che modifica il regolamento (CE) n. 1484/95 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2771/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore delle uova (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1516/96 della Commissione (2), in particolare l'articolo 5, paragrafo 4, visto il regolamento (CEE) n. 2777/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del pollame (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2916/95 della Commissione (4), in particolare l'articolo 5, paragrafo 4, visto il regolamento (CEE) n. 2783/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, che instaura un regime comune di scambi per l'ovoalbumina e la lattoalbumina (5), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2916/95 della Commissione, in particolare l'articolo 3, paragrafo 4, (1) considerando che il regolamento (CE) n. 1484/95 della Commissione (6), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2164/1999 (7), ha stabilito le modalità d'applica- zione del regime relativo all'applicazione dei dazi addi- zionali all'importazione e ha fissato prezzi rappresenta- tivi nei settori delle uova e pollame, nonché per l'ovoal- bumina; (2) (3) (4) considerando che il controllo regolare dei dati sui quali è basata la determinazione dei prezzi rappresentativi per i prodotti dei settori delle uova e del pollame nonché per l'ovoalbumina evidenzia la necessità di modificare i prezzi le importazioni di alcuni prodotti, tenendo conto delle variazioni dei prezzi secondo l'origine; che occorre quindi pubblicare i prezzi rappresentativi; rappresentativi per considerando che è necessario applicare tale modifica al più presto, vista la situazione del mercato; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per il pollame e le uova, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 L'allegato I del regolamento (CE) n. 1484/95 è sostituito dall'al- legato del presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 12 novembre 1999. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, l'11 novembre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 282 dell'1. 11. 1975, pag. 49. (2) GU L 189 del 30. 7. 1996, pag. 99. (3) GU L 282 dell'1. 11. 1975, pag. 77. (4) GU L 305 del 19. 12. 1995, pag. 49. (5) GU L 282 dell'1. 11. 1975, pag. 104. (6) GU L 145 del 29. 6. 1995, pag. 47. (7) GU L 265 del 13. 10. 1999, pag. 20. L 290/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 12. 11. 1999 ALLEGATO «ALLEGATO I Codice NC Designazione delle merci 0207 14 10 Pezzi disossati di galli o di galline, congelati 1602 32 11 Preparazioni non cotte di galli o di galline Prezzo rappresen- tativo EUR/100 kg Cauzione di cui all'articolo 3, paragrafo 3 EUR/100 kg Origine (1) 185,2 188,1 281,5 281,5 197,2 194,5 37 36 6 6 27 28 01 02 03 04 01 02 (1) Origine delle importazioni: 01 Brasile 02 Tailandia 03 Cile 04 Argentina»


title: Direktiva Sveta 1999/86/ES z dne 11. novembra 1999 o prilagoditvi Direktive 76/763/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o potniških sedežih za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih tehničnemu napredku

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
technical specification
technological change
tractor
vehicle parts

