title: Komission asetus (EY) N:o 2342/1999, annettu 28 päivänä lokakuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta

eurovoc_concepts:
administrative formalities
agricultural guidance
beef
common organisation of markets
slaughter premium

text: L 281/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999, annettu 28 päivänä lokakuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka 4) ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjeste- lystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 8 kohdan, 5 artiklan 5 kohdan, 6 artiklan 7 kohdan, 7 artiklan 5 kohdan, 8 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 4 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 5 kohdan, 20 artiklan, 23 artiklan 3 kohdan ja 50 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: 1) 2) 3) Neuvoston asetuksella (ETY) N:o 805/68 (2) perustettu palkkiojärjestelmä on korvattu asetuksella (EY) N:o 1251/1999. Uuden järjestelmän huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 3886/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1410/1999 (4), näiden laadittava muutosten johdosta olisi selkeyden vuoksi uudelleen asetuksen (ETY) N:o 3886/92 säännökset. ja Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3—25 artiklassa tarkoi- tettuihin palkkio- ja tukijärjestelmiin olisi sovellettava tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä 27 päivänä marras- kuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o jäljempänä ’yhdennetty järjestelmä’, sellai- 3508/92 (5), sena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1036/1999 (6). Sen vuoksi tämän asetuksen säännökset olisi joita ei ole ratkaistu laaja-alaisesti yhdennetyn järjestelmän puit- teissa. rajattava koskemaan kysymyksiä, Alueellisen enimmäismäärän ja eläintiheyden tavoit- teiden vuoksi eläimet, joihin niitä on sovellettu, eivät voi enää kuulua saman ikäryhmän erityispalkkiohakemuk- seen. Kausiporrastuspalkkion osalta tällaisia eläimiä on joista on myönnetty erityispalkkio. pidettävä eläiminä, (1) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 21. (2) EYVL L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (3) EYVL L 391, 31. 12. 1992, s. 20. (4) EYVL L 164, 30. 6. 1999, s. 53. (5) EYVL L 355, 5. 12. 1992, s. 1. (6) EYVL L 127, 21. 5. 1999, s. 4. ja Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädetään, että jokaisella urospuolisella naudalla on oltava teurastukseen tai vientiin asti nauta- eläinten tunnistus- rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 (7) mukainen passi tai vastaava hallinnollinen asiakirja. Olisi säädettävä, että mainittu hallinnollinen asiakirja laaditaan ja jäsenvaltioiden vahvistetaan Eri erityisten hallinto- ja valvontaedellytysten huomioon ottamiseksi olisi sallittava muodoltaan erilaisia hallinnol- lisia asiakirjoja. jäsenvaltioissa. 5) 6) 7) 8) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan erityispalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika. Tämän vuoksi olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto. On suotavaa, että teurastuksen yhteydessä myönnettävän erityispalkkion myöntämisedellytykset vastaisivat teuras- tuspalkkion myöntämisedellytyksiä. Olisi täsmennettävä asiakirjat, joiden on oltava eläimen mukana teurastuk- seen, lähettämiseen tai vientiin asti. Palkkion myöntämi- seen teurastuksen yhteydessä liittyy erityispiirteitä, joiden huomioon ottamiseksi olisi täsmennettävä härkien ikä- edellytykset sekä täysikasvuisten nautojen ruhon tarjo- ntamuoto. Kausiporrastuspalkkion myöntämisedellytyksiä olisi täsmennettävä siten, että ne vastaavat teurastuspalkkion myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Olisi komission päätöksellä vahvistettava käytettävissä olevien tämän tietojen perusteella jäsenvaltiot, palkkiojärjestelmän soveltamisen edellytykset. jotka täyttävät Emolehmän käsite olisi määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Tätä varten olisi pitäydyttävä aikaisempaan järjestelmään kuuluvissa aikaisemman järjestelmän hallintoa roduissa. Myös koskevien sääntöjen soveltamista voidaan pääosin jatkaa erityisesti maidon keskituotoksen ja kansallisen lisäpalk- kion osalta. (7) EYVL L 117, 7. 5. 1997, s. 1. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/31 9) 10) 11) enimmäismäärien järjestelmän Tuottajakohtaisten säännöt täytäntöönpanoa varten olisi vahvistettava näiden enimmäismäärien vahvistamisesta ja niiden ilmoittamisesta tuottajille. Mainitun järjestelmän mark- kinoita säätelevän vaikutuksen lisäämiseksi olisi säädet- tävä niiden palkkio-oikeuksien, joita oikeuksien haltija ei ole käyttänyt tietyn ajanjakson aikana, palauttamisesta kansalliseen varantoon. Olisi myös toteutettava asianmu- kaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kansalli- sesta varannosta ilmaiseksi myönnettävien oikeuksien saajat käyttävät nämä oikeudet yksinomaan säädettyihin tarkoituksiin, On tarkoituksenmukaista edistää palkkio-oikeuksien käyttöön ottamista ja niiden osoittamista tuottajille, jotka käyttävät ne hyödykseen. Tätä varten olisi vahvis- tettava palkkio-oikeuksien käytölle vähimmäisprosentti, jonka olisi oltava riittävä eräissä jäsenvaltioissa esiin- tyvän käytettävissä olevien oikeuksien käyttämättä jättä- misen välttämiseksi, koska siitä voi aiheutua vaikeuksia kansallisen varannon välityksellä palkkio-oikeuksia hake- ville tuottajille. Sen vuoksi olisi annettava jäsenvaltioille lupa korottaa palkkioiden käyttöprosentin vähimmäis- määrää kuitenkin enintään 90 prosenttiin. ohjelmiin osallistumisen Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten kumoamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/ 1999 (1) 22 ja 23 artiklassa perustetaan laajaperäistä- misohjelmia. Olisi säädettävä tällä tavalla vapautuvien emolehmäpalkkioiden käytön keskeyttämisestä koko mainittuihin ajan. Olisi kuitenkin sallittava vapautuneiden oikeuksien käyttö poikkeustapauksissa palkkio-oikeuksien tarpeen tyydyt- tämiseksi muissa maatalouden ympäristötoimissa. Mainitun asetuksen 10 artiklassa perustetun varhais- eläkejärjestelmän yhtenä tarkoituksena on suosia ikään- jotka tyneiden viljelijöiden korvaamista pystyvät kehittämään tilan taloudellista elinkelpoisuutta. On pelättävissä, että osa viljelijöistä ei osallistu varhais- eläkejärjestelmään, se voi ajan mittaan johtaa emolehmäpalkkio-oikeuksien menettämiseen. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava pidentää väliaikaisen luovu- tuksen kokonaiskestoa näiden ohjelmien mukaan. viljelijöillä, jos 13) 14) 15) 16) tettavien oikeuksien vähimmäismäärä. Näillä säännöillä on myös estettävä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan velvoitteen rikkominen, jonka mukaan siirrettäessä oikeuksia ilman tilan siirtoa tietty prosenttiosuus oikeuksista on luovutettava kansalliseen varastoon. Lisäksi olisi säädettävä väliaikaisen luovutta- misen ajallisesta rajoittamisesta, jolla estetään siirtoon liittyvien sääntöjen kiertäminen. Olisi säädettävä, että oikeuksien siirtoja koskevien hallin- nollisten määräaikojen noudattamisessa sallitaan tietty tuottajan voidessa osoittaa, että hän on joustavuus perinyt oikeudet kuolleelta tuottajalta. Tilan siirtona olisi pidettävä erityistapausta, jossa ainoas- taan julkisessa tai yhteisessä omistuksessa olevien maiden tuottaja siirtää kaikki oikeutensa toiselle tuotta- jalle ja lopettaa tuotantonsa. Hallinnollinen siirtojärjestelmä, jossa kaikki ilman tilan siirtoa tehtävät oikeuksien siirrot ja väliaikaiset luovu- tukset tehdään ainoastaan kansallisen varannon välityk- sellä, edellyttää soveltamistaan varten tietyn oikeudel- lisen kehyksen perustamista, jotta järjestelmä säilyttäisi välistä taloudellisen oikeuksien siirtoa koskevan järjestelmän kanssa. Olisi säädettävä erityisesti objektiivisista perusteista, joilla vahvistetaan oikeuksia siirtäneelle tuottajalle kansallisesta varannosta maksettava joka vastaavat oikeudet kansallisesta varannosta saavan tuot- tajan on maksettava. yhdenmukaisuuden tuottajien summa, summa sekä valinnaisesta erityisjärjestelmästä, Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädetään mainitussa artiklassa vahvistetut edellytykset täyttäville jäsenvaltioille jolla myöntämistä emolehmäpalkkion hallinnoidaan hiehoista. Olisi komission päätöksellä määritettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenvaltiot, jotka täyttävät tämän erityisjärjestelmän soveltamisedel- lytykset. Olisi määriteltävä palkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt. Emolehmä- palkkion yleistavoitteen mukaisesti palkkio on makset- tava tuottajille, joiden hiehokarja on tarkoitettu lehmä- karjojen uudistamiseen eikä teurashiehojen tuottamiseen. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi vahvistettava perusteet, joihin voi sisältyä erityisesti ikärajoitus tai rotuedelly- tyksiä. 12) Oikeuksien siirtoa ja väliaikaista luovuttamista koskevien säännösten täytäntöönpanon yhdenmukaisuus edellyttää eräiden hallinnollisten sääntöjen vahvistamista. Hallin- nollisen työn liiallisen kasvun estämiseksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus vahvistaa siirrettävien ja luovu- (1) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 80. 17) On tarpeen määrittää eläintiheyden laskutapa. Eläinti- heyden käytännön soveltamisen helpottamiseksi on syytä viitemäärän vahvistaa huomioon ottamiselle. päivämäärä maidon L 281/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 18) 19) 20) 21) on laskemisessa eläintiheyden Laajaperäistämispalkkion maksamisen edellytyksenä on jäsenvaltion valinnan mukaan yhden tai kahden tiheys- vaatimuksen noudattaminen. Laajaperäistämispalkkiojär- jestelmän otettava huomioon kaikki vähintään kuuden tilalla olevat kuukauden ikäiset eläimet. Tämä edellyttää erityisiä sään- töjä eläinten laskemisesta ja tuottajan ilmoituksesta järjestelmään järjestelmän hallintoa voidaan helpottaa huomattavasti käyttämällä asetuksessa (EY) N:o 820/97 tarkoitettua ATK-tieto- kantaa. Sen vuoksi olisi säädettävä tämän tietokannan käyttämisestä, jos jäsenvaltio katsoo, että sen tietokanta tarjoaa riittävät takeet laajaperäistämispalkkiota koske- vien tietojen oikeellisuudesta. osallistumisesta. Tämän Vaarana on, että tuottajat noudattavat keinotekoisesti laajaperäistämispalkkion myöntämiseksi vaadittavia eläintiheyden keskiarvoja, varsinkin jos tiheys on osan vuotta poikkeuksellisen alhainen. Olisi huolehdittava erityisesti, että laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä tällaisille tuottajille. Tätä varten olisi selkeyden vuoksi täsmennettävä, että tällainen tilanne kuuluu yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/ 1999 (1) 7 artiklan soveltamisalaan, ja sen vuoksi jäsen- valtioiden on annettava tarvittavat säännökset mainitun artiklan soveltamiseksi laajaperäistämispalkkiojärjestel- mässä. Yksinkertaisuuden vuoksi olisi säädettävä laajaperäisim- pien tilojen osalta laajaperäistämispalkkion myöntämistä järjestel- koskevasta mästä. yksinkertaistetusta valinnaisesta jäsenvaltioille erityisjärjestelmästä, Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4 kohdassa säädetään mainitussa artiklassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaville joka koskee laajaperäistämispalkkion myöntämistä lypsyleh- mistä. Olisi vahvistettava päätöksentekomenettely, jolla voidaan määritellä käytettävissä olevien tietojen perus- teella jäsenvaltiot, tämän erityisjärjes- jotka täyttävät telmän soveltamisedellytykset. Olisi määriteltävä tämän palkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskoh- taiset säännöt. On tarpeen vahvistaa erityisesti lypsyleh- mien vähimmäispitoaika, jotta järjestelmä olisi johdon- mukainen laajaperäistämispalkkiojärjestelmän kanssa ja jotta voitaisiin vahvistaa palkkiokelpoisten lypsylehmien tarkka lukumäärä. yleisen 22) Määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovelletta- vista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71 (2) tiettyjen säännösten soveltaminen johtaisi kuukausina ilmoitettujen pitoaikojen pidentämiseen keinotekoisesti yhdellä tai useammalla päivällä. Sen vuoksi olisi annet- tava asiaa koskevia erityisiä säännöksiä. 