title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2278/1999 af 21. oktober 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 3528/86 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod luftforurening

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU financing
action programme
air quality
forest conservation
pollution control measures

text: 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2278/1999 af 21. oktober 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 3528/86 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod luftforurening KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — ninger, så det bliver lettere at undersøge, om udgifterne er i overensstemmelse med reglerne; under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3528/86 af 17. november 1986 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod luftforurening (1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 307/97 (2), særlig artikel 2 og 4, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) (5) (6) Ved forordning (EØF) nr. 3528/86 fastsættes det, at EF yder et finansielt bidrag til de foranstaltninger, der indgår i EF-aktionen til beskyttelse af skovene mod luft- forurening; ifølge artikel 12 i nævnte forordning skal EF-bidraget anvendes til at dække udgifter til regelmæssig udarbej- delse af en oversigt over skader på skovene, navnlig skader som følge af luftforurening, nettet af observati- onsområder, hvor der foretages intensiv og permanent overvågning af skovøkosystemerne samt forsøg og pilot- til bedre beskyttelse af og demonstrationsprojekter skovene mod luftforurening; af hensyn til effektivisering, forenkling og rationalisering af procedurerne på nationalt plan og EF-plan bør de forskellige foranstaltninger, som der ansøges om finan- siel støtte fra EF for, årligt samles i et nationalt program for den enkelte medlemsstat; der bør for det nationale program fastsættes nærmere bestemmelser for, hvordan støtteansøgninger skal se ud, og hvilke oplysninger de skal indeholde, så det bliver lettere at behandle ansøgningeme; der bør indføres en ordning med forskud på EF-støtten, så medlemsstaten kan sikre, at det nationale program forvaltes forsvarligt; de anmodninger om forskud og betaling af restbeløbet for det nationale program, som myndighederne fore- indeholde bestemte oplys- lægger Kommissionen, skal (1) EFT L 326 af 21. 11. 1986, s. 2. (2) EFT L 51 af 21. 2. 1997, s. 9. (7) (8) (9) (10) (11) (12) Kommissionen skal underrettes om, at foranstaltnin- gerne gennemføres på de betingelser og inden for den frist, der er fastsat i beslutningen om ydelse af støtte; medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstalt- ninger til at sikre, at kontrollen med gennemførelsen af aktionerne i det nationale program er effektiv; efter artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 3528/86 og efter Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (3) skal medlemssta- terne sikre, at de foranstaltninger, som EF finansierer, rent faktisk gennemføres, og at de gennemføres korrekt, ligesom de skal inddrive beløb, der er mistet som følge sådanne af uregelmæssigheder eller beløb er uberettigede udgifter for EF-budgettet og skal derfor tilbagebetales til EF; forsømmelighed; hvis Kommissionens kontrol, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 3528/86, afslører uregelmæs- sigheder, skal medlemsstaten have mulighed for at udtale sig om de konstaterede forhold; hvis det bekræftes, at der er begået uregelmæssigheder, og at de pågældende beløb dermed udgør uberettigede udgifter for EF's budget, skal de tilbagebetales til EF; Kommissionens forordning (EØF) nr. 526/87 (4) bør derfor ophæves, og artikel 2 i Kommissionens forord- ning (EØF) nr. 1696/87 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1398/95 (6), og artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1091/94 (7), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1545/1999 (8), bør udgå; Kommissionens forordning (EØF) nr. 1697/87 (9) bør ligeledes ophæves; denne forordning anvendes dog på betaling af finansielle bidrag fra EF under forordning (EØF) nr. 3528/86, om hvilke der er truffet beslutning inden 1. november 1999; (13) de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Skovbrugs- komité — (3) EFT L 312 af 23. 12. 1995, s. 1. (4) EFT L 53 af 21. 2. 1987, s. 14. (5) EFT L 161 af 22. 6. 1987, s. 1. (6) EFT L 139 af 22. 6. 1995, s. 4. (7) EFT L 125 af 18. 5. 1994, s. 1. (8) EFT L 180 af 15. 7. 1999, s. 9. (9) EFT L 161 af 22. 6. 1987, s. 23. L 279/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2 og 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86, samles i programmer, der udar- bejdes hvert år på nationalt plan. Det nationale program skal omfatte alle støtteansøgninger, der indgives efter disse artikler. Det skal indeholde de oplysninger og dokumenter, der er anført i bilag I til denne forordning, og vedrøre de elementer, der er nævnt i artikel 2. Medlemsstaten sendet hvert år inden den 1. november Kommissionen programmet for det kommende år i to eksemplarer. 2. Det nationale program, der er nævnt i denne artikels stk. 1, skal senest være gennemført tre år efter, at Kommissionen har meddelt sin beslutning om at deltage i finansieringen, og der er ingen mulighed for forlængelse af fristen. Artikel 2 Programmet i artikel 1 skal desuden omfatte: — En oversigt over, hvilken dokumentation støttemodtagerne skal fremlægge; ved dokumentation forstås alle doku- menter, der er udarbejdet enten efter den berørte medlems- stats love eller administrative bestemmelser eller i overens- stemmelse med de foranstaltninger, som myndighederne har truffet, og som kan bevise, at betingelserne for hver enkelt ansøgning er opfyldt. Oversigten skal indeholde en fortegnelse over de enkelte dokumenter, som dokumentati- onen består af, angivelse af, hvilke bestemmelser eller foran- staltninger dokumentationen er udarbejdet på grundlag af, samt en kort beskrivelse af dokumentationens indhold. — En model til de formularer, støttemodtagerne skal bruge, når de indgiver deres betalingsanmodning; disse formularer skal mindst omfatte et sammendrag af de afholdte udgifter og en sammenlignende tabel over de planlagte og gennem- førte foranstaltninger, både hvad angår kvantitet og kvalitet. — En beskrivelse af de kontrol- og forvaltningsmetoder, der er indført foranstaltninger sikre, at programmets gennemføres på en effektiv måde, jf. artikel 14 i forordning (EØF) nr. 3528/86. for at Medlemsstaten giver også Kommissionen meddelelse om even- tuelle senere ajourføringer af den dokumentation, der er omhandlet i denne artikel. Artikel 3 1. I henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 3528/86 udpeger medlemsstaten de myndigheder, der har beføjelse til at gennemføre programmet. år, hvor Kommissionen har meddelt sin beslutning om finan- siering af programmet. 