title: Neuvoston 25 päivänä marraskuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 7/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi jätteenpoltosta

eurovoc_concepts:
air quality
combustion gases
environmental monitoring
waste incineration
waste management
wastewater

text: 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/17 Neuvoston 25 päivänä marraskuuta 1999 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 7/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/. /EY antamiseksi jätteenpoltosta (2000/C 25/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (3), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (4), sekä katsovat seuraavaa: 1) Viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa ”Kohti kestävää kehitystä – Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva poliittinen toimintaohjelma”, jota on täydennetty sen tarkistuksesta tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2179/98/EY (5), asetetaan tavoitteeksi, etteivät tiettyjen epäpuhtauksien, kuten typen oksidien (NOx), rikkidioksidin (SO2), raskas- metallien ja dioksiinien, kriittiset kuormitukset ja tasot ylity, ja samassa toimintaohjelmassa asetetaan ilmanlaa- tuun liittyväksi tavoitteeksi, että kaikkia ihmisiä suojellaan tehokkaasti ilmansaasteiden aiheuttamilta tunnustetuilta terveysriskeiltä. Lisäksi toimintaohjemassa asetetaan ta- voitteeksi, että todetuista lähteistä peräisin olevia dioksii- nipäästöjä vähennetään vuoteen 2005 mennessä 90 prosentilla (vuoden 1985 tasosta) ja että kaikentyyppisiä kadmiumin (Cd), elohopean (Hg) ja lyijyn (Pb) päästöjä vähennetään vähintään 70 prosenttia vuoden 1995 ta- sosta. 2) Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilmansaasteiden kaukokul- keutumista koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Eu- roopan talouskomission yleissopimukseen liittyvässä ja (1) EYVL C 13, 17. 1. 1998, s. 6 ja EYVL C 372, 2. 12. 1998, s. 11. (2) EYVL C 116, 28. 4. 1999, s. 40. (3) EYVL C 198, 14. 7. 1999, s. 37. (4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219, 30. 7. 1999, s. 249), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 25. marraskuuta 1999 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty. (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (5) EYVL C 138, 17. 5. 1993, s. 5 ja EYVL L 275, 10. 10. 1998, s. 1. yhteisön allekirjoittamassa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevassa pöytäkirjassa asetetaan oikeudelli- sesti sitovat dioksiinien ja furaanien päästöjen raja-arvot, jotka ovat 0,1 ng toksisuusekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka polttavat kiinteää yhdyskuntajätettä yli kolme ton- nia tunnissa, 0,5 ng toksisuusekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka polttavat sairaalajätettä yli tonnin tunnissa, ja 0,2 ng toksisuusekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka polttavat vaa- rallista jätettä yli tonnin tunnissa. 3) Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilmansaasteiden kaukokul- keutumista koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Eu- roopan talouskomission yleissopimukseen liittyvässä ja yhteisön allekirjoittamassa raskasmetalleja koskevassa pöytäkirjassa asetetaan oikeudellisesti sitovat hiukkasten päästöjen raja-arvot, jotka ovat 10 mg/m3 vaarallisen ja ja oikeudellisesti sitovat sairaalajätteen polton osalta, jotka ovat 0,05 mg/m3 elohopeapäästöjen raja-arvot, vaarallisen jätteen polton ja 0,08 mg/m3 yhdyskuntajät- teen polton osalta. 4) 5) 6) 7) Kansainvälisen syöväntutkimuskeskuksen ja Maailman terveysjärjestön mukaan eräät polysykliset aromaattiset hiilivedyt Jäsenvaltiot (PAH) ovat syöpää aiheuttavia. voivat näin ollen asettaa päästöjen raja-arvoja muiden epäpuhtauksien ohessa polysyklisille aromaattisille hiili- vedyille. Perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyjen toissijai- suus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti on tarpeen toimia yhteisön tasolla. Jatkotoimenpiteet perustuvat en- nalta varautumisen periaatteelle. Tässä direktiivissä asete- taan ainoastaan poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten vähimmäisvaatimukset. Lisäksi perustamissopimuksen 174 artiklan mukaan yh- teisön ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan ihmisten terveyden suojeluun. Korkeatasoinen ympäristön ja ihmisten terveyden suojelu edellyttää siten, että yhteisön alueella oleville poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksille määritetään tiukat toiminta- edellytykset, tekniset vaatimukset ja päästöjen raja-arvot sekä että niitä pidetään yllä. Asetetuilla raja-arvoilla olisi joko estettävä tai, milloin se ei ole toteutettavissa, vähennettävä mahdollisimman paljon haitallisia ym- päristövaikutuksia sekä niistä ihmisten terveydelle aiheu- tuvia vaaroja. C 25/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 8) 9) Komission tiedonannossa yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta määritellään ensisijaiseksi tavoitteeksi jätteiden syntymisen ehkäiseminen, jolloin toissijaisena tavoitteena on niiden uudelleenkäyttö ja viimeisenä vaih- toehtona on niiden turvallinen käsittely. Neuvosto toisti 24 päivänä helmikuuta 1997 yhteisön jätehuoltostrate- giasta antamassaan päätöslauselmassa (1) vakaumuksensa, että jätteen syntymisen ehkäisemisen olisi sekä jätteen määrän vähentämistä että jätteen vaarallisia ominaisuuk- sia ajatellen oltava kaiken järkevän jätepolitiikan tärkein painopistealue. Yhteisön jätehuoltostrategiasta 24 päivänä helmikuuta 1997 annetussa neuvoston päätöslauselmassa painote- taan myös jätteen käyttöä koskevien yhteisön kriteerien merkitystä sekä sitä, että polttolaitoksiin on sovellettava tarkoituksenmukaisia päästöstandardeja, jo käytössä ole- via polttolaitoksia varten on suunniteltava seurantatoi- menpiteitä ja komission on tutkittava, onko yhteisön energian hyödyntämiseen lainsäädäntöä muutettava tähtäävän jätteenpolton osalta poltettaviksi tai rinnakkais- poltettaviksi tarkoitettujen jätteiden laajojen kuljetusten välttämiseksi yhteisössä. 14) Teollisuudella on kymmenen vuoden kokemus polttolai- tosten epäpuhtauspäästöjen vähentämistekniikoiden so- veltamisesta. 15) Yhdyskuntajätteiden polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä ja vähentämisestä annetut neuvoston direktiivit 89/369/ETY (3) ja 89/429/ETY (4) ovat myötävaikuttaneet polttolaitoksista peräisin olevien ja ilmakehään joutuvien päästöjen vähentämiseen ja valvontaan. Nyt olisi hyväksyttävä tiukemmat säännöt ja mainitut direktiivit olisi siten kumottava. 16) Vaarallisten ja tavanomaisten jätteiden erottelu perustuu pääasiassa jätteiden ominaisuuksiin ennen polttoa tai rinnakkaispolttoa eikä eroihin päästöissä. Vaarallisten ja tavanomaisten jätteiden polttamiseen tai rinnakkaispolt- tamiseen olisi sovellettava samoja päästöjen raja-arvoja, mutta jätteiden polton tai rinnakkaispolton tekniikoiden ja edellytysten sekä jätettä vastaanotettaessa käytettävien valvontatoimenpiteiden olisi oltava jatkossakin erilaisia. 10) On tarpeen säätää kaikille poltto- ja rinnakkaispolttolai- toksille tiukat säännöt, jotta vältettäisiin jäsenvaltioiden väliset jätteiden siirrot laitoksiin, jotka toimivat väljem- pien ympäristöstandardien vuoksi pienemmin kustan- nuksin. 17) Pannessaan täytäntöön tätä direktiiviä jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22 päivänä huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/30/EY (5). 11) Komission tiedonannossa ”Tulevaisuuden energia: uusiu- tuvat energialähteet – Yhteisön strategiaa ja toimintasuun- nitelmaa koskeva valkoinen kirja” otetaan huomioon erityisesti biomassan käyttö energian tuottamisessa. 18) Joitakin epäpuhtauksia koskevien päästöjen raja-arvoihin voi olla perusteita myöntää erityisiä poikkeuksia rajoitet- tuna aikana ja erityisedellytyksin. 12) Neuvoston direktiivissä 96/61/EY (2) esitetään ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseen ja vähentämiseen yhtenäis- tetty lähestymistapa, jossa laitoksen ympäristövaikutusten kaikki osatekijät otetaan huomioon yhtenäisesti. Mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvat yhdyskuntajätteen polttolaitokset, joiden kapasiteetti on yli 3 tonnia tun- nissa, ja vaarallisen jätteen käsittely- ja hyödyntämislai- tokset, joiden kapasiteetti on yli 10 tonnia päivässä. 13) Tässä direktiivissä asetettujen päästörajojen noudattamis- ta olisi pidettävä välttämättömänä joskaan ei riittävänä edellytyksenä direktiivissä 96/61/EY asetettujen vaatimus- ten täyttymiselle. Näiden vaatimusten noudattaminen voi edellyttää aiempaa tiukempia päästöjen raja-arvoja tässä direktiivissä tarkoitetuille epäpuhtauksille, päästöjen raja- arvoja muille aineille sekä muita keinoja ja asianmukaisia edellytyksiä. (1) EYVL C 76, 11. 3. 1997, s. 1. (2) EYVL L 257, 10. 10. 1996, s. 26. 19) Jotta voitaisiin antaa lupa määräaikaismittausten lu- kumäärän vähentämiseen, olisi laadittava arviointiperus- teita tavanomaisten jätteiden tiettyä lajiteltua palavaa jaetta varten, joka ei sovellu kierrätykseen. 20) yhden ainoan jätteenpolttoa koskevan säädöksen antami- nen lisää oikeudellista selkeyttä ja täytäntöönpanokelpoi- suutta. Vaarallisen ja tavanomaisen jätteen poltosta ja rinnakkaispoltosta olisi annettava yksi ainoa direktiivi, jossa polttamisesta 16 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston direktii- vin 94/67/EY (6) sisältö ja rakenne täysin huomioon. Tämän vuoksi myös direktiivi 94/67/EY olisi kumottava. vaarallisten jätteiden otetaan (3) EYVL L 163, 14. 6. 1989, s. 32, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (4) EYVL L 203, 15. 7. 1989, s. 50, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (5) EYVL L 163, 29. 6. 1999, s. 41. (6) EYVL L 365, 31. 12. 1994, s. 34. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/19 21) Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (1) 4 artiklan mukaan jäsenvaltioi- den on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmista- miseksi, että jätteet hyödynnetään tai käsitellään vaaranta- matta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä. Tämän vuoksi saman direktiivin 9 ja 10 artiklassa säädetään, että kaikkien jätteitä käsittelevien laitosten ja yritysten on saatava siihen toimivaltaiselta viranomaiselta lupa, joka koskee muun muassa toteutettavia turvatoimia. yleisöllä oltava mahdollisuus 27) Lupamenettelyjen avoimuuden varmistamiseksi koko yh- teisössä olisi saada käyttöönsä tietoja, jotta se voisi osallistua uusia lupahake- muksia ja niiden ajan tasalle saattamista koskevaan päätöksentekoon. Yleisöllä olisi oltava mahdollisuus saada selvityksiä sellaisten laitosten toiminnasta ja seuran- nasta, joissa poltetaan jätettä yli kolme tonnia tunnissa, tietoinen näiden laitosten mahdollisista jotta se olisi ympäristövaikutuksista ja vaikutuksista ihmisten tervey- teen. 22) Poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten lupien on oltava myös 96/61/EY, kaikkien 76/464/ETY (3), 1999/. /EY (4) ja 99/31/EY (5) säädettyjen soveltuvien vaatimusten mukaisia. 