23) 24) 25) 26) 27) 28) 29) Teurastuspalkkiosta on tavanomaisesti tehtävä hakemus. Hallinnon yksinkertaistamiseksi tämä hakemus olisi tehtävä yksinkertaistetussa järjestelmässä säädetyllä eläin- tukihakemuksella, jos siinä on kaikki palkkion maksami- seen oikeuttavat ja jos eläin on teurastettu samassa jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenvaltiossa taikka viety maasta. tiedot Asetuksen (EY) N:o 820/97 soveltamiseksi jäsenvaltioilla on 31 päivästä joulukuuta 1999 oltava käytössään täysin toiminnallinen atk-tietokanta. Tällaista tietokantaa olisi voitava käyttää myös teurastuspalkkion hallinnon helpottamiseen, jos jäsenvaltio arvioi tietokantansa tar- joavan riittävät takeet palkkion maksamista koskevien tietojen oikeellisuudesta. Vasikoiden teurastuspalkkioon liitetään enimmäispaino- vaatimus. Sen vuoksi on tarpeen määritellä ruholle vakiotarjontamuoto, johon tätä enimmäispainoa sovelle- taan. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan teurastuspalkkion myöntämisen edellytyk- seksi pitoaika. Tämän vuoksi olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto. Lisämaksujen osalta komissiolle on toimitettava yksityis- kohtaiset tiedot kansallisista säännöistä ja niiden täytän- töönpanosta. Jotta tuottajat voisivat saada palkkiot mahdollisimman hyvissä ajoin, olisi säädettävä ennakoiden myöntämi- sestä. Kansallisten tai alueellisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi on kuitenkin tarpeen välttää se, että ennakko olisi lopullista maksua suurempi. Tämän vuoksi on aiheellista säätää, että jäsenvaltio voi vähentää ennakon prosenttiosuutta niissä palkkiojärjestelmissä, joita mainitut enimmäismäärät koskevat. Asetuksessa (EY) N:o 1254/1999 säädetään aineiden tai tuotteiden, joita ei ole hyväksytty eläinlääkintää koske- vassa sääntelyssä, käyttöön tai laittomaan hallussapitoon sovellettavista seuraamuksista. Uusimistapauksissa olisi jätettävä seuraamusten kestosta päättäminen jäsenval- tioille, joilla on paremmat mahdollisuudet arvioida tehdyn rikkomuksen tosiasiallinen vakavuus. (1) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 113. (2) EYVL L 124, 8. 6. 1971, s. 1. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/33 30) ja emolehmäpalkkiojärjestelmän perus- Erityispalkkio- tana oleva viiteajanjakso on kalenterivuosi. On tarpeen vahvistaa päivämäärä, jonka perusteella määräytyy näiden järjestelmien soveltamiseen liittyvien tekijöiden huomioon ottaminen. Tämän vuoksi sekä hallinnon tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi päivämääräksi olisi valittava yleensä hakemuksen jättö- päivä. Teurastuksen yhteydessä maksettavan erityispalk- kion osalta olisi kuitenkin säädettävä erityisistä yksityis- kohtaisista säännöistä, jotta voidaan välttää suuremman tehtävät siirrot yhdeltä vuodelta palkkion saamiseksi toiselle. todellisten toimien kannalta edustavampi on teurastus- tai vienti- päivä. Teurastuspalkkion tapauksessa 31) Maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2799/98 (1) 5 artiklassa tarkoitettujen tukien palkkioiden ja määrien määräytymisperusteen määräyty- mispäivänä sovellettavaksi valuuttakurssiksi määritellään yhden ainoan päivän kurssi. On tarkoituksenmukaista vahvistaa määräytymisperusteen määräytymispäivänä sovellettava kurssi siten, että periaatteessa nämä tuet, palkkiot ja määrät eivät kansalliseksi valuutaksi muun- nettaessa kärsi yhden ainoan päivän kurssista johtuvista äkillisistä muutoksista. Tässä tarkoituksessa vaikuttaa suositeltavalta ratkaisulta käyttää palkkionmaksuvuotta edeltävän kuukauden aikana sovellettavien valuuttakurs- sien aikaan suhteutettua keskiarvoa. 32) Naudanliha-alan palkkiojärjestelmien uudistuksen yhtey- dessä toteutettujen toimenpiteiden seuraamiseksi komis- sion on saatava kaikki tiedot jäsenvaltioiden toteutta- mista täytäntöönpanotoimenpiteistä sekä mainittujen järjestelmien soveltamisesta saaduista määrällisistä tulok- sista. Tämän vuoksi olisi säädettävä eräistä jäsenval- tioiden tiedonantovelvollisuuksista. Tietojen toimitta- misen ja analysoinnin helpottamiseksi olisi säädettävä niiden yhdenmukaisesta esittämisestä. 33) Uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi tarvi- taan siirtymäsäännöksiä tietojen toimittamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen sekä eläinten merkitsemis- ja tunnistamisvelvollisuuden osalta. 34) Tässä asetuksessa säädetyt lihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat naudan- ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla asetuksessa Tässä säännöt asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3—25 artiklassa säädettyjen palkkio- ja tukijärjestelmien soveltamisesta. yksityiskohtaiset vahvistetaan (1) EYVL L 349, 24. 12. 1998, s. 1. I LUKU ERITYISPALKKIO (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artikla) 1 j a k s o Yleinen järjestelmä 2 artikla Hakemus ja valvontajärjestelmän, Asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 säädetyn yhdennetyn 1. hallinto- ’yhdennetty järjestelmä’, vaatimusten lisäksi jokaisessa asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 8 kohdassa tarkoitetussa eläintukihakemuk- sessa, jäljempänä ’hakemus’, on mainittava: jäljempänä a) eläinten lukumäärät ikäryhmittäin; b) viittaukset passeihin tai hallinnollisiin asiakirjoihin, jotka seuraavat hakemusten perusteena olevien eläinten mukana. Hakemuksen voi tehdä ainoastaan eläimistä, 2. pitoajan ensimmäisenä päivänä: jotka ovat a) sonnit vähintään seitsemän kuukauden ikäisiä tai b) härät ensimmäisen ikäryhmän osalta vähintään seitsemän ja enintään 19 kuukauden tai toisen ikäryhmän osalta vähin- tään 20 kuukauden ikäisiä. 3 artikla Palkkion myöntäminen joita ei ole hyväksytty palkkiokelpoisiksi Eläimistä, joko asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 4 kohdassa tarkoi- tetun suhteellisen vähennyksen soveltamisen tai mainitun asetuksen 12 artiklassa tarkoitetun eläintiheyden soveltamisen vuoksi, ei voi enää tehdä hakemusta samassa ikäryhmässä, ja niitä pidetään eläiminä, joista on myönnetty palkkio. 4 artikla Passit ja hallinnolliset asiakirjat 1. Jos passia ei ole asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisilla edellytyksillä käytettävissä, se korvataan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoi- tetulla kansallisella hallinnollisella asiakirjalla. L 281/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdit- 2. tava, että tällä passilla tai hallinnollisella asiakirjalla voidaan varmistaa yhden ainoan palkkion myöntäminen eläintä ja ikäryhmää kohden. Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava toisilleen tarvittavaa apua. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kansallinen hallinnollinen 3. asiakirja on: a) asiakirja, joka seuraa jokaisen yksittäisen eläimen mukana; b) tuottajan pitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallin- nollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos kyseiset eläimet pysyvät samalla tuottajalla ensimmäisen hakemuksen jätöstä siihen asti, kun ne saatetaan markkinoille teurastusta varten; c) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on jos kaikki hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt jäsenvaltio tai jäsenvaltion osa, joka käyttää tätä mahdolli- suutta, tarkastaa kaikki hakemukseen kuuluvat eläimet paikalla, valvoo näiden eläinten liikkumista sekä merkitsee jokaisen tarkastetun eläimen selvällä merkinnällä, ja tuotta- jilla on velvollisuus suostua näihin toimenpiteisiin, tiedot, d) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt jos jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään palkkion myöntäminen kaksi kertaa samasta ikäryhmästä, sekä toimittaa pyynnöstä viipymättä kaikki tiedot jokaista eläintä koskevasta palkkiosta. tiedot, Jäsenvaltioiden, jotka päättävät käyttää yhtä tai useampaa näistä mahdollisuuksista, on ilmoitettava tästä komissiolle hyvissä ajoin ja annettava sille tiedoksi asiaa koskevat toimeenpano- säännökset. Edellä c alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion osina pidetään ainoastaan Iso-Britanniaa ja Pohjois-Irlantia. 5 artikla Pitoaika Pitoajan kesto on kaksi kuukautta laskettuna hakemuksen jättö- päivää seuraavasta päivästä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että tuottaja voi määritellä muun kauden alkamispäivän, jonka ajankohta ei saa olla myöhäisempi kuin kaksi kuukautta hakemuksen jättöpäivästä. 6 artikla Alueellinen enimmäismäärä 1. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palk- kiokelpoisten eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonais- luku, desimaaliosasta myönnetään yhtä eläinkohtaista palkkiota vastaava osuus. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali. 2. Kun jäsenvaltiot päättävät määritellä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan c alakohdan mukaisia alueita tai muuttaa alueidensa nykyisiä osia, niiden on ilmoitettava tästä komis- siolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta ja täsmennettävä tässä ilmoituksessa kyseisen alueen määrittely sekä sitä koskeva enimmäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtä- vistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asian- omaisen vuoden 1 päivää tammikuuta. 7 artikla Eläinten tilakohtaisen lukumäärän rajoitukset Jos jäsenvaltio muuttaa 90 eläimen tila- ja ikäryhmäkoh- 1. taista rajoitusta tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta. Jos jäsenvaltio lisäksi vahvistaa tilakohtaisen eläinten vähim- mäismäärän, jonka alittuessa suhteellista vähennystä ei sovel- leta, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta. 2. Edellä 2 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asian- omaisen vuoden 1 päivää tammikuuta. 2 j a k s o Teurastuspalkkion myöntäminen 8 artikla Myöntämismenettely Jäsenvaltiot voivat myöntää teurastuksen yhteydessä 1. erityispalkkion, joka maksetaan sormien osalta yhdestä ainoasta ikäryhmästä ja härkien osalta ensimmäisestä tai toisesta ikäryh- mästä taikka myönnetään molemmista ikäryhmistä yhdessä. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet soveltaa 1 kohdassa 2. säädettyä järjestelmää, on säädettävä, että palkkio myönnetään myös lähetettäessä palkkiokelpoisia eläimiä toiseen jäsenval- tioon tai vietäessä niitä kolmanteen maahan. 