title: Komisijas Regula (EK) Nr. 2342/1999 (1999. gada 28. oktobris), kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgu organizāciju piemērošanai attiecībā uz piemaksu shēmām

eurovoc_concepts:
administrative formalities
agricultural guidance
beef
common organisation of markets
slaughter premium

text: 396 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. 31999R2342 L 281/30 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 4. 11. 1999. KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 2342/1999 (1999. gada 28. oktobris), kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgu organizāciju piemērošanai attiecībā uz piemaksu shēmām EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu gaļas tirgus kopīgu organizāciju (1) un jo īpaši tās 4. panta 8. punktu, 5. panta 5. punktu, 6. panta 7. punktu, 7. panta 5. punktu, 8. panta 4. punktu, 9. panta 4. punktu, 10. panta 3. punktu, 11. panta 5. punktu, 12. panta 3. punktu, 13. panta 5. punktu, 20. pantu, 23 panta 3. punktu un 50. pantu, liellopu gaļas produktu marķēšanu (7) nozīmē vai arī līdzvērtīgam administratīvam dokumentam. Būtu jāpa- redz, ka valsts līmenī sagatavo un izsniedz administra- tīvu dokumentu. Lai ņemtu vērā īpašus administratīvos un kontroles apstākļus dalībvalstīs, būtu jāatļauj dažādas administratīvā dokumenta formas. tā kā: (1) (2) (3) (4) Regula (EK) Nr. 1254/1999 izveido jaunu piemaksu sistēmu, kas aizstāj Padomes Regulā (EEK) Nr. 805/68 (2) noteikto. Lai ņemtu vērā jaunos noteikumus, ir jāgroza Komisijas 1992. gada 23. decembra Regula (EEK) Nr. 3886/92, kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulā (EEK) Nr. 805/68 par liellopu gaļas tirgus kopīgu organizāciju noteikto piemaksu shēmu piemērošanai, kā arī atceļ Regulas (EEK) Nr. 1244/82 un (EEK) Nr. 714/89 (3), kurā jaunākie grozījumi veikti ar Regulu (EK) Nr. 1410/1999 (4), un, ņemot vērā šos grozījumus, skaidrības labad būtu jāpārstrādā Regula (EEK) Nr. 3886/92. Piemaksu shēmām, kas minētas no 3. līdz 25. pantam Regulā (EK) Nr. 1254/1999, būtu jāietilpst darbības jomā, kura paredzēta Padomes 1992. gada 27. novembra Regulai (EEK) Nr. 3508/92, kas izveido integrētu vadības un kontroles “integrētā shēmām, kurā sistēma”) dažām Kopienas palīdzības jaunākie (EK) Regulu veikti Nr. 1036/1999 (6). Tāpēc šī regula būtu jāizmanto tikai, lai horizontāli regulētu neregulētus noteikumus saistībā ar minēto integrēto sistēmu. (turpmāk tekstā sistēmu (5) grozījumi ar un daudzuma Reģionālā maksimālā ganāmpulku blīvuma mērķi nosaka to, ka vienas vecumu grupas dzīv- šie pasākumi, vairs nevar niekiem, ko ietekmē abi piemērot īpašo piemaksu. Lai iegūtu desezonalizācijas piemaksu, šos dzīvniekus vajadzētu atzīt par tiesīgiem saņemt īpašo piemaksu. Regulas (EK) Nr. 1254/1999 4. panta 3. punkta b) apakšpunkts nosaka, ka katram vīriešu dzimuma liel- lopam līdz nokaušanai vai eksportam būtu jābūt dzīv- nieka pasei Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 820/97, kas izveido liellopu reģistrācijas un identifi- kācijas sistēmu, kā arī attiecas uz liellopu gaļas un (1) OV L 160, 26. 6. 1999. , 21. lpp. (2) OV L 148, 28. 6. 1968. , 24. lpp. (3) OV L 391, 31. 12. 1992. , 20. lpp. (4) OV L 164, 30. 6. 1999. , 53. lpp. (5) OV L 355, 5. 12. 1992. , 1. lpp. (6) OV L 127, 21. 5. 1999. , 4. lpp. (5) (6) (7) (8) Regulas (EK) Nr. 1254/1999 4. panta 3. punktā par noteikumu noteikts turēšanas laiks. Tāpēc šis turēšanas laiks jādefinē un jānosaka tā lielums. piešķiršanai piemaksas īpašās Noteikumiem īpašās piemaksas piešķiršanai slaukšanas brīdī būtu jāatbilst noteikumiem nokaušanas piemaksas piešķiršanai. Būtu jāprecizē to dokumentu tipi, kas pavada dzīvnieku līdz nokaušanai, nosūtīšanai vai eksportam. Lai ņemtu vērā īpašus noteikumus piemaksas piešķiršanai nokaušanas brīdī, jānosaka vecuma nosacī- jumi arī pieaugušu liellopu liemeņu noformējums. vēršiem, kā Prasības desezonalizācijas piemaksas piešķiršanai būtu jāparedz saskaņā ar noteikumiem nokaušanas piemaksas piešķiršanai. Komisija, balstoties uz pieejamo informā- ciju, lemj, kuras dalībvalstis atbilst prasībām piemaksas piešķiršanai. Zīdītājgovs jēdziens būtu jādefinē saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 6. panta 7. punktu. Šajā definīcijā būtu jāiekļauj tas pašas šķirnes, kas iekļautas iepriekšējā sistēmā. Turklāt administratīvos noteikumus, ko piemē- roja iepriekšējā shēmā, var turpināt piemērot pēc būtības, jo īpaši attiecībā uz vidējo izslaukumu un valsts papildu piemaksu. (7) OV L 117, 7. 5. 1997. , 1. lpp. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 397 (9) (10) (11) ieviestu individuālo maksimālo daudzumu sistēmu, Lai būtu jāparedz noteikumi šo maksimālo daudzumu noteikšanai un paziņošanai ražotājiem. Lai nostiprinātu šīs sistēmas regulējošo iedarbību uz tirgu, būtu jāparedz, ka tiesības saņemt piemaksu, ko īpašnieks neizmanto noteiktā laikā, pāriet valsts rezervē. Būtu jāveic arī lai nodrošinātu, ka ražotāji, kas piemēroti pasākumi, rezerves, ir tiesības izmanto tās tikai paredzētajiem mērķiem. ieguvuši bez maksas no valsts iznomāt. Turklāt šādiem noteikumiem būtu jānodrošina, ka netiek pārkāpta Regulas (EK) Nr. 1254/1999 8. panta 1. punktā paredzētā apņemšanās katru reizi, kad nodod tiesības bez saimniecības nodošanas, noteiktu šo nodoto tiesību procentu nodot valsts rezervē. Turklāt, lai izvai- rītos no tā, ka ļaunprātīgi izmanto noteikumu par tiesību nodošanu, būtu jāparedz laika ierobežojums šai pagaidu iznomāšanai. Būtu jāveicina šo tiesību mobilizācija, kā arī to piešķir- šana ražotājiem, kas no tām gūs labumu. Šajā nolūkā būtu jānosaka minimālie izmantojamo tiesību procenti. Šiem procentiem jābūt pietiekamiem, lai novērstu nepie- tiekamu dažās dalībvalstīs pieejamo tiesību izmantošanu, kas var radīt problēmas prioritārajiem ražotājiem, kuri piesaka tiesības caur valsts rezervi. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāļauj paaugstināt minimālo izmantojamo tiesību procentu, kas tomēr nedrīkst pārsniegt 90 %. (13) Būtu jāpieņem noteikums, kas pieļautu elastību attiecībā administratīvo termiņu tiesību nodošanai, ja ražotājs var pierādīt, ka ir mantojis tiesības. (14) ja ražotājs ganīšanai Īpašus gadījumus, izmanto tikai valsts vai kolektīvā īpašumā esošo zemi un nodod visas tiesības citam zemniekam, tādējādi pārtraucot ražošanu, uzskata par saimniecības nodošanu. gada 1999. 17. maija Regulas Padomes (EK) Nr. 1257/1999 par atbalstu lauku apvidu attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības vadības un garantiju fonda (ELVGF) un par dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (1) 22. un 23. pants nosaka ekstensifikācijas programmas. Tādēļ būtu jāparedz, ka uz dalības laiku minētajās programmās aptur tiesības saņemt šādā veidā atdotas zīdītājgovju piemaksas. Tomēr izņēmuma gadījumos var ļaut izmantot atdotās tiesības saņemt piemaksu saistībā ar citiem uz lauksaimniecības vidi vērstiem pasākumiem. Viens no mērķiem agrās pensionēšanās shēmai, ko paredz minētās regulas 10. pants, ir veicināt vecāku zemnieku aizstāšanu ar zemniekiem, kuri spēj uzlabot atlikušo lauku saimniecību saimniecisko dzīvotspēju. Ir pamats bažām, ka atsevišķi zemnieki nepiedalīsies agras pensionēšanās programmās, ja to dēļ ilgākā laika posmā var zaudēt tiesības uz zīdītājgovju piemaksu. Tāpēc dalībvalstīm būtu jādod iespēja pagarināt kopējo uz šīs programmas balstītās tiesību pagaidu iznomāšanas ilgumu. (15) Administratīvās sistēmas piemē- tiesību nodošanas rošanai, kurā jebkāda tiesību nodošanu bez saimniecības nodošanas, kā arī tiesību pagaidu iznomāšanu veic tikai caur valsts rezervi, ir jāizveido tiesisks pamats, kas sagla- bātu ekonomisku saskaņu ar tiešo tiesību nodošanu starp ražotājiem. Būtu izveido objektīvi kritēriji, lai noteiktu summu, ko valsts rezerve maksā ražotājam, kas ir nodevis savas tiesības, kā arī summu, ko maksā ražotājs, kas saņem līdzvērtīgas tiesības no valsts rezerves. (16) Regulas (EK) Nr. 1254/1999 10. pants dalībvalstīm, kas atbilst šā panta prasībām, paredz īpašu izvēles shēmu zīdītājgovju piemaksas piešķiršanai telēm. Ar Komisijas lēmumu, balstoties uz pieejamo informāciju, nosaka, kura no dalībvalstīm atbilst prasībām šīs īpašās shēmas piemērošanai. Būtu jāprecizē īpašie noteikumi piemaksas piešķiršanai. Saskaņā ar zīdītājgovju piemaksas vispārē- jiem mērķiem, šī piemaksa būtu jāizmaksā zemniekiem, kuru teļu ganāmpulks ir paredzēts, lai atjaunotu govju ganāmpulku, nevis lai ražotu teles nokaušanai. Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu jānosaka kritēriji, kuros ietilptu arī vecuma ierobežojumi un/vai prasības šķirnei. (12) Jāparedz konkrēti administratīvi noteikumi vienotai to noteikumu ieviešanai, kuri attiecas uz tiesību nodošanu un tiesību pagaidu iznomāšanu. Lai novērstu pārmērīgu administratīvo darbu, dalībvalstīm būtu jāļauj noteikt minimālo tādu tiesību daudzumu, ko var nodot vai (1) OV L 160, 26. 6. 1999. , 80. lpp. (17) Būtu jānosaka metode ganāmpulka blīvuma noteikšanai. Lai vienkāršotu ganāmpulka blīvuma praktisku piemē- rošanu, būtu jānosaka datums, no kura ņem vērā salīdzi- nāmos piena daudzumus. 398 (18) (19) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. Ekstensifikācijas maksājumu izmaksā, ja ganāmpulka blīvums atbilst vienam vai diviem skaitļiem – pēc dalīb- valsts izvēles. Aprēķinot tāda ganāmpulka blīvumu, kas pretendē uz ekstensifikācijas maksājumu, izmanto visus sešus un vairāk attiecīgajā brīdī saimniecībā esošos mēnešus vecos liellopus. Tādēļ ir vajadzīgi īpaši notei- kumi par dzīvnieku skaitīšanu, kā arī par ražotāja dekla- rāciju par dalību shēmā. Šīs shēmas vadību var ievēro- jami atvieglināt, izmantojot elektronisku datubāzi, kas minēta Regulā (EK) Nr. 820/97. Šajā nolūkā būtu jāpa- redz, ka lieto šādu datu bāzi, ar noteikumu, ka tā, atbil- stīgi dalībvalsts prasībām, piedāvā pietiekamas garantijas attiecībā uz tajā iekļauto datu precizitāti, kurus izmantos ekstensifikācijas maksājumu shēmā. Pastāv risks, ka daži ražotāji var mākslīgi panākt atbil- stību vidējiem ganāmpulka blīvuma rādītājiem, daļu gada lai turot nenormāli maz lopu. Būtu jāveic pasākumi, nodrošinātu, ka šādiem ražotājiem nepiešķir ekstensifikā- cijas maksājumu. Šajā nolūkā skaidrības labad būtu jāno- saka, ka uz šo stāvokli attiecas 7. pants Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1259/1999, kas atbalsta plāniem paredz kopīgus noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (1), kā arī jānosaka tas, ka dalībvalstij būtu jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai piemērotu šo pantu saistībā ar ekstensifikā- cijas maksājumu shēmu. tieša un termiņiem (2), tas mākslīgi par vienu vai vairākām dienām pagarinās turēšanas laikus, ko izsaka mēnešos. Ņemot to