91/271/ETY (2), direktiiveissä 23) Jätteiden rinnakkaispolton laitoksissa, joita ei ole pääasial- lisesti tarkoitettu jätteiden polttoon, ei olisi sallittava aiheuttaa tällaisen rinnakkaispolton savukaasuista johtu- via epäpuhtauspäästöjä, jotka ylittävät jätteen polttoon tarkoitettujen polttolaitosten päästöille asetetut rajat, joten tällaista jätteiden rinnakkaispolttoa olisi asianmu- kaisesti rajoitettava. 24) Korkealuokkaiset mittaustekniikat ovat tarpeen päästöjen jotta varmistetaan, että epäpuhtauksien seuraamiseksi, raja-arvoja noudatetaan. 25) Poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten savukaasujen puhdis- tuksesta syntyvien jätevesien päästöjen raja-arvojen käyttöön ottaminen rajoittaa epäpuhtauksien siirtymistä ilmasta veteen. 26) Olisi annettava säännöksiä sellaisia tapauksia varten, joissa päästöjen raja-arvot ylitetään, sekä puhdistus- tai mittauslaitteiden teknisesti väistämättömiä seisokkeja, häiriöitä ja vikoja varten. (1) EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 47, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6. 6. 1996, s. 32). (2) Neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä (EYVL L 135, 30. 5. 1991, s. 40), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/15/EY (EYVL L 67, 7. 3. 1998, s. 29). (3) Neuvoston direktiivi 76/464/ETY, annettu 4 päivänä toukokuuta 1976, tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta (EYVL L 129, 18. 5. 1976, s. 23), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (4) Direktiivi 1999/. /EY yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L. ). (5) Neuvoston direktiivi 1999/31/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 28) Komission olisi esitettävä sekä Euroopan parlamentille että neuvostolle kertomus, joka perustuu tämän direktii- vin täytäntöönpanosta saatuun kokemukseen, tieteelli- sestä tutkimuksesta saatuihin uusiin tietoihin, teknologian kehitykseen, päästöjen valvontatekniikassa tapahtunee- seen kehitykseen sekä jätehuollosta, laitosten toiminnasta saatuun kokemukseen ja ympäristövaatimusten kehityk- sen, jotta komissio voisi tarvittaessa tehdä ehdotuksia tämän direktiivin asianomaisten säännösten muuttami- sesta. 29) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarpeellisista toimenpiteistä on päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti. neuvoston tehdyn 1999 30) Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä tämän direktiivin rikko- misen seuraamuksia koskevat säännöt ja huolehdittava niiden täytäntöönpanosta. Näiden seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja vakuuttavia, OVAT ANTENEET TA¨ MA¨ N DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoitteet Tämän direktiivin tavoitteen on ehkäistä, tai silloin kun se ei ole mahdollista, vähentää mahdollisimman paljon jätteiden poltosta ja rinnakkaispoltosta aiheutuvia kielteisiä ympäristö- vaikutuksia ja erityisesti ilman, maaperään sekä pinta- ja pohjavesiin joutuvien päästöjen aiheuttamaa pilaantumista ja tästä ihmisten terveydelle aiheutuvia riskejä. Tämä tavoite saavutetaan, kun asetetaan tiukat toimintaedelly- tykset ja tekniset vaatimukset vahvistamalla poltto- ja rinnak- kaispolttolaitoksille päästöjen raja-arvot yhteisössä sekä myös direktiivin 75/442/ETY vaatimuksia noudattamalla. 1999, kaatopaikoista (EYVL L 182, 16. 7. 1999, s. 1). (6) EYVL L 184, 17. 7. 1999, s. 23. C 25/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 2 artikla Soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan poltto- ja rinnakkaispolttolai- 1. toksiin. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuitenkaan 2. kuulu seuraavat laitokset: a) Laitokset, joissa käsitellään ainoastaan seuraavia jätteitä: i) maa- ja metsätalouden kasviperäinen jäte; ii) elintarviketeollisuuden kasviperäinen jäte; iii) puujäte, lukuun ottamatta – puujätettä, joka voi käsittelyn seurauksena sisältää halogenoituja orgaanisia yhdisteitä tai raskasmetal- leja, – rakennus- ja purkujätteestä peräisin olevaa käsitel- tyä puuta; iv) korkkijäte; v) jäte, joka ei kuulu direktiivin 75/442/ETY soveltamis- alaan mainitun direktiivin 2 artiklan 1 kohdan nojalla; vi) offshorelaitoksilla tapahtuvasta öljyn ja kaasun et- sinnästä ja hyödyntämisestä syntyvä jäte, joka polte- taan näillä laitoksilla; b) Koelaitokset, joita käytetään tutkimukseen, kehitykseen ja joissa ja testaukseen polttoprosessin kehittämiseksi käsitellään jätettä alle 50 tonnia vuodessa. 3 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) 2) ’jätteellä’ direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettua kiinteää tai nestemäistä jätettä; ’vaarallisella jätteellä’ vaarallisista jätteistä 12 päivänä jou- direktiivin lukuuta 91/689/ETY (1) 1 artiklan 4 kohdassa määriteltyä kiinteää tai nestemäistä jätettä. neuvoston annetun 1991 (1) EYVL L 377, 31. 12. 1991, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 94/31/EY (EYVL L 168, 2. 7. 1994, s. 28). Seuraaviin vaarallisiin jätteisiin ei sovelleta tämän direktii- vin vaarallisia jätteitä koskevia erityisvaatimuksia: a) palavat nestemäiset jätteet mukaan lukien jäteöljyhuol- losta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/439/ETY (2) 1 artiklassa määritellyt jäteöljyt edellyttäen, että ne täyttävät seuraavat vaati- mukset: i) polykloorattujen aromaattisten hiilivetyjen, esimer- kiksi polykloorattujen bifenyylien (PCB) tai penta- klooratun fenolin (PCP), massapitoisuus ei ole suurempi yhteisön kuin lainsäädännössä on säädetty; asiaankuuluvassa ii) kyseiset jätteet eivät ole vaarallisia sen johdosta, että ne sisältäisivät direktiivin 91/689/ETY liitteessä II lueteltuja muita aineita määrinä tai pitoisuuksina, jotka olisivat ristiriidassa direktiivin 75/442/ETY 4 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamisen kanssa; ja iii) tehollinen lämpöarvo on vähintään 30 MJ kilo- grammaa kohti; b) palavat nestemäiset jätteet, jotka eivät voi aiheuttaa niiden poltoista suoraan syntyvissä savukaasuissa muita kuin direktiivin 93/12/ETY (3) 1 artiklan 1 koh- dassa määritellystä kaasuöljystä syntyviä päästöjä tai suurempaa päästöpitoisuutta kuin tällä tavoin määritel- lyn kaasuöljyn poltosta aiheutuu; 3) 4) ’sekalaisella yhdyskuntajätteellä’ kotitalouksista sekä kau- pasta, teollisuudesta ja laitoksista peräisin olevaa jätettä, joka luonteensa ja koostumuksensa vuoksi muistuttaa kotitalousjätettä mutta johon eivät kuitenkaan sisälly päätöksen 94/3/EY (4) liitteessä olevassa luokassa 20 01 mainitut lähteellä erikseen kerättävät jakeet eivätkä muut kyseisessä liitteessä olevassa luokassa 20 02 mainitut jätteet; ’polttolaitoksella’ kiinteää tai liikkuvaa teknistä yksikköä ja laitteistoa, joka on tarkoitettu jätteiden lämpökäsittelyyn riippumatta siitä, hyödynnetäänkö poltosta syntyvä lämpö vai ei. Lämpökäsittelyllä tarkoitetaan myös jätteen polttoa hapettamalla sekä muuta lämpökäsittelyä, kuten pyrolyy- siä, kaasutusta ja plasmakäsittelyä, jos käsittelystä syntyvät tuotteet tämän jälkeen poltetaan. (2) EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (3) Neuvoston direktiivi 93/12/ETY, annettu 23 päivänä maaliskuuta tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta 1993, (EYVL L 74, 27. 3. 1993, s. 81), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/32/EY (EYVL L 121, 11. 5. 1999, s. 13). (4) Komission päätös 94/3/EY, tehty 20 päivänä joulukuuta 1993, jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta (EYVL L 5, 7. 1. 1994, s. 15). 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/21 Tämä määritelmä kattaa laitosalueen ja koko polttolaitok- sen, mukaan lukien kaikki polttolinjat sekä jätteen vastaan- otto- ja varastointitilat ja laitosalueella tehtävään esikäsitte- lyyn tarkoitetut ja ilman- syöttöjärjestelmät, kattilan, savukaasujen käsittelylaitteis- tot, laitosalueella olevat palamisjätteiden ja jäteveden käsittely- ja varastointilaitteistot, poistoputket sekä polton valvontaan ja poltto-olosuhteiden rekisteröintiin ja seuran- taan tarkoitetut laitteet ja järjestelmät; jäte-, polttoaine- laitteistot, 5) ’rinnakkaispolttolaitoksella’ kiinteää tai liikkuvaa laitosta, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita ja – jossa käytetään jätettä vakinaisena tai lisäpolttoaineena, tai – jossa jätettä lämpökäsitellään sen käsittelemiseksi. Jos rinnakkaispoltto tapahtuu niin, että laitoksen pääasialli- nen tarkoitus ei ole tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita, vaan pikemminkin jätteiden lämpökäsittely, laitosta on pidettävä 4 kohdassa tarkoitettuna polttolaitoksena. Tämä määritelmä kattaa laitosalueen ja koko laitoksen, mukaan lukien kaikki rinnakkaispolttolinjat sekä jätteen vastaanotto- ja varastointitilat ja laitosalueella tehtävään esikäsittelyyn tarkoitetut laitteistot, jäte-, polttoaine- ja ilmansyöttöjärjestelmät, kattilan, savukaasujen käsittely- laitteistot, laitosalueella olevat palamisjätteiden ja jäteveden käsittely- ja varastointilaitteistot, poistoputket sekä polton valvontaan ja poltto-olosuhteiden rekisteröintiin ja seuran- taan tarkoitetut laitteet ja järjestelmät; 6) ’jo käytössä olevalla poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksella’ poltto- tai rinnakkaispolttolaitosta joka on toiminnassa ja jolla on ennen. (*) voimassa- olevan yhteisön lainsäädännön mukainen lupa ennen. (*); tai jolle on myönnetty lupa toimia poltto- tai rinnakkais- joka on rekisteröity sellaiseksi polttolaitoksena tai ja jolla on voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukainen ennen. (*) myönnetty lupa edellyttäen, että laitos otetaan käyttöön viimeistään. (**), tai a) b) c) 7) 8) 9) ’nimelliskapasiteetilla’ polttolaitoksen uunien polttokapa- siteettien summaa, ja toiminnanharjoittaja vahvistanut ottaen asianmukaisella tavalla huomioon erityisesti jätteen lämpöarvon tunnissa poltetun jätteen määränä ilmaistuna; jonka rakentaja on määrittänyt ’päästöllä’ aineiden, tärinän, lämmön tai melun välitöntä tai välillistä pääsyä laitoksessa sijaitsevista piste- tai haja- kuormituslähteistä ilmaan, veteen tai maaperään; ’päästöjen raja-arvolla’ tiettyjen erityisparametrien avulla ilmaistua päästön massaa, pitoisuutta ja/tai tasoa, joka ei saa ylittyä yhden tai useamman ajanjakson aikana; 10) ’dioksiineilla ja furaaneilla’ kaikkia liitteessä I lueteltuja polykloorattuja dibentso-p-dioksiineja ja dibentsofuraa- neja; 11) ’toiminnanharjoittajalla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka käyttää tai valvoo laitosta tai, jos asiasta on säädetty kansallisessa lainsäädännössä, jolle on annettu laitoksen teknistä toimintaa koskeva taloudellinen päätösvalta; 12) ’luvalla’ toimivaltaisen viranomaisen tekemää kirjallista päätöstä (tai useita tällaisia päätöksiä), jolla myönnetään lupa käyttää laitosta tietyillä ehdoilla, joilla varmistetaan, että laitos täyttää kaikki tämän direktiivin vaatimukset. Lupa voi koskea yhtä tai useampaa laitosta tai laitoksen osaa, jotka sijaitsevat samalla paikalla ja jotka ovat saman toiminnanharjoittajan käytössä; 13) ’polttojätteellä’ direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakoh- dassa jätteeksi määriteltyä nestemäistä tai kiinteää ainesta (mukaan lukien pohjatuhka ja kuona, lento- ja kattilatuhka, kaasun käsittelystä syntyvät kiinteät reaktiotuotteet, jäteve- den käsittelystä syntyvä liete, käytetyt katalyytit ja käytetty aktiivihiili), joka syntyy poltto- tai rinnakkaispolttoproses- sista, savukaasun tai jäteveden käsittelystä taikka muista poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa tapahtuvista proses- seista. 