3. Jos 1 ja 2 kohdassa säädettyä järjestelmää sovelletaan, palkkion myöntämisen edellytyksenä on tämän jakson ja 34 ja 35 artiklan 1 ja 2 kohdan säännösten noudattaminen sovel- tuvin osin. 4. Tukihakemuksessa on ilmoitettava 35 artiklan 1 kohdassa säädettyjen tietojen lisäksi, haetaanko tukea sonnista vai härästä, ja tukihakemukseen on liitettävä asiakirja, jossa on 4 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi tarvittavat tiedot. Tämä asia- kirja on jäsenvaltion valinnan mukaan yksi seuraavista: 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/35 a) passi tai yksi kappale passista, jos käytetty passimalli 9 artikla muodostuu useasta kappaleesta; tai b) jäljennös passista, jos käytetty passimalli muodostuu yhdestä ainoasta kappaleesta; jäljennös on palautettava toimivaltaiselle viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisesti; tässä tapauksessa jäsenvaltion on toteu- tettava toimenpiteet varmistaakseen siitä, että jäljennöksen tiedot vastaavat alkuperäisen passin tietoja; taikka c) kansallinen hallinnollinen asiakirja, jos käytettävissä ei ole asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklassa tarkoitettujen edelly- tysten mukaista passia. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla soveltamatta kansallista hallin- nollista asiakirjaa. Tällöin niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen estämiseksi, että eläimistä, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa, myönnettäisiin samassa ikäryhmässä kaksi palkkiota. Jos jäsenvaltiolla on asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan ja ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu tietokanta, jos tässä tietokannassa on jäsenvaltion edellyttämät tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että yhtä eläintä ja yhtä ikäryhmää kohden myönnetään ainoastaan yksi palkkio, tukihakemukseen ei tarvitse liittää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua asia- kirjaa. Jos jäsenvaltio soveltaa 35 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, sen on poiketen ensim- mäisestä alakohdasta toteutettava lisäksi tarvittavat toimenpi- teet, joista hän hakee erityispalkkiota. jotta tuottaja voi määritellä eläimet, Sonneista on teurastuksen todistamisen yhteydessä 5. mainittava teuraspaino. Jos eläin lähetetään maasta, sen lähettäminen on todistet- johon on merkitty erityisesti 6. tava lähettäjän ilmoituksella, eläimen määräjäsenvaltio. Tässä tapauksessa tukihakemuksessa on mainittava: Myöntämisjarjestelmän erityispiirteet 1. Poiketen 5 artiklasta palkkio maksetaan tuottajalle, joka on pitänyt eläintä kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisestä teurastukseen, lähettämiseen tai vientiin on kulunut vähemmän kuin yksi kuukausi. Härkien osalta palkkion myöntämiseen sovelletaan seuraavia sääntöjä: a) ensimmäisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja on pitänyt eläintä vähintään kaksi kuukautta eläimen ollessa vähintään seitsemän kuukauden ja alle 22 kuukauden ikäinen; b) toisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja on pitänyt vähintään 20 kuukauden ikäistä eläintä vähintään kaksi kuukautta; c) palkkio voidaan maksaa molemmista ikäryhmistä yhdessä vain, jos tuottaja on pitänyt eläintä vähintään neljä peräk- käistä kuukautta a ja b alakohdassa tarkoitettujen ikäedelly- tysten mukaisesti; d) palkkio maksetaan ainoastaan toisesta ikäryhmästä, jos eläin on lähetetty toisesta jäsenvaltiosta sen saavutettua 19 kuukauden iän. 2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoitettua eläintiheyttä laskettaessa jokainen eläin, jota koskevassa hake- muksessa on yhdistetty kaksi ikäryhmää, otetaan huomioon kahdesti. Teuraspaino vahvistetaan sellaisen ruhon perusteella, joka 3. täyttää neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1208/81 (1) 2 artiklassa määritellyt vaatimukset. Jos ruhon tarjontamuoto poikkeaa tästä määritelmästä, sovelle- taan komission asetuksen (ETY) N:o 563/82 (2) liitteessä olevia korjauskertoimia. Jos eläin teurastetaan teurastamossa, jossa ei sovelleta yhteisön jäsenvaltio täysikasvuisten naudanruhojen luokitusasteikkoa, voi sallia painon vahvistamisen teurastetun eläimen elopainon perusteella. Tällöin teuraspainon katsotaan olevan vähintään 185 kilogrammaa, jos eläimen elopaino on vähintään 340 kilogrammaa. a) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi) 10 artikla b) eläinten tunnistenumerot c) vakuutus siitä, että eläin on vähintään yhdeksän kuukauden ikäinen. Tukihakemus on jätettävä ennen eläimen asianomaisen jäsen- valtion alueelta poistumista ja todiste lähettämisestä on jätet- tävä kolmen kuukauden kuluessa eläimen asianomaisen jäsen- valtion alueelta poistumisesta. Tietojen toimittaminen Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto päätöksestään soveltaa tässä jaksossa säädettyä myöntämisjärjestelmää sekä sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt ennen asianomaisen kalenterivuoden alkua. (1) EYVL L 123, 7. 5. 1981, s. 3. (2) EYVL L 67, 11. 3. 1982, s. 23. L 281/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 II LUKU KAUSIPORRASTUSPALKKIO (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artikla) 11 artikla Palkkion soveltaminen Viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä komissio päättää, missä seuraavan kalenterivuoden kausiporrastuspalkkiota. elokuuta jäsenvaltioissa voidaan myöntää Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen sen kalenteri- jona palkkio myönnetään, vuoden 1 päivää tammikuuta, päätöksestään soveltaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artiklan 3 kohtaa. 12 artikla Oikeus palkkioon 1. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan naudoista, joista on jo maksettu erityispalkkio tai joista erityispalkkiota pidetään 3 artiklan mukaisesti maksettuna kausiporrastuspalkkiota sovelta- vassa jäsenvaltiossa ja jotka teurastetaan kausiporrastuspalk- kiota soveltavassa jäsenvaltiossa. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle, joka piti 2. eläintä viimeksi ennen sen teurastusta. 13 artikla Hakemus III LUKU EMOLEHMÄPALKKIO (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6—10 artikla) 1 j a k s o Yleinen järjestelmä 14 artikla Lihakarjarotua olevat lehmät Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun lihakarjarotuun kuuluvina ei ilmoitettuihin rotuihin pidetä tämän asetuksen liitteessä I kuuluvia lehmiä. 15 artikla Tuottajakohtainen enimmäisviitemäärä 1. Jos jäsenvaltio muuttaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua 120 000 kilo- gramman tuottajakohtaista enimmäisviitemäärää tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta. 2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asian- omaisen vuoden 1 päivää tammikuuta. 16 artikla Pitoaika Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoi- tettu kuuden kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättöpäivää seuraavana päivänä. 17 artikla Hakemus 1. Kun palkkiota haetaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, yhdennetyn järjes- telmän vaatimusten lisäksi jokaisessa eläintukihakemuksessa tai, jäsenvaltion valinnan mukaan, asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa pinta-alatukihakemuksessa, jäljempänä ’hakemus’, on oltava: a) ilmoitus maidon tuottajakohtaisesta viitemäärästä, joka on myönnetty tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajan- jakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta; jos tämä määrä ei ole tiedossa hakemuksen jättöpäivänä, se on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle niin pian kuin mahdollista; ja 1. selle viranomaiselle, Tuottaja jättää hakemuksen sen jäsenvaltion toimivaltai- jonka alueella hänen tilansa sijaitsee. Hakemus on laadittava 8 artiklan 4 kohdan sekä 35 joita sovelletaan soveltuvin osin, mukai- 2. artiklan säännösten, sesti. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkis- taakseen, että erityispalkkio on myönnetty, ja niiden on tarkas- tettava säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta 35 artiklassa tarkoitettujen todistusten oikeellisuus. b) tuottajan sitoumus olla lisäämättä hakemuksen jättämistä seuraavien 12 kuukauden aikana tuottajakohtaista viitemää- räänsä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b suuremmaksi. alakohdassa enimmäismäärää tarkoitettua Kuitenkin b alakohtaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio on poistanut mainitun enimmäismäärän. 2. Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman yhteen kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajan- jakson kuluessa. Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/37 18 artikla Keskimääräinen maitotuotos vähennyksen laskutapa ja tarvittaessa mainitun artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet sekä mahdolliset muutokset ennen kunkin vuoden 1 päivää tammi- kuuta. Keskimääräinen maitotuotos lasketaan liitteessä II ilmoitettujen Jäsenvaltio voi keskimääräisten maitotuotosten perusteella. kuitenkin käyttää laskennassa jäsenvaltion hyväksymää asia- kirjaa, jossa todistetaan tuottajan lypsykarjan keskimääräinen maitotuotos. 19 artikla Kansallinen lisäpalkkio 1. Kansallinen lisäpalkkio voidaan myöntää ainoastaan tuot- tajalle, joka saa samana kalenterivuonna yhteisön emolehmä- palkkion. Se voidaan myöntää tähän palkkioon oikeutettujen eläinten enimmäismäärän rajoissa, johon on tarvittaessa sovellettu asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdan kolman- nessa alakohdassa säädettyä suhteellista vähennystä. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäpalkkion myöntämiselle 2. lisäedellytyksiä. Niiden on ilmoitettava näistä edellytyksistä komissiolle hyvissä ajoin ennen kuin niiden soveltaminen aloi- tetaan. Komissio päättää viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 3. päivänä elokuuta, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut edellytykset. 2 j a k s o Enimmäismäärät, varannot ja siirrot 20 artikla Tuottajakohtainen enimmäismäärä 1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava jokaiselle tuottajalle tuot- tajakohtainen enimmäismäärä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukai- sesti. 2. Jokaisen tuottajan enimmäismäärä on ilmoitettava tälle heti, kun se on mahdollista ja viimeistään viikkoa ennen vuoden 2000 tukihakemusten jättöajan alkamista. 21 artikla Tietojen toimittaminen Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 1. päivänä maaliskuuta 2000 yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti ne ovat toteuttaneet tuottajakohtaisten enimmäis- määrien (EY) N:o 1254/1999 asetuksen 7 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi, sekä tuottajille annettujen oikeuksien kokonaismäärä ja varantoon siirrettyjen oikeuksien määrä. vähentämisen 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamiseksi tehdyn Jäsenvaltioiden on ilmoitettava IV olevaa 3. taulukkoa käyttäen komissiolle viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä maaliskuuta alustavasti ja 31 päivänä heinäkuuta lopullisesti: liitteessä a) edeltävän kalenterivuoden aikana ilman tilan siirtoa tehtyjen varastoon johdosta oikeuksien korvauksetta siirrettyjen palkkio-oikeuksien määrä; kansalliseen siirtojen b) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niiden käyttämättö- mien palkkio-oikeuksien määrä, jotka on siirretty kansalli- seen varantoon edeltävän kalenterivuoden aikana; c) asetuksen (EY) N:o 1254/1999 9 artiklan 3 kohdan sovelta- annettujen kalenterivuoden aikana miseksi edeltävän oikeuksien määrä. 22 artikla Ilmaiseksi saadut oikeudet Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia tuottaja, joka on saanut palkkio-oikeuksia ilmaiseksi kansalli- sesta varannosta, ei kolmena seuraavana kalenterivuonna saa siirtää ja/tai väliaikaisesti luovuttaa oikeuksiaan. 