vērā, būtu jāpieņem konkrēti noteikumi. (23) (24) parasti saņemtu piemaksu, nokaušanas Lai būtu jāiesniedz pieteikumi. Ganāmpulka palīdzības pietei- kums, ko paredz integrētā sistēma, būtu vienkāršības labad jāuzskata par pieteikumu nokaušanas piemaksai, ja tas lai pamatotu piemaksas izmaksu, un ja dzīvnieku nokauj tajā pašā dalībvalstī vai citā dalībvalstī, vai arī eksportē. elementus, vajadzīgi, satur kas Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 dalībvalstīs līdz 1999. gada 31. decembrim ir jāizveido pilnībā darbo- tiesspējīga datorizēta datu bāze. Būtu jābūt iespējai izmantot šo datu bāzi arī, lai atvieglotu nokaušanas piemaksas vadību, ar noteikumu, ka dalībvalsts uzskata, ka datu bāze sniedz pietiekamas garantijas par tajā esošo informācijas precizitāti piemaksu izmaksas vajadzībām. (25) Nokaušanas piemaksu par ievērojot maksimālā svara ierobežojumus. Tādēļ būtu jānosaka liemeņa standarta noformējums, uz ko attiecas maksimā- lais svars. teļiem piešķir, (20) Vienkāršības labad būtu vēlams nodrošināt vienkāršotu izvēles shēmu ekstensifikācijas maksājuma piešķiršanai visekstensīvākajiem lopkopības uzņēmumiem. (26) Regulas (EK) Nr. 1254/1999 11. panta 1. punkts izvirza turēšanas laiku par noteikumu nokaušanas piemaksas piešķiršanai. Tādēļ būtu jādefinē šis laiks un jānosaka tā ilgums. (21) Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. panta 4. punkts dalīb- valstīm, kas atbilst šī panta prasībām, paredz īpašu shēmu ekstensifikācijas maksājuma piešķiršanai slau- camām govīm. Būtu jānosaka kārtība, kādā, balstoties uz pieejamo informāciju, nosaka, kuras dalībvalstis atbilst prasībām šīs īpašās shēmas piemērošanai. Būtu jāprecizē īpaši noteikumi piemaksas piešķiršanai. Lai ievērotu saskaņu ar vispārējo ekstensifikācijas maksājumu shēmu, kā arī lai noteiktu precīzu slaucamo govju daudzumu, par kurām var saņemt piemaksu, slaucamām govīm būtu jānosaka turēšanas laika minimums. (22) Piemērojot dažus noteikumus, kas paredzēti Padomes 1971. gada 3. jūnija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1182/71 par noteikumiem, ko piemēro laika posmiem, dienām (27) Komisijai ir jāiesniedz sīkas ziņas par valsts noteikumiem attiecībā uz papildu piemaksām un to īstenošanu. (28) (29) Lai nodrošinātu, ka zemnieki piemaksas saņem pēc iespējas ātrāk, būtu jāparedz avansu piešķiršana. Taču, ņemot vērā valsts vai reģionālo maksimālo daudzumu piemērošanu, lai avanss nepārsniegtu galīgo summu. Tādēļ būtu jāparedz, ka dalībvalstis var samazināt avansa apjomu piemaksu shēmām, uz kurām attiecas šādi ierobežojumi. jāveic pasākumi, Regula (EK) Nr. 1254/1999 nosaka sodu par tādu vielu vai produktu izmantošanu vai glabāšanu, ko neatļauj attiecīgie veterinārijas juridiskie akti. Atkārtotu pārkā- pumu gadījumā par soda ilgumu būtu jālemj dalīb- valstīm, kam ir vairāk iespēju noteikt pārkāpuma patieso smagumu. (1) OV L 160, 26. 6. 1999. , 113. lpp. (2) OV L 124, 8. 6. 1971. , 1. lpp. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 399 (30) Īpašo piemaksu un zīdītājgovju piemaksu shēmas ir balstītas uz kalendāro gadu kā atsauces laiku. Ir jāprecizē datums, kurā nosaka elementus, ko ņem vērā, piemērojot minētās shēmas. Lai nodrošinātu saprātīgu un saskaņotu vadību, būtu jāizvēlas datums pieteikumu iesniegšanai. Tomēr īpašajai piemaksai, ko izmaksā par nokaušanas brīdī, kas novērstu pārnešanu no viena gada uz nākamo, lai iegūtu augstāku piemaksu. uz piemaksu nokaušanas vai eksporta diena labāk norāda vai attie- cīgās darbības ir veiktas. īpaši noteikumi, nokaušanas Attiecībā jāparedz ir (31) Maiņas kurss noteicošajā dienā palīdzībai, piemaksām un summām, kas minētas 5. pantā Padomes 1988. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 2799/98, kas nosaka agro- monetāros pasākumus eiro (1) ir maiņas kurss attiecīgajā dienā. Kursu, ko piemēro noteicošajā dienā nosaka tā, lai principā nodrošinātu, ka šādas palīdzības, piemaksas un summas pārrēķinot valstu valūtās, vienas dienas maiņas kurss krasi nemainītu to apjomus. Vislabākais šīs problēmas risinājums ir maiņas kursa caurmērs, kas aprēķināts proporcionāli laikam vienam mēnesim pirms piešķiršanas gada. (32) Lai pārraudzītu pasākumus saistībā ar liellopu un teļa gaļas nozares piemaksu shēmu reformu, Komisijai ir jāsaņem pilnīga informācija par dalībvalstu veiktajiem ieviešanas noteikumiem un minēto shēmu piemērošanas kvantitatīvajiem rezultātiem. Tādēļ būtu jāparedz dalīb- valstu pienākums ziņot konkrētus faktus. Lai atvieglotu datu pārraidi un analīzi, būtu jānosaka saskaņots formāts šo datu iesniegšanai. I NODAĻA ĪPAŠĀ PIEMAKSA (Regulas (EK) Nr. 1254/1999 4. pants) 1. i e d a ļ a Vispārīgie pasākumi 2. pants Piemērošana 1. Katrā ganāmpulka palīdzības pieteikumā (turpmāk tekstā “pieteikums”) norāda informāciju, kas ir iekļauta integrētajā vadības un kontroles sistēmā, kas paredzēta Regulā (EEK) Nr. 3508/92 (turpmāk tekstā “integrētā sistēma”), kā arī: a) dzīvnieku sadalījumu pa vecuma grupām; b) atsauci uz pasēm vai administratīvajiem dokumentiem, kas pavada dzīvniekus, par kuriem iesniegts pieteikums. Pieteikumus var iesniegt par dzīvniekiem, kas turēšanas 2. laika sākumā ir: a) attiecībā uz buļļiem – ne mazāk kā septiņus mēnešus veci, vai (33) Lai veicinātu pāreju uz jauno shēmu, būtu jāpieņem pagaidu normas noteikumiem par paziņošanu, kā arī obligātai dzīvnieku marķēšanai un identifikācijai. b) attiecībā uz vēršiem – ne mazāk kā septiņus mēnešus veci un ne vairāk kā 19 mēnešu veci pirmajai vecuma grupai un ne vairāk kā 20 mēnešu veci otrajai vecuma grupai. (34) Šajā regulā paredzētie noteikumi saskan ar Liellopu un teļa gaļas pārvaldības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 3. pants Piemaksas piešķiršana Dzīvniekiem, kas neatbilst piemaksas piešķiršanas prasībām, vai nu piemērojot Regulas (EK) Nr. 1254/1999 4. panta 4. punktā minēto proporcionālo samazinājumu vai arī piemērojot tās 12. pantā minēto ganāmpulka blīvumu, vairs nevar piemērot to pašu vecuma grupu, un tos uzskata par dzīvniekiem, par kuriem ir izmaksāta piemaksa. 1. pants 4. pants Pases un administratīvie dokumenti Šī regula nosaka sīki izstrādātus noteikumus piemaksu shēmu piemērošanai, kā arī citu shēmu piemērošanai, kas ir noteiktas no 3. līdz 25. pantam Regulā (EK) Nr. 1254/1999. (1) OV L 349, 24. 12. 1998. , 1. lpp. Ja saskaņā ar Regulā (EK) Nr 820/97 6. pantā noteikta- 1. jiem nosacījumiem pase nav pieejama, to aizstāj ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 4. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzēto valsts administratīvo dokumentu. 400 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. 2. Dalībvalstu kompetentās iestādes nodrošina, ka šādas pases vai administratīvie dokumenti nodrošina, ka par vienu dzīvnieku vienā grupā piešķir tikai vienu piemaksu. Dalībvalstis vajadzības gadījumā šajā nolūkā palīdz cita citai. Dalībvalstis var noteikt, ka valsts administratīvais doku- 3. ments var būt: to teritorijās Ja dalībvalstis nolemj 2. ieviest atšķirīgus reģionus vai arī pārveidot (EK) reģionus Regulas esošos Nr. 1254/1999 3. panta c) punkta nozīmē, tās par savu janvārim, lēmumu informē Komisiju līdz attiecīgā gada 1. definējot reģionu un nosaucot noteikto maksimālo daudzumu. Par jebkādām turpmākām pārmaiņām Komisiju informē līdz attiecīgā gada 1. janvārim. a) dokuments, kas pavada katru dzīvnieku; 7. pants b) pilnīgs ražotāja saraksts, kas satur visu administratīvajam dokumentam nepieciešamo informāciju, ar noteikumu, ka attiecīgie dzīvnieki, sākot ar dienu, kurā veic pirmo pietei- kumu, paliek kopā ar to pašu ražotāju, līdz tos laiž tirgū ar nolūku nokaut; c) pilnīgs saraksts centrālajās iestādēs, kas satur visu admi- nistratīvam dokumentam nepieciešamo informāciju, ar nosa- cījumu, ka dalībvalsts vai dalībvalsts reģions, kas izmanto šo iespēju, uz vietas pārbauda visus dzīvniekus, par kuriem ir iesniegts pieteikums, pārbauda šo dzīvnieku pārvietošanos, kā arī iezīmē katru pārbaudīto dzīvnieku ar nepārprotamu zīmi, kas ražotājam jāsaglabā; d) pilnīgs saraksts centrālajās iestādēs, kas satur visu admi- nistratīvam dokumentam nepieciešamo informāciju, ar noteikumu, ka dalībvalsts veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka piemaksu vienai vecuma grupai nepiešķir divas reizes, kā arī pēc lūguma iesniedz informāciju par katra dzīvnieka piemaksas statusu. Dalībvalstis, kas plāno izmantot vienu vai vairākas no šīm iespējām, iesniedz tai laikus par to informē Komisiju, kā arī būtiskās ieviešanas noteikumus. Lielbritāniju un Ziemeļīriju c) punkta nozīmē atsevišķi uzskata par dalībvalsts reģioniem. 5. pants Turēšanas periods Turēšanas periods ir divi mēneši, sākot ar nākamo dienu pēc pieteikuma iesniegšanas. Tomēr dalībvalstis var noteikt, ka ražotājs ir tiesīgs izvēlēties citu sākuma dienu, ne vēlāk kā divus mēnešus pēc pieteikuma iesniegšanas. 6. pants Reģionālais maksimums Dzīvnieku skaita ierobežojums saimniecībā 1. Ja dalībvalstis nolemj mainīt dzīvnieku skaita ierobežo- jumu, kas ir 90 dzīvnieki katrā saimniecībā un katrā vecuma grupā, vai arī atkāpties no šā skaitļa, tās informē Komisiju līdz attiecīgā kalendārā gada 1. janvārim. Ja turklāt dalībvalstis nosaka minimālo dzīvnieku skaitu saim- niecībā, sākot ar kuru piemēro proporcionālo samazinājumu, tās informē Komisiju līdz attiecīgā kalendārā gada 1. janvārim. Par 2. Komisiju informē līdz attiecīgā gada 1. janvārim. jebkurām pārmaiņām, piemērojot pirmo punktu, 2. i e d a ļ a Piemaksas piešķiršana nokaušanas brīdī 8. pants Piešķiršanas veids Dalībvalstis var piešķirt īpašu piemaksu nokaušanas brīdī 1. vienas vecuma grupas buļļiem, kā arī pirmās vai otrās vecuma grupas vēršiem, vai kombinējot piemaksas abām vecuma grupām. 2. Dalībvalsts, kas nolemj piemērot 1. punktā noteikto sistēmu, nodrošina, ka piemaksu piešķir arī tad, ja dzīvniekus, par kuriem tā pienākas, nosūta uz citu dalībvalsti vai eksportē uz trešo valsti. 3. Piemērojot 1. un 2. punktā minēto sistēmu, piemaksu piešķir, ja ir nodrošināta atbilstība šīs iedaļas noteikumiem, kā arī 34. pantam un 35. panta 1. un 2. punktam, ko piemēro mutatis mutandis. Ja, piemērojot proporcionālo samazinājumu, iegūtais 1. tiesīgo dzīvnieku skaits ir mazāks nekā vesels skaits, piemaksu piešķir par attiecīgo piemaksas vienības daļu. Tomēr šajā gadī- jumā ņem vērā tikai pirmo decimālciparu. 