3. Myndighederne kan anmode om endnu et forskud, på højst 30 %, når den fremlægger bevis for, at 60 % af det første forskud for det samme program er brugt. 4. Restbeløbet betales, efter at Kommissionen har modtaget og godkendt den endelige rapport, den endelige finansielle opgørelse og den endelige betalingsanmodning for det natio- nale program. Artikel 4 1. Myndighederne fremsender hvert halve år, fra den 1. juli året efter det år, hvor Kommissionen har meddelt sin beslut- ning om finansiering af programmet, en opgørelse over betalin- gerne til modtagerne, jf. bilag II, ledsaget af en oversigt over, hvordan arbejderne forløber. 2. Myndighederne indsender deres anmodninger om beta- ling af forskud på og restbeløb for det nationale program til Kommissionen i to eksemplarer, jf. bilag III til denne forord- ning. Artikel 5 1. Når en medlemsstat inddriver beløb, der er mistet som følge af uregelmæssigheder eller forsømmelighed, tilbagebetaler den dem til EF. 2. Hvis Kommissionen inden for en frist på fire år efter betalingen af restbeløbet konstaterer en uregelmæssighed i forbindelse med en foranstaltning finansieret af EF, og det pågældende beløb ikke er tilbagebetalt til EF efter stk. 1, fore- lægger den situationen for den berørte medlemsstat og giver den mulighed for at kommentere den. 3. Hvis Kommissionen, efter at have undersøgt situationen og gennemgået den berørte medlemsstats eventuelle bemærk- ninger, konstaterer, at uregelmæssigheden bekræftes, tilbagebe- taler medlemsstaten de pågældende beløb. Artikel 6 Forordning (EØF) nr. 526/87 ophæves, og artikel 2 i forord- ning (EØF) nr. 1696/87 og artikel 2 i forordning (EF) nr. 1091/94 udgår. Artikel 7 Forordning (EØF) nr. 1697/87 ophæves. Den anvendes dog fortsat på de EF-bidrag under forordning (EØF) nr. 3528/86, der er truffet beslutning om inden den 1. november 1999. 2. Myndighederne kan anmode om et forskud på højst 50 % af EF's finansielle støtte til det nationale program, idet en sådan anmodning dog tidligst kan indgives den 1. januar året efter det Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentlig- gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 8 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/5 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen L 279/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 BESKYTTELSE AF SKOVENE I FÆLLESSKABET MOD LUFTFORURENING (FORORDNING (EØF) Nr. 3528/86) BILAG I Oplysninger vedrørende det nationale program for 20. (år) MEDLEMSSTAT: 1. Kort beskrivelse af programmet: kontaktled hos myndighederne (kontaktpersonens/-organets navn, adresse, telefon- nummer, telefax, e-post), dato for påbegyndelse og afslutning af programmets gennemførelse, samlede udgifter til programmet og støtte, der er ansøgt om (i procent af de samlede udgifter), udgifternes fordeling på de forskellige foranstaltninger, foreløbig planlægning af gennemførelsen og oplysning om, hvilket organ EF-støtten til det nationale program skal udbetales til (navn og bankoplysninger), bekræftelse af, at arbejderne ikke påbegyndes inden program- mets indgivelse, bekræftelse af, at der under programmet ikke indgives ansøgninger om andre EF-midler, og finansiel programmering for det nationale program: anvend formular 1 og 1b. 2. Individuelle ansøgninger om støtte under artikel 2 i forordning (EØF) nr. 3528/86 (observationsområder, hvor der foretages intensiv og permanent overvågning af skovøkosystemerne): anvend formular 2 og 2a og/eller 2b og/eller 2c og/eller 2d. 3. Individuelle ansøgninger om støtte under artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86 (forsøg og pilot- og demonstrati- onsprojekter: anvend formular 3 og 3a. Forklarende bemærkninger De overvågnings- og forsøgsaktiviteter, der forelægges Kommissionen med henblik på at opnå EF-samfinansiering efter Rådets forordning (EØF) nr. 3528/86 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod luftforurening, samles hvert år i et program for hver medlemsstat. EF's støtte udbetales for hvert program til medlemsstaternes udpegede myndigheder, der så refunderer de respektive ansvarlige organers udgifter. I programmet indgår alle aktiviteterne som individuelle ansøgninger, der skal gennemføres og forelægges med henblik på EF-samfinansiering efter artikel 2 og 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86 med ændringer. Aktivitetstyper: Programmerne omfatter to typer og fire undertyper af aktiviteter: Type A: Overvågning af skovøkosystemerne (artikel 2 i forordning (EØF) nr. 3528/86) Undertype A1: Det systematiske net (16 x 16 km) som f. eks. den årlige undersøgelse af kronernes tilstand, en eventuel gentagelse af undersøgelsen af skovjordbundens tilstand eller undersøgelse af bladenes kemiske sammensætning. Undertype A2: Bedømmelser af områderne for intensiv overvågning. Undertype A3: Eventuelle supplerende aktioner, der kræves i forbindelse med den systematiske eller intensive overvågning (som f. eks. ringprøver, særlige undersøgelser mv. ). Undertype A4: Forslag til evaluering af samtlige data fra det systematiske net og fra den intensive overvågning på europæisk eller regionalt plan (herunder ekstern evaluering). Type B: Forsøgsaktiviteter (artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86) Prioriteter: Aktiviteterne opdeles i tre prioriteter: 1. prioritet: Obligatoriske bedømmelser og obligatoriske analyser med den fornødne nøjagtighed (QC/QA). 2. prioritet: De vigtige bedømmelser eller analyser, der ikke er obligatoriske (f. eks. analyser af fakultative parametre). Også midlerti- dige ekstraforanstaltninger, der skal sikre kvaliteten, hører til her. 3. prioritet: Alle andre aktiviteter, der ikke er anført i manualen/forordningen. Denne kategori omfatter også bedømmelser og analyser, der udføres på anden måde end beskrevet i manualen/forordningerne, samt alle forsøgsaktiviteter (artikel 4). I programmerne anføres den støtte, som der ansøges om, separat for hver af disse tre prioriterede kategorier. 