4 artikla Luvan hakeminen ja myöntäminen jonka osalta on jätetty toimivaltaisen viranomaisen näkemyksen mukaan täydellinen lupahakemus ennen. (*) edellyttäen, että laitos otetaan käyttöön vii- meistään. (***), Poltto- 1. tai rinnakkaispolttolaitokset eivät saa toimia ilman toimintaan myönnettyä lupaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 75/442/ETY 11 artiklan tai direktiivin 91/689/ETY 3 artiklan soveltamista. Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (*) (**) Kolme vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (***) Neljä vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 2. Direktiivin 96/61/EY soveltamista rajoittamatta on polt- to- tai rinnakkaispolttolaitosta koskevan, toimivaltaiselle viran- omaiselle toimitettavan lupahakemuksen sisällettävä selvitys toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että: C 25/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 a) laitoksen suunnittelussa, varustelussa ja käytössä noudate- taan tämän direktiivin vaatimuksia, ottaen huomioon poltettavan jätteen luokat; b) poltto- ja rinnakkaispolttoprosessin aikana syntyvä lämpö hyödynnetään niin hyvin kuin se on käytännössä mahdol- lista; 8. Jos tavanomaista jätettä polttavan poltto- tai rinnakkais- polttolaitoksen toiminnanharjoittaja suunnittelee toiminnan muuttamista siten, että siihen kuuluisi vaarallisen jätteen poltto tai rinnakkaispoltto, tätä on pidettävä direktiivin 96/61/EY 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna merkittävänä muutoksena, ja näin ollen on sovellettava mainitun direktiivin 12 artiklan 2 kohtaa. c) polttojätteen määrä ja vahingollisuus minimoidaan ja se kierrätetään, silloin kuin tämä on asianmukaista; 5 artikla d) polttojäte, jonka muodostumista ei voida ehkäistä tai vähentää tai jota ei voida kierrättää, käsitellään kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Lupa voidaan myöntää ainoastaan, 3. jos hakemuksesta käy ilmi, että ilmaan johdettavien päästöjen mittaamiseen ehdotetut mittaustekniikat ovat liitteen III mukaiset ja veden osalta liitteessä III olevan 1 ja 2 kohdan mukaiset. Toimivaltaisen viranomaisen poltto- tai rinnakkaispolt- 4. tolaitoksella myöntämässä luvassa on a) nimenomaisesti mainittava jäteluokat, joiden käsittely on sallittu. Luettelossa on mahdollisuuksien mukaan käy- tettävä ainakin Euroopan jäteluettelossa vahvistettuja jäte- luokkia ja tarvittaessa esitettävä tiedot jätteen määrästä; b) ilmoitettava laitoksen jätteenpolton tai rinnakkaispolton kokonaiskapasiteetti; c) määritettävä näytteenotto- ja mittausmenettelyt, joiden avulla täytetään kunkin ilmaan ja veteen joutuvan epäpuh- tauden määräaikaismittauksia varten asetetut velvoitteet. 5. Toimivaltaisen viranomaisen vaarallista jätettä käyttäväl- le poltto- tai rinnakkaispolttolaitokselle myöntämässä luvassa on 4 kohdassa olevan lisäksi a) lueteltava ne eri määrät, joiden käsittely on sallittu; luokkiin kuuluvan vaarallisen jätteen b) esitettävä vaarallisen jätteen pienin ja suurin massavirta, sen pienimmät ja suurimmat lämpöarvot ja suurimmat sallitut pitoisuudet epäpuhtauksille kuten PCB, PCP, kloori, fluori, rikki ja raskasmetallit. Jäsenvaltiot voivat laatia luettelon niistä luvassa mainitta- 6. vista jäteluokista, joita voidaan rinnakkaispolttaa tiettyihin luokkiin kuuluvissa rinnakkaispolttolaitoksissa, sanotun kui- tenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen määräysten so- veltamista. Jätteen toimittaminen ja vastaanotto ja erityisesti 1. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toiminnanharjoitta- jan on toteutettava kaikki jätteen toimittamiseen ja vastaanot- toon liittyvät varotoimet, jotta ehkäistään ympäristölle aiheu- tuvat haitat ja pohjavesien pilaantuminen sekä haju- ja meluhaitat ja ihmisten terveydelle aiheutuvat välittömät vaarat, tai silloin kun tämä ei ole mahdollista, vähennetään niitä mahdollisimman paljon. Näiden toimenpiteiden on täytettävä vähintään 3 ja 4 kohdassa esitetyt vaatimukset. ilman, maaperän sekä pinta- 2. Toiminnanharjoittajan on määritettävä kunkin jäteluo- kan massa mahdollisuuksien mukaan Euroopan jäteluettelon mukaisesti ennen jätteen hyväksymistä poltto- tai rinnakkais- polttolaitokseen. Ennen vaarallisen jätteen hyväksymistä poltto- tai rinnak- 3. kaispolttolaitokseen toiminnanharjoittajalla on oltava hallus- saan jätteeseen liittyvät tiedot varmistaakseen muun muassa 4 artiklan 5 kohdassa määriteltyjen lupaehtojen täyttymisen. Näihin tietoihin on sisällyttävä: a) kaikki hallinnolliset tiedot jäljempänä 4 kohdan a alakoh- dassa mainituissa asiakirjoissa esitetystä tuotantoproses- sista; b) c) jätteen fysikaalinen ja jos mahdollista myös kemiallinen koostumus sekä muu tarvittava tieto sen arvioimiseksi, soveltuuko jäte poltettavaksi aiotussa prosessissa; jätteen vaaralliset ominaisuudet, aineet, joiden kanssa sitä ei voi sekoittaa, ja jätteen käsittelyssä noudatettavat varoitoimet. 4. Ennen vaarallisen jätteen hyväksymistä poltto- tai rinnak- kaispolttolaitokseen toiminnanharjoittajan on suoritettava vähintään seuraavat vastaanottotoimenpiteet: a) direktiivissä 91/689/ETY ja tarvittaessa Euroopan yh- teisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapah- tuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetussa neuvoston asetuk- sessa (ETY) N:o 259/93 (1) sekä vaarallisten aineiden kulje- tuksesta annetuissa säännöksissä edellytettyjen asiakirjojen tarkastaminen; Toimivaltaisen viranomaisen on määräajoin tarkasteltava 7. lupaehtoja ja saatettava ne tarvittaessa ajan tasalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 96/61/EY soveltamista. (1) EYVL L 30, 6. 2. 1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2408/98 (EYVL L 298, 7. 11. 1998, s. 19). 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/23 b) silloin kun se on tarkoituksenmukaista, edustavien näyttei- den ottaminen esimerkiksi tartuntavaarallisesta kliinisestä jätteestä, mikäli mahdollista ennen jäte-erän purkamista, jotta voidaan tarkastaa jätteen vastaavan 3 kohdassa edelly- tettyjä tietoja ja jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat tarkistaa käsiteltäväksi tulevan jätteen laadun. Näytteitä on säilytettävä vähintään kuukauden ajan polton jälkeen. 2. Rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että jätteen rinnakkaispoltosta syntyvän kaasun lämpötila nostetaan valvo- tusti ja homogeenisesti kaikkein epäedullisimmissakin olosuh- teissa kahdeksi sekunniksi 850 °C:seen. Jos rinnakkaispoltetaan vaarallista jätettä, jonka sisältämien halogenoitujen orgaanisten aineiden pitoisuus on enemmän kuin yksi prosentti kloorina ilmaistuna, lämpötila on nostettava 1 100 °C:seen. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää teollisuuslai- 5. jotka polttavat tai rinnakkaispolttavat toksille ja yrityksille, ainoastaan omia jätteitään niiden syntymispaikalla, luvan poiketa 2, 3 ja 4 kohdan säännöksistä edellyttäen, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan. 6 artikla Toimintaa koskevat vaatimukset 1. Polttolaitoksia käytettäessä on saavutettava sellainen polttotaso, että kuonassa ja pohjatuhkassa olevan orgaanisen hiilen kokonaismäärä on alle 3 prosenttia tai niiden polttohä- vikki alle 5 prosenttia aineen kuivapainosta. Tarvittaessa on käytettävä sopivia jätteen esikäsittelymenetelmiä. Polttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että prosessista syntyvän kaasun lämpötila nostetaan polttoilman viimeisen syötön jälkeen valvotusti ja homogeenisesti kaikkein epäedullisimmissakin olosuhteissa kahdeksi sekunniksi 850 °C:seen mitattuna uunin sisäseinän läheisyydestä tai muusta toimivaltaisen viranomai- sen hyväksymästä palamiskammion edustavasta kohdasta. Jos vaarallisen jätteen sisältämien halogenoitujen orgaanisten aineiden pitoisuus on enemmän kuin yksi prosentti kloorina ilmaistuna, lämpötila on nostettava 1 100 °C:seen. Polttolaitoksen kukin linja on varustettava vähintään yhdellä lisäpolttimella. Tämän polttimen on kytkeydyttävä toimintaan automaattisesti, kun palamiskaasujen lämpötila laskee polttoil- man viimeisen syötön jälkeen alle 850 tai 1 100 °C:n. Sitä on käytettävä myös laitoksen käynnistys- ja pysäytystoimien aikana sen varmistamiseksi, että 850 tai 1 100 °C:n lämpötilaa pidetään yllä kaiken aikaa näiden toimien aikana ja niin kauan kuin palamiskammiossa on polttamatonta jätettä. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksissa on oltava käytössä 3. automaattinen järjestelmä, joka estää jätteen syötön a) käynnistyksen aikana, kunnes 850 ° tai 1 100 °C:n taikka 4 kohdan mukaisesti määritetty lämpötila on saavutettu; b) aina, kun lämpötila alittaa 850 ° tai 1 100 °C:n taikka 4 kohdan mukaisesti määritetyn lämpötilan; c) aina, kun tässä direktiivissä edellytetyt jatkuvat mittaukset osoittavat, että jokin päästörajoista ylittyy puhdistuslaittei- den häiriöiden tai vikojen vuoksi. 4. Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan 1 kohdassa asetetuista vaatimuksista ja 3 kohdassa tarkoitetuista lämpöti- loista poikkeavien sellaisten vaatimusten noudattamiseen, jotka määritetään tiettyjä jäteluokkia tai tiettyjä lämpökäsittely- prosesseja varten myönnettävässä luvassa, edellyttäen, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan. Jäsenvaltiot voivat määrätä tällaisia lupia koskevista säännöistä. Toimintaa koske- vien vaatimusten muutos ei saa aiheuttaa polttojätteen määrän kasvua eikä polttojätettä, jonka sisältämien orgaanisten epä- puhtauksien määrä on suurempi verrattuna polttojätteeseen, jonka voidaan odottaa syntyvän 1 kohdassa säädettyjä ehtoja noudatettaessa. Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan 2 kohdassa asetetuista vaatimuksista ja 3 kohdassa tarkoitetuista lämpöti- loista poikkeavien sellaisten vaatimusten noudattamiseen, jotka määritetään tiettyjä jäteluokkia tai tiettyjä lämpökäsittely- prosesseja varten myönnettävässä luvassa, edellyttäen, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan. Jäsenvaltiot voivat määrätä tällaisia lupia koskevista säännöistä. Tällaisen poik- keuksen ehtona on oltava, että noudatetaan vähintään liit- teessä V olevia säännöksiä orgaanisen hiilen kokonaismäärän ja CO-päästöjen raja-arvoista. Käynnistyksen ja pysäytyksen aikana tai kun palamiskaasun lämpötila laskee alle 850 tai 1 100 °C:n, lisäpolttimeen ei saa syöttää polttoaineita, jotka voivat aiheuttaa suurempia päästöjä kuin mitä aiheutuu direktiivin 75/716/ETY 1 artiklan 1 koh- dassa määritellyn kaasuöljyn poltosta taikka nestekaasun tai maakaasun poltosta. Jos sellu- ja paperiteollisuuden nykyisissä kuorikattiloissa rin- nakkaispoltetaan niiden omia jätteitä tuotantopaikalla, tällai- nen lupa edellyttää, että noudatetaan vähintään liitteessä V olevia säännöksiä orgaanisen hiilen kokonaismäärän päästöjen raja-arvoista. C 25/24 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 Jäsenvaltion on ilmoitettava tämän kohdan säännösten mukai- sesti määritetyistä toimintaa koskevista vaatimuksista ja tehty- jen tarkistusten tuloksista komissiolle osana niitä tietoja, jotka toimitetaan kertomusten toimittamista koskevien vaatimusten täyttämiseksi. 5. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa päästöjen raja-arvot poly- syklisille aromaattisille hiilivedyille tai muille epäpuhtauksille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen määräysten soveltamista. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, 5. varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että ehkäistään ilmaan joutuvat päästöt, jotka aiheuttavat merkittävää ilman pilaantumista maanpinnan tasolla; erityisesti savukaasut on poistettava valvotusti sekä yhteisön ilmanlaatu- standardien mukaisesti savupiipulla, jonka korkeus määri- tetään siten, että suojellaan ihmisten terveyttä ja ympäristöä. tai Poltto- 6. rinnakkaispolttoprosessin aikana syntyvä lämpö on hyödynnettävä niin hyvin kuin se on käytännössä mahdollista. 7. Tartuntavaarallinen kliininen jäte olisi syötettävä suoraan uuniin sekoittamatta sitä ensin muihin luokkiin kuuluviin jätteisiin ja käsittelemättä sitä suoraan. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen hoitajan on oltava 8. luonnollinen henkilö, joka on pätevä hoitamaan laitosta. 7 artikla Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot Polttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennet- 1. tava ja niitä on käytettävä siten, että liitteessä V vahvistetut päästöjen raja-arvot eivät ylity savukaasussa. 2. Rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että liitteen II mukaisesti määritetyt tai siinä vahvistetut päästöjen raja-arvot eivät ylity savukaasussa. Jos rinnakkaispolttolaitoksessa yli 40 prosenttia tuloksena ole- vasta lämmön luovutuksesta on peräisin vaarallisesta jätteestä, sovelletaan liitteessä V vahvistettuja päästöjen raja-arvoja. 3. Päästöjen raja-arvojen noudattamisen tarkastamiseksi tehtävien mittausten tulokset on standardoitava 11 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti. 8 artikla Savukaasujen puhdistuksesta syntyvät jätevesipäästöt Savukaasujen jäteveden puhdistuksesta 1. päästämiseen poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta on oltava toimivaltaisen viranomaisen myöntämä lupa. syntyvän Savukaasujen jäteveden puhdistuksesta 2. päästämistä vesistöön on rajoitettava niin paljon kuin se on käytännössä mahdollista ja vähintään liitteessä IV vahvistettu- jen päästöjen raja-arvojen mukaisesti. syntyvän 3. Savukaasujen puhdistuksesta syntyvä jätevesi voidaan erillisen käsittelyn jälkeen päästää vesistöön, jos se luvassa erikseen sallitaan ja edellyttäen, että a) yhteisön, kansallisten ja paikallisten asiaa koskevien säännösten vaatimukset täyttyvät päästöjen raja-arvojen osalta; ja b) liitteessä IV tarkoitetut epäpuhtauksien massapitoisuudet eivät ylitä siinä asetettuja päästöjen raja-arvoja. 4. Päästöjen raja-arvoja sovelletaan paikassa, jossa liittees- sä IV tarkoitettuja epäpuhtauksia sisältävä savukaasujen puh- distuksesta syntyvä jätevesi poistetaan poltto- tai rinnakkais- polttolaitoksesta. Jos savukaasujen puhdistamisesta syntyvä jätevesi käsitellään laitoksessa yhdessä laitoksessa syntyvän muun jäteveden kanssa, toiminnanharjoittajan on tehtävä 11 artiklassa tarkoi- tetut mittaukset: a) savukaasun puhdistusprosessista syntyvästä jätevesivirrasta ennen sen johtamista yhteiseen jätevesien käsittelylaitok- seen; b) yhdestä tai useammasta muusta jätevesivirrasta ennen sen johtamista yhteiseen jätevesien käsittelylaitokseen; c) paikassa, jossa jätevesi poistetaan käsittelyn jälkeen lopulli- sesti poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta. ne lopullisessa Toiminnanharjoittajan on tehtävä tarvittavat ainetaselaskelmat määrittääkseen olevat päästömäärät, joiden voidaan katsoa johtuvan savukaasujen puhdistamisesta syntyvästä jätevedestä, jotta voidaan tarkistaa, noudatetaanko liitteessä IV asetettuja päästöjen raja-arvoja savukaasujen puhdistusprosessissa syntyvän jätevesivirran osalta. jätevesipäästössä Käsittelemättömän sekalaisen yhdyskuntajätteen rinnak- 4. kaispolton osalta raja-arvot määrätään liitteen V mukaisesti eikä liitettä II sovelleta. Liitteessä IV esitettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamiseksi ei missään olosuhteissa saa suorittaa jäteveden laimennusta. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/25 5. Jos liitteessä IV tarkoitettuja epäpuhtauksia sisältävä sa- vukaasujen puhdistuksesta syntyvä jätevesi käsitellään poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen ulkopuolella pelkästään tällaisen jäteveden käsittelyyn tarkoitetussa käsittelylaitoksessa, liittees- sä IV olevia päästöjen raja-arvoja on sovellettava paikassa, jossa jätevesi poistetaan käsittelylaitoksesta. Jos ulkopuolinen käsittelylaitos ei ole tarkoitettu ainoastaan polttamisesta syn- tyvän jäteveden käsittelyyn, toiminnanharjoittajan on suoritet- tava 4 kohdan a, b ja c alakohdassa säädetyt tarvittavat aineta- selaskelmat määrittääkseen ne lopullisessa jätevesipäästössä olevat päästömäärät, joiden voidaan katsoa johtuvan savukaa- sujen puhdistamisesta syntyvästä jätevedestä, jotta voidaan tarkistaa, noudatetaanko liitteessä IV asetettuja päästöjen raja- arvoja savukaasujen puhdistusprosessissa syntyvän jätevesivir- ran osalta. Liitteessä IV esitettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamiseksi ei missään olosuhteissa saa suorittaa jäteveden laimennusta. 6. Luvassa on a) vahvistettava liitteessä IV tarkoitettujen epäpuhtauksien päästöjen raja-arvot 2 kohdan mukaisesti sekä 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttämiseksi; b) määritettävä jäteveden osalta toiminnan valvontaan liit- tyvät parametrit vähintään pH:n, lämpötilan ja virtaaman osalta. luvattomat 7. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset ja niiden jätteiden varastointiin käyttämät alueet on suunniteltava ja niitä on käytettävä siten, että maaperään, pintavesiin ja pohjavesiin joutuvat epäpuh- tauspäästöt yhteisön asiaa lainsäädännössä annettujen säännösten mukaisesti. Varastoka- pasiteettia on oltava myös laitosalueen epäpuhtaille hulevesille taikka vuodoista tai palonsammutustoimista peräisin oleville epäpuhtaille vesille. ja ennalta arvaamattomat koskevassa ehkäistään jotta tällaiset vedet Varastokapasiteetin on oltava riittävä, voidaan tarvittaessa tutkia ja käsitellä ennen niiden poistamista. 8. Jäsenvaltiot voivat asettaa päästöjen raja-arvot polysykli- sille aromaattisille hiilivedyille tai muille epäpuhtauksille, sano- tun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen määräys- ten soveltamista. 9 artikla Polttojäte Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toiminnasta syntyvä polt- tojätteen määrä ja haitallisuus on minimoitava. Silloin, kun tämä on asianmukaista, polttojäte on kierrätettävä välittömästi itse laitoksessa tai sen ulkopuolella asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Kuivan pölymäisen polttojätteen, kuten kattilatuhkan sekä palamiskaasujen käsittelystä syntyvän kuivan polttojätteen, kuljetuksen ja välivarastoinnin on tapahduttava esimerkiksi suljetuissa säiliöissä siten, että estetään kyseisen jätteen joutu- minen ympäristöön. Ennen poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten polttojätteen käsitte- ly- tai kierrätystapojen määrittämistä on tehtävä tarvittavat tutkimukset, jotta voidaan selvittää eri polttojätteiden fysikaali- set ja kemialliset ominaisuudet ja pilaamispotentiaali. Selvityk- sen on koskettava jätteen liukoisen jakeen ja raskasmetallien liukoisen jakeen kokonaismäärää. 10 artikla Valvonta ja seuranta On asennettava mittauslaitteistot ja käytettävä tekniikoi- 1. ta, joilla voidaan seurata poltto- ja rinnakkaispolttoprosessin kannalta merkityksellisiä parametrejä, olosuhteita ja massapi- toisuuksia. 2. Mittausvaatimukset vahvistetaan toimivaltaisen viran- omaisen myöntämässä luvassa tai siihen liittyvissä ehdoissa. Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen seurantaan käy- 3. tettävän automaattisen laitteiston asianmukaista asennusta ja toimintaa on valvottava ja laitteistolle on tehtävä tarkastustesti kerran vuodessa. Kalibrointi on tehtävä rinnakkaismittauksilla viitemenetelmin vähintään kolmen vuoden välein. Toimivaltainen viranomainen vahvistaa näytteenotto- tai 4. mittauspaikkojen sijainnin. 5. Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen määräaikaismit- taukset on tehtävä liitteessä III olevan 1 ja 2 kohdan mukaisesti. 11 artikla Mittausvaatimukset 1. Jäsenvaltioiden on joko lupaehdoin tai yleisin sitovin säännöin huolehdittava siitä, että ilmaa koskevia 2–12 ja 17 kohdan ja vettä koskevia 14–17 kohdan säännöksiä nouda- tetaan. 2. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksessa on tehtävä liit- teen III mukaisesti seuraavat ilmaan joutuvien epäpuhtauksien mittaukset: a) jatkuvat mittaukset seuraavista aineista: NOx, edellyttäen, että vahvistetaan päästöjen raja-arvot, CO, hiukkasten kokonaismäärä, orgaanisen hiilen kokonaismäärä, HCl, HF ja SO2; C 25/26 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 b) c) jatkuvat mittaukset seuraavista prosessin toimintaan liitty- vistä parametreistä: lämpötila uunin sisäseinän läheisyy- destä tai muusta toimivaltaisen viranomaisen hyväk- symästä palamiskammion edustavasta kohdasta sekä savu- kaasun happipitoisuus, paine, lämpötila ja vesihöyrysisältö; raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien mittaukset vähintään kahdesti vuodessa; 12 ensimmäisen käyttökuu- kauden aikana tehdään kuitenkin mittaus vähintään joka kolmas kuukausi. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa mittausten aikavälit siltä osin kuin ne ovat asettaneet päästöjen raja-arvot polysyklisille aromaattisille hiilivedyille tai muil- le epäpuhtauksille. 3. Savukaasujen viipymäaika, vähimmäislämpötila ja hap- pipitoisuus on tarkistettava asianmukaisesti vähintään kerran poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen käyttöönoton aikana ja epäedullisimmiksi ennakoiduissa käyttöolosuhteissa. HF:n jatkuvia mittauksia ei tarvitse tehdä, jos HCl:n 4. käsittelyssä on vaiheita, joilla varmistetaan, ettei HCl:n päästöjen raja-arvo ylity. Tällöin HF-päästöistä tehdään määräaikaismittaukset siten kuin 2 kohdan c alakohdassa on säädetty. 5. Vesihöyrysisällön jatkuvat mittaukset eivät ole tarpeen edellyttäen, että näytteeksi otettu savukaasu kuivataan ennen päästöjen analysointia. 6. Toimivaltainen viranomainen voi myöntämässään lu- vassa sallia, että poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksissa tehdään HCl:sta, HF:sta ja SO2:sta jatkuvien mittauksien sijasta määräai- kaismittaukset siten kuin 2 kohdan c alakohdassa on säädetty, jos toiminnanharjoittaja voi näyttää toteen, että kyseisten epäpuhtauksien päästöt eivät voi missään olosuhteissa ylittää asetettuja päästöjen raja-arvoja. 