text: 13/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 199 31999L0086 L 297/22 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 18. 11. 1999 DIREKTIVA SVETA 1999/86/ES z dne 11. novembra 1999 o prilagoditvi Direktive 76/763/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o potniških sedežih za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih tehničnemu napredku SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 74/150/EGS z dne 4. marca 1974 o približevanju zakonodaje držav članic o homologaciji kmetij- skih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (1), zlasti člena 11 direk- tive, ob upoštevanju Direktive Sveta 76/763/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o potniških sedežih za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (2), zlasti člena 4 direktive, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1) (2) (3) Cilj te direktive je izboljšati trenutno obliko potniških sede- žev; ob upoštevanju pripomb posameznih držav članic je treba sprejeti nadaljnje predpise o potniških sedežih za večjo varnost potnikov; Da bi se povečala varnost, je treba preprečiti kakršno koli oviro, ki bi motila voznika; Odbor za prilagajanje tehničnemu napredku, ustanovljen z Direktivo 74/150/EGS, ni podal mnenja v roku, ki ga je določil njegov predsednik – SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Priloga k Direktivi 76/763/EGS se s to direktivo spremeni, kakor je prikazano v Prilogi k tej direktivi. Člen 2 1. Od 1. januarja 2001 nobena država članica ne sme: — zavrniti izdaje ES-homologacije, izdaje dokumenta, določe- nega v tretji alinei člena 10(1) Direktive 74/150/EGS, ali nacionalne homologacije za katerikoli tip traktorja, ali — prepovedati začetka uporabe traktorjev, če ti traktorji izpolnjujejo zahteve Direktive 76/763/EGS, kakor je bila spremenjena s to direktivo. 2. Od 1. oktobra 2001 države članice: — ne izdajo več dokumenta, določenega v tretji alinei člena 10(1) Direktive 74/150/EGS, za katerikoli tip traktorja, — lahko zavrnejo nacionalno homologacijo za katerikoli tip traktorja, če ta ne izpolnjuje zahtev Direktive 76/763/EGS, kakor je bila spremenjena s to direktivo. Člen 3 Komisija pred 1. oktobrom 2002 in po postopku, določenem v členu 13(3) Direktive 74/150/EGS, nadalje spremeni Direktivo 76/763/EGS, da bi vključila dodatne določbe o potniških sedežih za večjo varnost potnikov. Člen 4 1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 1. januarja 2001. O tem takoj obvestijo Komisijo. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklice- vanja določijo države članice. 2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpi- sov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 5 Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Člen 6 Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Bruslju, 11. novembra 1999 Za Svet Predsednik S. HASSI (1) UL L 84, 28. 3. 1974, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 97/54/EGS Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 277, 10. 10. 1997, str. 24). (2) UL L 262, 27. 9. 1976, str. 135. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 97/54/EGS (UL L 277, 10. 10. 1997, str. 24). 200 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 24 PRILOGA V Prilogi k Direktivi 76/763/EGS se Del II spremeni: 1. Točki 2 in 3 se nadomestita z: „2. Vsak sedež mora vključevati bočno oporo, namenjeno ohranjanju položaja, in biti opremljen z najmanj 200 mm visokim naslonjalom. Ta mera ne velja, če je naslonjalo del kabine ali varnostne konstrukcije pri prevrnitvi. Sedežna plošča mora biti oblazinjena ali elastična. 3. Zagotovljeni morajo biti ustrezna podpora za potnikove noge in tudi ustrezni ročaji, ki potniku olajšajo dos- top do sedeža in držanje med vožnjo. “ 2. Prvi stavek drugega odstavka točke 4 se nadomesti z: „Zgornji del potniku omogočene svetle višine se lahko omeji zadaj in s strani samo s polmerom, ki ne presega 300 mm (glej priloženo skico). “ 3. Točka 6 se črta


title: Rozporządzenie Komisji (WE) nr 2399/1999 z dnia 11 listopada 1999 r. zmieniające rozporządzenie (WE) nr 1370/95 ustanawiające szczegółowe zasady wprowadzania w życie systemu pozwoleń na wywóz w sektorze wieprzowiny