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/7 Formularer: Følgende formularer skal bruges ved forelæggelsen af programmerne: — et programoversigtsark (formular 1) — et finansieringsark (formular 1b) — ark med generel — ark med særlig information (formular 2a, 2b, 2c og 2d). information (formular 2 og 3) Programoversigtsarket indeholder administrative oplysninger om den nationale myndighed og korte oplysninger om alle vedlagte individuelle ansøgninger, herunder en tidsplan. Programoversigtsarket dateres, underskrives og stemples af den nationale myndighed, der indsender det. Under underskriften anføres underskriverens navn med trykte bogstaver. Finansieringsarket indeholder oplysninger om den forventede anvendelse af EF-støtten. For hver individuel ansøgning om medfinansiering vedlægges der et ark med generel information (formular 2 i forbindelse med artikel 2-aktioner, formular 3 i forbindelse med artikel 4-aktioner), der indeholder generelle informationer om den individuelle ansøgning, og et ark med særlig information (formular 2a og/eller 2b og/eller 2c og/eller 2d), der indeholder tekniske oplysninger. Arkene med generel information dateres, underskrives og stemples af ansøgerens repræsentant. Under underskriften anføres underskriverens navn med trykte bogstaver. Formular 1: Programoversigtsark, der indeholder administrative oplysninger om den nationale myndighed og korte oplysninger om alle individuelle ansøgninger, herunder en tidsplan. Formular 1b: Finansieringsplan for det nationale program. Formular 2: Formular 2a: Formular 2b: Formular 2c: Formular 2d: Alle individuelle ansøgninger vedrørende overvågningsaktiviteter (artikel 2): Ark med generel A1/A2/A3/A4-aktiviteter). information (type Individuelle ansøgninger vedrørende type A1-aktiviteter: Ark med særlig information om aktiviteter i forbindelse med det systematiske net. Individuelle ansøgninger vedrørende type A2-aktiviteter: Ark med særlig information om bedømmelser af områder til intensiv overvågning Individuelle ansøgninger vedrørende type A3-aktiviteter: Ark med særlig information om aktiviteter i forbindelse med supplerende aspekter ved den intensive overvågning. Individuelle ansøgninger vedrørende type A4-aktiviteter. Ark med særlig information om aktiviteter i forbindelse med evaluering af den intensive overvågning Formular 3: Alle individuelle ansøgninger vedrørende forsøgsaktiviteter (artikel 4): Ark med generel information (type B-aktiviteter) Formular 3a: Alle individuelle ansøgninger vedrørende forsøgsaktiviteter (artikel 4): Ark med særlig information (teknisk resumé). L 279/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 FORMULAR 1 PROGRAMARK Oversigt over individuelle ansøgninger National myndighed: År: 20. (Medlemsstat) Hr. /Fr. Navn Kontaktperson Postadresse Postnummer og by Telefon Telefax e-post Organ, som støtten skal betales til (af Europa-Kommissionen) Navn Postadresse Postnummer og by Banknummer/kontonummer Programaktiviteter, som der er ansøgt om medfinansiering af i henhold til forordning (EØF) nr. 3528/86 med ændringer (udgifter i. /EUR (*)) Individuelle ansøgninger Nr. Type Undertype A1 A2 A3 A4 Ansvarligt organ Samlede refusi- onsberettigede udgifter (. /EUR) (*) Støtte, som der er ansøgt om 1. prioritet Støtte, som der er ansøgt om 2. prioritet Støtte, som der er ansøgt om 3. prioritet Støtte, som der er ansøgt om i alt (**) (. /EUR) (*) (. /EUR) (*) (. /EUR) (*) (. /EUR) (*) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 I alt (*) Udgifterne angives i national valuta eller euro (EUR). (**) Der kan højst ansøges om støtte til dækning af 50 % af de samlede refusionsberettigede udgifter. Det bekræftes hermed at arbejdet ikke blive påbegyndt, før programmet indsendes til Kommissionen, og at ingen anmodning er blevet eller vil blive indgivet med henblik på anden form for fællesskabsfinansiering af nogen del af ovenstående programelementer. (dato). (underskrift og stempel) Hr. /Fr. (med trykte bogstaver) 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/9 Nationalt program. 20. (år) FORMULAR 1b Finansieringsplan for det nationale program År n + 1 (1) År n + 2 År n + 3 første halvår andet halvår første halvår andet halvår første halvår andet halvår Første forskud Andet forskud Restbeløb (1) Det antages, at det nationale program forelægges for år n; der kan så eventuelt anmodes om første forskud fra den 1. januar år n + 1. L 279/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999. 0 2. 0 2. 0 2. 0 2 D N O S A J J M A M F J D N O S A J J M A M F J D N O S A J J M A M F J D N O S A J J M A M F J D N l e u d i v i d n I i g n n g ø s n a r e m m u N ) 1 r a l u m r o f l i t g a l i b ( e n r e t e t i v i t k a r o f n a l p s d i T 1 2 3 4 5 6 7 8 9 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 1 0 2 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/11 FORMULAR 2 INDIVIDUELLE ANSØGNINGER (ARTIKEL 2) Individuelt ansøgningsark (type A-aktiviteter) Ansøgning nr. (*): (*) Udfyldes af den nationale myndighed Titel:. Aktivitetstyper — Systematisk net (niveau 1) (Type A1) — Intensiv overvågning (bedømmelse) (Type A2) — Intensiv overvågning (supplerende aspekter) (Type A3) — Intensiv overvågning (evalue- ring på europæisk niveau) (Type A4) Ansøger Institut Kontaktperson Hr. /Fr. Postadresse Postnummer og by Telefon Fax e-post Organ Ansvarligt organ Kontaktperson Hr. /Fr. Postadresse Postnummer og by Telefon Telefax e-post Retlig status L 279/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 Generel information Generel beskrivelse. Gennemførelsesperiode fra 1/. /. til 31/. /20. varighed. måneder Samlede udgifter til aktiviteterne Samlede refusionsberettigede udgifter Støtte, som der er ansøgt om til 1. prioritet Støtte, som der er ansøgt om til 2. prioritet Støtte, som der er ansøgt om til 2. prioritet Samlet støtte, som der er ansøgt om       i. /EUR (*) i. /EUR (*) i. /EUR (*) i. /EUR (*) i. /EUR (*) i. /EUR (*) NB: Der kan højst ansøges om støtte til dækning af 50 % af de samlede refusionsberettigede udgifter. Den resterende del af de refusionsberettigede udgifter betales af:. til. /EUR (*). til. /EUR (*) (*) Udgifterne angives i national valuta eller euro (EUR). Organ, som støtten skal betales til (af medlemsstaten) Navn Postadresse Postnummer og by Banknummer/kontonummer. (dato). (underskrift og stempel) Hr. /Fr. 