4. Palīdzības pieteikumi satur 35. panta 1. punktā minēto informāciju, kā arī norādi par to, vai dzīvnieks ir bullis vai vērsis, un tiem pievieno dokumentu, kas satur 4. panta 2. punkta mērķiem vajadzīgo informāciju Šis dokuments pēc dalībvalsts izvēles ir: 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 401 a) pase vai pases kopija, ja izmantotais tips sastāv no vairākiem 9. pants eksemplāriem; vai b) pases kopija, ja izmantotais pases tips sastāv no viena (EK) Nr. 820/97 eksemplāra, kas 6. pantu ir jāatdod kompetentajai iestādei; šajā gadījumā dalībvalsts veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka kopijā esošā informācija atbilst oriģinālam; saskaņā ar Regulas vai c) saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 820/97 6. pantā paredzētajiem nosacījumiem – valsts administratīvais dokuments, ja pase nav pieejama. Dalībvalstis tomēr var apturēt valsts administratīvā dokumenta izmantošanu. Šādā gadījumā tās veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka piemaksu vienas un tai pašas vecuma grupas dzīvniekiem, ar kuriem veic Kopienas iekšējās tirdzniecības darījumus, nepiešķir divas reizes. Dalībvalstīs ar elektronisko datu bāzi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 820/97 3. b pantu, kas atbilstīgi dalībvalsts prasībām satur lai nodrošinātu, ka katram dzīv- informāciju, kura vajadzīga, niekam un katrai vecuma grupai piešķir tikai vienu piemaksu, palīdzības pieteikumam nav jāpievieno pirmajā daļā minētais dokuments. Papildus, atkāpjoties no pirmā apakšpunkta, dalībvalstis, kas izmanto 35. panta 2. punkta pirmajā daļā minēto iespēju, veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai ražotājs varētu noteikt dzīvniekus, par kuriem viņš pieprasa īpašu piemaksu. 5. Buļļiem nokaušanas apliecinājumā norāda liemeņa svaru. Ja dzīvnieku nosūta, nosūtītājs nosūtīšanas faktu pierāda, 6. deklarējot dalībvalsti, uz kuru nosūta dzīvnieku. Šajā gadījumā palīdzības pieteikumos iekļauj: a) nosūtītāja vārdu un adresi (vai līdzvērtīgu kodu); b) dzīvnieka identifikācijas numuru; c) apliecinājumu, ka dzīvnieks ir vismaz deviņus mēnešus vecs. Piešķiršanas sistēmas dati 1. Atkāpjoties no 5. panta, piemaksu izmaksā ražotājiem, kas attiecībā uz dzīvniekiem ir ievērojuši vismaz divus mēnešus ilgu turēšanas laiku, kurš beidzas mazāk nekā vienu mēnesi pirms nokaušanas, nosūtīšanas vai eksporta. Par vēršiem piemaksu izmaksā ar šādiem noteikumiem: a) piemaksu par pirmās vecuma grupas dzīvniekiem izmaksā tikai tad, ja ražotājs ir turējis dzīvnieku ne mazāk kā divus mēnešus, laikā no brīža, kad dzīvnieks sasniedza septiņu mēnešu vecumu, līdz brīdim, kad tas vēl nebija sasniedzis 22 mēnešu vecumu; b) piemaksu par otro vecuma grupu izmaksā tikai tad, ja ražo- tājs dzīvnieku, kas ir sasniedzis 20 mēnešus, tur ne mazāk kā divus mēnešus; c) piemaksas abām vecuma grupām var izmaksāt kopā, ja ražotājs ir turējis dzīvnieku ne mazāk kā četrus mēnešus, saskaņā ar vecuma noteikumiem, kas izklāstīti a) un b) apakšpunktos; d) piemaksu par otro vecuma grupu var izmaksāt tikai tad, ja dzīvnieks ir nosūtīts uz citu valsti, kad tas ir sasniedzis 19 mēnešu vecumu. 2. Aprēķinot Regulas (EK) Nr. 1254/1999 12. pantā minēto ganāmpulka blīvumu, katru dzīvnieku, uz kuru attiecas abas vecuma grupas, uzskaita divas reizes. Liemeņa svaru nosaka liemenim, kas atbilst Padomes 3. Regulas (EEK) Nr. 1208/81 (1) 2. pantā izvirzītajām prasībām. Ja liemeņa forma atšķiras no šīs definīcijas, piemēro Komisijas Regulas (EEK) Nr. 563/82 (2) pielikumā uzskaitītos korekcijas faktorus. Ja dzīvnieku nokauj kautuvē, uz kuru neattiecas Kopienas pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijas tabula, dalībvalstis var ļaut noteikt svaru, balstoties uz nokautā dzīvnieka dzīvsvaru. Šādos gadījumos liemeni uzskata par 185 kilogramus smagu vai smagāku, ja nokautā dzīvnieka dzīvsvars bija 340 kilogrami vai lielāks. 10. pants Paziņošana Dalībvalstis līdz attiecīgā kalendārā gada sākumam informē šajā iedaļā minēto komisiju par piemaksu piešķiršanas attiecīgajām procedūrām. savu lēmumu piemērot sistēmu, kā arī par Pieteikumus iesniedz, pirms dzīvnieks atstāj attiecīgās dalīb- valsts teritoriju un nosūtīšanas pierādījumu iesniedz trīs mēnešu laikā, kopš dzīvnieks atstāj attiecīgās dalībvalsts teritoriju. (1) OV L 123, 7. 5. 1981. , 3. lpp. (2) OV L 67, 11. 3. 1982. , 23. lpp. 402 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. II NODAĻA 15. pants DESEZONALIZĀCIJAS PIEMAKSA (Regulas (EK) Nr. 1254/1999 5. pants) 11. pants Piemaksas piemērošana Komisija, vēlākais, līdz katra kalendārā gada 1. augustam nolemj, kurās valstīs nākamajā gadā var piešķirt desezonalizā- cijas piemaksu. Dalībvalstis līdz tā gada 1. informē Komisiju, vai Nr. 1254/1999 5. panta 3. punktu. janvārim, kurā piešķir piemaksu, tās gatavojas piemērot Regulas (EK) 12. pants Tiesības saņemt piemaksu 1. Piemaksu var piešķirt tikai vēršiem, kas jau ir saņēmuši īpašo piemaksu vai arī ko uzskata par dzīvniekiem, kuri ir saņē- īpašo piemaksu saskaņā ar 3. pantu, dalībvalstī, kas muši ir nokauti ja dzīvnieki piemēro desezonalizācijas piemaksu, dalībvalstī, kura piemēro desezonalizācijas piemaksu. Piemaksu var piešķirt tikai ražotājam, kas turējis dzīv- 2. niekus pēdējais pirms nokaušanas. 13. pants Pieteikumi Ražotājs pieteikumu iesniedz tās valsts kompetentajai 1. iestādei, kuras teritorijā atrodas saimniecība. Pieteikumu raksta saskaņā ar 8. panta 4. punktu un 2. 35. pantu, ko piemēro mutatis mutandis. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai apstiprinātu, ka regulāri un bez brīdinājuma piemaksa ir piešķirta, kā arī pārbauda 35. pantā minēto sertifikātu pareizību. III NODAĻA PIEMAKSA PAR ZĪDĪTĀJGOVĪM (Regulas (EK) Nr. 1254/1999 6. lidz 10. pants) 1. i e d a ļ a Vispārīgi noteikumi 14. pants Gaļas šķirņu govis Maksimālais individuālais salīdzināmais daudzums Ja nolemj dalībvalsts 1. (EK) Nr. 1254/1999 6. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto maksimālo individuālo salīdzināmo daudzumu, kas ir 120 000 kilogramu, vai atkāpties no tā, tā informē Komisiju līdz attie- cīgā kalendārā gada 1. janvārim. Regulas mainīt Par jebkurām turpmākām pārmaiņām 1. punkta piemē- 2. rošanā Komisiju informē līdz attiecīgā gada 1. janvārim. 16. pants Turēšanas periods Regulas (EK) Nr. 1254/1999 6. panta 2. punktā minētais sešu mēnešu turēšanas periods sākas nākamajā dienā pēc pieteikuma iesniegšanas. 17. pants Pieteikumi 1. Piemaksas pieteikumos, ko iesniedz saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 6. panta 2. punkta b) apakšpunktu, palī- dzības, kas atkarīga no platības, pieteikumos vai, pēc dalībvalsts izvēles Regulas (EK) Nr. 3508/92 6. panta 1. punktā minētajos palīdzības, kas atkarīga no platības, pieteikumos (turpmāk – “pieteikumi”) norāda informāciju, ko pieprasa integrētā sistēma, kā arī: a) paziņojumu par piena individuālo salīdzināmo daudzumu, kas ražotājam piešķirts 31. martā pirms 12 mēnešu laik- posma, kurā piemēro papildus nodokļu shēmu, kas sākas attiecīgajā kalendārajā gadā; ja šis daudzums pieteikuma iesniegšanas dienā nav zināms, to pēc iespējas ātrāk paziņo kompetentajai iestādei; b) ražotāja apņemšanos 12 mēnešus no pieteikuma iesnieg- šanas nepalielināt individuālo salīdzināmo daudzumu virs Regulas (EK) Nr. 1254/1999 6. panta 2. punkta b) apakš- punktā noteiktā. Tomēr b) punktu nepiemēro, ja dalībvalsts ir atcēlusi kvantita- tīvo ierobežojumu. Pieteikumus kalendārajā gadā iesniedz sešu mēnešu laikā, 2. ko nosaka dalībvalsts. Šīs regulas I pielikumā uzskaitīto šķirņu govis neuzskata par gaļas šķirņu govīm Regulas (EK) Nr. 1254/1999 3. f panta un 10. panta 2. punkta nozīmē. Dalībvalstis šajā laikā var noteikt atsevišķus laikposmus pietei- kumu iesniegšanai. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 403 18. pants Vidējais izslaukums Vidējo izslaukumu aprēķina, balstoties uz II pielikumā uzskaitī- tajiem vidējiem izslaukumiem. Tomēr šajos aprēķinos dalībval- stis var izmantot tajās atzītu dokumentus, kas apstiprina ražo- tāja vidējo izslaukumu. 19. pants Valsts papildu piemaksa Valsts papildu piemaksu var piešķirt tikai ražotājam, kas 1. tajā pašā kalendārajā gadā saņem zīdītājgovju piemaksu. To piešķir tikai dzīvniekiem, kas ir tiesīgi saņemt šo piemaksu, vajadzības gadījumā piemērojot proporcionālo samazinājumu, kas (EK) Nr. 1254/1999 10. panta 1. punkta trešajà daļā. ir noteikts Regulas 2. Dalībvalstis papildu piemaksas piešķiršanai var noteikt papildu noteikumus. Par šādu lēmumu tās laikus, pirms šie noteikumi stājas spēkā, informē Komisiju. Komisija, vēlākais, līdz katra kalendārā gada 1. augustam 3. nolemj, (EK) ir Nr. 1254/1996. panta 5. punkta trešajā daļā izvirzītos notei- kumus. izpildījušas Regulas dalībvalstis kuras 2. i e d a ļ a Maksimumi, rezerves, tiesību nodošana 20. pants Individuālais maksimums Dalībvalstis 1. (EK) Nr. 1254/1999 7. panta 1. , 2. un 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem katram ražotājam nosaka individuālo maksimumu. saskaņā ar Regulas 2. Katru ražotāju pēc iespējas ātrāk un, vēlākais, nedēļu pirms pieteikumu iesniegšanas par 2000. gadu informē par viņa individuālo maksimumu. 21. pants Paziņošana 1. Dalībvalstis, vēlākais, līdz 2000. gada 1. martam informē Komisiju par pasākumiem, kas izmantoti, lai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 7. panta 3. punktu samazinātu indivi- duālos maksimumus, kā arī par ražotājiem piešķirto tiesību kopējo skaitu un rezervei piešķirto tiesību skaitu. 2. Dalībvalstis līdz 2000. gada 1. martam informē Komisiju par samazinājuma aprēķināšanas metodēm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 8. panta 1. punktu un – vajadzības gadī- jumā – par pasākumiem, ko veic saskaņā ar 8. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī – līdz katra gada 1. janvārim – par visiem labojumiem. 3. Izmantojot IV pielikuma tabulu, dalībvalstis, vēlākais, līdz 1. martam iesniedz Komisijai pagaidu informāciju un līdz 31. jūlijam galīgo informāciju katram kalendārajam gadam par: a) tiesību uz piemaksām skaitu, kas iepriekšējā kalendārajā gadā bez kompensācijas izmaksas atdotas valsts rezervē pēc tiesību nodošanas bez saimniecību nodošanas; b) neizmantoto tiesību uz piemaksām skaitu, kas saskaņā ar 23. panta 2. punktu iepriekšējā kalendārajā gadā nodotas valsts rezervē; c) tiesību skaitu, kas iepriekšējā kalendārajā gadā piešķirtas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 9. panta 3. punktu. 