23 artikla Oikeuksien käyttö Tuottaja, 1. jolla on käytettävissään palkkio-oikeuksia, voi käyttää ne itse ja/tai luovuttaa ne väliaikaisesti toiselle tuotta- jalle. Jos tuottaja ei kunakin vuonna käytä vähintään 4 kohdan 2. mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta palkkio-oikeuksistaan, käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varastoon, lukuun ottamatta: — tapausta, jossa tuottajalla on enintään 7 palkkio-oikeutta; jos tällainen tuottaja ei kahdesta peräkkäisestä kalenterivuo- desta kumpanakin käytä vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta oikeuksistaan, jälkimmäisen kalenterivuoden aikana käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon, — tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan laajaperäistämisohjelmaan, — tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan varhaiseläkeohjelmaan, jossa oikeuksien siirto ja/tai väliai- kainen luovutus ei ole pakollista, tai — asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia. 3. Väliaikainen luovutus voi koskea ainoastaan kokonaisia kalenterivuosia ja vähintään 24 artiklan 1 kohdassa säädettyä eläinten lukumäärää. Väliaikaisten luovutusten kausi saa kestää enintään kolme peräkkäistä vuotta; jokaisen kauden päättyessä tuottaja saa, jollei oikeuksia siirretä, takaisin kaikki oikeutensa, L 281/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 jotka hänen on käytettävä itse vähintään kahden peräkkäisen vuoden aikana. Jos tuottaja ei käytä itse vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta oikeuksistaan kumpa- nakin kahdesta edellä mainitusta vuodesta, jäsenvaltion on, asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia lukuun ottamatta, vuosittain vietävä käyttämättömät oikeudet kansalliseen va- rantoon. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää komission hyväksymiin varhaiseläkeohjelmiin osallistuville tuottajille väliaikaisen luovu- tuksen kokonaiskeston pidennyksestä kyseisten ohjelmien perusteella. Tuottajat, jotka ovat sitoutuneet osallistumaan laajaperäistä- misohjelmaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2078/92 (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti tai asetuksen (EY) N:o 1257/1999 22 ja 23 artiklan mukaisesti, tai luovuttaa väliaikaisesti oikeuksiaan. Tätä kieltoa ei kuitenkaan sovelleta silloin, kun ohjelmassa sallitaan oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus sellaisille tuottajille, joiden osallistuminen muihin kuin tässä alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin vaatii oikeuksien saamista. sitoumuksensa kestäessä siirtää eivät saa Palkkio-oikeuksista 4. prosenttia. on käytettävä vähintään 70 Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nostaa tätä prosenttiosuutta 90 prosenttiin saakka. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava ennakolta komissiolle sovelta- mansa prosenttiosuus. 24 artikla Oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus voivat Jäsenvaltiot perusteella 1. vahvistaa niiden palkkio-oikeuksien vähimmäismäärän, jotka voidaan siirtää osittain ilman tilan siirtoa. Tämä vähimmäis- määrä saa olla enintään viisi palkkio-oikeutta. tuotantorakenteensa 2. Palkkio-oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus voi olla pätevä vasta, kun sekä oikeudet siirtävä ja/tai luovuttava tuot- taja että oikeudet vastaanottava tuottaja ovat ilmoittaneet niistä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. yhteisesti Tämä ilmoitus on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistamassa määräajassa ja viimeistään silloin, kun oikeudet vastaanottava tuottaja jättää palkkiohakemuksen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa oikeuksien siirto tapahtuu perintönä. Tällaisessa tapauk- sessa oikeudet vastaanottavan tuottajan on pystyttävä esittä- mään asianmukaiset oikeudelliset asiakirjat sen osoittamiseksi, että hänellä on oikeus kuolleen tuottajan jäämistöön. 25 artikla Tuottajakohtaisen enimmäismäärän muuttaminen Oikeuksien siirron tai väliaikaisen luovutuksen tapauksessa jäsenvaltioiden on määritettävä uusi tuottajakohtainen enim- mäismäärä ja annettava asianomaisten tuottajien palkkio- (1) EYVL L 215, 30. 7. 1992, s. 85. oikeuksien määrä näille tiedoksi 60 päivän kuluessa tuottajan palkkiohakemuksen jättöajan viimeisestä päivästä. Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta, jos oikeudet siirretään perin- tönä. 26 artikla Tuottajat, jotka eivät omista käyttämäänsä maata Jos tuottaja hyödyntää ainoastaan julkisessa tai yhteisessä omis- tuksessa olevia maita ja päättää lopettaa näiden maiden käytön ja siirtää kaikki palkkio-oikeutensa toiselle tuottajalle, häntä pidetään tuottajana, joka myy tai siirtää tilansa. Kaikissa muissa tapauksissa häntä pidetään tuottajana, joka siirtää ainoastaan palkkio-oikeutensa. 27 artikla Siirto kansallisen varannon välityksellä Jos jäsenvaltio säätää, että ilman tilan siirtoa tehtävä oikeuksien siirto on toteutettava asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi kansallisen varannon välityksellä, sen on sovellettava tämän asetuksen 23—26 artik- lassa säädettyjä säännöksiä vastaavia kansallisia säännöksiä. Lisäksi tällöin: — jäsenvaltiot voivat säätää, että väliaikainen luovutus tapahtuu kansallisen varannon välityksellä; — siirrettäessä palkkio-oikeuksia tai luovutettaessa niitä väliai- kaisesti silloin, kun ensimmäistä luetelmakohtaa sovelle- taan, siirto varantoon on pätevä vasta, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet siitä tiedon tuotta- jalle, joka siirtää ja/tai luovuttaa oikeuksiaan, ja siirto va- rannosta toiselle tuottajalle on pätevä vasta, kun kyseiset viranomaiset ovat antaneet siitä tiedon tälle tuottajalle. Näillä säännöksillä on myös varmistettava, että jäsenvaltio suorittaa muusta kuin asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta oikeuksien osasta maksun, joka vastaa tuottajien välisen suoran oikeuksien siirron yhteydessä suoritettavaa maksua, ottaen erityisesti huomioon tuotannon kehitys kyseisessä jäsenvaltiossa. Tämä maksu on samansuuruinen kuin maksu, joka tuottajan on maksettava saadessaan vastaavia oikeuksia kansallisesta va- rannosta. 28 artikla Osaoikeudet Jos tämän jakson soveltamiseksi 1. tehtyjen laskelmien tuloksena on muita kuin kokonaislukuja, ainoastaan ensim- mäinen desimaali otetaan huomioon. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/39 Jos tämän jakson säännösten soveltaminen johtaa osittai- 2. siin palkkio-oikeuksiin joko yhdelle tuottajalle tai kansalliseen varantoon, nämä oikeuksien osat lasketaan yhteen. IV LUKU Jos tuottajalla on osa oikeudesta, tämän osaoikeuden 3. perusteella myönnetään ainoastaan vastaava osuus yhden palk- kion ja tarvittaessa 19 artiklassa tarkoitetun kansallisen lisä- palkkion ja 32 artiklassa tarkoitetun laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä. 29 artikla Hiehoja koskeva erityisjärjestely 1. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/ 1999 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset. Kyseisessä päätöksessä tarkoitettujen jäsenvaltioiden on ilmoi- tettava komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000, aiko- vatko ne soveltaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädettyä järjestelyä, jäljempänä ’erityisjärjestely’, sekä tarvit- taessa vahvistamansa erityinen kansallinen enimmäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta. 2. Jäsenvaltion, joka soveltaa erityisjärjestelyä, on vahvistet- tava perusteet, joilla varmistetaan palkkion maksaminen tuotta- jille, joiden hiehot on tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen. Näihin perusteisiin voi erityisesti sisältyä ikää ja/tai rotuominai- suuksia koskeva rajoitus. Jäsenvaltion on ilmoitettava vahvistetut perusteet komissiolle jota ne koskevat. ennen sen vuoden 1 päivää tammikuuta, Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta. Jos asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdan 3. kolmannessa alakohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena palkkiokelpoisten eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta myönnetään vastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa 19 artiklassa tarkoitetun kansal- lisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoitetun laajaperäistämis- palkkion yksikkömäärästä. Tätä varten otetaan huomioon ai- noastaan ensimmäinen desimaali. 4. Erityisjärjestelyä soveltavassa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pidettävien eläinten vähimmäismäärää koskeva velvollisuus on täytettävä sataprosenttisesti emolehmien osalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen emolehmistä, tai hiehojen osalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen hiehoista. Edellä 20—28 artiklan säännöksiä ei sovelleta erityisjär- 5. jestelyssä. ERITYISPALKKIOTA JA EMOLEHMÄPALKKIOTA KOSKEVAT YHTEISET SÄÄNNÖKSET 30 artikla Hakemus Jäsenvaltiot voivat hallinnollisista 1. hakemus on tehtävä vähimmäismäärästä eläimiä, määrä on enintään kolme. syistä säätää, että jos tämä 2. Rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan 7 kohdan soveltamista, jäsenvaltiot voivat vahvistaa palkkiohake- musten jättöajat ja -päivät ja hakemusten määrän, jonka yksi kalenterivuodessa palkkiojärjestelmää tuottaja kohden. esittää voi 31 artikla Eläintiheys Jokaiselle tuottajalle, 1. jättää: joka saman kalenterivuoden osalta — asetuksen (ETY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoi- tetun hakemuksen pinta-alatuesta sekä — vähintään yhden hakemuksen erityispalkkiosta tai emoleh- mäpalkkiosta, toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat nautayksikköjen (NY) josta erityispalkkio tai määrän, emolehmäpalkkio voidaan myöntää tuottajan tilan rehuala huomioon ottaen. joka vastaa sitä eläinmäärää, 2. Määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artik- lassa tarkoitettua eläintiheyttä menetellään seuraavasti: a) otetaan huomioon tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkaneen 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän edeltävänä 31 päivänä soveltamisajanjakson alkamista maaliskuuta annettu maidon tilakohtainen enimmäismäärä; b) tämän viitemäärän tuottamiseen tarvittava lypsylehmien määrä lasketaan 18 artiklan mukaisesti. Palkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän vahvistami- 3. seksi: a) yhdennetyn järjestelmän puitteissa annettujen sääntöjen mukaisesti vahvistettu hehtaarimäärä kerrotaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoitetulla eläintihey- dellä; b) näin saadusta luvusta vähennetään tuottajalle annetun maidon viitemäärän tuottamiseen tarvittavaa lypsylehmä- määrää vastaava määrä nautayksikköjä; c) näin saadusta luvusta vähennetään sitä lampaiden ja josta on vuohien määrää vastaava määrä nautayksikköjä, jätetty palkkiohakemus. L 281/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 Näin saatu lopullinen luku vastaa suurinta nautayksikkömäärää, josta voidaan myöntää erityispalkkio ja emolehmäpalkkio. 4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle tuottajalle tuottajan eläintiheys ja siitä seuraava nautayksikkö- määrä, josta palkkio voidaan myöntää. 32 artikla Laajaperäistämispalkkio 1. Saadakseen laajaperäistämispalkkion tuottajan on pinta- alatukihakemuksessaan ilmoitettava, että hän haluaa osallistua laajaperäistämispalkkiojärjestelmään. 2. joista Laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä eläimistä, erityispalkkiota pidetään 3 artiklan mukaisesti myönnettynä. 3. Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu eläinten lukumäärä noudattaa mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa määriteltyä eläintiheyttä, jäsenvaltion on joka vuosi vahvistettava vähintään viisi eläintenlaskentapäivää ja ilmoitet- tava ne komissiolle. Paitsi jos jäsenvaltio päättää, että laskentapäiviä ovat vuoden kaikki päivät: — laskentapäivät on jaettava sattumanvaraisesti siten, että ne ja niitä on muutettava vuosittain edustavat koko vuotta, ja joissa jäsenvaltio on päättänyt, että Kuitenkin tapauksissa, laskentapäiviä ovat vuoden kaikki päivät, se voi säätää, että a ja b alakohdassa tarkoitetut lasketaan suhteessa aikaan, jonka eläimet ovat tilalla. lukumäärät Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o 1259/1999 7 artiklan soveltamiseksi tapauksessa, jossa tuottajat luovat keinotekoisesti asetuksen (EY) N:o 1254/ 1999 13 artiklassa vaaditut edellytykset käyttämällä hyväkseen tiheyslukuja, jotka ovat osan vuotta poikkeuksellisen alhaiset. Poiketen 3 kohdasta jäsenvaltio voi antaa tuottajalle 4. mahdollisuuden valita yksinkertaistetun järjestelmän. Tällöin tuottajan on hakemuksessaan pinta-alatuesta ilmoitet- tava: a) noudattaneensa jokaisena päivänä pinta-alatukihakemuk- sensa jättämiseen asti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa määriteltyä enimmäistiheyttä ja b) sitoutuvansa noudattamaan mainittua eläintiheyttä jokaisena päivänä pinta-alatukihakemuksen jättämisestä 31 päivään joulukuuta. Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1254/ 1999 13 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, tuottajan on ilmoitettava hakemuksessaan kumpaa enimmäistiheyttä hän noudattaa. Tuottaja voi muuttaa tätä valintaansa ennen ajan- kohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläinten lukumäärän tarkasta- misesta paikalla. — jokainen laskentapäivä on vahvistettava jälkikäteen, ja siitä ilmoitetaan tuottajalle aikaisintaan kahden viikon kuluttua vahvistamisesta. Tuottaja voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle sitoumuk- sensa peruuttamisesta ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoite- taan eläinten lukumäärän tarkastamisesta paikalla. Tällöin hän ei saa laajaperäistämispalkkiota. Näinä päivinä jäsenvaltio voi valintansa mukaan toteuttaa eläinten laskennan jommallakummalla seuraavista menetel- mistä: — jäsenvaltio pyytää tuottajaa ilmoittamaan jäsenvaltion erik- seen vahvistamaan päivämäärään mennessä tilansa eläin- luettelon perusteella nautayksikköjen lukumäärän tai asetuksen (EY) N:o 1254/1999 liitteessä III tarkoitetun kummankin nautaryhmän eläinten lukumäärän; tai — jäsenvaltio, jolla on käytössään asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukainen ATK-tietokanta, määrittää nautayksikköjen määrän tämän tietokannan perusteella, jos sen sisältämien tietojen oikeelli- suus täyttää jäsenvaltion laajaperäistämispalkkiojärjestelmän soveltamiseksi edellyttämät riittävät takeet. Tässä kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen ja sitoumukseen sovelletaan yhdennetyn järjestelmän valvontaa ja seuraamuksia koskevia säännöksiä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen 1 5. päivää tammikuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamiseksi käyttämänsä käsitteen ’laidun’ määritelmä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta. 6. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/ 1999 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset. Nautayksikköjen lukumäärä, jonka perusteella määritetään, onko tuottaja noudattanut asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa määriteltyä eläintiheyttä, on aritmeettinen keskiarvo laskentapäivinä todettujen nautayksikköjen määristä, joihin on lisätty niitä lampaita ja vuohia vastaavat nautayksik- köjen määrät, joista on samana kalenterivuonna jätetty palkkio- hakemus. Mainitun kohdan soveltamiseksi vuoristoalueen tuottajana pidetään jokaista tuottajaa: — jonka tila sijaitsee vuoristoalueella tai — jonka rehualasta vähintään 50 prosenttia sijaitsee vuoristo- alueella. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/41 joka Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista tuottajan, 7. haluaa saada laajaperäistämispalkkion 6 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava tästä eläintukihakemuksessaan. Hänen on pidettävä vähintään hakemuksen jättämistä seuraavien kuuden peräk- käisen kuukauden ajan vähintään yhtä monta lypsylehmää kuin josta laajaperäistämispalkkiota on lypsylehmien lukumäärä, haettu. Tämä kuuden kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättämistä seuraavasta päivästä. Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa. Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä. Lypsylehmien määrä, 8. josta yhdelle tuottajalle voidaan myöntää laajaperäistämispalkkio, ei saa ylittää kumpaakaan seuraavista luvuista: a) kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamista edel- tävänä 31 päivänä maaliskuuta kyseiselle tuottajalle myön- netyn tuottajakohtaisen viitemäärän tuottamiseen tarvittava joka lasketaan liitteessä II määritellyn määrä lypsylehmiä, keskimääräisen maitotuotoksen perusteella; b) 3 kohdan mukaisesti määritetty tilan lehmien kokonais- josta vähennetään tilakohtaista enimmäismäärää määrä, vastaava määrä emolehmiä. Jos jäsenvaltio päättää soveltaa tai 9. lakata soveltamasta asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta. 10. Laskettaessa eläintiheyttä tämän artiklan soveltamiseksi otetaan huomioon ainoastaan kaksi ensimmäistä desimaalia. 33 artikla Pitoaikojen määrittäminen Edellä 5 artiklassa, 9 artiklan 1 kohdassa, 16 artiklan ja 32 artiklan 7 kohdassa sekä 37 artiklassa tarkoitettujen pitoaikojen viimeinen päivä on kauden alkamispäivän kanssa samannume- roista päivää edeltävä päivä riippumatta siitä, onko se työpäivä vai ei. listumisilmoitus ennen kyseisen kalenterivuoden ensimmäisen hakemuksen jättöä tai samanaikaisesti sen kanssa. Jos tuottaja ei kuitenkaan tee muutoksia osallistumisilmoituk- seensa, jäsenvaltio voi hyväksyä aikaisemmin jätetyn osallistu- misilmoituksen voimassaolon jatkumisen. 35 artikla Hakemus 1. Eläintukihakemuksessa on mainittava teurastuspalkkion maksamiseksi vaadittavat tiedot ja 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen syntyneistä eläimistä erityisesti eläimen syntymäpäivä. Eläintukihakemus jätetään jäsenvaltion erikseen vahvistamassa määräajassa, joka saa olla enintään kuusi kuukautta siitä, kun eläin on teurastettu tai viety yhteisön tullialueelta, ja jonka on päätyttävä viimeistään seuraavan vuoden helmikuun lopussa, lukuun ottamatta poikkeustapauksia, joista asianomainen jäsen- valtio päättää erikseen viennin tai lähettämisen yhteydessä. Jäsenvaltiot voivat sallia, että hakemuksen tekee muu henkilö kuin tuottaja. Tällöin hakemukseen on merkittävä sen tuottajan nimi jolle palkkio on tarkoitus maksaa. ja osoite, Yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi muksensa on oltava: jokaisessa hake- a) teurastuspalkkiota haettaessa teurastamon todistus tai vähin- sisältävä teurastamon laatima tai jossa vahvistetaan: tään vastaavat tiedot varmentama asiakirja, i) teurastamon nimi ja osoite (tai vastaava koodi); ii) teurastuspäivä sekä eläinten tunnistenumerot ja teuras- tusnumerot; iii) vasikoiden osalta teuraspaino (ellei sovelleta 36 artiklan 4 kohtaa); b) kolmanteen maahan viedyn eläimen osalta: i) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi); V LUKU ii) eläinten tunnistenumerot; TEURASTUSPALKKIO (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artikla) 34 artikla Osallistumisilmoitus iii) vienti-ilmoitus, jossa mainitaan 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen syntyneiden eläinten ikä ja, jollei 36 artiklan 4 kohdan soveltamisesta muuta johdu, vasi- koiden elopaino, joka saa olla enintään 290 kilo- grammaa; iv) yhteisön tullialueelta poistumista koskeva todiste, annetaan samoin kuin vientitukien yhteydessä. joka Jäsenvaltio voi säätää, että saadakseen kalenterivuodelta myön- nettävän teurastuspalkkion jokaisen tuottajan on jätettävä osal- Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että a ja b alakohdassa tarkoi- tetut tiedot on toimitettava jäsenvaltion hyväksymän elimen tai elinten välityksellä; nämä tiedot voidaan toimittaa tietokoneella. L 281/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisesti ja ennalta ilmoit- tamatta toimitettujen todistusten tai asiakirjojen sekä tarvit- taessa viidennessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen oikeelli- suus. mojen todistuksista (tai niitä vastaavat tiedot), jotka on saatu viimeksi mainitusta jäsenvaltiosta. 2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot, joilla on asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu tietokanta, voivat säätää, että teurastamojen toimiva- kaiselle hallintoyksikölle toimittamat eläinten teurastamista koskevat tiedot vastaavat tuottajan nimissä tehtyä teurastus- palkkiohakemusta, jos tämän tietokannan sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion edellyttämät riittävät takeet teurastuspalkkiojärjestelmän urospuolisista ja naudoista maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos nämä maksetaan teurastuksen yhteydessä, järjestelmän ja/tai kausiporrastuspalkkiojärjestelmän soveltamiseksi. tarvittaessa 36 artikla Ruhon paino ja tarjontamuoto Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdan b 1. alakohdan soveltamiseksi vasikan ruhon tarjontamuoto on nyljetty ruho, josta on laskettu veri sekä poistettu sisälmykset, pää ja sorkat, mutta ei maksaa, munuaisia ja munuaisrasvaa. 2. mahdollisimman lämpimän ruhon paino, Huomioon otettava paino on jäähdytetyn ruhon paino tai jälkeen mitattu josta vähennetään kaksi prosenttia. teurastuksen nopeasti Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että hakemus on jätettävä. Tällöin sen on määriteltävä hakemukseen liitettävät tiedot. Jos ruholta on poistettu maksa, munuaiset ja/tai munuais- 3. rasva, sen painoon lisätään: Jäsenvaltioiden, jotka päättävät soveltaa tätä kohtaa, on ilmoi- tettava siitä komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000. Niiden on ilmoitettava komissiolle kaikista myöhemmin tehtä- vistä muutoksista ennen niiden täytäntöönpanoa. Niiden on varmistettava, että maksajavirastot saavat käyttöönsä kaikki maksatuksen edellytyksenä olevat tiedot ja erityisesti: a) kyseisen vuoden kuluessa teurastettujen eläinten asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tyypit ja määrät; b) mainitussa artiklassa tarkoitettujen eläinten ikää ja teuras- painoa koskevien edellytysten ja 37 artiklassa tarkoitetun pitoajan noudattamista koskevat tiedot; a) maksan osalta 3,5 kilogrammaa b) munuaisten osalta 0,5 kilogrammaa c) munuaisrasvan osalta 3,5 kilogrammaa. Jäsenvaltio voi säätää, että jos vasikan ikä teurastus- tai 4. vientihetkellä on alle 5 kuukautta, asetuksen (EY) N:o 1254/ 1999 11 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohdassa säädettyä painoedellytystä pidetään täytettynä. Jos teuraspainoa ei voida määrittää teurastamossa, mainittua painoedellytystä pidetään täytettynä, jos elopaino on enintään 290 kilogrammaa. 37 artikla Palkkion saaja c) tarvittaessa tiedot, jotka edellytetään teurastuksen yhtey- dessä maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos ne maksetaan teurastuksen yhteydessä, ja/tai kausiporrastus- palkkion maksamiseksi. joka on pitänyt eläintä 1. Palkkio maksetaan tuottajalle, kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisestä teurastukseen tai vientiin on kulunut vähemmän kuin yksi kuukausi. 