7. Toimivaltainen viranomainen voi myöntämässään lu- vassa sallia, että raskasmetallien määräaikaismittausten aikavä- liä harvennetaan kahdesta kerrasta vuodessa yhteen kertaan kahdessa vuodessa sekä että dioksiinien ja furaanien määräai- kaismittausten aikaväliä harvennetaan kahdesta kerrasta vuo- dessa yhteen kertaan vuodessa, jos rinnakkaispoltosta tai poltosta syntyvät päästöt ovat alle 50 prosenttia liitteen II tai liitteen V mukaisesti määritetyistä päästöjen raja-arvoista ja jos käytettävissä on 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittuja arviointiperusteita, jotka koskevat täytettäviä vaati- muksia. Näiden arviointiperusteiden on pohjauduttava vähintään toisen alakohdan a ja d alakohdan säännöksiin. Aikavälin harventaminen voidaan sallia 1 päivään tammikuuta 2005 saakka, vaikka kyseisiä arviointiperusteita ei olisikaan käytettävissä edellyttäen, että b) näiden jätteiden osalta on käytettävissä kansallisia laatukri- teerejä, jotka on ilmoitettu komissiolle; c) näiden jätteiden direktiivin rinnakkaispoltto 75/442/ETY 7 artiklassa tarkoitettujen asianmukaisten jätehuoltosuunnitelmien mukaista; on d) e) f) liitteessä II tai toiminnanharjoittaja voi todistaa toimivaltaiselle viran- omaiselle, että päästöt alittavat kaikissa olosuhteissa huo- mattavasti liitteessä V raskasmetalleille, dioksiineille ja furaaneille vahvistetut päästöjen raja-arvot; tämän arvioinnin on perustuttava tietoihin kyseisten jättei- den laadusta ja mainittujen epäpuhtauksien päästöjen mittauksiin; laatukriteerit ja määräaikaismittausten uusi aikaväli on esitetty luvassa; ja tässä kohdassa tarkoitetusta mittausten aikavälistä tehdyt päätökset täydennettyinä tiedoilla kyseessä olevien jättei- den määrästä ja laadusta toimitetaan vuosittain komissiolle. Päästöjen raja-arvojen noudattamisen tarkistamiseksi 8. tehtävien mittausten tulokset on standardoitava seuraavia olosuhteita vastaaviksi ja hapen osalta liitteessä VI tarkoitetun kaavan mukaisesti: a) polttolaitosten savukaasussa: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 11 prosenttia, kuiva kaasu; b) direktiivissä 75/439/ETY määritellyn jäteöljyn polttamisen yhteydessä syntyvässä savukaasussa: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 3 prosenttia, kuiva kaasu; c) jos jätteitä poltetaan tai rinnakkaispoltetaan hapetetussa ilmassa, mittaustulokset voidaan standardoida toimivaltai- sen viranomaisen vahvistaman happipitoisuuden mukaan, jossa on otettu huomioon kunkin yksittäistapauksen eri- tyisolosuhteet; d) rinnakkaispolton osalta mittaustulokset on standardoitava liitteen II mukaisesti laskettavan kokonaishappipitoisuuden mukaan. Jos epäpuhtauksien päästöjä on rajoitettu savukaasun puhdis- tuksella vaarallisia jätteitä käsittelevässä poltto- tai rinnakkais- polttolaitoksessa, tehdään ensimmäisessä alakohdassa säädetty happipitoisuuden standardointi ainoastaan, jos happipitoisuus, joka on mitattu saman ajanjakson aikana kuin epäpuhtauspi- toisuus, on suurempi kuin hapen standardipitoisuus. a) rinnakkaispoltettava tai poltettava jäte muodostuu ainoas- taan sellaisten tavanomaisten jätteiden tietyistä lajitelluista palavista jakeista, jotka eivät sovellu kierrätykseen ja joilla on tiettyjä ominaisuuksia, ja se määritellään tarkemmin d alakohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella; Kaikki mittaustulokset on tallennettava, käsiteltävä ja 9. esitettävä tarkoituksenmukaisella tavalla, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat tarkistaa päättämiensä menettelyjen mu- kaisesti, noudatetaanko sallittuja toimintaa koskevia vaatimuk- sia ja tässä direktiivissä asetettuja päästöjen raja-arvoja. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/27 Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan nou- 10. datettavan, jos a) – yksikään vuorokausikeskiarvo ei ylitä liitteessä V ole- vassa a kohdassa tai liitteessä II vahvistettuja päästöjen raja-arvoja, – 97 prosenttia vuoden aikana mitatuista vuorokausikes- kiarvoista ei ylitä liitteessä V olevan e kohdan ensimmäi- sessä luetelmakohdassa vahvistettua päästön raja-arvoa; b) yksikään puolen tunnin keskiarvoista ei ylitä liitteessä V olevassa b kohdassa olevassa sarakkeessa A vahvistettuja päästöjen raja-arvoja, tai soveltuvissa tapauksissa 97 pro- senttia vuoden aikana mitatuista puolen tunnin keskiar- voista ei ylitä liitteessä V olevan b kohdan sarakkeessa B vahvistettuja päästöjen raja-arvoja; c) yksikään raskasmetalleja sekä dioksiineja ja furaaneja var- ten määritetyn näytteenottoajan keskiarvo ei ylitä liitteessä V olevassa c ja d kohdassa tai liitteessä II vahvistettuja päästöjen raja-arvoja; d) liitteessä V olevan e kohdan toisen luetelmakohdan tai liitteen II säännöksiä noudatetaan. 11. Puolen tunnin ja 10 minuutin keskiarvot määritetään varsinaisen toiminta-ajan kuluessa (lukuun ottamatta käynnis- tys- ja pysäytysvaihetta, jos niiden aikana ei polteta jätettä) mitatuista arvoista, joista on vähennetty liitteessä III olevassa 3 kohdassa tarkoitetut luottamusvälin arvot. Vuorokausikeski- arvot lasketaan näistä vahvistetuista keskiarvoista. Jotta vuorokausikeskiarvo olisi pätevä, vuorokaudessa saadaan hylätä enintään viisi puolen tunnin keskiarvoa jatkuvissa mittauksissa käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huol- lon vuoksi. Vuodessa saadaan hylätä enintään kymmenen vuorokausikeskiarvoa jatkuvissa mittauksissa käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi. Näytteenottoajan keskiarvot sekä HF:n, HCl:n ja SO2:n 12. määräaikaismittausten keskiarvot määritetään 10 artiklan 2 ja 4 kohdan sekä liitteen III vaatimusten mukaisesti. 13. Heti kun yhteisön alueella on käytettävissä sopivia mittaustekniikoita, komissio tekee 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päätöksen ajankohdasta, josta lähtien ilmaan joutuvien raskasmetalli-, dioksiini- ja furaanipäästöjen raja-arvoja koskevia jatkuvia mittauksia on tehtävä liitteen III mukaisesti. Seuraavat mittaukset on tehtävä jäteveden poistopai- 14. kassa: a) edellä 8 artiklan 6 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen parametrien jatkuvat mittaukset; c) 24 tunnin ajan tapahtuvaa poistoa edustavan näytteen vähintään kuukausittaiset, virtaukseen suhteutetut mit- taukset 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista epäpuhtauksis- ta, joiden numerot liitteessä IV ovat 2–10; d) vähintään puolen vuoden välein tapahtuvat dioksiinien ja furaanien mittaukset; 12 ensimmäisen käyttökuukauden aikana tehdään kuitenkin mittaus vähintään joka kolmas kuukausi. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa mittausten aikavälit siltä osin kuin ne ovat asettaneet päästöjen raja-arvot polysyklisille aromaattisille hiilivedyille tai muille epäpuh- tauksille. 15. Käsitellyn jäteveden epäpuhtausmassan seuranta on toteutettava yhteisön lainsäädännön mukaisesti, ja siitä sekä mittausten aikaväleistä on määrättävä luvassa. Veteen joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan nou- 16. datettavan, jos: a) b) suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän (epäpuh- taus 1) osalta 95 prosenttia ja 100 prosenttia mitatuista arvoista ei ylitä vastaavia liitteessä IV vahvistettuja päästöjen raja-arvoja; raskasmetallien (epäpuhtaudet 2–10) osalta enintään yksi mittaus vuodessa ylittää liitteessä IV vahvistetut päästöjen raja-arvot; vaihtoehtoisesti, jos jäsenvaltio säätää useam- masta kuin 20 näytteestä vuodessa, enintään 5 prosenttia kyseisistä näytteistä IV vahvistetut päästöjen raja-arvot; liitteessä ylittää c) dioksiinien ja furaanien (epäpuhtaus 11) osalta kahdesti vuodessa tehtävät mittaukset eivät ylitä liitteessä IV vahvis- tettua päästöjen raja-arvoa. Jos tehdyistä mittauksista käy ilmi, että tässä direktii- 17. vissä ilmalle tai vedelle asetetut päästöjen raja-arvot on ylitetty, toimivaltaisille viranomaisille on viipymättä ilmoitettava asi- asta. 12 artikla Tiedonsaanti ja yleisön osallistuminen Uusia lupia koskevien hakemusten on oltava yleisön saatavilla, jotta se voi esittää niistä huomautuksia ennen kuin toimivaltai- nen viranomainen tekee asiassa päätöksen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/313/ETY (1) ja neuvos- ton direktiivin 96/61/EY säännösten soveltamista. Myös mai- nittu päätös, joka sisältää vähintään jäljennöksen luvasta, ja sen mahdolliset myöhemmät muutokset on annettava yleisön saataville. b) suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän päivittäiset mittaukset pistokokeina; vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voi- vat säätää 24 tunnin ajalta otettujen virtaukseen suhteutet- tujen edustavien näytteiden mittauksista; (1) Neuvoston direktiivi 90/313/ETY, annettu 7 päivänä kesäkuuta 1990, ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta (EYVL L 158, 23. 6. 1990, s. 56), direktiivi sellaisena kuin se on muutettu- na vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. C 25/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 Direktiivin 96/61/EY 15 artiklan 2 kohdan estämättä on yleisöllä oltava yli kolme tonnia tunnissa polttavien poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten osalta oikeus tutustua toiminnanhar- joittajan toimivaltaiselle viranomaiselle vuosittain esittämään kertomukseen, joka koskee laitoksen toimintaa ja seurantaa. 15 artikla Kertomukset 13 artikla Poikkeukselliset käyttöolosuhteet 1. Toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä luvassa puh- distus- tai mittauslaitteiden teknisesti väistämättömistä seiso- jona keista, häiriöistä tai vioista johtuva pisin sallittu aika, säänneltyjen aineiden pitoisuudet ilmaan joutuvissa päästöissä ja puhdistetussa jätevedessä saavat ylittää säädetyt päästöjen raja-arvot. 2. Häiriön tapahtuessa toiminnanharjoittajan on rajoitetta- va toimintaa tai keskeytettävä se mahdollisimman nopeasti, kunnes tavanomainen toiminta voi jatkua. 3. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa tai polttolinjalla ei saa missään olosuhteissa jatkaa jätteenpolttoa keskeytymättä jos päästöjen raja-arvot ylittyvät, sanotun yli neljä tuntia, kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamista; tällaisen toiminnan yhteenlasketun keston on lisäksi oltava alle 60 tuntia vuodessa. Tätä 60 tunnin kestoa sovelletaan koko laitoksen niihin linjoihin, jotka on yhdistetty samaan savukaasujen puhdistuslaitteeseen. Ilmaan joutuvien polttolaitoksen päästöjen hiukkasten 4. kokonaispitoisuus ei saa missään olosuhteissa ylittää arvoa 150 mg/m3 puolen tunnin keskiarvona ilmaistuna; myöskään ilmaan joutuvien CO-päästöjen ja orgaanisen hiilen päästöjen raja-arvot eivät saa ylittyä. Kaikkien muiden 6 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten on täytyttävä. 