22. pants Bez maksas iegūtas tiesības Izņemot pienācīgi pamatotus izņēmuma gadījumos, ražotājs, kas bez maksas no valsts rezerves tiesības uz piemaksu, trīs kalendāros gadus pēc kārtas nav tiesīgs nodot vai uz laiku iznomāt savas tiesības. ieguvis ir 23. pants Tiesību izmantošana Ražotājs, kura īpašumā ir tiesības, var tās izmantot pats 1. vai arī atteikties no tām un/vai iznomāt tās citam ražotājam. Ja ražotājs nav izmantojis vismaz minimālo savu tiesību ar 2. procentu, ko katru kalendāro gadu nosaka saskaņā 4. punktu, neizmantoto daļu nodod valsts rezervē, izņemot: — ja ražotāja īpašumā ir maksimāli septiņas tiesības un viņš nav izmantojis savu tiesību minimālo procentu, kas noteikts saskaņā ar 4. punktu, katrā no diviem kalendārajiem gadiem pēc kārtas, pēdējā kalendārajā gadā neizmantoto tiesību daļu nodod valsts rezervē; — ja ražotājs piedalās Komisijas atzītā ekstensifikācijas programmās, — ja ražotājs piedalās Komisijas atzītā agrās pensionēšanās shēmā, kurā tiesību nodošanu un/vai pagaidu iznomāšana nav obligāta, vai — izņēmuma gadījumos, kas ir pienācīgi pamatoti. trīs gadus pēc kārtas, 3. Tiesības uz laiku iznomā tikai uz veseliem kalendārajiem gadiem un vismaz par 24. panta 1. punktā noteikto dzīvnieku skaitu. Beidzoties pagaidu iznomāšanas laikam, kas nedrīkst pārsniegt tiesību nodošanas gadījumā, atgūst visas tiesības vismaz uz diviem kalendārajiem gadiem pēc kārtas. Ja ražotājs divus gadus pēc kārtas neizmanto vismaz minimālo savu tiesību procentu, kas noteikts saskaņā ar 4. punktu, dalībvalsts, izņemot pienācīgi pamatotus izņēmuma gadījumus, katru gadu atsauc un atdod valsts rezervē ražotāja neizmantoto tiesību daļu. ražotājs, izņemot 404 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. ražotājiem, kas piedalās Komisijas Tomēr agras pensionēšanās shēmās, dalībvalstis saistībā ar šīm shēmām veiktās pagaidu iznomāšanas ilgumu var pagarināt. atzītās Ražotāji, kas apņēmušies piedalīties kādā ekstensifikācijas programmā saskaņā ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2078/92 (1) 2. panta 1. punkta c) apakšpunktu vai kādā ekstensifikācijas programmā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1257/1999 22. un 23. pantu, laikā, kad viņi piedalās programmās, nav tiesīgi uz laiku iznomāt un/vai nodot savas tiesības. Šo normu tomēr nepiemēro, ja programma atļauj nodot un/vai uz laiku iznomāt lai piedalītos tiesības ražotājiem, kuriem ir jāiegūst tiesības, pasākumos, izņemot šajā punktā minētos. Ražotājam ir jāizmanto vismaz 70 % no savām tiesībām 4. uz piemaksu. Tomēr dalībvalsts var šo procentu paaugstināt līdz 90 %. Šā panta pirmo daļu nepiemēro, ja tiesības nodod mantošanas ceļā. 26. pants Ražotāji, kam nepieder zeme, ko viņi izmanto ražošanā ražotājiem, kas apsaimnieko tikai valsts vai kolektīvā Ar īpašumā esošu zemi un, kas nolemj pārtraukt apsaimniekot šādu zemi un nodot savas tiesības citam ražotājam, rīkojas tādā pašā veidā, kā arī ražotājiem, kas pārdod vai nodod savas saimniecības. Visos citos gadījumos ar šīm ražotājiem rīkojas kā ar ražotājiem, kas nodod tikai savas tiesības. Dalībvalstis iepriekš informē Komisiju par procentiem, ko tās gatavojas piemērot. 27. pants 24. pants Tiesību nodošana un pagaidu iznomāšana 1. Dalībvalstis, balstoties uz to ražošanas struktūrām, var noteikt minimālo skaitu tiesībām uz piemaksām, ko var nodot daļēji, nenododot saimniecību. Šis minimālais skaits nedrīkst būt lielāks par piecām tiesībām. 2. Šādu tiesību nodošana un pagaidu iznomāšana stājas iznomā spēkā tikai pēc tam, kad ražotājs, kas nodod un/vai tiesības, kopā ar ražotāju, kas saņem tiesības, par to informē dalībvalsts kompetentās iestādes. Šādu paziņošanu veic līdz dalībvalsts noteiktajam termiņam un ne vēlāk par dienu, kurā ražotājs, kas saņem tiesības, iesniedz piemaksas pieteikumu, ja tiesības nodod mantošanas ceļā. Šādā gadījumā ražotājam, kas saņem tiesības, ir jāspēj iesniegt atbilstīgus juridiskos dokumentus, kas pierāda, ka viņš vai viņa ir mirušā ražotāja tiesību saņēmējs. izņemot gadījumu, 25. pants Individuālā maksimuma maiņa Tiesību nodošanas vai pagaidu iznomāšanas gadījumā dalībval- stis nosaka jaunu individuālo maksimumu un ne vēlāk kā 60 dienās kopš tā laikposma pēdējās dienas, kurā ražotājs iesniedza savu pieteikumu, informē attiecīgos ražotājus par to rīcībā esošo tiesību uz piemaksām skaitu. (1) OV L 215, 30. 7. 1992. , 85. lpp. Nodošana caur valsts rezervi Ja dalībvalstis nosaka, ka bez saimniecības nodošanas tiesības (EK) nododamas caur valsts rezervi tās Nr. 1254/1999 8. panta 2. punkta b) apakšpunktu, piemēro valsts noteikumus, kas atbilst 23. līdz 26. pantam iz- klāstītajiem noteikumiem. Turklāt: saskaņā ar Regulas — dalībvalstis var noteikt, ka tiesības uz laiku iznomājamas caur valsts rezervi, — ja tiesības uz piemaksu nodod vai uz laiku iznomā, piemē- rojot pirmo ievilkumu, nodošana valsts rezervē stājas spēkā tikai pēc tam, kad dalībvalsts kompetentās iestādes par to informē ražotāju, kas nodod un/vai iznomā tiesības, bet tiesību nodošana no valsts rezerves citam ražotājam stājas spēkā tikai pēc tam, kad šīs iestādes par to informē šo ražo- tāju. Turklāt šādiem noteikumiem ir jānodrošina, ka dalībvalstis par to tiesību daļu, kas nav minēta Regulas (EK) Nr. 1254/1999 8. panta 1. punktā, izmaksā summu, kas atbilst summai, kura izrietētu no tiešas tiesību nodošanas starp ražotājiem, pievēršot uzmanību ražošanas attīstībai attiecīgajā dalībvalstī. Šī summa atbilst summai, ko pieprasītu no ražotājiem, kas saņem līdzvēr- tīgas tiesības no valsts rezerves. 28. pants Daļējas tiesības 1. Ja, veicot aprēķinus saskaņā ar šīs iedaļas noteikumiem, iegūst rezultātu, kas nav vesels skaitlis, vērā ņem tikai pirmo decimālciparu. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 405 Ja, piemērojot šo iedaļu, ražotāji vai valsts rezerve iegūst 2. daļējas tiesības, šīs tiesības summē. IV NODAĻA NOTEIKUMI, KAS IR KOPĪGI ĪPAŠAJAI PIEMAKSAI UN ZĪDĪTĀJGOVJU PIEMAKSAI 3. Ja ražotāja īpašumā ir daļējas tiesības, šīs tiesības atbilst attiecīgajai piemaksas vienības daļai, kā arī – vajadzības gadī- jumā – 19. pantā minētās valsts papildu piemaksas daļai un 32. pantā minētās ekstensifikācijas maksājuma daļai. 29. pants Īpašā shēma telēm 1. Komisija, vēlākais, līdz 1999. gada 1. novembrim nolemj, kuras dalībvalstis atbilst Regulas (EK) Nr. 1254/1999 10. panta 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. vai domā Attiecīgās dalībvalstis līdz 2000. gada 1. janvārim informē (EK) piemērot tās Komisiju, Nr. 1254/1999 10. pantā noteikto shēmu (turpmāk tekstā – “īpašā shēma”) un vajadzības gadījumā paziņo specifisko valsts maksimālo daudzumu, ko tās ir noteikušas. Par jebkurām turp- mākām pārmaiņām Komisiju informē līdz attiecīgā gada 1. janvārim Regulas 2. Dalībvalstis, kas izmanto īpašo shēmu, nosaka kritērijus, lai nodrošinātu, ka piemaksu izmaksā zemniekiem, kuru teļu ganāmpulks ir domāts, lai atjaunotu govju ganāmpulku. Šajos kritērijos var iekļaut vecuma ierobežojumus un/vai prasības šķirnei. Dalībvalstis līdz attiecīgā gada 1. par pieņemtajiem kritērijiem. pārmaiņām Komisiju informē līdz attiecīgā gada 1. janvārim. janvārim informē Komisiju jebkurām turpmākām Par 3. Ja, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1254/1999 10. panta 1. punkta trešajā daļā minēto proporcionālo samazinājumu, tiesīgo dzīvnieku skaitu, kas ir mazāks nekā vesels iegūst skaitlis, piemaksu piešķir par attiecīgās piemaksas vienības desmitdaļu, kā arī – vajadzības gadījumā – par 19. pantā minētās valsts papildu piemaksas desmitdaļu un 32. pantā minētās ekstensifikācijas maksājuma daļu. Šajā nolūkā ņem vērā tikai pirmo decimālciparu. 4. (EK) Dalībvalstīs, kas piemēro īpašo shēmu, Regulas Nr. 1254/1999 6. panta 2. punktā izvirzīto prasību par mini- mālo turēto dzīvnieku skaitu pilnībā attiecina vai nu uz zīdītāj- govīm, ja ražotājs ir iesniedzis pieteikumu par zīdītājgovīm, vai arī telēm, ja ražotājs ir iesniedzis pieteikumu par telēm. Šajā īpašajā shēmā nepiemēro 20. līdz 28. panta notei- 5. kumus. 30. pants Pieteikumi 1. Dalībvalstis administratīvos nolūkos var paredzēt, ka pieteikumu iesniedz par minimālo dzīvnieku skaitu, ja vien šis skaits nepārsniedz trīs. Neierobežojot 17. panta 2. punktu un 37. panta 2. laikposmus un dienas 7. punktu, dalībvalstis var noteikt piemaksu pieteikumu iesniegšanai, kā arī pieteikumu skaitu, ko ražotājs var iesniegt saistībā ar vienu piemaksas shēmu vienā kalendārajā gadā. 31. pants Ganāmpulka blīvums Katram ražotājam, kas par vienu un to pašu kalendāro 1. gadu iesniedz: — Regulas (EEK) Nr. 3508/92 6. panta 1. punktā minēto palī- dzības, kas atkarīga no platības, pieteikumu, un — un vismaz vienu īpašās piemaksas vai zīdītājgovju piemaksas pieteikumu, kompetentās iestādes nosaka LU (ganāmpulka vienību) skaitu, kas atbilst to dzīvnieku skaitam, par kuriem var piešķirt īpašo piemaksu vai zīdītājgovju piemaksu, ņemot vērā platību, kādā šī saimniecība audzē rupjo barību. Nosakot Regulas (EK) Nr. 1254/1999 12. pantā minēto 2. ganāmpulka blīvumu, izmanto šādu procedūru: a) uzskaita individuālo salīdzināmo piena daudzumu, kas ir piešķirts ražotājam 31. martā pirms 12 mēnešu laikposma, kurā piemēro papildu nodevas shēmu, kas sākas attiecīgajā kalendārajā gadā; b) slaucamo govju skaitu, kas vajadzīgs, lai saražotu šo salīdzi- nāmo daudzumu saskaņā ar šīs Regulas 18. pantu. Nosakot 3. piemaksu, to dzīvnieku skaitu, kas ir tiesīgi saņemt a) hektāru skaitu, ko nosaka saskaņā ar integrētās sistēmas (EK) Nr. 1254/1999 noteikumiem, 12. pantā minēto ganāmpulka blīvumu. reizina ar Regulas b) no šādi iegūtā skaitļa atņem LU skaitu, kas atbilst slaucamo lai saražotu salīdzināmo govju skaitam, kuras vajadzīgas, piena daudzumu, kas piešķirts ražotājam; c) no šādi iegūtā skaitļa atņem LU skaitu, kas atbilst govju un/ vai kazu skaitam, par kurām ir iesniegts piemaksas pietei- kums. 406 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. Šādi iegūtais galīgais skaitlis atbilst maksimālajam LU skaitam, par kurām var piešķirt īpašo piemaksu un zīdītājgovju piemaksu. aritmētiskais, kuram pieskaitīts LU skaits, kas atbilst aitām un govīm, par kurām tajā pašā kalendārajā gadā ir iesniegti pietei- kumi. 4. Dalībvalstis informē katru attiecīgo ražotāju par viņam noteikto ganāmpulka blīvumu un no tā izrietošo LU dau- dzumu, par kurām var piešķirt piemaksu. Ja dalībvalstis tomēr nolemj, ka skaitīšanas diena var būt jebkura gada diena, tās var noteikt, ka a) un b) apakšpunktā minētos skaitļus aprēķina proporcionāli laikposmam, kurā dzīv- nieki atrodas saimniecībā. 32. pants Ekstensifikācijas maksājums Lai 1. iegūtu tiesības saņemt ekstensifikācijas maksājumu, ražotājiem palīdzības, kas atkarīga no platības, pieteikumā būtu jānorāda, ka viņi vēlas piedalīties ekstensifikācijas maksājuma shēmā. Dzīvnieki, par kuriem saņemta īpašā piemaksa 3. panta 2. izpratnē, nav tiesīgi saņemt ekstensifikācijas maksājumu. 