3. Jos eläimillä on käyty yhteisön sisäistä kauppaa 37 artik- lassa tarkoitetun pitoajan jälkeen, teurastamon on laadittava 1 kohdan neljännen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu asiakirja, vaikka jäsenvaltio, jossa teurastus on suoritettu, olisi päättänyt soveltaa 2 kohdassa säädettyä poikkeusta. Kaksi jäsenvaltiota voi kuitenkin sopia soveltavansa keskenään 2 kohdassa säädettyä järjestelmää, jos niiden ATK-pohjaiset tiedonvaihtojärjestelmät ovat yhteensopivia. Alle kolmen kuukauden ikäisinä teurastettujen vasikoiden 2. osalta pitoaika on yksi kuukausi. 38 artikla Kansalliset enimmäismäärät Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 ja 3 ilmoitetaan 1. kohdassa tarkoitetut kansalliset enimmäismäärät liitteessä III. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan toimitettujen asiakir- jojen oikeellisuuden ja/tai vaihdettujen tietojen paikkansapitä- vyyden varmistamiseksi. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltion, jossa maksu suoritetaan, on toimitettava jäsenvaltiolle, jossa eläin on teurastettu, teurastamokohtaisesti jaoteltu yhteenveto teurasta- 2. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palk- kiokelpoisten eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonais- luku, desimaaliosasta myönnetään yhden eläinkohtaisen palk- kion vastaava osuus. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/43 VI LUKU LISÄTUET (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14—20 artikla) 39 artikla Kansalliset säännöt Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 18 artiklan mukaisesti komis- siolle toimitettaviin yksityiskohtaisiin tietoihin on sisällyttävä tiedot seuraavista: 1. Eläinkohtaiset tuet (tarvittaessa): a) alustavat määrät eläinkohtaisesti eläinryhmien mukaan, sekä myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt; b) alustava ennuste kutakin eläinryhmää koskevista koko- naismenoista (ja maininta siitä, onko maksut suoritettu teurastuspalkkion lisänä) ja eläinten lukumäärästä; c) eläintiheyttä koskevat erityisvaatimukset (paitsi teurastus- palkkion lisänä maksettavan palkkion osalta); d) urospuolisten nautojen lukumäärän tilakohtaiset rajoi- tukset (tarvittaessa); e) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut eläinryhmät ovat seuraavat: sonnit, härät, emolehmät, lypsylehmät, emoleh- mäpalkkioon oikeutetut hiehot ja muut hiehot tai jäsenval- tion määrittelemät näiden ryhmien alaryhmät. 2. Pinta-alatuet (tarvittaessa): a) alueellisten perusalojen laskeminen; b) alustavat hehtaarikohtaiset määrät; c) alustava ennuste kokonaismenoista ja hehtaarien määrästä; d) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. 40 artikla Yksityiskohtainen kertomus Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 19 artiklan mukaisesti komis- siolle toimitettavaan yksityiskohtaiseen kertomukseen on sisäl- lyttävä ajantasaistettuina ja täydennettyinä tiedot, joista sääde- tään 39 artiklassa. VII LUKU YHTEISET SÄÄNNÖKSET 41 artikla Ennakot 1. Toimivaltainen viranomainen maksaa tuottajalle hallin- nollisten ja paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella palkkiokelpoisten eläinten vahvistetusta määrästä ennakon, joka on 60 prosenttia erityispalkkion, emolehmäpalkkion ja teurastuspalkkion määrästä. Erityispalkkion, 29 artiklassa tarkoitetun hiehoja koskevan erityisjärjestelyn ja/tai teurastuspalkkion osalta jäsenvaltio voi vähentää ennakon määrää, joka ei kuitenkaan saa olla pienempi kuin 40 prosenttia. Ennakkoa ei voi maksaa ennen sen kalenterivuoden 16 päivää lokakuuta, jonka osalta palkkiota haetaan. Lopullisen palkkionmaksun yhteydessä maksetaan sen ja maksetun johon tuottajalla on oikeus, 2. palkkiomäärän, ennakon erotus. 42 artikla Palkkionmaksuvuosi Määräytymisperuste erityispalkkio-, emolehmäpalkkio-, kausi- porrastuspalkkio- laajaperäistämispalkkiojärjestelmään kuuluvien eläinten palkkionmaksuvuodelle sekä eläintiheyttä laskettaessa käytettävälle nautayksiköiden määrälle on hake- muksen jättöpäivä. ja Kuitenkin silloin, kun kyseessä on erityispalkkion myöntä- minen noudattaen yhtä 8 artiklassa säädetyistä vaihtoehdoista, — jos eläin on teurastettu viimeistään 31 päivänä joulukuuta ja — jos kyseistä eläintä koskeva palkkiohakemus jätetään tämän päivän jälkeen, sovellettavan palkkion määrä on sen vuoden 31 päivänä joulu- kuuta voimassa oleva määrä, jona eläin on teurastettu. Tuen määrän soveltamista ja 38 artiklan mukaisen suhteellisen vähennyksen laskemista varten palkkionmaksuvuosi on teuras- tuspalkkion osalta teurastus- tai vientivuosi. Lisäksi niihin on sisällyttävä: 43 artikla a) luettelo lisätukijärjestelmän täytäntöönpanossa kohdatuista vaikeuksista; b) arvio tämän järjestelmän tehokkuudesta; c) mahdolliset ehdotukset järjestelmän kehittämiseksi tulevai- suudessa. Muuntaminen kansalliseksi valuutaksi Palkkioiden ja laajaperäistämispalkkioiden määrää muunnet- taessa kansalliseksi valuutaksi käytetään 42 artiklan mukaisesti vahvistettua palkkionmaksuvuotta edeltävän joulukuun valuut- takurssien aikaan suhteutettua laskettua keskiarvoa. L 281/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 44 artikla a) niiden urospuolisten nautojen määrä, joita koskevat erityis- palkkiohakemukset on hyväksytty, eriteltynä seuraavasti: Tiettyjen aineiden tai tuotteiden käyttöön taikka lait- — ikäryhmä tomaan hallussapitoon liittyvät seuraamukset Jäsenvaltioiden on vahvistettava yhteisön eläinlääkintäalan asiaa koskevissa säännöksissä kiellettyjen aineiden tai tuotteiden käytön taikka laittoman hallussapidon uusimisesta rikkomisen vakavuuden perusteella asetuksen (EY) N:o 1254/1999 23 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetty palkkiojärjestel- mästä poissulkemisen ajanjakso. 45 artikla Kansalliset soveltamistoimenpiteet Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän asetuksen moitteettomaksi soveltamiseksi. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 46 artikla Tietojen toimittaminen 1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen toimitettava viimeistään jokaisen vuoden 15 päivänä syyskuuta (kuluvan vuoden ensimmäisen puoliskon osalta) ja 1 päivänä maaliskuuta (edeltävän vuoden toisen puoliskon osalta) komis- siolle seuraavat tiedot: — eläintyyppi (sonni tai härkä), ja eritellen: — mahdollisesti myönnetty laajaperäistämispalkkio (eritel- tynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen rajoitusten mukaan) sekä jaotel- tuna mainittujen rajoitusten mukaan asiaomaisten eläin- tuottajien määrä, — niiden ikäryhmittäin eriteltyjen eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnetty edellisen kalenterivuoden erityis- palkkiota alueellisen enimmäismäärän soveltamisen vuoksi. b) Niiden lehmien ja hiehojen määrä, joita koskeva emolehmä- palkkiohakemus on hyväksytty, eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaan ja ilmoittaen mahdolli- sesti myönnetty laajaperäistämispalkkio (eriteltynä mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen rajoitusten mukaan) sekä näiden kummankin järjestelmän osalta asian- omaisten tuottajien määrä. c) niiden lypsylehmien lukumäärä, joita koskevat laajaperäistä- mispalkkiohakemukset on hyväksytty. d) niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnetty edellisen kalenterivuoden palkkiota hiehojen alueellisen enimmäis- määrän soveltamisen vuoksi. a) niiden urospuolisten nautojen lukumäärä, joista on haettu erityispalkkiota, eriteltynä seuraavasti: e) tarvittaessa tieto emolehmäpalkkiota täydentävän kansal- lisen lisäpalkkion myöntämisestä täsmentäen: — ikäryhmä — eläintyyppi (sonni tai härkä), b) niiden lehmien lukumäärä, joista on haettu emolehmäpalk- kiota, eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaisesti, c) niiden eläinten lukumäärä, eriteltynä joista on haettu teurastuspalk- kiota, tai vasikka) mukaan ja täsmentäen onko kyse teurastetuista vai viedyistä eläimistä, eläintyypin (täysikasvuinen nauta d) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat kausiporrastus- palkkiohakemukset on hyväksytty, eriteltyinä sen mukaan, onko erityispalkkio myönnetty ensimmäisessä vai toisessa ikäryhmässä, sekä kumpaakin edellä mainittua ikäryhmää vastaavien tuottajien lukumäärän mukaan. 2. Vuodesta 2001 alkaen jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta seuraavat tiedot: — myöntämisedellytykset ja — eläintä kohden myönnetty määrä, f) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat eläintiheyden vaatimuksesta vapautetut palkkiohakemukset on hyväksytty, sekä asianomaisten tuottajien lukumäärä, g) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat teurastuspalkkio- hakemukset on hyväksytty, eriteltynä eläintyypin (täysikas- vuinen nauta tai vasikka) mukaan ja täsmentäen, onko tuki myönnetty teurastuksen vai viennin yhteydessä, sekä kunkin alajaottelun osalta asianomaisten tuottajien lukumäärä. 3. Jäsenvaltioiden on vuodesta 2001 alkaen ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin kalenterivuoden 31 päivänä heinäkuuta niiden eläinten lukumäärä eläintyypin mukaan eriteltynä, joista edeltävän kalenterivuoden teurastuspalkkiota ei myönnetty kansallisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/45 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä artiklassa säädetyt 4. tiedot käyttäen liitteessä IV olevia taulukoita. 48 artikla Kumoaminen VIII LUKU SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 47 artikla Siirtymäsäännökset Kumotaan asetus (ETY) N:o 3886/92 1 päivästä tammikuuta 2000. Sitä sovelletaan edelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 jätettyihin hakemuksiin. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksena tähän asetukseen. 1. Asetuksen (EY) N:o 805/68 säännöksistä siirtymisen helpottamiseksi asetuksen (EY) N:o 1254/1999 säännöksiin on asetuksen (ETY) N:o 1254/1999 50 artiklan mukaisesti ne tiedot, jotka on toimitettava komissiolle vuodelta 1999, toimi- tettava asetuksen (ETY) N:o 3886/92 yksityiskohtaisten sään- töjen mukaisesti. 49 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 21 artiklassa tarkoitettua 2. eläinten tunnistus- ja rekisteröintivelvollisuutta sovelletaan ennen 1 päivää tammikuuta 1998 syntyneisiin eläimiin neuvoston direktiivissä 92/102/ETY (1) säädettyjen yksityiskoh- taisten sääntöjen mukaisesti, jotka ovat yhteisön sisäisen kaupan kohteena. lukuun ottamatta eläimiä, Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000, lukuun ottamatta 10, 11 ja 15 artiklassa, 21 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 4 kohdassa, 29 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 32 artiklan 5, 6 ja 9 kohdassa, 35 artiklan 2 kohdassa ja 39 artiklassa säädettyjä tiedonantoja ja päätöksiä koskevia säännöksiä, joita sovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 355, 5. 12. 1992, s. 32. L 281/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 LUETTELO 14 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA NAUTAKARJARODUISTA LIITE I — Angler Rotvieh (Angeln) — Rød dansk mælkerace (RMD), — Ayrshire — Armoricaine — Bretonne pie-noire — Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein, Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona española, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie noire de Belgique, Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte Milchrasse (SMR) — Groninger Blaarkop — Guernsey — Jersey — Malkeborthorn — Reggiana — Valdostana Nera — Itäsuomenkarja — Länsisuomenkarja — Pohjoissuomenkarja. 