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/13 FORMULAR 2a ARK TIL DET SYSTEMATISKE NET Type A1-aktiviteter Foranstaltning Antal systematiske netpunkter Samlede udgifter (1) Samlede refusions- berettigede udgifter (1) Støtte, som der er ansøgt om 1. prioritet (1) 2. prioritet (1) 3. prioritet (1) i alt (1) Oprettelse og vedligeholdelse af områder til intensiv overvågning Udarbejdelse af en oversigt over kronernes tilstand Udarbejdelse af en oversigt over skovjordbundens tilstand Udarbejdelse af en oversigt over nåles og blades kemiske sammensætning. Dataforvaltning og dataevaluering I alt (1) I national valuta eller euro (EUR). L 279/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 FORMULAR 2b ARK TIL INTENSIV OVERVÅGNING Type A2-aktiviteter Foranstaltning Antal område intensiv til overvågning Samlede udgifter (1) Samlede refusions- berettigede udgifter (1) Støtte, som der ansøges om 1. prioritet (1) 2. prioritet (1) 3. prioritet (1) i alt (1) Oprettelse og vedligeholdelse af områder til intensiv overvågning Udarbejdelse af en oversigt over kronernes tilstand Udarbejdelse af en oversigt over skovjordbundens tilstand Udarbejdelse af en oversigt over nåles kemiske sammensætning blades og Gennemførelse af linger tilvækstmå- Gennemførelse af depositions- målinger Gennemførelse giske målinger af meteorolo- Gennemførelse af overvågning af udvaskningen Gennemførelse af undersøgelse af bundvegetationen Anvendelse af luftfotografering (2) Integreret dataforvaltning og dataevaluering. Subtotal og procentdel I alt (1) I national valuta eller euro (EUR). % % % % % % (2) Der henvises til manualen for anvendt telemåling, der er udgivet af Europa-Kommissionen. 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/15 FORMULAR 2c ARK TIL INTENSIV OVERVÅGNING Type A3-aktiviteter Hvilken bedømmelse, drejer det sig om? Og hvilken del af bedømmelsen? — Generelt områdelayout, områdestruktur, — Kronernes tilstand — Jordbund, udvaskning — Nåle og blade, nedfald — Skovvækst — Deposition og luftkvalitet — Meteorologi og fænologi — Bundvegetation — Telemåling —. Kort beskrivelse af aktiviteterne Mål — metoder — prøvetagning — analyse — beregning — interkalibrering — QC/QA — evaluering Organisation Forventede resultater Kontaktperson: Telefon Fax e-post Startdato: Fase 1: Fase 2: Fase 3:. /. / 20. /. / 20. af:. /. / 20. af:. /. / 20. af: Slutdato:. /. / 20. L 279/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 FORMULAR 2d ARK TIL INTENSIV OVERVÅGNING Type A4-aktiviteter Databehov (*) Område(r) (*) År (*) Parametre (*) Kilde (*) Bemærkninger (*) Generel områdeinforma- tion Kronernes tilstand Jordbund Blade og nåle Skovvækst Deposition Meteorologi Udvaskning Bundvegetation (*) I kolonnerne anføres de nødvendige data i detaljer. F. eks. når der kræves jordbundsdata for Middelhavsområdet/-regionen for 1994/95 om pH, Ca og Mg kan dette specificeres. Anvendes der data, som ikke vedrører programmet for intensiv overvågning angives kilden (f. eks. EMEP mv. ). Faser af planlagte evalueringer Antal områder til intensiv overvågning Samlede udgifter (1) Samlede refusionsberettigede udgifter (1) Støtte, som der er ansøgt om 1. prioritet (1) 2. prioritet (1) 3. prioritet (1) I alt (1) 1 2 3 4 5 I alt (1) I national valuta eller euro (EUR). 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/17 FORMULAR 3 ARK TIL ARTIKEL 4-AKTIVITETER Type B-aktiviteter Ansøgning nr. : (*) (*): udfyldes af den nationale myndighed Titel. (på engelsk):. Generelt mål: B — bedre forståelse af luftforureningen i skovene — bedre forståelse af luftforureningens virkninger i skovene — bedre metoder til at iagttage og måle skader på skovene — udvikling af metoder til at pleje og genoprette beskadigede skove — pilotprojekter vedrørende pleje af beskadigede skove — integrerede projekter Ansøger Institut Kontaktperson Hr. /Fr. Postadresse Postnummer og by Telefon Fax e-post Organ Ansvarligt organ Kontaktperson Hr. /Fr. Postadresse Postnummer og by Telefon Fax e-post Retlig stilling L 279/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 Gennemførelsesperiode fra 1 /. /. til 31 /. / 20. varighed. måneder Samlede udgifter Samlede refusionsberettigede udgifter Samlet støtte, som der ansøges om       i. /EUR (*) i. /EUR (*) i. /EUR (*) NB: Der kan højst ansøges om støtte til dækning af 50 % af de samlede refusionsberettigede udgifter. Den resterende del af de refusionsberettigede udgifter betales af:. til. /EUR (*). til. /EUR (*) (*) Udgifterne angives i lokal valuta eller euro (EUR). Organ, som støtten skal betales til (af medlemsstaten) Navn Postadresse Postnummer og by Banknummer/kontonummer. (dato). (underskrift og stempel) Hr. /Fr. 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/19 FORMULAR 3a ARK TIL ARTIKEL 4-AKTIVITETER Individuelle ansøgninger Organets navn Ansøgers navn Kort beskrivelse af aktiviteterne mål: Organisation: Forventede resultater: Kontaktperson Telefon Fax e-post Startdato: Fase 1: Fase 2: Fase 3:. /. / 20. /. / 20. af:. /. / 20. af:. /. / 20. af: Slutdato:. /. / 20. L 279/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 BILAG II Indledende bemærkninger Anmodninger om forskud og betalinger, halvårsopgørelser og oversigter over arbejdernes forløb samt alle supplerende oplysninger sendes i to eksemplarer til: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Landbrug Afdeling VI/FII/2 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles/Brussel. Halvårsopgørelser over betalinger Anvend formularen i tabel 1. Oversigt over arbejdernes forløb Anvend formularen i tabel 2. 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/21 Tabel 1 Nationalt program. 20. (år) HALVÅRSOPGØRELSE OVER BETALINGER I FORBINDELSE MED DET NATIONALE PROGRAM. FOR 20. (år) Halvåret fra 1/. /20. til 1/. /20. (periode t) (a) (b) (c) (d) (e) = (c) + (d) Støtte i alt Samlet forskud fra Kommis- sionen for programmet. for 20. (år) Samlede betalinger for Kommissionens regning til modtagerne indtil udgangen af perioden t–1 (1) Betalinger for Kommissionens regning til modtagerne i perioden t (2) Samlede betalinger for Kommissionens regning til modtagerne indtil udgangen af perioden t (1) Kolonne (e) i den foregående oversigt. (2) Betalinger foretaget i halvåret i overskriften. Tabel 2 Nationalt program. 