3. Lai pārbaudītu, ka dzīvnieku skaits, kas aprēķināts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. panta 3. punkta a) apakš- punktu, atbilst ganāmpulka blīvuma prasībām, kas ir noteiktas minētās regulas 13. panta 2. punktā, dalībvalstis katru gadu nosaka vismaz piecas dzīvnieku skaitīšanas dienas un par to informē Komisiju. Izņemot gadījumus, kad dalībvalstis nolemj, ka skaitīšanu veic jebkurā gada dienā, — skaitīšanas dienas brīvi izkārto tā, lai tās raksturotu gadu kopumā, kā arī maina katru gadu, un Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1259/1999 7. pantu attiecībā uz ražotājiem, izpilda kas, daļu gada turot nenormāli maz lopu, mākslīgi noteikumus, ko izvirza Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. pants. Atkāpjoties no 3. punkta, dalībvalstis var ražotājiem ļaut 4. izvēlēties vienkāršotu shēmu. Šajā gadījumā ražotājam palīdzības, kas atkarīga no platības, pieteikumā ir jānorāda: a) ka viņš paziņo, ka laikā līdz palīdzības, kas atkarīga no platības, pieteikuma dienai ir ievērojis ganāmpulka maksi- mālo blīvumu, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. pantā; un b) ka viņš apņemas laikā no palīdzības, kas atkarīga no platības, pieteikuma dienas līdz 31. decembrim ievērot ganāmpulka blīvumu. ir nolēmusi dalībvalsts Ja (EK) Nr. 1254/1999 13. panta 2. punkta otro daļu, ražotājs pietei- kumā norāda, kuru no abiem maksimālajiem ganāmpulka blīvumiem viņš ievēro. Ražotājs savu izvēli var mainīt, vēlākais, pirms ir paziņots par viņa dzīvnieku skaita pārbaudi uz vietas. piemērot Regulas — katru skaitīšanas dienu nosaka a posteriori un informē ražo- tājus ne ātrāk kā divas nedēļas pēc tam, kad šī diena ir noteikta. Ražotājs kompetento iestādi var informēt par lēmumu atteikties no savas apņemšanās, vēlākais, pirms ir paziņots par viņa dzīv- nieku skaita pārbaudi uz vietas. Šajā gadījumā viņš nav tiesīgs saņemt ekstensifikācijas maksājumu. Šajās dienās dzīvniekus metodēm pēc dalībvalsts izvēles: skaita, izmantojot vienu no šīm Uz šajā punktā minēto paziņojumu un apņemšanos attiecina integrētajā sistēmā noteikto kontroli un soda sankcijas. — dalībvalstis katram ražotājam lūdz, balstoties uz viņa saim- līdz datumam, ko nosaka dalībvalsts, niecības reģistru, deklarēt LU skaitu vai dzīvnieku skaitu katrā no abām vīriešu dzimuma liellopu kategorijām, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1254/1999 III pielikumā, Dalībvalstis līdz 2000. gada 1. janvārim informē Komisiju 5. par “ganību” definīciju Regulas (EK) Nr 1254/1999 13. panta 3. punkta c) apakšpunkta nolūkiem. Dalībvalstis par jebkurām sekojošām izmaiņām informē Komisiju līdz attiecīgā gada 1. janvārim. vai — dalībvalstis, kurām ir Regulas (EK) Nr. 820/97 3. panta b) apakšpunktā minētā elektroniskā datu bāze, šo datu bāzi izmanto, lai noteiktu LU skaitu, ar nosacījumu, kas šī datu bāze atbilstīgi dalībvalsts prasībām sniedz pietiekamas garantijas par ekstensifikācijas shēmai domāto datu precizi- tāti. LU skaits, ko izmanto, lai noteiktu, vai ražotājs pilda Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. panta 2. punktā noteiktās ganāmpulka blīvuma prasības, ir skaitīšanās dienās aprēķināto LU vidējais 6. Komisija, vēlākais, līdz 1999. gada 1. novembrim nolemj, kuras dalībvalstis ir izpildījušas Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. panta 4. punktā izvirzītos noteikumus. Šajā punktā “ražotājs kalnainā apvidū” ir jebkurš ražotājs: — kura ferma atrodas kalnainā apvidū, vai — kuram vismaz 50 % ganību atrodas kalnainā apvidū. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 407 saskaņā ražotāji, kas Neierobežojot 1. punktu, 7. ar 6. punktu ir tiesīgi saņemt ekstensifikācijas maksājumu, ganām- pulka palīdzības pieteikumā norāda, ka viņi piesakās uz eksten- sifikācijas maksājumu. Viņi vismaz sešus mēnešus pēc kārtas, sākot ar dienu, kurā iesniedz pieteikumu, saglabā slaucamo govju skaitu, kas ir vismaz vienāds ar slaucamo govju skaitu, par kuru iesniedz pieteikumu ekstensifikācijas maksājumam. Šis sešu mēnešu turēšanas laiks sākas nākamajā dienā pēc pietei- kuma iesniegšanas. Pieteikumus kalendārā gadā laikā iesniedz kopumā sešu mēnešu laikposmā, ko nosaka dalībvalsts. Dalībvalsts šajā kopējā laikposmā var noteikt atsevišķus laik- posmus pieteikumu iesniegšanai. Slaucamo govju skaits, par kurām ražotājam piešķir 8. ekstensifikācijas maksājumu, nedrīkst pārsniegt vienu no šādiem diviem skaitļiem: a) slaucamo govju skaitu, kas vajadzīgs, lai saražotu indivi- duālo salīdzināmo piena daudzumu, ko ražotājam piešķir 31. martā pirms 12 mēnešu laikposma sākuma, kurā piemēro papildu nodevu shēmu, kas sākas attiecīgajā kalen- dārajā gadā; šo govju skaitu aprēķina, izmantojot II pieli- kumā definētos vidējos izslaukumus; b) kopējo govju skaitu saimniecībā, ko nosaka saskaņā ar 3. punktu, no kura atņem zīdītājgovju skaitu, kas atbilst individuālajam maksimumam. 9. Ja dalībvalstis nolemj piemērot vai arī pārtraukt piemērot Regulas (EK) Nr. 1254/1999 13. panta 2. punktā noteikto iespēju, tās informē Komisiju līdz attiecīgā gada 1. janvārim. Saskaņā ar šo pantu aprēķinot ganāmpulka blīvumu, 10. vērā ņem tikai pirmos divus decimālciparus. 33. pants Turēšanas perioda noteikšana Šīs regulas 5. pantā, 9. panta 1. punktā, 16. pantā, 32. panta 7. punktā un 37. pantā minēto turēšanas laiku termiņš, neatka- rīgi no tā vai tā ir vai nav darba diena, ir diena pirms dienas ar tādu pašu numuru kā šā laika sākuma diena. V NODAĻA NOKAUŠANAS PIEMAKSA (Regulas (EK) Nr. 1254/1999 11. pants) 34. pants Dalības deklarācija Ja ražotājs dalības deklarāciju nemaina, dalībvalsts tomēr var atzīt, ka spēkā paliek iepriekšējā deklarācija. 35. pants Pieteikumi 1. Ganāmpulka palīdzības pieteikumos norāda informāciju, kas ir nepieciešam nokaušanas piemaksas izmaksai, tai skaitā dzīvniekiem, kas dzimuši pēc 1998. gada 1. janvāra – to dzimšanas datumu. Ganāmpulka palīdzības pieteikumus iesniedz laikā, ko nosaka dalībvalsts un kas nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus pēc dzīv- nieka nokaušanas vai – ja dzīvnieku eksportē – pēc tam, kad tas ir atstājis Kopienas muitas teritoriju, un kas beidzas ne vēlāk kā nākamā gada februāra beigās, izņemot ārkārtas gadījumus, par kuriem lemj attiecīgā dalībvalsts, no kuras nosūta dzīv- niekus vai no kuras tos eksportē. Dalībvalstis var ļaut iesniegt pieteikumus personai, kas nav ražotājs. Šādā gadījumā pieteikumā jānorāda tā ražotāja vārds un adrese, kas piesakās uz piemaksu. Katrā pieteikumā norāda informāciju, ko pieprasa integrētā sistēma, kā arī: a) ja piemaksu piešķir nokaušanas brīdī – kautuves sertifikātu vai jebkādu dokumentu, ko sastādījusi kautuve un kas satur vismaz tādu pašu informāciju, norādot: i) kautuves vārdu un adresi (vai līdzvērtīgu kodu), ii) dzīvnieka nokaušanas dienu, kā arī identifikācijas un nokaušanas numuru, iii) teļiem – liemeņa svaru (ja vien nepiemēro 36. panta 4. punktu); b) dzīvniekiem, ko eksportē uz trešo valsti: i) eksportētāja vārdu un adresi (vai līdzvērtīgu kodu), ii) dzīvnieka identifikācijas numuru, iii) eksporta deklarāciju, kurā ir norādīts to dzīvnieku vecums, kas ir dzimuši pēc 1998. gada 1. janvāra, un – teļiem, izņemot gadījumus, kad piemēro 36. panta 4. punktu – dzīvsvars, kas nedrīkst pārsniegt 290 kilo- gramu, iv) pierādījumu, ka dzīvnieks ir atstājis Kopienas teritoriju, ko norāda tādā pašā veidā kā eksporta atmaksai. lai attiecīgajā kalendārajā gadā Dalībvalstis var noteikt, ka, iegūtu tiesības uz piemaksu, katram ražotājam pirms pirmā pieteikuma iesniegšanas par šo kalendāro gadu vai vienlaikus ar šo pieteikuma iesniegšanu ir jāiesniedz dalības deklarācija. Dalībvalstis tomēr var noteikt, ka a) un b) apakšpunktā minēto informāciju var nosūtīt ar dalībvalstu atzītu iestāžu palīdzību, kas var izmantot informācijas tehnoloģiju. 408 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. Dalībvalstis bez brīdinājuma regulāri pārbauda sertifikātu vai izsniegto dokumentu precizitāti un vajadzības gadījumā – piek- tajā apakšpunktā minētās informācijas precizitāti. 36. pants Liemeņa svars un forma 2. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis ar Regulas (EK) Nr. 820/97 3. panta b) apakšpunktā minēto elektronisko datu bāzi var noteikt, ka informāciju par dzīvnieku nokaušanu, ko kautuves nosūta kompetentajai iestādei, uzskata par pieteikumu nokaušanas piemaksai ražotājiem, ar nosacījumu, ka datu bāze, atbilstoši dalībvalsts prasībām sniedz pietiekamas garantijas par izmanto nokaušanas tajā piemaksas shēmā un – attiecīgi – īpašās piemaksas izmaksai nokaušanas brīdī un/vai citām papildu piemaksām, ja tās izmaksā nokaušanas brīdī, un/vai desezonalizācijas piemaksai. esošo datu precizitāti, kurus Regulas 1. (EK) Nr. 1254/1999 11. panta 1. punkta b) apakšpunkta vajadzībām noformētam teļa liemenim ir novilkta āda, veikta eviscerācija un atasiņošana, atdalīta galva un pēdas, taču saglabātas aknas, nieres un nieru tauki. Vērā ņem liemeņa svaru pēc atdzesēšanas vai silta liemeņa iegūto 2. svaru, ko nosaka pēc iespējas ātrāk pēc nokaušanas, skaitli samazinot par 2 %. Ja liemeņus noformē bez aknām, nierēm un/vai nieru 3. taukiem, to svaru palielina par: Dalībvalstis tomēr var noteikt, ka pieteikumi gadījumā tās nosaka, kāda tipa informāciju iekļauj pielikumā. jāiesniedz. Šādā Dalībvalstis, kas nolemj piemērot šo punktu, informē Komisiju līdz 2000. gada 1. informē Komisiju par janvārim. Tās jebkādām turpmākām pārmaiņām pirms to ieviešanas. a) 3,5 kilogramiem par aknām; b) 0,5 kilogramiem par nierēm; c) 3,5 kilogramiem par nieru taukiem. Dalībvalstis nodrošina, ka informācijā, ko iesniedz maksātājai aģentūrai, ir visa piemaksas izmaksai nepieciešamā informācija, tai skaitā: a) attiecīgajā gadā nokauto dzīvnieku tipi un skaits, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 11. panta 1. punktā minēto; b) informācija par atbilstību dzīvnieku vecuma ierobežojumiem un liemeņa svaram saskaņā ar šo pantu, kā arī 37. pantā minētajam turēšanas laikam; c) vajadzības gadījumā – informācija, kas nepieciešama, lai izmaksātu īpašo piemaksu nokaušanas brīdī un/vai papildu piemaksas, ja tās izmaksā nokaušanas brīdī, un/vai desezo- nalizācijas piemaksu. Dzīvniekiem, ar ko pēc 37. pantā norādītā turēšanas laika 3. veikti Kopienas iekšējās tirdzniecības darījumi, pat ja dalīb- valsts, kurā dzīvnieki nokauti, izvēlas piemērot 2. punktā noteikto atkāpi, kautuve izsniedz 1. punkta ceturtā apakš- punkta a) punktā minēto dokumentu. Ja divu dalībvalstu datu pārraides mehānismi tomēr var nolemt izmantot 2. punktā aprakstīto sistēmu. ir saderīgi, tās Dalībvalstis var noteikt, ka gadījumos, ja teļš nokaušanas 4. vai eksporta brīdī ir mazāk nekā piecus mēnešus vecs, Regulas (EK) Nr. 1254/1999 11. panta 1. punkta b) apakšpunktā svaram izvirzītās prasības uzskata par izpildītām. Ja liemeņa svaru nevar noteikt kautuvē, iepriekš minēto prasību svaram uzskata par izpildītu, ja dzīvsvars nepārsniedz 290 kilo- gramu. 37. pants Piemaksas saņēmējs 1. Piemaksu izmaksā ražotājam, kas ir turējis dzīvnieku vismaz minimālo turēšanas laiku, kurš beidzies mazāk nekā vienu mēnesi pirms nokaušanas vai eksporta. Turēšanas laiks teļiem, ko nokauj pirms trīs mēnešu 2. vecuma, ir viens mēnesis. 