text: 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 7 31999R2399 L 290/18 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 12. 11. 1999 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 2399/1999 z dnia 11 listopada 1999 r. zmieniające rozporządzenie (WE) nr 1370/95 ustanawiające szczegółowe zasady wprowadzania w życie systemu pozwoleń na wywóz w sektorze wieprzowiny KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, 2) W art. 3 ust. 4 akapit ostatni otrzymuje brzmienie: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2759/75 z dnia 29 października 1975 r. w sprawie wspólnej organizacji rynku wieprzowiny (1), ostatnio zmienione rozporządzeniem (WE) nr 3290/94 (2), w szczególności jego art. 8 ust. 2, art. 13 ust. 12 i art. 22, a także mając na uwadze, co następuje: (1) (2) (3) (WE) nr 1370/95 (3), ostatnio Rozporządzenie Komisji zmienione rozporządzeniem (WE) nr 1719/98 (4), usta- nawia szczegółowe zasady wprowadzania w życie systemu pozwoleń na wywóz w sektorze wieprzowiny. Obecne przepisy w sprawie terminu ważności pozwoleń na wywóz prowadzą do sztucznego wzrostu liczby wniosków o wydanie pozwolenia na początku każdego miesiąca, co komplikuje tygodniowe zarządzanie tymi uzgodnieniami; termin ważności powinien zgodnie z tym zostać ustalony raczej w dniach niż w miesiącach. Jeżeli wnioski obejmują nienormalne ilości, wszelkie specjalne środki podjęte przez Komisję powinny zostać dostosowane zgodnie z kategorią produktu i miejscem przeznaczenia. dotyczącą niezwłocznego (4) W świetle zdobytego doświadczenia, należy uprościć procedurę wydawania pozwoleń przewidzianą w art. 4 rozporządzenia (WE) nr 1370/95 i udzielić gwarancji w odniesieniu do wyda- wania pozwoleń podmiotom gospodarczym i ważności jednakże pozwolenia takie powinny takich pozwoleń; zostać ograniczone do krótkoterminowych transakcji handlowych w celu zapobiegania mechanizmu przewi- dzianego w art. 3 niniejszego rozporządzenia. (5) (6) Zasady dotyczące komunikowania się między Państwami Członkowskimi a Komisją powinny zostać dostosowane do zmian uzgodnień dotyczących pozwoleń wydawa- nych niezwłocznie. Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Zarządzającego ds. Wieprzo- winy, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: Artykuł 1 W rozporządzeniu (WE) nr 1370/95 wprowadza się nastę- pujące zmiany: 1) W art. 2 ust. 1 otrzymuje brzmienie: „1. Pozwolenia na wywóz są ważne 90 dni od faktycz- nego dnia wydania w rozumieniu art. 21 ust. 2 rozporzą- dzenia (EWG) nr 3719/88. ” (1) Dz. U. L 282 z 1. 11. 1975, str. 1. (2) Dz. U. L 349 z 31. 12. 1994, str. 105. (3) Dz. U. L 133 z 17. 6. 1995, str. 9. (4) Dz. U. L 215 z 1. 8. 1998, str. 58. „Środki te mogą być dostosowane do kategorii produktu i miejsca przeznaczenia”. 3) Artykuł 4 otrzymuje brzmienie: „Artykuł 4 Na wniosek podmiotu gospodarczego, wnioski o wydanie pozwolenia obejmujące do 25 ton produktu nie podlegają jakimkolwiek specjalnym środkom określonym w art. 3 ust. 4, zostają bezzwłocznie wydane. a pozwolenia, o które się ubiegał, W takich przypadkach, nie naruszając przepisów art. 2 ust. 1, termin ważności pozwoleń zostaje ograniczony do pięciu dni roboczych od daty ich faktycznego wydania w rozumieniu (EWG) nr 3719/88, a sekcja 20 wniosków o pozwolenia oraz pozwoleń wskazuje co najmniej jedno z następujących sfor- mułowań: rozporządzenia art. 21 ust. 2 — Certificado válido durante cinco días hábiles y o utili- zable para la aplicación del artículo 5 del Reglamento (CEE) no 565/80, — Licens,der er gyldig i fem arbejdsdage,og som ikke kann forordning (EØF) benyttes til at anvende artikel 5 i nr 565/80, — Fünf Werktage gültige und für die Anwendung von Artikel 5 der Verordnung (EWG) Nr 565/80 nicht verwendbare Lizenz, — Πιστοποιητικό που ισχύει για πέντε εργάσι µες η µέρες και δεν χρησι µοποιείται για την εφαρ µογή του άρθρου 5 του κανονισ µού (ΕΟΚ)αριθ. 565/80, — Licence valid for five working days and not useable for application of Article 5 of Regulation (EEC) No 565/80, — Certificat valable cinq jours ouvrables et non utilisable (CEE) pour l’application de l’article 5 du règlement no 565/80, — Titolo valido cinque giorni lavorativi e non utilizzabile ai fini dell’applicazione dell’articolo 5 del regolamento (CEE) n. 565/80, — Certificaat met een geldigheidsduur van v. f werkdagen en niet te gebruiken voor de toepassing van artikel 5 van Verordening (EEG) nr 565/80, — Certificado de exportação válido durante cinco dias úteis,não utilizável para a aplicação do artigo 5. o do Regulamento (CEE) n. o 565/80, 8 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 27 — Todistus on voimassa viisi arkipäivää eikä sitä voi käyttää sovellettaessa asetuksen (ETY) N:o 565/80 5 artiklaa, — Licensen är giltig fem arbetsdagar men gäller inte vid tillämpning av artikel 5 i förordning (EEG)nr 565/80. b) ilości, w odniesieniu do których pozwolenia na wywóz z wyłączaniem wydano w ubiegły pozwoleń wydanych bezzwłocznie na mocy art. 4; poniedziałek, c) ilości, w odniesieniu do których wnioski o pozwolenie na wywóz zostały wycofane stosownie do art. 3 ust. 6 podczas ubiegłego tygodnia. ” Komisja może, w miarę potrzeby, zawiesić stosowanie niniejszego artykułu. ” 5) Załącznik II zastępuje się Załącznikiem do niniejszego rozporządzenia. 4) W art. 7 ust. 1 otrzymuje brzmienie: „1. Państwa Członkowskie przekazują Komisji w każdy piątek od godz. 13. 00 faksem w odniesieniu do okresu poprzedzającego informacje dotyczącą: a) wniosków o pozwolenia na wywóz określonych w art. 1, które zostały złożone od poniedziałku do środy tego samego tygodnia, stwierdzającą, czy wchodzą one, czy nie, w zakres art. 4; Artykuł 2 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europej- skich. Niniejsze rozporządzenie stosuje się do pozwoleń na wywóz, o wydanie których wnioski składano od dnia 22 listopada 1999 r. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 11 listopada 1999 r. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 9 ZAŁĄCZNIK „ZAŁĄCZNIK II 10 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 27