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/47 LIITE II 18 ARTIKLASSA TARKOITETTU KESKIMÄÄRÄINEN MAITOTUOTOS (kilogrammaa) Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta 5 450 6 800 5 800 4 250 4 650 5 550 4 100 5 150 5 700 6 800 4 650 5 100 6 400 7 150 5 900 L 281/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 38 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT TEURASTUSPALKKION KANSALLISET ENIMMÄISMÄÄRÄT LIITE III Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi täysikasvuiset naudat 711 232 711 589 4 357 713 235 060 1 982 216 4 041 075 1 776 668 3 426 835 21 867 1 207 849 546 557 325 093 382 536 502 063 Yhdistynyt kuningaskunta 3 266 212 vasikat 335 935 54 700 652 132 80 324 25 629 2 045 731 0 1 321 236 3 432 1 198 113 129 881 70 911 10 090 29 933 26 271 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/49 t ä m h y r ä k i t a m m e l o M ä s n e e t h y t ä r ä H ä m h y r ä k i n e n o T i n e n i ä m m i s n e i a t ä m h y r ä k i a o n i a i s k Y ä m h y r ä k i t ä r ä H t ä r ä H t i n n o S a m l e j h o s u t s a r u e t n a a t s a o n A i a m l e j h o s u t s a r u e t a j ä m l e t s e j r ä j n e n i e l Y - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 2 1. a t u u k s i l a a m ä v i ä p 1 - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 1 1. a t u u k s y y s ä v i ä p 5 1 a n a d h o k 1 n a l k i t r a 6 4 u u k ä s e k — u u k i m m a t e l l o s k a j a t i o i k a t h o k a l a t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N V I E T I I L o k k u u a t l u t t e t i o k r a t a s s a l k i t r a 6 4 a j a s s a d h o k 3 n a l k i t r a 1 2 I O K K L A P S I Y T I R E. 1 ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l E j l u u k u u o — u u k ä n i e h e l l o s k a j a t i o i k n a a t s a o n A i a m l e j h o s u t s a r u e t a m l e j h o s u t s a r u a t a j ä m l e t s e j r ä j n e n i e l Y n a a t s a o n A i t ä m h y r ä k i t a m m e l o m ä s n e e t h y t ä m h y r ä k i t a m m e l o M ä s n e e t h y ä m h y r ä k i n e n o T i n e n i ä m m i s n e i a t ä m h y r ä k i a o n i a i s k Y ä m h y r ä k i y t t e n n ö y m n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 3 1. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 i s o u v o k o K o i k k l a p a a j n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 n e n i ä m m i s n e n a d h o k a l a a t h o k a m l e t e u l n e n o t i i s k o u v y t t e n n ö y m e l o i e a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 4 1. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 a n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 n e s i m a t l e v o s n ä r ä ä m s i ä m m n e i n e s i l l e e u l a a t o i k k l a p a t h o k a m l e t e u l s ä j l e n n a d h o k a l a ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u T t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u t n e i v a a s a t o i k k l a P 5 1. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 n a d h o k a n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 a t h o k a m l e t e u l s a m o k l L 281/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 t ä m h y r ä k i t a m m e l o M ä s n e e t h y ä m h y r ä k i ä m h y r ä k i a o n i a i s k Y ä m h y r ä k i n e n o T i n e n i ä m m i s n e i a t t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N O K K U L U A T S A R R O P I S U A K. 2 t a j r a k a k e S - h e l o m e n a a m o n i s k Y t a j r a k ä m t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N I O K K L A P Ä M H E L O M E. 3 - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 2 3. a t u u k s i l a a m ä v i ä p 1 - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 1 3. a t u u k s y y s ä v i ä p 5 1 b n a d h o k 1 n a l k i t r a 6 4 u u k ä s e k — u u k i m m a t e l l o s k a j a t i o i k a t h o k a l a - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 1 2. a t u u k s y y s ä v i ä p 5 1 d n a d h o k 1 n a l k i t r a 6 4 o i k k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u T ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u T a t i o i k 2 2. 3 2. 4 2. a t u u k s i l a a m ä v i ä p 1 a t h o k a l a j l u u k u u o — u u k ä n i e h e l l o s k a j a t i o i k ä t n i ä l e ä r ä ä M n e d h o k y t t e n n ö y m n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e j o h e i h n e d i i N 4 3. ) i s o u v o k o k ( o i k k l a p o k o k ( ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u t n e i v a a s a t i o i k k l a P 5 3. ) i s o u v y t t e n n ö y m n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 3 3. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 b n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 ) i s o u v o k o k ( o i k k l a p a t h o k a l a y t t e n n ö y m e l o i e a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 7 3. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 d n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 n ä r ä ä m s i ä m m n e i n e s i l l a s n a k n e j o h e i h a t i o i k k l a p i s k o u v a t h o k a l a o i k k l a p n e n i l l a s n a K 6 3. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 e n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 a t h o k a l a 4. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/51 , 4 1 < , 8 1 — 4 1 , , 4 1 < , 8 1 — 4 1 , , 4 1 < , 8 1 — 4 1 , , 4 1 < , 8 1 — 4 1 , ä s n e e t h Y t ä m h e l y s p y L o i k k l a p ä m h e l o m E o i k k l a p s i y t i r E t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N ) a t h o k a l a n e n i ä m m i s n e n a d h o k 2 n a l k i t r a 3 1 9 9 9 1 / 4 5 2 1 o : N ) Y E ( n e s k u t e s a ( n e n i m a t l e v o s n e d y e h i t n i ä l e n e d h y n a a t s a o n i A 1 4. I O K K L A P S I M Ä T S I Ä R E P A A A L J. 4 y t t e n n ö y m n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N o i k k l a p ä r ä ä m u k u l n e i j a t o u t n e i v a a s a t o i k k l a P. 1 1 4. 2 1 4. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 c a j b , a n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 a t h o k a l a ä s n e e t h Y t ä m h e l y s p y L o i k k l a p ä m h e l o m E o i k k l a p s i y t i r E t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N ) a t h o k a l a n e n i o t n a d h o k 2 n a l k i t r a 3 1 9 9 9 1 / 4 5 2 1 o : N ) Y E ( n e s k u t e s a ( n e n i m a t l e v o s n ä r ä ä m s i ä m m i n e n e d y e h i t n i ä l E 2 4. i t n e i V s u t s a r u e T t a k i s a V t e s i u v s a k i s y ä T t a k i s a V t e s i u v s a k i s y ä T t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 1 6. a t u u k s y y s ä v i ä p 5 1 c n a d h o k 1 n a l k i t r a 6 4 u u k ä s e k — u u k i m m a t e l l o s k a j a t i o i k a t h o k a l a t a j a t t o u T t e m i ä l E t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N n o t a m u p p i i r y t t e n n ö y m ä t s e d y e h i t n i ä l e y t t e n n ö y m o i k k l a p n o e l l i o j , ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u t a j n e t n i ä l e n e d i i N 5 a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 a t h o k a l a f n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 I O K K L A P S U T S A R U E T. 6 ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l E a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N o i k k l a p y t t e n n ö y m n o - u k u l n e i j a t t o u t n e i v a a s a t o i k k l a P ä r ä ä m. 1 2 4. 2 2 4. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 c a j b , a n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 a t h o k a l a I O K K L A P N O T A M U P P I I R Ä T S E D Y E H I T N Ä L E I. 5 L 281/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4. 11. 1999 i t n e i V s u t s a r u e T t a k i s a V t e s i u v s a k i s y ä T t a k i s a V t e s i u v s a k i s y ä T t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N - k l a p u t t e a h n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 2 6. a t u u k s i l a a m ä v i ä p 1 j l u u k u u o — u u k ä n i e h e l l o s k a j a t i o i k i t n e i V s u t s a r u e T t a k i s a V t e s i u v s a k i s y ä T t a k i s a V t e s i u v s a k i s y ä T t o d e i t t a v a t t i d a a V e t i i V ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u T ä r ä ä m u k u l n e i j a t t o u t n e i v a a s a t o i k k l a P 5 6. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 g n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 Ö I T N I I K Ä M H E L O M E. 7 a t h o k a l a ä r ä ä m n e i s k u e k i O a s s u p o l n e d u a k - n a r a v a t s e s i l l a s n a K t u d a a s a t s o n t e d u e k i o n o o t n a r a v n e e s i l l a s n a k u t t e t u v o u l a i s k u e k i O ä r ä ä m n e i s k u e k i O : ä t s y y s a t s a v a a r u e s a s s e d o u v n ö t ä m ä t t i i R ) b ( n a m l i t o r r i i S ) a ( ö t t y ä k a o t r i i s n a l i t e t i i V 1 7. ä v i ä p ö t t ä j n e n i e m i i V ) Y E ( s u t e s A 9 9 9 1 / 2 4 3 2 : o N ) t o d e i t t a v a t s u A l ( a t u u k s i l a a m ä v i ä p 1 a t h o k 3 n a l k i t r a 1 2 2 7. ) t o d e i t t e s i l l u p o L ( a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 a t h o k 3 n a l k i t r a 1 2 i s k o u v n ä r ä ä m s i ä m m n e i n e s i l l a s n a k a t o i k k l a p y t t e n n ö y m n o a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 3 6. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 g n a d h o k 2 n a l k i t r a 6 4 i s o u v o k o K o i k k l a p a t h o k a l a y t t e n n ö y m e l o i e a t s i o j , ä r ä ä m u k u l n e t n i ä l e n e d i i N 4 6. a t u u k ä n i e h ä v i ä p 1 3 a t h o k 3 n a l k i t r a 6 4


title: Avis Nº 9/99 sur une proposition de règlement (CE) du Conseil concernant la discipline budgétaire

eurovoc_concepts:
agricultural expenditure
budget
budgetary discipline (EU)
common agricultural policy
non-government bill

formats: html pdf print