38. pants Valstu maksimumi Dalībvalstis palīdz cita citai, lai nodrošinātu iesniegto doku- mentu autentiskumu un/vai savā starpā izplatīto datu precizi- tāti. Šajā nolūkā dalībvalsts, kurā izmaksā piemaksu, dalībvalstij, kurā nokauj dzīvniekus, iesniedz pārskatu par nokaušanas sertifikātiem (vai tiem atbilstīgu informāciju) katrai kautuvei, kas saņemti no pēdējās dalībvalsts. regulāri Regulas (EK) Nr. 1254/1999 11. panta 1. un 3. punktā 1. uzrādītie valstu maksimumi ir uzskaitīti III pielikumā. Ja, piemērojot proporcionālo samazinājumu, iegūst tādu 2. dzīvnieku skaitu, kuri ir tiesīgi saņemt piemaksu, kas ir mazāks nekā vesels skaitlis, piemaksu piešķir par attiecīgo piemaksas vienības daļu. Šajā nolūkā ņem vērā tikai pirmo decimālciparu. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 409 VI NODAĻA VII NODAĻA PAPILDU MAKSĀJUMI VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI (Regulas (EK) Nr. 1254/1999 14. līdz 20. pants) 39. pants Valstu noteikumi Sīkajā informācijā, ko Komisijai (EK) Nr. 1254/1999 18. pantu, ir jānorāda: iesniedz saskaņā ar Regulas 1. maksājumi par katru dzīvnieku (ja tādus piemēro): a) orientējošie apjomi katras kategorijas katram dzīvniekam, kā arī piešķiršanas kārtība; b) orientējošu prognozi par izdevumiem katras kategorijas dzīvniekiem (precizējot, vai piemaksas izmaksās kā papil- dinājumu nokaušanas piemaksai), kā arī par attiecīgo dzīvnieku skaitu; c) īpašas ganāmpulka blīvuma prasības (izņemot gadījumu, izmaksā kā papildinājumu nokaušanas ja piemaksas piemaksai); d) vīriešu dzimuma liellopu skaita ierobežojums saimnie- cībā (ja vajadzīgs); e) cita informācija par piemērošanas noteikumiem. Kategorijas, kas minētas a) un b) apakšpunktā, ir šādas: buļļi, vērši, zīdītājgovis, slaucamas govis, teles, kas ir tiesīgas saņemt zīdītājgovju piemaksu, un citas teles, vai arī jebkura dalībvalsts noteikta dzīvnieku apakšgrupa, kas ietilpst šajās kategorijās; 2. maksājumi par platību (ja vajadzīgs): a) reģionālo bāzes platību aprēķins; b) orientējoši daudzumi uz hektāru; c) orientējoša kopējo izdevumu un attiecīgo hektāru skaita prognoze; d) informācija par piemērošanas noteikumiem. 40. pants Sīki izstrādāts ziņojums iesniedz saskaņā ar izstrādātā ziņojumā, ko Komisijai Sīki Regulas (EK) Nr. 1254/1999 19. pantu, ir jāiekļauj tie paši elementi, kas noteikti 39. pantā, šos elementus atjaunojot un papildinot. Turklāt tajā iekļauj: 41. pants Avansu izmaksa 1. Balstoties uz administratīvo pārbaužu un pārbaužu uz vietas rezultātiem, kompetentā iestāde ražotājam par dzīvnie- izmaksā kiem, ko uzskata par tiesīgiem saņemt piemaksu, avansu, kas zīdītājgovju piemaksas un nokaušanas piemaksas. atbilst 60 % īpašās piemaksas, Dalībvalstis var samazināt avansa apjomu īpašajai piemaksai, īpašajai shēmai telēm un/vai nokaušanas 29. pantā minētajai piemaksai, taču tā, lai tas nebūtu mazāks par 40 %. Avansu nevar izmaksāt pirms tā gada 16. oktobra, par kuru ir iesniegts piemaksas pieteikums. 2. Piemaksas galīgā summa ir apjoms, kas atbilst starpībai starp avansa maksājumu un piemaksas apjomu, uz kuru ražo- tājam ir tiesības. 42. pants Piešķiršanas gads Pieteikuma iesniegšanas diena ir noteicošā diena, lai noteiktu gadu, uz kuru attiecina dzīvniekus, par ko piešķir īpašo piemaksu, zīdītājgovju piemaksu, desezonalizācijas piemaksu un ekstensifikācijas maksājumu, kā arī LU skaitu, ko izmanto, lai aprēķinātu ganāmpulka blīvumu. Tomēr, ja īpašo piemaksu piešķir saskaņā ar vienu no 8. pantā norādītajām iespējām: — ja dzīvnieks nokauts ne vēlāk kā 31. decembrī, un — ja pieteikumu piemaksai par šo dzīvnieku iesniedz pēc šīs dienas, piemērojams piemaksas apjoms, kas bija spēkā tā gada 31. decembrī, kurā dzīvnieks nokauts. Lai nokaušanas piemaksai noteiktu palīdzības likmi un aprēķi- nātu proporcionālo samazinājumu saskaņā ar 38. pantu, piemaksas piešķiršanas gads ir gads, kurā dzīvnieks nokauts vai eksportēts. 43. pants Pārrēķins konkrētās valsts valūtā a) pārskatu par grūtībām, kas radušās, ieviešos papildu maksā- jumu shēmu; b) šīs shēmas efektivitātes novērtējumu; c) iespējams dažus ierosinājumus šīs shēmas attīstībai nākotnē. Piemaksu un ekstensifikācijas maksājumu apjomus attiecīgās valsts valūtā pārrēķina saskaņā ar vidējo maiņas kursu, ko piemēro decembrī pirms piešķiršanas gada, kuru nosaka saskaņā ar 42. pantu, un šo vidējo maiņas kursu un aprēķina proporcionāli laikam. 410 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. 44. pants — dzīvnieka tipiem (bullis vai vērsis), Sodi par noteiktu vielu vai produktu nelegālu izmantošanu vai glabāšanu un norādot: attiecīgās Komisijas Ja ražotājs atkārtoti izmanto vai glabā vielas vai produktus, ko veterinārajā nozarē, neatļauj dalībvalstis, ņemot vērā pārkāpuma smagumu, lemj, uz cik ilgu laiku aizliegt dalību palīdzības shēmās, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 23. panta 1. punktu. regulas 45. pants Valsts īstenošanas noteikumi Dalībvalstis veic visus piemērotos pasākumus, lai nodrošinātu, ka šo regulu piemēro pareizi. Par to tās tūlīt informē Komisiju. – gadījumā (iedalot ekstensifikācijas maksājuma — vajadzības (EK) saskaņā piešķīrumu Nr. 1254/1999 13. panta 2. punktā norādītajiem iero- bežojumiem), un attiecīgo lopkopju skaitu, ko norāda atsevišķi, saskaņā ar šiem ierobežojumiem, Regulas ar — dzīvnieku skaitu vecuma grupās, par kuriem iepriekšējā kalendārā gadā nav piešķirta īpašā piemaksa, jo piemē- rots reģionālais maksimums; tās iedalot saskaņā b) govju un teļu skaitu, par kurām piešķirta zīdītājgovju piemaksa, (EK) Nr. 1254/1999 6. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām shēmām un vajadzības gadījumā norādot eksten- sifikācijas maksājuma piešķīrumu (iedalot saskaņā ar minētās regulas 13. panta 2. punktā minētajiem ierobežojumiem), kā arī ražotāju skaitu katrā shēmā; Regulas ar 46. pants Paziņošana c) slaucamo govju skaitu, par kurām piešķirts ekstensifikācijas maksājums; Sākot no 2000. gada 1. jūlija, dalībvalstis katru gadu, 1. vēlākais, līdz 15. septembrim par attiecīgā gada pirmajiem sešiem mēnešiem, un, vēlākais, līdz 1. martam par iepriekšējā gada otriem sešiem mēnešiem Komisijai paziņo: d) dzīvnieku skaitu, par kuriem iepriekšējā gadā nav piešķirts ekstensifikācijas maksājums, jo piemērots valsts maksimums telēm; a) vīriešu dzimuma liellopu skaitu, par kuriem iesniegti pietei- kumi īpašajai piemaksai, dzīvniekus iedalot pa: e) vajadzības gadījumā – jebkādas valsts piemaksas piešķīrumu papildus zīdītājgovju piemaksai, norādot: — vecuma grupām, — dzīvnieka tipiem (bullis vai vērsis); b) govju skaitu, par kurām ir iesniegti pieteikumu zīdītājgovju piemaksai saskaņā ar Regulas (EK) Nr 1254/1999 6. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām shēmām; — nosacījumus piemaksu piešķiršanai, un — apjomu, kas piešķirts par dzīvnieku; c) dzīvnieku par skaitu, pieteikumi nokaušanas piemaksai katram dzīvnieku tipam (pieaudzis liellops vai teļš), norādot, vai dzīvnieki nokauti vai eksportēti; kuriem iesniegti d) dzīvnieku skaitu, par kuriem faktiski piešķirta desezonalizā- cijas piemaksa, norādot, vai uz šiem dzīvniekiem attiecas īpašās piemaksas pirmā vai otrā kvota, kā arī ražotāju skaitu, kas atbilst vienai no divām iepriekš minētajām vecuma grupām. Sākot no 2001. gada, dalībvalstis, vēlākais, līdz katra gada 2. 31. jülijam Komisijai paziņo par iepriekšējo gadu: a) vīriešu dzimuma liellopu skaitu, par kuriem faktiski piešķirta īpašā piemaksa, tos iedalot pa: — vecuma grupām, f) dzīvnieku skaitu, par kuriem faktiski piešķirta piemaksa, nepiemērojot ganāmpulku blīvumu, kā arī attiecīgo ražotāju daudzumu; g) dzīvnieku skaitu, par kuriem piešķirta nokaušanas piemaksa, iedalot dzīvniekus tipos (pieaudzis liellops vai teļš) un norādot, vai piemaksa piešķirta nokaušanas vai eksporta brīdī, kā arī attiecīgo ražotāju skaitu katrā no šīm grupām. Dalībvalstis katru gadu, vēlākais, līdz 31. jūlijam, sākot no 3. 2001. gada, informē Komisiju par katra tipa dzīvnieku skaitu, par gadā nav piešķirta nokaušanas piemaksa, jo piemēroti valstu maksimumi. kuriem iepriekšējā kalendārajā 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 411 Dalībvalstis iesniedz šajā pantā precizēto informāciju, 4. izmantojot IV pielikuma tabulas. 48. pants Atcelšana VIII NODAĻA PAGAIDU UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 47. pants Pagaidu noteikumi Ar šo no 2000. gada 1. Nr. 3886/92. janvāra ir atcelta Regula (EEK) To turpina piemērot pieteikumiem, kas iesniegti ne vēlāk kā 1999. gada 31. decembrī. Norādes uz atcelto Regulu uzskata par norādēm uz šo Regulu. 1. lai Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 50. pantu, veicinātu pāreju no Regulas (EEK) Nr. 805/68 noteikumiem uz Regulas (EK) Nr. 1254/1999 noteikumiem, paziņojumus Komi- sijai par 1999. gadu veic kārtībā, kas noteikta Regulā (EEK) Nr. 3886/92. 49. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 2. Regulas (EK) Nr. 1254/1999 21. pantā noteiktā prasība identificēt un reģistrēt dzīvniekus attiecas uz dzīvniekiem, kas janvārim, un to veic saskaņā ar dzimuši Padomes Direktīvā 92/102/EEC (1) izklāstīto kārtību, izņemot dzīvniekus, ar kuriem veikti Kopienas iekšējās tirdzniecības darījumi. līdz 1998. gada 1. To piemēro no 2000. gada 1. janvāra, izņemot noteikumus par paziņojumiem un lēmumiem, kas paredzēti 10. pantā, 11. pantā, 15. pantā, 21. panta 2. punktā, 23. panta 4. punktā, 29. panta 1. un 2. punktā, 32. panta 5. , 6. un 9. punktā, 35. panta 2. punktā un 39. pantà, ko jau piemēro, šai regulai stājoties spēkā. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 28. oktobrī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz FISCHLER (1) OV L 355, 5. 12. 1992. , 32. lpp. 412 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. I PIELIKUMS 14. PANTĀ MINĒTO LIELLOPU ŠĶIRŅU SARAKSTS — Angler Rotvieh (Angeln) — Rød dansk mælkerace (RMD) — Ayrshire — Armoricaine — Bretonne Pie-noire — Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie noire (FFPN), Friesian-Holstein, Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona española, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie noire de Belgique, Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte Milchrasse (SMR) — Groninger Blaarkop — Guernsey — Jersey — Malkeborthorn — Reggiana — Valdostana Nera — Itäsuomenkarja — Länsisuomenkarja — Pohjoissuomenkarja. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 413 II PIELIKUMS PANTĀ MINĒTAIS VIDĒJAIS IZSLAUKUMS (kilogramos) Beļģija Dānija Vācija Grieķija Spānija Francija Īrija Itālija Luksemburga Nīderlande Austrija Portugāle Somija Zviedrija Apvienotā Karaliste 5 450 6 800 5 800 4 250 4 650 5 550 4 100 5 150 5 700 6 800 4 650 5 100 6 400 7 150 5 900 414 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. VALSTS MAKSIMUMI 38. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTAJĀM NOKAUŠANAS PIEMAKSĀM III PIELIKUMS Beļģija Dānija Vācija Grieķija Spānija Francija Īrija Itālija Luksemburga Nīderlande Austrija Portugāle Somija Zviedrija Apvienotā karaliste Pieauguši liellopi 711 232 711 589 4 357 713 235 060 1 982 216 4 041 075 1 776 668 3 426 835 21 867 1 207 849 546 557 325 093 382 536 502 063 3 266 212 Teļi 335 935 54 700 652 132 80 324 25 629 2 045 731 0 1 321 236 3 432 1 198 113 129 881 70 911 10 090 29 993 26 271 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 415 S M U K I L E I P V I a l u b a t i ā t ē n m ā t n a p. 6 4 n u ā t k n u p. 3 a t n a p. 1 2 416 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj. 03/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 417 418 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/26. sēj