14 artikla Uudelleentarkastelua koskeva säännös Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä kertomuksen, joka perus- tuu kokemuksiin tämän direktiivin täytäntöönpanosta erityi- sesti uusien laitosten osalta sekä päästöjenvalvontatekniikassa ja jätehuollossa tapahtuneeseen kehitykseen, sanotun kuiten- kaan rajoittamatta direktiivin 96/61/EY säännösten soveltamis- ta. Lisäksi kertomuksen on perustuttava teknologian tason kehitykseen, laitosten toiminnasta saatuihin kokemuksiin ja ympäristövaatimusten kehitykseen. Kertomukseen on tarvit- taessa liitettävä ehdotuksia tämän direktiivin asiaan liittyvien säännösten tarkistamiseksi. Tämän direktiivin täytäntöönpanosta annettavat kertomukset on laadittava neuvoston direktiivin 91/692/ETY 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Ensimmäinen kertomus kos- kee vähintään ensimmäistä. (*) jälkeistä täyttä kolmen vuoden jaksoa, ja sen on oltava direktiivin 94/67/EY 17 artiklassa ja direktiivin 96/61/EY 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen jaksojen mukainen. Komissio laatii tätä varten asianmukaisen kyselylomakkeen sopivana ajankohtana. 16 artikla Direktiivin mukauttaminen tulevaisuudessa Komissio muuttaa 17 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen 10, 11 ja 13 artiklaa sekä liitteitä I ja III niiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen tai uusiin tutkimustu- loksiin, jotka koskevat päästöjen vähentämisestä terveydelle aiheutuvia hyötyjä. 17 artikla Sääntelykomitea 1. Komissiota avustaa sääntelykomitea. 2. Tapauksissa, joissa on viitattu tähän kohtaan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Komitea laatii työjärjestyksensä. 18 artikla Kumoaminen Kumotaan seuraavat säännökset. (**) alkaen: a) direktiivin 75/439/ETY 8 artiklan 1 kohta ja liite; b) direktiivi 89/369/ETY; c) direktiivi 89/429/ETY; d) direktiivi 94/67/EY. (*) Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (**) Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/29 19 artikla Seuraamukset 21 artikla Voimaansaattaminen Jäsenvaltioiden on vahvistettava seuraamukset, joita sovelle- taan tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle viimeistään. (*) sekä niiden mahdollisista myöhemmistä muutoksista mahdollisimman pian. 20 artikla Siirtymäsäännökset 1. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan jo käytössä oleviin laitoksiin. (**) lukien, sanotun kuitenkaan rajoittamat- ta tämän direktiivin liitteissä annettujen erityisten siir- tymäsäännösten soveltamista. Uusien laitosten osalta eli niiden laitosten osalta, jotka 2. eivät ole 3 artiklan 6 kohdassa olevan, jo käytössä olevia poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksia koskevan määritelmän tai tämän artiklan 3 kohdan mukaisia, tätä direktiiviä sovelletaan. (*) lukien 18 artiklassa mainittujen direktiivien sijasta. 3. Kiinteitä tai liikkuvia laitoksia, joiden tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita, ja jotka ovat toimin- nassa, joilla on tarvittaessa yhteisön tällä hetkellä voimassa olevan liansäädännön mukainen lupa ja jotka aloittavat jättei- den rinnakkaispolton viimeistään. (***), on pidettävä jo käytössä olevina rinnakkaispolttolaitoksina. 1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudatta- misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään. (*). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoi- tetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säädökset kirjallisi- na komissiolle. 22 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. jona se julkaistaan 23 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (*) (**) Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (***) Neljä vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. C 25/30 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 LIITE I DIBENTSO-P-DIOKSIINIEN JA DIBENTSOFURAANIEN EKVIVALENTTIKERTOIMET Dioksiinien ja furaanien kokonaispitoisuuksien (toksisuusekvivalentin) määrittämiseksi seuraavien dibentso-p- dioksiinien ja furaanien massapitoisuudet kerrotaan seuraavilla ekvivalenttikertoimilla ennen yhteenlaskua: 2,3,7,8 1,2,3,7,8 1,2,3,4,7,8 1,2,3,6,7,8 1,2,3,7,8,9 – Tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) – Pentaklooridibentsodioksiini (PeCDD) – Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) – Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) – Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 1,2,3,4,6,7,8 – Heptaklooridibentsodioksiini (HpCDD) 2,3,7,8 2,3,4,7,8 1,2,3,7,8 1,2,3,4,7,8 1,2,3,6,7,8 1,2,3,7,8,9 2,3,4,6,7,8 1,2,3,4,6,7,8 1,2,3,4,7,8,9 – Oktaklooridibentsodioksiini (OCDD) – Tetraklooridibentsofuraani (TCDF) – Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) – Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) – Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) – Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) – Oktaklooridibentsofuraani (OCDF) Toksisuus- ekvivalenttikerroin 1 0,5 0,1 0,1 0,1 0,01 0,001 0,1 0,5 0,05 0,1 0,1 0,1 0,1 0,01 0,01 0,001 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/31 LIITE II Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvojen määrittäminen jätteiden rinnakkaispoltolle Seuraavaa kaavaa (sekoitussääntö) on sovellettava siinä tapauksessa, että tämän liitteen taulukoissa ei ole esitetty erityistä kokonaispäästöjen raja-arvoa C. Jätteiden kullekin rinnakkaispoltossa syntyvän savukaasun sisältämälle epäpuhtaudelle sekä hiilimonoksidille määritetään raja-arvo seuraavasti: Vjäte × Cjäte + Vprosessi × Cprosessi Vjäte + Vprosessi = C Vjäte: pelkästään jätteenpoltosta syntyvän savukaasun volyymi, joka määritetään sen jätteen perusteella, jonka luvassa määritetty lämpöarvo on pienin tässä direktiivissä vahvistettujen olosuhteiden mukaisesti standardoituna. Cjäte: Vprosessi: Cprosessi: C: Jos vaarallisten jätteiden polttamisen seurauksena syntyvä lämmönluovutus on alle 10 prosenttia laitoksen lämmön kokonaisluovutuksesta, Vjäte on laskettava (käsitteellisestä) määrästä jätettä, joka poltettuna vastaisi 10 prosentin lämmön luovutusta lämmön kokonaisluovutuksen ollessa määrätty. jätteenpolttoon tarkoitetuille laitoksille liitteessä V vahvistetut päästöjen raja-arvot asiaankuuluvien epäpuhtauksien ja hiilimonoksidin osalta. laitosprosessista, mukaan lukien laitoksessa tavanomaisesti käytettyjen sallittujen polttoaineiden (lukuun ottamatta jätteitä) polttaminen, syntyvän savukaasun volyymi, joka määritetään niiden happisisältöjen perusteella, joiden mukaan päästöt on standardoitava yhteisön tai kansallisten säännösten mukaisesti. Jos säännökset puuttuvat näiden laitosten osalta, käytetään sellaisen savukaasun todellista happisisältöä, jota ei ole laimennettu lisäämällä siihen prosessin kannalta tarpeetonta ilmaa. Muiden olosuhteiden mukaisesti tapahtuvasta standardoinnista säädetään tässä direktiivissä. tämän liitteen taulukoissa tietyille teollisuusaloille asetetut päästöjen raja-arvot, tai jos tällainen taulukko tai tällaiset raja-arvot puuttuvat, sellaisten laitosten savukaasussa esiintyvien asianomaisten epäpuhtauksien ja hiilimonoksidin päästöjen raja-arvot, jotka ovat kyseisiä laitoksia koskevien kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisia, kun niissä poltetaan tavanomai- sesti sallittuja polttoaineita (lukuun ottamatta jätteitä). Jos tällaisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei ole, käytetään luvassa asetettuja päästöjen raja-arvoja. Jos tällaisia luvassa asetettuja päästöjen raja-arvoja ei ole, käytetään todellisia massapitoisuuksia. tämän liitteen taulukoissa tietyille teollisuusaloille ja tietyille epäpuhtauksille asetetut kokonaispääs- töjen raja-arvot ja happipitoisuus tai jos tällainen taulukko tai tällaiset raja-arvot puuttuvat, CO:n ja asianomaisten epäpuhtauksien kokonaispäästöjen raja-arvot, joilla korvataan tämän direktiivin erityisliitteissä asetetut päästöjen raja-arvot. Kokonaishappipitoisuus, jolla korvataan standardisoin- jossa nin perustana oleva happipitoisuus, määritetään edellä tarkoitetun pitoisuuden pohjalta, otetaan huomioon osavolyymit. Jäsenvaltiot voivat antaa tässä liitteessä säädettyjä poikkeuksia koskevia säännöksiä. II. 1 Jätteiden rinnakkaispolttoon käytettäviä sementtiuuneja koskevat erityissäännökset Vuorokausikeskiarvot ja muut mittausvaatimukset 7 artiklan mukaan. Kaikki arvot mg (dioksiinit ja furaanit ng/m3:na). Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan m3:na ainoastaan vuorokausikeskiarvojen laskemiseen. (jatkuvien mittauksien osalta). Näytteenottoajat Päästöjen raja-arvojen noudattamisen tarkistamiseksi tehtävien mittausten tulokset standardisoidaan seuraavia olosuhteita vastaaviksi: lämpötila 273 K, paine 101,3, kPa, happipitoisuus 10 %, kuiva kaasu. C 25/32 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 II. 1. 1 C – kokonaispäästöjen raja-arvot Epäpuhtaus Hiukkasten kokonaismäärä HCl HF NOx Cd + Tl Hg Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V Dioksiinit ja furaanit C 30 10 1 800 0,05 0,05 0,5 0,1 Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka NOx-päästöjä koskevia poikkeuksia alle kolme tonnia jätettä tunnissa polttavien, jo käytössä olevien märkämenetelmällä toimivien sementtiuunien tai sementtiuunien osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan NOx-kokonaispäästöjen raja-arvoksi enintään 1 200 mg/m3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka hiukkaspäästöjä koskevia poikkeuksia alle kolme tonnia jätettä tunnissa polttavien sementtiuunien osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan kokonaispäästö- jen raja-arvoksi enintään 50 mg/m3. II. 1. 2 C – SO2:n ja orgaanisen hiilen kokonaispäästöjen raja-arvot Epäpuhtaus SO2 TOC C 50 10 Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia näistä päästöjen raja-arvoista tapauksissa, joissa orgaaninen hiili ja SO2 eivät synny jätteenpoltosta. II. 1. 3 CO-päästöjen raja-arvot Toimivaltainen viranomainen voi asettaa CO-päästöjen raja-arvot. II. 2 Jätteiden rinnakkaispolttoon käytettäviä polttolaitoksia koskevat erityissäännökset II. 2. 1 Vuorokausikeskiarvot Jos suurten polttolaitosten osalta asetetaan tiukempia päästöjen raja-arvoja yhteisön tulevan lainsäädännön mukaisesti, viimeksi mainitulla korvataan kyseisten laitosten ja epäpuhtauksien osalta seuraavissa taulukoissa esitetyt päästöjen raja-arvot (Cprosessi) sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 88/609/ETY säännösten soveltamista. Tässä tapauksessa seuraavia taulukoita on mukautettava näihin tiukempiin päästöjen raja-arvoihin viipymättä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan ainoastaan vuorokausikeskiarvojen laskemiseen. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/33 Cprosessi: Cprosessi kiinteiden polttoaineiden osalta mg/Nm3:na (O2-pitoisuus 6 %): Epäpuhtaus < 50 MWth 50 – 100 MWth 100 – 300 MWth > 300 MWth SO2 kiinteät polttoai- neet yleensä Kotimaiset polttoaineet 850 850–200 (lineaarinen vähennys 100:sta 300 MWth:iin) 200 tai rikinpoistoaste ≥ 90 % rikinpoistoaste ≥ 92 % rikinpoistoaste ≥ 95 % tai tai NOx Hiukkaset 50 400 50 300 30 200 30 Tammikuun 1 päivään 2007 saakka NOx-päästöjen raja-arvoa ei sovelleta laitoksiin, ainoastaan vaarallisia jätteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä. joissa rinnakkaispoltetaan Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka NOx- ja SO2-päästöjä koskevia poikkeuksia leijukerrosteknologiaa ja kiinteitä polttoaineita käyttävien jo käytössä olevien 100–300 MWth:n rinnakkaispolttolaitosten osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan Cprosessi-arvoksi enintään350 mg/Nm3 NOx-päästö- jen osalta ja enintään 850–400 mg/Nm3 (lineaarinen vähennys 100:sta 300 MWth:iin) SO2-päästöjen osalta. Cprosessi biomassan osalta mg/Nm3:na (O2-pitoisuus 6 %): ’Biomassalla’ tarkoitetaan tuotteita, jotka muodostuvat kokonaan tai osittain maa- tai metsätaloudesta peräisin olevasta kasviaineksesta, jota voidaan käyttää sen energiasisällön hyödyntämiseen, sekä 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan i–iv alakohdassa lueteltuja jätteitä. Epäpuhtaus < 50 MWth 50 – 100 MWth 100 – 300 MWth > 300 MWth SO2 NOx Hiukkaset 50 200 350 50 200 300 30 200 300 30 Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka NOx-päästöjä koskevia poikkeuksia leijukerrosteknologiaa käyttävien ja biomassaa polttoaineena käyttävien jo käytössä olevien 100–300 MWth:n rinnakkaispolttolaitosten osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan Cprosessi-arvoksi enintään 350 mg/Nm3. Cprosessi nestemäisten polttoaineiden osalta mg/Nm3:na(O2-pitoisuus 3 %): Epäpuhtaus < 50 MWth 50 – 100 MWth 100 – 300 MWth > 300 MWth SO2 NOx Hiukkaset 50 850 400 50 850–200 (lineaarinen vähennys 100:sta 300 MWth:iin) 300 30 200 200 30 C 25/34 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 II. 2. 2 C – kokonaispäästöjen raja-arvot C mg/Nm3:na (O2-pitoisuus 6 %). Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epäpuhtaus Cd + Tl Hg Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V C 0,05 0,05 0,5 C ng/Nm3:na (O2-pitoisuus 6 %). Vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epäpuhtaus Dioksiinit ja furaanit C 0,1 II. 3 Kohtien II. 1 tai II. 2 alaan kuulumattomia, jätteiden rinnakkaispolttoon käytettäviä teollisuusaloja koskevat erityissäännökset II. 3. 1 C – kokonaispäästöjen raja-arvot C ng/Nm3:na. Vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epäpuhtaus Dioksiinit ja furaanit C 0,1 C mg/Nm3:na. Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epäpuhtaus Cd + Tl Hg C 0,05 0,05 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/35 LIITE III MITTAUSTEKNIIKAT 1. Ilman ja veden epäpuhtauksien pitoisuuksien määrittämiseksi suoritettavien mittausten on oltava edustavia. 2. Kaikkien epäpuhtauksien, myös dioksiinien ja furaanien, näytteenotto ja analyysi sekä automaattisten mittausjär- jestelmien kalibrointiin käytettävät vertailumittaukset on suoritettava CEN-standardien mukaisesti. Jos CEN-stan- dardeja ei ole käytettävissä, on sovellettava ISO-standardeja, kansallisia standardeja tai kansainvälisiä standardeja, joilla varmistetaan vastaavaa tieteellistä tasoa olevat tiedot. 3. Yksittäisten mitattujen tulosten 95 prosentin luottamusvälin arvot eivät saa ylittää seuraavia prosenttiosuuksia päivittäisistä päästöjen raja-arvoista: Hiilimonoksidi: Rikkidioksidi: Typpidioksidi: Hiukkasten kokonaismäärä: Orgaanisen hiilen kokonaismäärä: Kloorivety: Fluorivety: 10 % 20 % 20 % 30 % 30 % 40 % 40 % C 25/36 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 SAVUKAASUJEN PUHDISTUKSESTA SYNTYVA¨ A¨ N JA¨ TEVETEEN SOVELLETTAVAT PA¨ A¨ STO¨ JEN RAJA-ARVOT LIITE IV Epäpuhtaudet Direktiivissä 91/271/ETY määritelty suspendoidun kiintoaineksen koko- naismäärä Päästöjen raja-arvot massapitoisuuksina suodatta- mattomien näytteiden osalta 95 % 100 % 30 mg/l 45 mg/l Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (Tl) Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijynä (Pb) Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelinä (Ni) Sinkki ja sen yhdisteet puhtaana sinkkinä (Zn) Dioksiinit ja furaanit liitteen I mukaisesti määritettyjen yksittäisten dioksiinien ja furaanien summana 0,03 mg/l 0,05 mg/l 0,05 mg/l 0,15 mg/l 0,2 mg/l 0,5 mg/l 0,5 mg/l 0,5 mg/l 1,5 mg/l 0,3 mg/l 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. Toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 päivään tammikuuta 2008 saakka sallia jo käytössä oleville jätteenpolttolaitoksil- le suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärää koskevia poikkeuksia edellyttäen, että luvan mukaisesti 80 prosenttia mitatuista arvoista ei ole suurempi kuin 30 mg/l ja että mikään niistä ei ole suurempi kuin 45 mg/l. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/37 LIITE V ILMAAN JOUTUVIEN PA¨ A¨ STO¨ JEN RAJA-ARVOT a) Vuorokausikeskiarvot Hiukkasten kokonaismäärä Kaasumaiset ja höyrymäiset orgaaniset aineet orgaanisen hiilen kokonaismääränä Kloorivety (HCI) Fluorivety (HF) Rikkidioksidi (SO2) 10 mg/m3 10 mg/m3 10 mg/m3 1 mg/m3 50 mg/m3 Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO2) typpidioksidina sellaisten jo käytössä olevien polttolaitosten, joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia/tunti, ja uusien polttolaitosten osalta 200 mg/m3 (*) Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO2) typpidioksidina sellaisten ja käytössä olevien polttolaitosten osalta, joiden nimelliskapasiteetti on enintään 6 tonnia/tunti 400 mg/m3 (*) (*) Tammikuun 1 päivään 2007 saakka tätä NOX-päästöjen raja-arvoa ei sovelleta laitoksiin, joissa poltetaan ainoastaan vaarallisia jätteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia NOX-päästöjä koskevia poikkeuksia sellaisten jo käytössä olevien polttolaitosten osalta, — joiden nimelliskapasiteetti on enintään 6 tonnia tunnissa, edellyttäen että luvassa asetetaan vuorokausikeskiar- vojen ylärajaksi 500 mg/m3, 1 päivään tammikuuta 2008 saakka, — joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia tunnissa ja enintään 16 tonnia tunnissa edellyttäen, että luvassa asetetaan vuorokausikeskiarvojen ylärajaksi 400 mg/m3, 1 päivään tammikuuta 2010 saakka, — joiden nimelliskapasiteetti on yli 16 tonnia mutta alle 25 tonnia tunnissa ja jotka eivät aiheuta päästöjä veteen, edellyttäen, että luvassa asetetaan vuorokausikeskiarvojen ylärajaksi 400 mg/m3, 1 päivään tammikuuta 2008 saakka. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka hiukkaspäästöjä koskevia poikkeuk- sia jo käytössä olevien polttolaitosten osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan vuorokausikeskiarvojen ylärajaksi 20 mg/m3. b) Puolen tunnin keskiarvot: Hiukkasten kokonaismäärä Kaasumaiset naismääränä ja höyrymäiset orgaaniset aineet orgaanisen hiilen koko- Kloorivety (HCl) Fluorivety (HF) Rikkidioksidi (SO2) (100 %) A (97 %) B 30 mg/m3 10 mg/m3 20 mg/m3 10 mg/m3 60 mg/m3 10 mg/m3 4 mg/m3 2 mg/m3 200 mg/m3 50 mg/m3 Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO2) typpidioksidina sellaisten jo käytössä olevien polttolaitosten, joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia/ tunti, ja uusien polttolaitosten osalta 400 mg/m3(*) 200 mg/m3(*) (*) Tammikuun 1 päivään 2007 saakka tätä NOX-päästöjen raja-arvoa ei sovelleta laitoksiin, vaarallisia jätteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä. joissa poltetaan ainoastaan C 25/38 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2010 saakka NOX-päästöjä koskevia poikkeuksia sellaisten jo käytössä olevien polttolaitosten osalta, joiden nimelliskapasiteetti on 6–16 tonnia tunnissa edellyttäen, että puolen tunnin keskiarvo ei ole suurempi kuin 600 mg/m3 sarakkeen A osalta tai suurempi kuin 400 mg/m3 sarakkeen B osalta. c) Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (TI) Yhteensä 0,05 mg/m3 Yhteensä 0,1 mg/m3 (*) Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) 0,05 mg/m3 0,1 mg/m3 (*) Antimoni ja sen yhdisteet puhtaana antimonina (Sb) Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijynä (PB) Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) Koboltti ja sen yhdisteet puhtaana kobolttina (Co) Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) Mangaani ja sen yhdisteet puhtaana mangaanina (Mn) Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelinä (Ni) Vanadiini ja sen yhdisteet puhtaana vanadiinina (V) Yhteensä Yhteensä 0,5 mg/m3 1 mg/m3 (*) (*) Tammikuun 1 päivään 2007 saakka keskiarvot jo käytössä oleville laitoksille, joille on myönnetty toimintalupa ennen 31 päivää joulukuuta 1996 ja joissa poltetaan ainoastaan vaarallisia jätteitä. Nämä keskiarvot koskevat sekä kyseisten raskasmetallien että niiden yhdisteiden kaasumaisia ja höyrymäisiä päästöjä. d) Keskiarvot on mitattava vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin pituisen näytteenottojakson aikana. Päästöraja viittaa dioksiinien ja furaanien kokonaispitoisuuteen, joka määritetään toksisuusekvivalentteina liitteen I mukaisesti. Dioksiinit ja furaanit 0,1 ng/m3 e) Seuraavat hiilimonoksidipitoisuuksien (CO) raja-arvot eivät saa ylittyä (lukuun ottamatta käynnistys- ja pysäytysvaihetta) palamiskaasuissa: — 50 milligrammaa/m3 palamiskaasua vuorokausikeskiarvona, — 150 milligrammaa/m3 palamiskaasua vähintään 95 prosentissa kaikista 10 minuutin keskiarvoina määrite- tyistä mittauksista tai 100 mg/m3 palamiskaasua kaikissa puolen tunnin keskiarvoina määritetyissä mittauk- sissa minkä tahansa 24 tunnin jakson aikana. Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia leijukerrostekniikkaa käyttäville polttolaitoksille edellyt- täen, että luvassa sallittava hiilimonoksidin (CO) päästöjen raja-arvo on enintään 100 mg/m3 tuntikeskiarvona. f) Jäsenvaltiot voivat antaa tässä liitteessä säädettyjä poikkeuksia koskevia sääntöjä. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/39 KAAVA, JOLLA LASKETAAN PA¨ A¨ STO¨ PITOISUUS HAPPIPITOISUUDEN PROSENTTIOSUUDEN OL- LESSA STANDARDIN MUKAINEN LIITE VI ES = 21 − OS 21 − OM × EM ES = laskettu päästöpitoisuus happipitoisuuden prosenttiosuuden ollessa standardin mukainen EM = mitattu päästöpitoisuus OS = standardin mukainen happipitoisuus OM = mitattu happipitoisuus C 25/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio lähetti neuvostolle 24. marraskuuta 1997 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi vaarallis- ten jätteiden polttamisesta annetun direktiivin 94/67/EY muuttamisesta(1) ja 29. lokakuuta 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi jätteenpoltosta (2). Molemmat ehdotukset perustuivat perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohtaan. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 14. huhtikuuta 1999, ja se vahvistettiin yhteispäätösme- lausuntonsa direktiivin 94/67/EY muuttamista ja jätteenpolttoa koskevasta ehdotuksesta nettelyssä (3). Talous- ja sosiaalikomitea antoi koskevasta ehdotuksesta 29. huhtikuuta 1998 (4) 25. helmikuuta 1999 (5), ja alueiden komitea antoi lausuntonsa 10. maaliskuuta 1999 (6). 3. Komissio antoi kyseisten lausuntojen perusteella neuvostolle muutetun ehdotuksen 13. heinäkuu- ta 1999. 4. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 25. marraskuuta 1999 perustamissopimuksen 251 artiklan (entinen 189 b artikla) 2 kohdan mukaisesti. II TAVOITE Direktiivin tavoitteena on ehkäistä, tai silloin kun se ei ole käytännössä mahdollista, vähentää mahdollisimman suurelta osalta vaarallisten ja muiden jätteiden poltosta ja rinnakkaispoltosta ympäristölle aiheutuvia mahdollisia haittoja, erityisesti ilmaan, maaperään sekä pinta- ja pohjavesiin joutuvien päästöjen aiheuttamaa pilaantumista ja tästä ihmisten terveydelle aiheutuvia riskejä. Tavoitteeseen olisi päästävä asettamalla jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksille koko yhteisössä tiukat toimintaedellytykset ja tekniset vaatimukset sekä päästöraja-arvot myös jätteitä koskevan direktiivin 75/442/ETY vaatimusten noudattamiseksi ja tarkemmin siten, että jäsenvaltiot edistävät jätteiden syntymisen ehkäisemistä, vähentämistä, uusiokäyttöä, käyttöä energianlähteenä tai hävittä- mistä niin, ettei ihmisten terveyttä vaaranneta eikä käytetä ympäristölle mahdollisesti vahingollisia menetelmiä tai prosesseja. Ehdotetun direktiivin tarkoituksena on erityisesti — saattaa yhdyskuntajätteen polttoa koskeva yhteisön voimassa oleva lainsäädäntö ajan tasalle sellaisten seikkojen kuin tekniikan kehityksen mukaisesti, — ulottaa yhteisön voimassa oleva lainsäädäntö koskemaan kaikentyyppisen jätteen sekä polttoa että rinnakkaispolttoa, — vähentää merkittävästi raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien päästöjä, — vahvistaa päästöraja-arvot poistokaasujen puhdistuksesta syntyville jätevesipäästöille ja — hyödyntää polttoprosessissa syntyvä lämpö ja minimoida siinä muodostuvat jäämät mahdollisim- man suuressa määrin. (1) EYVL C 13, 17. 1. 1998, s. 6. (2) EYVL C 372, 2. 12. 1998, s. 11. (3) EYVL C 219, 30. 7. 1999, s. 249 ja EYVL C 279, 1. 10. 1999, s. 274. (4) EYVL C 214, 10. 7. 1998. (5) EYVL C 116, 28. 4. 1999, s. 40. (6) EYVL C 198, 14. 7. 1999, s. 37. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/41 III YHTEISEN KANNAN ERITTELYA¨ (1) Neuvoston yhteisessä kannassa noudatetaan yleensä komission ehdottamaa lähestymistapaa, mutta siihen on lisätty joitakin säännöksiä joko sen vahvistamiseksi tai selventämiseksi. Euroopan parlamentin pyynnöstä neuvosto päätti myös yhdistää — voimassa olevan direktiivin vaarallisten jätteiden polttamisesta, — komission ehdotuksen direktiivin muuttamisesta (jossa vahvistetaan päästöraja-arvot ja niihin liittyvät edellytykset jäteveden käsittelyssä) ja — komission ehdotuksen jätteenpoltosta, jotta toisaalta vahvistettaisiin yhdyskuntajätteen polttamis- ta koskevan voimassa olevan lainsäädännön säännöksiä ja toisaalta saatettaisiin se koskemaan jätteitä, jotka eivät kuulu vaarallisten jätteiden polttamista koskevan voimassa olevan direktiivin soveltamisalaan. Yhdistämisen osalta ja ellei vaarallisten jätteiden polttamisesta johtuvien typpioksidi- ja raskasmetal- lipäästöjen erityisestä siirtymäkaudesta muuta johdu, neuvosto hyväksyi samojen päästöraja-arvojen soveltamisen vaarallisiin ja tavanomaisiin jätteisiin. Vaarallisten jätteiden vastaanoton ja varastoinnin osalta pidetään kuitenkin voimassa tiukemmat säännökset. A. Komission muutettu ehdotus Neuvosto hyväksyi joko kokonaan tai osittain sekä joissakin tapauksissa epäsuorasti kaikki paitsi kaksi (tarkistuksen 24 loppuosa ja tarkistus 64) komission hyväksymistä Euroopan parlamentin 18 tarkistuksesta (joista kahdeksan liittyi yhdistämiseen). Lisäksi neuvosto sisällytti yhteiseen kantaansa kokonaan tai osittain kuusi muuta tarkistusta, jotka eivät kuuluneet komission muutettuun ehdotukseen, sekä kaksi komission vain osittain hyväksymien tarkistusten lisäosaa. Kyseessä ovat tarkistukset nro 8 (vain osittain eli viittaus jätteitä koskevaan direktiiviin), 9 (loppuosa eli tutkimukseen ja kehittämiseen käytettävien koelaitosten poissulkeminen, säilyttäen kuitenkin korkeampi alaraja), 16 (sisältyy epäsuorasti johdanto-osan 13 kappaleeseen), 56 (eli mukaan lukien Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset aikaisempaan 4 ja 5 kohtaan, jotka ovat nyt 4 ja 2 kohta), 57 (liittyen liitteessä IV oleviin päästöraja-arvoihin), 58 (ensimmäinen osa: lisätään ”pH”), 30 (toinen osa lukuun ottamatta yli kolme tonnia tunnissa polttavia laitoksia) ja 43 (osittain eli tarkoitetun prosessin ja vahvistetun päästöraja-arvon osalta). B. Neuvoston lisäämät uudet säännökset 2 artikla – Soveltamisala Neuvosto päätti, että elintarviketeollisuuden kasviperäisiä jätteitä ja korkkijätteitä on asianmukaista pitää biomassana ja jätti ne näin ollen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. 3 artikla – Määritelmät — v a a r a l l i n e n j ä t e : Neuvosto katsoo, että vaarallisia jätteitä koskevan voimassa olevan direktiivin mukaisen määritelmän teksti on perusteltua säilyttää eikä sitä ole tarpeen muuttaa. (1) Johdanto-osan kappaleiden, artiklojen ja liitteiden numerointi on yhteisen kannan mukainen. C 25/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 — ” s e k a l a i n e n y h d y s k u n t a j ä t e ” : Neuvosto piti parempana lisätä tällainen määritelmä 7 artiklan 4 kohta huomioon ottaen. — r i n n a k k a i s p o l t t o l a i t o s : Neuvosto lisäsi — jätteiden polttamisen käsitteen niiden käsittelemiseksi (direktiivissä 75/442/ETY käytetyssä merkityksessä), — lauseen sen varmistamiseksi, että rinnakkaispolttolaitoksen pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa aineellisia tuotteita tai energiaa. — j o k ä y t ö s s ä o l e v a j ä t t e i d e n p o l t t o l a i t o s : Neuvosto tarkensi määritelmää lupamenettelyn vaiheen mukaan. — n i m e l l i s k a p a s i t e e t t i : Neuvosto lisäsi määritelmän selventääkseen liitteen V a ja b kohdassa eriteltyjen päästöjen raja-arvojen soveltamiseksi tehtävää laskelmaa. 4 artikla – Luvan hakeminen ja myöntäminen Neuvosto lisäsi säännökset — kohtaan 6: jäsenvaltiot voivat halutessaan laatia luettelon luvassa mainittavista jätetyypeistä, joita voidaan rinnakkaispolttaa tällaisten laitosten määritellyissä luokissa, — kohtaan 8: lupaa on mukautettava IPPC-direktiivin 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jos tavanomaista jätettä polttavan laitoksen toiminnanharjoittaja suunnittelee myös vaarallisen jätteen polton aloittamista. 6 artikla – Toimintaedellytykset Neuvosto — vahvisti 2 kohtaa lisäämällä siihen vaarallisen jätteen rinnakkaispolttoa koskevia edellytyksiä, ja — lisäsi kolme kohtaa: — 4 kohta: nykyisiä kuorikattiloita koskeva poikkeuslauseke, — 7 kohta: säännös, jolla turvataan tartuntavaarallisen kliinisen jätteen käsittely, — 8 kohta: säännös, jolla varmistetaan, että pätevän luonnollisen henkilön on hoidettava laitosta. 8 artikla – Savukaasujen puhdistuksesta syntyvät jätevesipäästöt Neuvosto tarkensi, että direktiiviehdotuksen ja siinä tarkoitettujen prosessien yhteydessä käsi- teltävällä jätevedellä tarkoitetaan vain savukaasujen puhdistuksesta syntyvää jätevettä. 28. 1. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 25/43 Lisäksi neuvosto tähdensi, että jos jätevesi käsitellään laitoksen ulkopuolella (ks. uusi 5 kohta), siinä olisi noudatettava tiukkoja edellytyksiä, esimerkiksi kiellettävä laimennus. Neuvosto myös lisäsi valinnaisen säännöksen, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat asettaa päästöjen raja-arvot polysyklisille aromaattisille hiilivedyille (PAH) tai muille epäpuhtauksille. 11 artikla – Mittausvaatimukset Neuvosto lisäsi ilman osalta saman valinnaisen lausekkeen kuin veden osalta (8 artiklassa), jonka mukaan jäsenvaltiot voivat asettaa päästöjen raja-arvot PAH:eille tai muille epäpuhtauksille. Lisäksi neuvosto lisäsi toisenkin valinnaisen lausekkeen (vrt. 7 kohta), jonka mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luvan raskasmetallien sekä dioksiinien ja furaanien määräaikaismittaus- ten harventamiseen, mutta vain hyvin tiukoin edellytyksin (esim. päästöjen olisi alitettava huomattavasti liitteissä II tai V vahvistetut päästöjen raja-arvot). Vuoden 2005 jälkeen tällaiset poikkeusluvat voidaan kuitenkin sallia vain, jos päästöt alittavat raja-arvot 50 prosentilla ja jos direktiivissä säädetyn komiteamenettelyn mukaisesti on kehitetty erityisiä perusteita. Huomatta- koon kuitenkin, että uusi kohta on nähtävä yhteydessä 13 kohtaan. Neuvosto lisäsi 10 kohtaan liitteen V e kohdassa mainittua hiilimonoksidipäästöjen raja-arvoa koskevan 97 prosentin vuorokausikeskiarvon vuoden aikana. 16 kohdassa (ja vastaavassa liitteessä IV) on muutettu noudattamista koskevia lukuja ja veteen joutuvien päästöjen raja-arvoja vaihtoehdon tarjoamiseksi sekä suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän että raskasmetallien osalta. 14 artikla – Tarkistuslauseke Neuvosto lisäsi tarkistuslausekkeen, jossa komissiota pyydetään antamaan ennen vuoden 2008 loppua kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotetun direktiivin soveltamisesta ja sen täytäntöönpanon jälkeen saaduista kokemuksista ja tapahtuneesta edistyksestä ja liittämään siihen tarvittaessa tarkistamista koskevia ehdotuksia. 15 artikla – Kertomukset Neuvosto pyysi komissiota laatimaan asianmukaisen kyselylomakkeen sopivana ajankohtana. 16 artikla – Direktiivin mukauttaminen tulevaisuudessa Koska jotkut ehdotetun direktiivin liitteistä ovat luonteeltaan poliittisia (esim. liitteet II, IV ja V), neuvosto katsoo, että niiden mahdollisen tulevan mukauttamisen olisi tapahduttava yhteis- päätösmenettelyn mukaisesti. 20 artikla – Siirtymäsäännökset Neuvosto lisäsi uuden 3 kohdan sen selventämiseksi, että tuotteita tai energiaa tuottavia laitoksia, jätteiden joilla on tarvittaessa yhteisön lainsäädännön mukainen lupa ja jotka aloittavat rinnakkaispolton neljän vuoden kuluessa direktiivin voimaantulosta, on pidettävä jo käytössä olevina rinnakkaispolttolaitoksina. C 25/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 28. 1. 2000 Liite II Sen sijaan, että olisi muuttanut komission ehdottamia päästöjen raja-arvoja, neuvosto päätti tiettyjen laitosten kustannus-hyötynäkökohtiin liittyvien vaikeuksien vuoksi joukosta poikkeuslau- sekkeita, jotka ovat ajallisesti rajoitettuja ja jotka koskevat joko tietyn tyyppisiä nykyisiä prosesseja tai kapasiteetiltaan määrätynlaisia laitoksia. Neuvosto myös lisäsi yhteyttä direktiiviin 88/609/ETY selventävän lausekkeen (kohta II. 2. 1), joka koskee suuria polttolaitoksia ja niitä koskevaa mahdollista tulevaa lainsäädäntöä, sekä biomassan määritelmän käytettäviksi sallittujen ”polttoai- neiden” tyyppien selventämiseksi. Liite IV – Savukaasujen puhdistuksesta syntyvään jäteveteen sovellettavat päästöjen raja-arvot Neuvosto katsoo, että komission lähestymistavan noudattamisen sijasta tässä liitteessä — olisi vahvistettava eri tekijöiden yksittäiset päästöjen raja-arvot eikä raskasmetallien koko- naispäästöjen raja-arvoja; joitakin saastuttavien ominaisuuksiensa kannalta vähämerkityksi- sempiä on poistettu (Sb, Co, Mn ja V), — suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän osalta mahdollisuus valita kahden arvon välillä ja lisäksi yhdistettynä poikkeuslausekkeeseen on toteutettavuuden kannalta realistisempi direktiivin 91/271/ETY mukainen, — dioksiineille ja furaaneille olisi asetettava ehdotettua alhaisempi arvo (0,3 ng/l). Liite V – Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot Neuvosto ei muuttanut komission ehdottamia päästöraja-arvoja, mutta lisäsi jo käytössä olevia laitoksia koskevia poikkeuslausekkeita typpioksidien ja hiukkaspäästöjen osalta tietyissä aikarajoissa ja/tai kapasiteetin mukaan. Liite VI – Kaava, jolla lasketaan päästöpitoisuus happipitoisuuden ollessa vakio Neuvosto lisäsi tämän vakioidun kaavan helpottaakseen 11 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun päästöpitoisuuden laskemista happipitoisuuden ollessa vakio. Komissio on hyväksynyt neuvoston vahvistaman yhteisen kannan