20. (år) OVERSIGT OVER ARBEJDERNES FORLØB Halvåret fra 1/. /20. til 1/. /20. Ansøgningens nummer Titel Ansøger Gennemførelse (1) Gennemførelsesprocent Bemærkninger (1) 1: under gennemførelse, 2: afsluttet, 3: opgivet. L 279/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 Anmodning om betaling af første forskud for det nationale program. godkendt i 20. , jf. artikel 2 og 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86 BILAG III Det nationale programs nummer: Forskud, der anmodes om (1): EUR Bankoplysninger: Bankens navn: Afdelingens adresse (med postnummer): Telefon/fax, telex, e-postadresse: Kontonummer: Kontohavers navn: Udfærdiget i. , den. For myndighederne (underskrift og stempel) (1) Højst 50 % af støtten bevilget til det nationale program ved Kommissionens beslutning. 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/23 Anmodning om betaling af andet forskud for det nationale program. godkendt i 20. , jf. artikel 2 og 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86 Det nationale programs nummer: Forskud, der anmodes om (1): EUR Erklæring: Myndighederne bekræfter: 1) at modtagerne har fået udbetalt i alt. EUR (højst 60 % af første forskud) på basis af den dokumentation, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. /. 2) at der er foretaget kontrol efter de kontrolmetoder, som er meddelt Kommissionen. Bankoplysninger: Bankens navn: Afdelingens adresse (med postnummer): Telefon/fax, telex, e-postadresse: Kontonummer: Kontohavers navn: Udfærdiget i. , den. For myndighederne (underskrift og stempel) (1) Højst 30 % af støtten bevilget til det nationale program ved Kommissionens beslutning. L 279/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 10. 1999 Attest med henblik på betaling af restbeløbet for det nationale program. for 20. (år), jf. artikel 2 og 4 i forordning (EØF) nr. 3528/86 Det nationale programs nummer: Samlede betalinger til modtagerne for Kommissionens regning:. EUR Samlede betalinger modtaget fra Kommissionen:. EUR Restbeløb, der anmodes om:. EUR De myndigheder, der varetager gennemførelsen af de foranstaltninger, som træffes efter forordning (EØF) nr. 3528/86 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande, jf. nævnte forordnings artikel 13, bekræfter herved: 1) at den dokumentation, der er omhandlet i den oversigt, som Kommissionen har fået tilsendt efter artikel 2 i forordning (EF) nr. , er blevet kontrolleret 2) at de arbejder, der er omhandlet i programmet, blev påbegyndt den. på det fastsatte sted 3) at gennemførelsen af programmet som helhed afsluttes den. 4) at de faktiske udgifter til de afholdte støtteberettigede udgifter udgør. 5) at ovennævnte udgiftsbeløb fordeler sig på de forskellige typer foranstaltninger, der er anført i vedlagte tabel 3 6) at. på stedet har konstateret, at de gennemførte arbejder er i overensstemmelse med dem, der er beskrevet i det materiale, der var vedlagt støtteansøgningen, som har dannet grundlag for Kommissionens beslutning 7) at det momsbeløb, der indgår i de anmeldte udgifter, og som kan kræves tilbagebetalt, udgør:. EUR 8) Bankoplysninger: Bankens navn: Afdelingens adresse (med postnummer): Telefon/fax, telex, e-postadresse: Kontonummer: Kontohavers navn: Udfærdiget i. , den. For myndighederne (underskrift og stempel) 29. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/25 Tabel 3 Fordelingen af udgifterne til det nationale program. År: 20. Individuel ansøgning nr. niveau I (EUR) Artikel 2 niveau II (EUR) niveau I + II (EUR) Artikel 4 (EUR) I alt (EUR) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 I alt


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Rådets direktiv om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender»

eurovoc_concepts:
commercial court
court of civil jurisdiction
ordinary court of law

formats: html pdf print

text: 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/47 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Rådets direktiv om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommer- cielle anliggender« (1999/C 368/16) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 12. juli 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Bernardo Herna´ndez Bataller som hovedordfører. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 367. plenarforsamling af 20. -21. oktober 1999, mødet den 21. oktober 1999, med 85 stemmer for og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. I enhver retsstat må lovgivningen gennem generelle retsregler skabe balance mellem de enkelte borgeres rettigheder og pligter. I tilfælde af krænkelse af de rettigheder, som den pågældende retsorden anerkender, bør der være et retsmiddel, som giver parterne mulighed for at beskytte deres rettigheder, samtidig med at den i lovgivningen fastlagte balance mellem de forskellige interesser genskabes. Derfor er adgangen til at gå rettens vej en menneskerettighed. I henhold til artikel 2 i EF-traktaten er det Unionens 1. 2. mål: spørgsmål, men også i andre bilaterale eller regionale instru- menter, som til sammen udgør et kompliceret, uensartet og ineffektivt system. 1. 5. 1. Allerede inden Amsterdam-traktaten trådte i kraft, vedtog medlemsstaterne på grundlag af artikel K. 3. 2. i traktaten om Den Europæiske Union en konvention om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenrets- lige dokumenter i civile og kommercielle anliggender i form af en retsakt vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union den 26. maj 1997 (1). Hovedparten af medlemsstaterne har imidlertid ikke ratificeret denne konvention. — at bevare og udbygge Unionen som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer, 2. Kommissionens forslag — at opretholde gældende fællesskabsret fuldt ud og udbygge i hvilket omfang det den med henblik på at overveje, eventuelt er nødvendigt at revidere den politik og det samarbejde, der er fastlagt i traktaten, med henblik på at sikre effektiviteten af Fællesskabets mekanismer og institutioner. 1. 3. Blandt andet er det af hensyn til et velfungerende indre marked — især på baggrund af fremkomsten af nye kontraktformer såsom grænseoverskridende elektronisk han- del — nødvendigt at forbedre og fremskynde fremsendelsen mellem medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumen- ter i civile og kommercielle anliggender. 