title: Commission Regulation (EC) No 2288/1999 of 28 October 1999 fixing production refunds on cereals and rice

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice

formats: pdf print

text: L 279/60 EN Official Journal of the European Communities 29. 10. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 2288/1999 of 28 October 1999 fixing production refunds on cereals and rice THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992, on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Commission Regulation (EC) No 1253/1999 (2), and in particular Article 7 (3) thereof, Having regard to Council Regulation (EC) No 3072/95 of 22 December 1995 on the common organisation of the market in rice (3), as last amended by Regulation (EC) No 2072/98 (4), and in particular Article 7(2) thereof, Having regard to Commission Regulation (EEC) No 1722/93 of 30 June 1993 laying down detailed rules for the arrangements concerning production refunds and rice sectors (5), as last amended by Regulation (EC) No 87/1999 (6), and in particular Article 3 thereof, in the cereals (1) Whereas Regulation (EEC) No 1722/93 establishes the conditions for granting the production refund; whereas the basis for the calculation is established in Article 3 of the said Regulation; whereas the refund thus calculated must be fixed once a month and may be altered if the price of maize and/or wheat changes significantly; (2) Whereas the production refunds to be fixed in this Regulation should be adjusted by the coefficients listed in the Annex II to Regulation (EEC) No 1722/93 to establish the exact amount payable; (3) Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The refund referred to in Article 3(2) of Regulation (EEC) No 1722/93, expressed per tonne of starch extracted from maize, wheat, barley, oats, potatoes, rice or broken rice, shall be EUR 45,47/t. This Regulation shall enter into force on 29 October 1999. Article 2 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 October 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 18. (3) OJ L 329, 30. 12. 1995, p. 18. (4) OJ L 265, 30. 9. 1998, p. 4. (5) OJ L 159, 1. 7. 1993, p. 112. (6) OJ L 9, 15. 1. 1999, p. 8


title: Yttrande nr 9/99 om ett förslag till rådets förordning (EG) om budgetdisciplin

eurovoc_concepts:
agricultural expenditure
budget
budgetary discipline (EU)
common agricultural policy
non-government bill

formats: html pdf print

text: 23. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 334/1 I (Meddelanden) REVISIONSR˜TTEN YTTRANDE nr 9/99 om ett f(cid:246)rslag till r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) om budgetdisciplin (framlagt i enlighet med artikel 279 i EG-f(cid:246)rdraget) (1999/C 334/01) EUROPEISKA REVISIONSR˜TTEN HAR ANTAGIT DETTA YTTRANDE JORDBRUKSRIKTLINJEN med beaktande av F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen och s(cid:228)rskilt dess artikel 279, 1. Jordbruksriktlinjen (cid:228)r endast avsedd som ett allm(cid:228)nt utgifts- tak, men den ber(cid:228)knas med en on(cid:246)digt komplicerad metod och (cid:228)r dessutom otydligt definierad. med beaktande av f(cid:246)rslaget till r(cid:229)dets f(cid:246)rordning om budgetdis- ciplin av den 14 juli 1999 (1) som (cid:228)r avsett att ers(cid:228)tta och upph(cid:228)va r(cid:229)dets beslut 94/729/EG, Ber(cid:228)kningsmetoder med beaktande av r(cid:229)dets beg(cid:228)ran om att Europeiska revisionsr(cid:228)t- ten skall h(cid:246)ras om detta f(cid:246)rslag som kom revisionsr(cid:228)tten tillhanda den 21 september 1999, och av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: En f(cid:246)rst(cid:228)rkning av budgetdisciplinen borde m(cid:246)jligg(cid:246)ra en b(cid:228)ttre efterlevnad av principerna f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltning av gemenskapens offentliga finanser. F(cid:246)rslaget till f(cid:246)rordning inneb(cid:228)r att jordbruksriktlinjen avskiljs fr(cid:229)n budgetplanen och att det skapas ytterligare en marginal under jordbruksriktlinjen. Om utgifterna f(cid:246)r landsbygdsutveckling inf(cid:246)rlivas i EUGFJ-garantin (cid:228)ndras karakt(cid:228)ren p(cid:229) de (cid:229)tg(cid:228)rder som finansieras genom fonden. (1) KOM(1999) 364 slutlig. 2. Jordbruksriktlinjen ber(cid:228)knas f(cid:246)r n(cid:228)rvarande enligt en mycket komplicerad metod med utg(cid:229)ngspunkt i jordbruksutgifterna under budget(cid:229)ret 1988. Denna metod bibeh(cid:229)lls enligt f(cid:246)rslaget till f(cid:246)r- ordning som i artikel 3 helt enkelt f(cid:246)reskriver att bas(cid:229)ret teore- tiskt fastst(cid:228)lls till 1995. Det vore klokt att f(cid:246)renkla metoden. Ber(cid:228)kningsunderlaget skulle kunna utg(cid:246)ras av summan av de senast k(cid:228)nda faktiska utgifterna i underavsnitt B1 (EUGFJ, garan- tisektionen) i budgeten. Jordbruksriktlinjens inneh(cid:229)ll 3. Den definition av riktlinjen f(cid:246)r jordbruket som finns i artikel 4 i f(cid:246)rslaget till f(cid:246)rordning (cid:228)r otydlig. Det h(cid:228)nvisas utan (cid:229)tskillnad till utgifter som belastar budgetanslag n(cid:228)r det g(cid:228)ller underavsnitt B1, till utgifter som h(cid:228)nger samman med beloppen i budgetpla- nen n(cid:228)r det g(cid:228)ller utvidgningen och direkt till budgetplanens belopp f(cid:246)r utvidgningen n(cid:228)r det g(cid:228)ller jordbruk. Dessutom (cid:228)r best(cid:228)mmelserna i artikel 4. 2 omotiverade eftersom avskrivningen av lager, som redan finns med i ber(cid:228)kningen i underavsnitt B1, inte ber(cid:246)r utgifterna f(cid:246)r landsbygdsutveckling. C 334/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 11. 1999 BEGR˜NSNING AV JORDBRUKSUTGIFTERNA 4. M(cid:229)let med budgetdisciplinen (cid:228)r att se till att budgetplanen res- pekteras. Trots detta finns det flera faktorer och oklarheter i f(cid:246)r- slaget till f(cid:246)rordning som motverkar denna m(cid:229)ls(cid:228)ttning. Flera maximibelopp I artikel 5. 3 i f(cid:246)rslaget till f(cid:246)rordning inf(cid:246)rs en s(cid:228)rskild begr(cid:228)ns- 5. ning av anslagen till underavsnitt B1 genom att maximibelopp fastst(cid:228)lls f(cid:246)r de tv(cid:229) underrubrikerna 1a och 1b i budgetplanen. Budgetplanens belopp f(cid:246)r anslag till st(cid:246)det inf(cid:246)r utvidgningen (rubrik 7) och f(cid:246)r bemyndiganden f(cid:246)r betalningar som (cid:228)r dispo- nibla f(cid:246)r anslutningen (cid:228)r dock v(cid:228)gledande. Jordbruksriktlinjen har blivit ett sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt instrument som skapar ytterligare en mar- ginal i f(cid:246)rh(cid:229)llande till budgetplanen (1) och utg(cid:246)r ett (cid:246)vergripande tak f(cid:246)r budgetplanens jordbruksdel. 6. I motsats till beslut 94/729/EG om budgetdisciplin, enligt vil- ket budgetdisciplinen uttryckligen knyts till rubrik 1 i budgetpla- nen, skapar f(cid:246)rslaget till f(cid:246)rordning flera maximibelopp vilket inte bidrar till att klarg(cid:246)ra begreppet budgetdisciplin. Dessutom finns det, som revisionsr(cid:228)tten understr(cid:246)k redan i sitt yttrande nr 10/98 (2), fortfarande en risk f(cid:246)r att jordbruksriktlinjen (cid:246)ver- skrids, eftersom den exakta karakt(cid:228)ren p(cid:229) utgifterna f(cid:246)r anslut- ningen (cid:228)nnu inte har fastst(cid:228)llts och kommissionen inte heller fast- st(cid:228)llt utgifternas storlek. Klassificering av anslagen till landsbygdsutveckling 7. Utgifterna f(cid:246)r landsbygdsutveckling avser fler(cid:229)riga (cid:229)tg(cid:228)rder som skall ing(cid:229) i den specifika planeringen av strukturfonderna eller i planerna f(cid:246)r utveckling av landsbygden (3). Enligt artikel 1. 4 i budgetf(cid:246)rordningen skall anslag till s(cid:229)dana (cid:229)tg(cid:228)rder tas upp i budgeten som differentierade anslag, och (cid:229)tagandebemyndigan- dena skall t(cid:228)cka den totala kostnaden f(cid:246)r de fler(cid:229)riga f(cid:246)rpliktel- serna. I budgeten f(cid:246)r 1999, d(cid:228)r (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r landsbygdsutveckling av 9. samma typ togs upp i underavsnitt B2 som avser strukturella (cid:229)tg(cid:228)rder, var bemyndigandena f(cid:246)r (cid:229)taganden 80 % h(cid:246)gre (cid:228)n bemyndigandena f(cid:246)r betalningar. Om samma f(cid:246)rh(cid:229)llande skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) anslagen i avdelning 4 i budgetf(cid:246)rslaget f(cid:246)r 2000, skulle taket f(cid:246)r rubrik 1b redan ha (cid:246)verskridits. (4) 10. Kort sagt, genom att man samlar obligatoriska och icke- obligatoriska utgifter under en och samma rubrik i budgetplanen skapas ytterligare en k(cid:228)lla till os(cid:228)kerhet, eftersom man n(cid:228)r det g(cid:228)l- ler icke-obligatoriska utgifter inte kan bortse fr(cid:229)n parlamentets befogenheter vid uppr(cid:228)ttandet av budgeten (cid:150) vilka uttryckligen bevaras enligt villkoren i det interinstitutionella avtalet. Inf(cid:246)randet av icke-obligatoriska utgifter i budgetens underavsnitt B1, EUGFJ:s garantisektion, inneb(cid:228)r dessutom att anslags(cid:246)verf(cid:246)ringar beslutas av r(cid:229)det (5) i st(cid:228)llet f(cid:246)r av parlamentet (6). Denna inkonsekvens b(cid:246)r (cid:229)tg(cid:228)rdas. JUSTERING AV UTGIFTERNA I syfte att respektera budgetplanen inneh(cid:229)ller f(cid:246)rslaget till 11. f(cid:246)rordning en rad (cid:229)tg(cid:228)rder som skall genomf(cid:246)ras under budget- f(cid:246)rfarandet eller n(cid:228)r utgifterna verkst(cid:228)lls. Best(cid:228)mmelserna p(cid:229) detta omr(cid:229)de i artiklarna 5 och 6 (cid:228)r mycket oklara, och d(cid:228)r blandas utan (cid:229)tskillnad begreppen justering av budgetanslag, tillf(cid:228)llig indragning av f(cid:246)rskott och minskning av utbetalningar. 