text: 23. 11. 1999 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 334/1 I (Communications) COUR DES COMPTES sur une proposition de rŁglement (CE) du Conseil concernant la discipline budgØtaire AVIS No 9/99 (PrØsentØ en vertu de l(cid:146)article 279 du traitØ CE) (1999/C 334/01) LA COUR DES COMPTES DES COMMUNAUT(cid:201)S EUROP(cid:201)ENNES, A ADOPT(cid:201) L(cid:146)AVIS SUIVANT: vu le traitØ instituant la CommunautØ europØenne, et notamment son article 279, LIGNE DIRECTRICE AGRICOLE vu la proposition de rŁglement du Conseil concernant la disci- pline budgØtaire en date du 14 juillet 1999 (1) et visant au rem- placement et (cid:224) l(cid:146)abrogation de la dØcision 94/729/CE du Conseil, vu la demande, formulØe par le Conseil, de consultation de la Cour des comptes europØenne sur cette proposition, parvenue (cid:224) la Cour le 21 septembre 1999, considØrant que le renforcement de la discipline budgØtaire devrait permettre un meilleur respect des principes de bonne gestion des finances publiques communautaires; considØrant que la proposition de rŁglement a pour effet de dØcoupler la ligne directrice agricole des perspectives financiŁres en mØnageant une marge de man(cid:156)uvre complØmentaire sous la ligne directrice; considØrant que l(cid:146)incorporation des dØpenses de dØveloppement rural dans le FEOGA-Garantie modifie la nature des actions finan- cØes par le Fonds, (1) COM(1999) 364 final. 1. Alors qu(cid:146)elle ne vise qu(cid:146)(cid:224) un plafonnement global des dØpen- ses, la ligne directrice agricole est inutilement complexe dans ses modalitØs de calcul et imprØcise dans sa dØfinition. ModalitØs de calcul 2. La ligne directrice est actuellement calculØe, par rØfØrence aux dØpenses agricoles encourues au titre de l(cid:146)exercice budgØtaire 1988, selon une mØthode fort complexe. Celle-ci est maintenue dans la proposition de rŁglement qui prØvoit simplement, en son article 3, d(cid:146)en reconstituer la base de fa(cid:231)on thØorique (cid:224) l(cid:146)annØe 1995. Il serait judicieux de simplifier cette mØthode. Sa base de calcul pourrait Œtre constituØe de l(cid:146)ensemble des derniŁres dØpen- ses rØelles connues au titre de la sous-section B1 (FEOGA-Garantie) du budget. Contenu de la ligne directrice 3. La dØfinition de la ligne directrice agricole, figurant (cid:224) l(cid:146)arti- cle 4 de la proposition de rŁglement, souffre d(cid:146)imprØcision. Il est fait rØfØrence indistinctement aux dØpenses (cid:224) imputer (cid:224) des crØdits budgØtaires dans le cas de la sous-section B1, aux dØpenses liØes aux montants des perspectives financiŁres dans le cas des mesures de prØadhØsion, ou directement aux montants des perspectives financiŁres pour l(cid:146)adhØsion au titre de l(cid:146)agriculture. De plus, les dispositions de l(cid:146)article 4, paragraphe 2, n(cid:146)ont pas de justification car la dØprØciation des stocks, dØj(cid:224) incluse dans la sous-section B1, ne concerne pas les dØpenses de dØveloppement rural. C 334/2 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes 23. 11. 1999 ENCADREMENT DE LA D(cid:201)PENSE AGRICOLE 4. L(cid:146)objectif de la discipline budgØtaire est d(cid:146)organiser le respect des perspectives financiŁres. Or plusieurs ØlØments ou imprØci- sions de la proposition de rŁglement contrecarrent cet objectif. PluralitØ des plafonds 5. La proposition de rŁglement institue, en son article 5, para- graphe 3, une limitation spØcifique des crØdits relatifs (cid:224) la sous- section B1, au moyen de plafonds fixes correspondant aux deux sous-rubriques 1 a) et 1 b) des perspectives financiŁres. Les mon- tants des perspectives financiŁres correspondant aux aides de prØadhØsion (rubrique 7) et aux crØdits pour paiements disponi- bles pour adhØsion constituent, pour leur part, des plafonds indi- catifs. La ligne directrice agricole, quant (cid:224) elle, est devenue un ins- trument autonome dØgageant une marge complØmentaire par rapport aux perspectives financiŁres (1) et constituant un plafond global (cid:224) leur volet agricole. 9. Dans le budget 1999, oø des actions de dØveloppement rural de mŒme nature Øtaient inscrites dans la sous-section B2 relative aux dØpenses structurelles, les crØdits pour engagements Øtaient supØrieurs d(cid:146)environ 80 % aux crØdits pour paiements. Si l(cid:146)on appliquait ce mŒme ratio aux crØdits du titre 4 du projet de budget 2000, le plafond de la rubrique 1 b) serait d(cid:146)ores et dØj(cid:224) dØpassØ (4). 10. Enfin, l(cid:146)association dans une mŒme rubrique des perspecti- ves financiŁres de dØpenses obligatoires et non obligatoires cons- titue une autre source de confusion dans la mesure oø les pou- voirs du Parlement europØen pour l(cid:146)Øtablissement du budget, expressØment prØservØs aux termes mŒmes de l(cid:146)accord interinsti- tutionnel, ne peuvent Œtre ignorØs en ce qui concerne les dØpenses non obligatoires. De plus, l(cid:146)inclusion de dØpenses non obligatoires dans la sous-section B1 du budget, FEOGA-Garantie, rend appli- cable, pour les virements les concernant, une dØcision du Conseil (5) au lieu d(cid:146)une dØcision du Parlement (6). Il conviendrait de clarifier cet ØlØment d(cid:146)incohØrence. AJUSTEMENT DES D(cid:201)PENSES 6. (cid:192) l(cid:146)inverse de la dØcision 94/729/CE concernant la discipline budgØtaire, qui lie expressØment la rubrique 1 des perspectives financiŁres (cid:224) la ligne directrice agricole, la proposition de rŁgle- ment crØe donc une pluralitØ de plafonds qui ne contribue pas (cid:224) clarifier la notion de discipline budgØtaire. De plus, comme la Cour l(cid:146)avait dØj(cid:224) soulignØ dans son avis no 10/98 (2), un risque de dØpassement de la ligne directrice subsiste, car la nature exacte des dØpenses d(cid:146)adhØsion n(cid:146)est toujours pas identifiØe, ni leur montant quantifiØ par la Commission. 11. En vue de respecter les perspectives financiŁres, la proposi- tion de rŁglement prØvoit une sØrie de mesures (cid:224) mettre en (cid:156)uvre au cours de la procØdure budgØtaire ou au stade de l(cid:146)exØcution des dØpenses. Les dispositions des articles 5 et 6 y relatives sont confuses, mŒlant indistinctement les notions d(cid:146)adaptation des crØ- dits budgØtaires, de suspension des avances et de rØduction des paiements. Classification des crØdits de dØveloppement rural 7. Les dØpenses de dØveloppement rural concernent des actions pluriannuelles qui s(cid:146)inscrivent dans des programmations spØcifi- ques des Fonds structurels ou dans des plans de dØveloppement rural (3). En application de l(cid:146)article 1er, paragraphe 4, du rŁgle- ment financier, de telles actions doivent donner lieu (cid:224) l(cid:146)inscription de crØdits dissociØs dans le budget, les crØdits d(cid:146)engagement devant couvrir le coßt total des obligations pluriannuelles. 12. Ces diverses mesures, en Øcartant du financement commu- nautaire des dØpenses Øligibles effectuØes rØguliŁrement par les organismes payeurs, sont contraires aux principes budgØtaires et au rŁglement financier et imposent aux (cid:201)tats membres une obli- gation abusive de prØfinancement. Principes budgØtaires 13. Plusieurs rŁgles ou principes de base rØgissent les actes de prØparation et d(cid:146)exØcution budgØtaires: 8. Or, dans le projet de budget 2000, ces dØpenses sont couver- tes par des crØdits non dissociØs, inscrits au titre 4 de la sous- section B1, ne couvrant que les tranches annuelles des actions prØvues. Il en va de mŒme de la rubrique 1 b) des perspectives financiŁres qui, bien que formulØe en crØdits pour engagements, ne couvre pas le coßt total des programmes pluriannuels. (cid:151) le caractŁre obligatoire des dØpenses du FEOGA-Garantie (7) commande que l(cid:146)intØgralitØ des dØpenses agricoles encourues par les organismes payeurs en vertu de rŁglements spØcifiques, donne lieu (cid:224) l(cid:146)inscription de crØdits correspondants au budget gØnØral, JO C 401 du 22. 12. 1998. (1) De l(cid:146)ordre de 4 000 millions d(cid:146)euros pour l(cid:146)exercice 2000. (2) (3) Ce fait est admis par la proposition de rŁglement elle-mŒme (article 6, paragraphe 3) qui institue un dispositif de surveillance ad hoc et rØsulte des dispositions du rŁglement (CE) no 1257/1999 du Conseil du 17 mai 1999 (JO L 160 du 26. 6. 1999, p. 80). (4) Le montant des crØdits pour engagements supplØmentaires s(cid:146)ØlŁverait (cid:224) quelque 3 000 millions d(cid:146)euros et le dØpassement par rapport (cid:224) la rubrique 1 b) serait de l(cid:146)ordre de 2 000 millions d(cid:146)euros. (5) Article 104 du rŁglement financier relatif (cid:224) la procØdure de virement budgØtaire. (6) Article 26, paragraphe 5, point b), du rŁglement financier. (7) Article 272 du traitØ et articles 1er, 4 et 22 du rŁglement financier. 23. 11. 1999 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 334/3 (cid:151) le principe d(cid:146)annualitØ (1) requiert que ces dØpenses soient imputØes (cid:224) l(cid:146)exercice financier auquel elles se rattachent, Obligation de prØfinancement national (cid:151) le principe de spØcialitØ (2) signifie que chaque crØdit doit Œtre affectØ (cid:224) un but spØcifique afin d(cid:146)Øviter toute confusion entre les diffØrents crØdits lors de l(cid:146)autorisation et de l(cid:146)exØcution budgØtaires. 14. Les dispositions de l(cid:146)article 5, paragraphe 7, et de l(cid:146)article 6, paragraphe 6, de la proposition, qu(cid:146)elles s(cid:146)appliquent aux crØdits, aux paiements ou aux avances, ignorent ces rŁgles et principes: (cid:151) les dØpenses agricoles lØgalement encourues mais qui excŁ- dent le montant de la rubrique 1 a) des perspectives financiŁ- res, donnent lieu (cid:224) une rØduction soit des crØdits soit des paie- ments, (cid:151) l(cid:146)imputation de ces dØpenses est reportØe (cid:224) l(cid:146)exercice suivant, (cid:151) la rØduction des seules aides directes revient (cid:224) faire supporter (cid:224) celles-ci des dØpassements relevant d(cid:146)autres lignes ou chapi- tres budgØtaires. 16. La rØduction du montant du remboursement des aides direc- tes aux agriculteurs, ainsi que la suspension du paiement des avances mensuelles concernant le FEOGA-Garantie, ont comme consØquence d(cid:146)imposer aux (cid:201)tats membres une obligation de prØ- financer les dØpenses rØguliŁres correspondantes payØes aux bØnØ- ficiaires par les organismes payeurs. L(cid:146)importance des sommes en jeu pourrait entra(cid:238)ner des charges financiŁres supplØmentaires assez lourdes. 17. Une telle obligation de prØfinancement est contraire au titre VIII du rŁglement financier et au rŁglement (CE) no 1258/1999, qui Øtablissent pour le FEOGA-Garantie un systŁme d(cid:146)avances par la Commission et qui excluent dŁs lors un prØfinancement par les (cid:201)tats membres autre que le prØfinancement technique prØvu (cid:224) l(cid:146)article 5 paragraphe 2 du rŁglement (CE) no 1258/1999. 18. Une telle obligation de prØfinancement, dans la mesure oø elle revient (cid:224) contracter une sorte d(cid:146)emprunt forcØ auprŁs des (cid:201)tats membres, est contraire (cid:224) l(cid:146)article 268, troisiŁme alinØa du traitØ CE, qui interdit le recours (cid:224) l(cid:146)emprunt pour financer les dØpenses communautaires. RØserve monØtaire 15. Ces manquements aux rŁgles et principes budgØtaires, dans le but de respecter le montant des perspectives financiŁres, subor- donnent indßment l(cid:146)obligation lØgale de financement de dØpenses Øligibles au respect d(cid:146)une limite purement conventionnelle. L(cid:146)impu- tation (cid:224) l(cid:146)exercice suivant des montants non financØs crØe un report de charges qui risquerait de devenir permanent et cumu- latif. 19. En son article 8, la proposition de rŁglement prØvoit de rØduire progressivement, puis de supprimer (cid:224) partir de 2003, la rØserve monØtaire destinØe (cid:224) couvrir les diffØrences de change euro/dollar entre taux rØel d(cid:146)exØcution et taux prØvisionnel bud- gØtaire des dØpenses de restitution (cid:224) l(cid:146)exportation. Il est contraire au principe de prudence d(cid:146)envisager la suppression de cette rØserve tant que les nØgociations de l(cid:146)Organisation mondiale du com- merce permettront le maintien des restitutions (cid:224) l(cid:146)exportation. Le prØsent avis a ØtØ adoptØ par la Cour des comptes (cid:224) Luxembourg en sa rØunion du 28 octobre 1999. Par la Cour des comptes Jan O. KARLSSON PrØsident (1) Articles 268, 271 et 272 du traitØ; articles 1er, 6 et 7 du rŁglement financier. (2) Article 271 du traitØ et articles 5, 19 et 26 du rŁglement financier