1. 4. Det er vigtigt, at borgerne kender deres rettigheder og kan gøre dem gældende over for domstolene under påberåbelse af de samme garantier, som de er sikret ved domstolene i deres eget land, gennem procedurer, der på en afbalanceret måde kombinerer hurtighed med retssikkerhed. 2. 1. Da Rådets konvention af 26. maj 1997 ikke er blevet ratificeret, er dens bestemmelser ikke gældende. Ved at gøre den til et fællesskabsinstrument opnår man bl. a. , at den træder i kraft hurtigere og på den samme, kendte dato overalt. 2. 1. 1. Formålet med direktivforslaget er at forbedre og fremskynde medlemsstaternes indbyrdes fremsendelse af retsli- ge og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle anliggender med henblik på forkyndelse. Konventionens indhold er allerede omfattet af arti- 2. 1. 2. kel 65 i EF-traktaten, og retsgrundlaget for dette forslag er EF-traktatens artikel 61, litra c). 2. 1. 3. Det nye afsnit IV gælder ikke for Det Forenede Kongerige og Irland, medmindre de vælger et »opt in« på de vilkår, der er fastsat i protokollen, som er vedlagt traktaten. Disse to lande har imidlertid tilkendegivet, at de har til hensigt fuldt ud at deltage i Fællesskabets aktiviteter inden for civilretligt samarbejde. Afsnit IV gælder heller ikke for Danmark i henhold til den herom gældende protokol. De fleste medlemsstater er parter i Haag-konventionen 1. 5. af 15. november 1995 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslig dokumenter i sager om civile eller kommercielle (1) EFT C 261 af 27. 8. 1997. C 368/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 2. 2. Formålet med forslaget er at forbedre og forenkle ordningen for forkyndelse af retslige og udenretslige dokumen- ter inden for det indre marked. Det udbygger endvidere EU’s mål om at sikre gennemførelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor borgerne i forholde til dom- stolene kan gøre deres rettigheder gældende under påberåbelse af de samme garantier, som de er sikret ved domstolene i deres eget land. 2. 2. 1. De grænseoverskridende aspekter af forslagets formål er en tilstrækkelig begrundelse for en EU-foranstaltning. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet begrænser den foreslåede retsakt sig desuden til det minimum, der kræves for at nå de fastsatte mål, og omfatter ikke mere end nødvendigt. 2. 2. 2. af 1965, men indfører følgende nyskabelser: Forslaget ligger i forlængelse af Haag-konventionen — der indføres mere direkte forbindelser mellem de personer eller myndigheder, der er ansvarlige for dokumentfremsen- delsen, og dem, der skal forkynde dokumenterne eller sørge for, at der bliver forkyndt; — der indføres en række praktiske metoder til forenkling af retsudøvernes opgaver, såsom anvendelse af moderne fremsendelsesmidler, en fuldstændig dækkende formular, der er enkel at anvende i praksis, samt fortegnelser over de modtagende instanser, medlemsstaterne har udpeget; — for at beskytte parternes rettigheder indføres der endvidere bl. a. nyskabende regler om oversættelse af dokumenter; — der nedsættes et rådgivende udvalg, som skal have til opgave at bistå Kommissionen i anvendelsen af gennem- førelsesbestemmelserne; — forslaget erstatter den ordning for forkyndelse af dokumen- forholdet mellem de deltagende ter, som anvendes i medlemsstater. 2. 2. 3. tionen på følgende punkter: Trods tilpasningen afviger direktivet dog fra konven- les Kommissionen og offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende; — de formelle bestemmelser: når direktivet træder i kraft, er det Kommissionen, som har tilsynet med dets gennemfø- relse, og den skal fremsætte forslag om eventuelle ændrin- ger og informere medlemsstaterne og den brede offentlig- hed om de meddelelser og forkyndelser, der er omfattet af direktivet. 3. Generelle bemærkninger 3. 1. ØSU støtter Kommissionens direktivforslag, da det må være EU’s mål at opretholde og udvikle et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvilket bl. a. indebærer vedtagelse af en række foranstaltninger inden for det civilretlige samarbejde, som er nødvendige, for at det indre marked kan fungere efter hensigten, og for at sikre en bedre retspleje. ØSU mener, at disse foranstaltninger, som følger af 3. 1. 1. Amsterdam-traktatens ikrafttræden, kan give impulsen til en styrkelse af borgernes demokratiske tradition. ØSU er bevidst om, at der ligger såvel rige muligheder 3. 1. 2. som potentielle vanskeligheder i mødet mellem lande, hvis kultur, sociale systemer, politiske struktur og retsvæsen er vidt forskellige, skønt de bygger på fælles principper. Ikke desto mindre er der i civilsamfundet et stadig mere udbredt krav om større lighed, retfærdighed og ensartede vilkår, hvad angår retssikkerhed og retslig beskyttelse. 3. 1. 3. ØSU er derfor overbevist om, at: — det er nødvendigt at styrke den gensidige tillid mellem institutionerne på EU- og nationalt plan samt mellem disse og EU-borgerne; — Domstolens kompetence: i modsætning til, hvad der bestemmes i konventionens artikel 17, behøver direktivet ikke at fastlægge Domstolens rolle; — efter indførelsen af det indre marked, den fælles valuta og grundlaget for den europæiske sociale model er skabelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed et af EU’s første og vigtigste mål. — anvendelse af gennemførelsesbestemmelserne: direktivet giver Kommissionen kompetence til at vedtage tekstens gennemførelsesbestemmelser; — forholdet til andre aftaler og arrangementer: det gøres muligt for medlemsstaterne enten enkeltvis eller i samar- bejde at fremskynde dokumentfremsendelsen. Anvendel- sen af denne mulighed er underkastet Kommissionens kontrol; den skal have forelagt udkastet til sådanne bestem- melser; — forbehold: direktivet tillader ikke nogen forbehold, men derimod overgangs- og særordninger, som dog skal medde- Efter ØSU’s opfattelse er vedtagelsen af det foreliggende 3. 2. forslag i form af et direktiv velbegrundet, men fremover bør foranstaltninger af denne art indføres i form af en forordning. 3. 