12. Dessa olika (cid:229)tg(cid:228)rder, som fr(cid:229)n gemenskapsfinansieringen avskiljer s(cid:229)dana st(cid:246)dber(cid:228)ttigade utgifter som verkst(cid:228)lls korrekt av utbetalande organ, strider mot budgetprinciperna och budgetf(cid:246)r- ordningen, och (cid:229)l(cid:228)gger medlemsstaterna en inkorrekt skyldighet till f(cid:246)rfinansiering. Budgetprinciper 13. Flera grundl(cid:228)ggande best(cid:228)mmelser och principer styr arbetet med att utarbeta och genomf(cid:246)ra budgeten: 8. I budgeten f(cid:246)r 2000 t(cid:228)cks de dock av icke-differentierade anslag som tas upp under avdelning 4 i underavsnitt B1 och som endast t(cid:228)cker de (cid:229)rliga delbetalningarna f(cid:246)r de planerade (cid:229)tg(cid:228)r- derna. Detsamma g(cid:228)ller rubrik 1b i budgetplanen som, trots att den uttrycks i bemyndiganden f(cid:246)r (cid:229)taganden, inte t(cid:228)cker hela kostnaden f(cid:246)r de fler(cid:229)riga programmen. (cid:151) Klassificeringen av utgifterna inom EUGFJ:s garantisektion som obligatoriska utgifter (7) inneb(cid:228)r att alla jordbruksutgifter som utbetalande organ har i enlighet med s(cid:228)rskilda f(cid:246)rord- ningar skall medf(cid:246)ra att ett anslag p(cid:229) motsvarande belopp tas upp i EU:s allm(cid:228)nna budget. I storleksordningen 4 000 miljoner euro f(cid:246)r budget(cid:229)ret 2000. (1) (2) EGT C 401, 22. 12. 1998. (3) Detta faktum medges (cid:228)ven i sj(cid:228)lva f(cid:246)rslaget till f(cid:246)rordning (artikel 6. 3) som inneb(cid:228)r att det inf(cid:246)rs best(cid:228)mmelser f(cid:246)r s(cid:228)rskild (cid:246)vervakning, och som (cid:228)r ett resultat av best(cid:228)mmelserna i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999, EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 80. (4) Beloppet f(cid:246)r ytterligare bemyndiganden f(cid:246)r (cid:229)taganden skulle uppg(cid:229) till ungef(cid:228)r 3 000 miljoner euro och rubrik 1b skulle ha (cid:246)verskridits med ungef(cid:228)r 2 000 miljoner euro. (5) Artikel 104 i budgetf(cid:246)rordningen ang(cid:229)ende f(cid:246)rfarandet vid anslags- (cid:246)verf(cid:246)ringar. (6) Artikel 26. 5 b i budgetf(cid:246)rordningen. (7) Artikel 272 i f(cid:246)rdraget, artiklarna 1, 4 och 22 i budgetf(cid:246)rordningen. 23. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 334/3 (cid:151) Principen om ett(cid:229)righet (1) inneb(cid:228)r att dessa utgifter skall Skyldighet till nationell f(cid:246)rfinansiering konteras under det budget(cid:229)r som de avser. (cid:151) Specificeringsregeln (2) betyder att varje anslag skall avs(cid:228)ttas f(cid:246)r ett speciellt (cid:228)ndam(cid:229)l f(cid:246)r att man skall undvika samman- blandning av de olika anslagen vid beviljandet och genomf(cid:246)r- andet av budgeten. 14. I best(cid:228)mmelserna i artikel 5. 7 och artikel 6. 6 i f(cid:246)rslaget, oav- sett om de g(cid:228)ller budgetanslag, betalningar eller f(cid:246)rskott, noncha- leras dessa best(cid:228)mmelser och principer: (cid:151) Jordbruksutgifter som (cid:228)r lagenliga men (cid:246)verskrider beloppet under rubrik 1a i budgetplanen leder till en minskning av antingen anslag eller betalningar. (cid:151) Bokf(cid:246)ringen av dessa utgifter (cid:246)verf(cid:246)rs till f(cid:246)ljande budget(cid:229)r. (cid:151) En minskning av endast direktst(cid:246)den leder till att dessa belas- tas n(cid:228)r andra budgetposter och budgetkapitel (cid:246)verskrids. 15. Dessa brott mot budgetbest(cid:228)mmelser och budgetprinciper i syfte att respektera budgetplanen inneb(cid:228)r att den r(cid:228)ttsliga skyl- digheten att finansiera st(cid:246)dber(cid:228)ttigade utgifter underordnas res- pekten f(cid:246)r en rent konventionell gr(cid:228)ns. Om ofinansierade belopp bokf(cid:246)rs p(cid:229) n(cid:228)sta budget(cid:229)r skapas en (cid:246)verf(cid:246)ring av kostnader som riskerar att bli permanent och kumulativ. 16. Minskningen av beloppet f(cid:246)r utbetalningar f(cid:246)r direktst(cid:246)d till jordbrukare samt den tillf(cid:228)lliga indragningen av de m(cid:229)natliga f(cid:246)r- skotten vad g(cid:228)ller EUGFJ:s garantisektion medf(cid:246)r att medlemssta- terna (cid:229)l(cid:228)ggs en skyldighet att f(cid:246)rfinansiera motsvarande utgifter som utbetalande organ regelbundet betalar till st(cid:246)dmottagare. Storleken p(cid:229) dessa belopp kan inneb(cid:228)ra ganska stora ytterligare finansiella kostnader. 17. En s(cid:229)dan skyldighet till f(cid:246)rfinansiering strider mot avdelning VIII i budgetf(cid:246)rordningen och mot f(cid:246)rordning (EG) nr 1258/1999 som inneb(cid:228)r att det f(cid:246)r EUGFJ:s garantisektion inf(cid:246)rs ett system f(cid:246)r f(cid:246)rskott fr(cid:229)n kommissionen, och som d(cid:228)rigenom utesluter en f(cid:246)rfinansiering fr(cid:229)n medlemsstaterna ut(cid:246)ver den tekniska f(cid:246)rfi- nansiering som f(cid:246)reskrivs i artikel 5. 2 i f(cid:246)rordning (EG) nr 1258/1999. 18. En s(cid:229)dan skyldighet till f(cid:246)rfinansiering strider, under f(cid:246)rut- s(cid:228)ttning att den inneb(cid:228)r att man upptar ett slags tv(cid:229)ngsl(cid:229)n fr(cid:229)n medlemsstaterna, mot artikel 268 tredje stycket i f(cid:246)rdraget, som f(cid:246)rbjuder uppl(cid:229)ning f(cid:246)r finansiering av gemenskapsutgifter. Den monet(cid:228)ra reserven 19. Enligt artikel 8 i f(cid:246)rslaget till f(cid:246)rordning skall man gradvis minska f(cid:246)r att (cid:229)r 2003 avskaffa den monet(cid:228)ra reserven som (cid:228)r avsedd att t(cid:228)cka skillnaderna mellan den faktiska v(cid:228)xelkursen euro/dollar vid genomf(cid:246)randet och den prelimin(cid:228)ra kurs som anv(cid:228)nts vid ber(cid:228)kningen av utgifter f(cid:246)r exportbidrag i budgeten. Det strider mot f(cid:246)rsiktighetsprincipen att planera ett avskaffande av denna reserv s(cid:229) l(cid:228)nge f(cid:246)rhandlingarna inom V(cid:228)rldshandelsor- ganisationen medger att exportbidragen bibeh(cid:229)lls. Detta yttrande har antagits av revisionsr(cid:228)tten i Luxemburg vid dess sammantr(cid:228)de den 28 oktober 1999. F(cid:246)r revisionsr(cid:228)tten Jan O. KARLSSON Ordf(cid:246)rande (1) Artiklarna 268, 271 och 272 i f(cid:246)rdraget, artiklarna 1, 6 och 7 i bud- getf(cid:246)rordningen. (2) Artikel 271 i f(cid:246)rdraget, artiklarna 5, 19 och 26 i budgetf(cid:246)rordningen


title: Resolução do Conselho, de 28 de Outubro de 1999, sobre a inclusão da história na actividade cultural da Comunidade

eurovoc_concepts:
European integration
cultural cooperation
cultural policy
history of Europe

text: 12. 11. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 324/1 I (Comunica(cid:231)ıes) CONSELHO RESOLU˙ˆO DO CONSELHO de 28 de Outubro de 1999 sobre a inclusªo da hist(cid:243)ria na actividade cultural da Comunidade (1999/C 324/01) O CONSELHO DA UNIˆO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Considerando o seguinte: (1) A integra(cid:231)ªo e a coopera(cid:231)ªo europeias devem apoiar-se no conhecimento e na protec(cid:231)ªo da diversidade cultural e nÆ rec(cid:237)proca compreensªo entre os povos da Europa; este en- tendimento Ø tanto mais relevante quando se toma em conta o pr(cid:243)ximo alargamento da Uniªo Europeia; (2) A vida diÆria dos povos da Europa tem sido moldada por experiŒncias hist(cid:243)ricas diversas; o conhecimento de expe- riŒncias e mem(cid:243)rias comuns refor(cid:231)a os la(cid:231)os entre os ci- dadªos da Europa e contribui para a forma(cid:231)ªo de uma consciŒncia europeia; (3) A Europa Ø igualmente uma comunidade de valores; a integra(cid:231)ªo europeia assente em princ(cid:237)pios fundamentais dos direitos humanos, no Estado de direito e na democracia Ø o resultado de experiŒncias hist(cid:243)ricas que constituem hoje a nossa heran(cid:231)a comum; o conhecimento da hist(cid:243)ria dos povos da Europa contribui para enraizar nos cidadªos da Europa aqueles princ(cid:237)pios pol(cid:237)ticos e os valores que lhes estªo subjacentes; (4) A par do ensino da hist(cid:243)ria e das artes nas escolas (cid:151) que Ø da responsabilidade dos Estados-Membros (cid:151) os livros, a televisªo, os novos meios de comunica(cid:231)ªo, os museus, as bibliotecas, os arquivos e os museus de cinema desempe- nham um papel de importa(cid:136)ncia cada vez maior para a transmissªo do conhecimento hist(cid:243)rico; (5) Na reuniªo de peritos sobre a cultura hist(cid:243)rica europeia no sØculo XXI, realizada de 25 a 26 de Janeiro de 1999 em Bona, foi analisada uma vasta gama de medidas positivas destinadas a incentivar o conhecimento da hist(cid:243)ria dos povos europeus, designadamente atravØs de: (cid:151) incentivo ao interca(cid:136)mbio de documentÆrios hist(cid:243)ricos entre as rÆdios e as televisıes europeias, (cid:151) fomento da coopera(cid:231)ªo pan-europeia entre os museus de hist(cid:243)ria, ACORDA EM QUE: (cid:151) Ø necessÆrio contribuir para melhorar o conhecimento mœ- tuo da hist(cid:243)ria dos povos da Europa e das suas mœltiplas experiŒncias hist(cid:243)ricas, mediante um refor(cid:231)o da coopera(cid:231)ªo entre os Estados-Membros e outras insta(cid:136)ncias pertinentes, (cid:151) Ø necessÆrio ter em considera(cid:231)ªo a dimensªo da hist(cid:243)ria, nªo s(cid:243) no a(cid:136)mbito das medidas de promo(cid:231)ªo cultural como tambØm no a(cid:136)mbito de outros programas de fomento, de- signadamente no dom(cid:237)nio da educa(cid:231)ªo e da investiga(cid:231)ªo, tendo em vista a necessidade de compatibilidade e comple- mentaridade entre as medidas de apoio comunitÆrias; SOLICITA (cid:192) COMISSˆO QUE: (cid:151) ao aplicar o instrumento comum de financiamento e pla- nifica(cid:231)ªo para o fomento da coopera(cid:231)ªo cultural, logo que seja adoptado, assim como outros instrumentos pertinentes, tome em devida considera(cid:231)ªo os projectos no dom(cid:237)nio da hist(cid:243)ria, (cid:151) assegure, na medida do poss(cid:237)vel, um carÆcter pan-europeu a esses projectos a fim de melhorar o conhecimento e a compreensªo da hist(cid:243)ria dos povos da Europa, dando assim um importante contributo (cid:224) coopera(cid:231)ªo e (cid:224) integra(cid:231)ªo europeias, (cid:151) em matØria de projectos no dom(cid:237)nio da hist(cid:243)ria, procure alcan(cid:231)ar uma estreita coopera(cid:231)ªo com o Conselho da Eu- ropa e a Unesco, (cid:151) assegure a coordena(cid:231)ªo entre os programas e actividades (cid:151) promo(cid:231)ªo da tradu(cid:231)ªo de obras de hist(cid:243)ria, existentes nos dom(cid:237)nios pertinentes