3. ØSU kan ikke støtte indførelsen af en overgangsperiode for gradvis indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed som fastsat i Amsterdam-traktaten. Baggrunden for denne holdning er den manglende eller uensartede gennem- førelse af de foranstaltninger, som medlemsstaternes regerings- repræsentanter har vedtaget på dette område inden Amster- dam-traktatens ikrafttræden. 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/49 4. Særlige bemærkninger 4. 1. 1. De foranstaltninger, som forslaget indeholder, er til gavn for procesparterne, dvs. fysiske eller juridiske personer, hvad enten de er EU-borgere eller ej. Retten til en retfærdig og hurtig retssag er ikke kun en borgerret, men en grundlæggende menneskerettighed, som under ingen omstændigheder kan afhænge af nationaliteten. Da forslaget ydermere vil være en gevinst for det indre markeds funktion, vil det være såvel fysiske som juridiske personer, herunder statsborgere fra tredjelande, som vil nyde godt heraf. 4. 1. 2. Forslaget giver ikke en fyldestgørende begrundelse for direktivets territoriale anvendelsesområde, hvilket kan give anledning til forvirring, når det skal iværksættes. Der bør tages hensyn til visse territorier, som er nævnt i EF-traktatens artikel 299, og til det ansvar, som nogle medlemsstater har påtaget sig for disse områder. Det er i denne forbindelse nødvendigt at præcisere, at bortset fra den konkrete varetagelse af opgaverne vedrørende forkyndelse eller fremsendelse er det den nationale myndighed, som udnævner de kompetente instanser, og som følgelig udadtil er garant for legitimiteten af de pågældende instansers dispositioner. Medlemsstaterne bør fastlægge de relevante juridiske og administrative procedurer. 4. 2. Det bør udtrykkeligt fastsættes i direktivforslaget, at modtagerstaten i tilfælde af ukendt adresse er forpligtet til at »tage rimelige skridt til hurtigst muligt at finde frem til den berørte parts adresse. « ØSU mener, at det for at opnå et velfungerende 4. 3. indre marked er nødvendigt at forbedre og fremskynde medlemsstaternes indbyrdes fremsendelse af retslige og uden- retslige dokumenter i civile og kommercielle anliggender med henblik på forkyndelse. ØSU påpeger endnu en gang vigtigheden af lettilgæn- 4. 3. 1. gelige og hurtige ankeprocedurer og opfordrer derfor Kommis- sionen til at forbedre sit forslag i denne henseende (1). Medlems- staterne har en klar forpligtelse til at indføre effektive ankemid- ler; derfor skal de civilretlige procedurer være effektive og hurtige, og fremsendelsen af retslige og udenretslige dokumen- ter bør foregå efter »princippet om direkte fremsendelse« og ved hjælp af hurtige medier mellem organer udpeget af medlemsstaterne. Da civile søgsmål, som pådømmes i forbindelse med 4. 4. straffesager og skattesager, ikke udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, og eftersom det kan forekomme, at der kræves dokumenter, som den kompetente instans ikke umid- delbart kan klassificere juridisk, bør der for at beskytte de berørte parter tilføjes følgende: »det modtagende organ klassificerer så fleksibelt som muligt de dokumenter, der ikke klart falder ind under det civilretlige eller handelsretlige område, men som ikke desto mindre har visse berøringspunkter med disse områder. « 4. 5. Målet om hurtig fremsendelse berettiger til, at alle passende medier tages i anvendelse, hvis visse betingelser såsom det modtagne dokuments læselighed og pålidelighed er opfyldt. Det bør klart fastsættes, at medlemsstaten bærer ansvaret, hvis der ikke træffes de nødvendige forholdsregler inden for en rimelig frist. 4. 5. 1. ØSU går ind for, at forslaget tager hensyn til tekniske innovationer og nye medier, som de modtagende og fremsen- dende instanser accepterer, herunder elektronisk post eller Internet, forudsat at balancen mellem hurtig fremsendelse og retssikkerhed opretholdes. Artikel 4, stk. 5, synes udelukkende at referere til postforsendelse af dokumenter, hvilket bør ændres. 4. 6. Opretholdelse af gratisprincippet for omkostningerne ved den offentlige administrations tjenesteydelser i forbindelse med fremsendelse eller forkyndelse af aktstykker styrker ligestillingen over for domstolene ved at lette adgangen til at gå rettens vej, hvilket er en forudsætning for et effektiv retsvæsen. ØSU mener, at der i alle faser af retsplejen bør sikres gratis retshjælp til økonomisk dårligt stillede. ØSU påpeger endnu en gang (2), at den afgift, som 4. 6. 1. opkræves, når rekvirenten skal afholde udgifterne, bør være overkommelig og fastsættes i forhold til de faktiske omkost- ninger. 4. 7. Den vejledning, som Kommissionen skal udarbejde og ajourføre, bør stilles til rådighed for alle økonomiske aktører og procesparterne generelt, f. eks. via Internet, for at udbrede kendskabet til de krav, som opstilles af de fremsendende og modtagende instanser. 4. 3. 2. ØSU mener, at bortfaldet af kravet om legitimering af dokumenter og afskaffelsen af de mellemliggende stadier mellem afsendelsen af et dokument i den fremsendende medlemsstat og forkyndelsen eller fremsendelsen af dokumen- tet i modtagerstaten vil gavne det indre markeds udvikling. I artikel 15, stk. 1, anvendes begrebet »enhver, der har 4. 8. interesse i en retssag«, hvilket juridisk set er vagt, især i betragtning af, at dette stk. giver procesparterne en alternativ mulighed for at lade retslige dokumenter fremsende på anden vis end via de officielle instanser for at opnå en hurtigere fremsendelse af dokumentet. (1) EFT C 407 af 28. 12. 1998, s. 50. (2) Se ØSU’s udtalelse om Kommissionens grønbog om information i den offentlige sektor — EFT C 169 af 16. 6. 1999, s. 30. C 368/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 4. 8. 1. Derfor bør begrebet »enhver, der har interesse i en retssag« defineres som enhver, der kan betragtes som part i en retssag, i overensstemmelse med den rekvirerende medlems- stats procesret, eller enhver, som endnu ikke har givet møde for et administrativt nævn eller en domstol i forbindelse med et sagsanlæg, men som i henhold til den relevante procesret er bemyndiget til at foretage retslige skridt, herunder indsigelse. Artikel 15, stk. 2, og artikel 19, stk. 2, refererer til en 4. 9. i exceptionel erklæring, som praktisk taget er uden værdi henhold til fællesskabsretten. ØSU mener, at dette stk. bør udgå i overensstemmelse med den harmonisering, som direk- tivforslaget sigter mod, og af hensyn til procesparternes og de berørte retsudøveres retssikkerhed. 4. 10. Det er i klar modstrid med Domstolens retspraksis, at det i artikel 20, stk. 1, fastsættes, at direktivet hvad angår de forhold, som dækkes af dets anvendelsesområde, har forrang for de af medlemsstaterne indgåede internationale konventio- ner. Efter ØSU’s mening bør denne formulering ændres for at sikre, at direktivet har forrang for konventioner indgået mellem Bruxelles, den 21. oktober 1999. medlemsstaterne, og at det ikke berører konventioner indgået mellem medlemsstater og tredjelande (1). ØSU går ind for, at der etableres et koordineret og 4. 11. sammenhængende retssystem i hele EU, og anmoder derfor Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet om: — fuldt ud at udnytte de nye beføjelser i EF-traktatens artikel 65, som giver mulighed for at udarbejde et egentligt sæt civile retsplejeregler, og at fremme foreneligheden mellem medlemsstaternes civile retsplejeregler; — at indføre passende mekanismer, som kan sikre, at de institutionelle aktører på EU- og nationalt plan samt civilsamfundets repræsentanter deltager i fastlæggelsen og anvendelsen af de foranstaltninger, der vedtages; — at sørge for bedst mulig information og bevidstgørelse af EU-borgerne samt etablering af juridisk rådgivning og retshjælp i alle EU-institutioner, især på lokalt og regionalt plan. (1) Det er netop i dette sidstnævnte tilfælde, at direktivets »påståede« forrang anfægtes, idet artikel 307 i EF-traktaten er baseret på artikel 30, stk. 4, litra b), i Wien-konventionen af 1969, ændret i 1986. Jf. endvidere Domstolens retspraksis ifølge dom af 2. august 1993, Levy-sagen C-158, Samling I 4287 (præmisser 10 ff. , s. 4304 ff. ), som bekræftes i dommen af 28. marts 1995, Evans Medical-sagen C-324/93, Samling I 563 (præmisser 25 ff. , s. 605 ff. ). Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Verordening (EG) nr. 2239/1999 van de Commissie van 21 oktober 1999 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van gerst in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1701/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund
export tax

formats: pdf print

text: L 272/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 10. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 2239/1999 VAN DE COMMISSIE van 21 oktober 1999 tot vaststelling van de maximumrestitutie bĳ uitvoer van gerst in het kader van de inschrĳving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1701/1999 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Veror- dening (EG) nr. 1253/1999 (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassingsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bĳ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2513/98 (4), en met name op artikel 4, (1) (2) Overwegende dat een openbare inschrĳving voor de restitutie en/of de belasting bĳ uitvoer van gerst naar alle derde landen is opengesteld bĳ Verordening (EG) nr. 1701/1999 van de Commissie (5); Overwegende dat in artikel 7 van Verordening (EG) nr. 1501/95 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximumrestitutie bĳ uitvoer vast te stellen, daarbĳ rekening houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria; dat in dat geval wordt gegund aan de inschrĳver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie, en aan de inschrĳver(s) wiens (wier) offerte betrekking heeft op een uitvoerbelasting; (3) (4) Overwegende dat de toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken graansoort leidt tot de vaststelling van de maximumresti- tutie bĳ uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maat- regelen in overeenstemming zĳn met het advies van het Comité van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 15 tot en met 21 oktober 1999 in het kader van de inschrĳving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1701/1999 werden meegedeeld, wordt de maximumrestitutie bĳ uitvoer van gerst vastgesteld op 30,48 EUR/t. Deze verordening treedt in werking op 22 oktober 1999. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 21 oktober 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 160 van 26. 6. 1999, blz. 18. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 201 van 31. 7. 1999, blz. 27


title: Kommissionens beslutning nr. 2235/1999/EKSF af 21. oktober 1999 om ændring af bilag IV til beslutning nr. 2136/97/EKSF om forvaltning af visse restriktioner for indførslen af visse stålprodukter fra Den Russiske Føderation

eurovoc_concepts:
Russia
import restriction
iron and steel product
originating product

text: L 272/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 10. 1999 KOMMISSIONENS BESLUTNING Nr. 2235/1999/EKSF af 21. oktober 1999 om ændring af bilag IV til beslutning nr. 2136/97/EKSF om forvaltning af visse restriktioner for indførslen af visse stålprodukter fra Den Russiske Føderation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (2) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2136/97/ EKSF af 12. september 1997 om forvaltning af visse restrikti- oner for indførslen af visse stålprodukter fra Den Russiske Føderation (1), ændret ved beslutning nr. 2124/98/EKSF (2), særlig artikel 8 sammenholdt med artikel 7, og ud fra følgende betragtninger: det er derfor nødvendigt at ændre bilag IV til beslutning nr. 2136/97/EKSF for at tage hensyn til disse ændrede kvantitative lofter; (3) de i denne beslutning omhandlede foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 7 i beslutning nr. 2136/97/ EKSF — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 (1) Den Russiske Føderation har i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i aftalen om handel med visse EKSF- stålprodukter (3) anmodet om overførsel af visse kvanti- tative lofter for 1999 mellem forskellige produkt- grupper; og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab har imødekommet denne anmodning; Bilag IV til beslutning nr. 2136/97/EKSF erstattes med tillægget til denne beslutning. Artikel 2 Denne beslutning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne beslutning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 1999. På Kommissionens vegne Pascal LAMY Medlem af Kommissionen (1) EFT L 300 af 4. 11. 1997, s. 15. (2) EFT L 268 af 3. 10. 1998, s. 31. (3) EFT L 300 af 4. 11. 1997, s. 52. 22. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 272/5 Tillæg »BILAG IV KVANTITATIVE LOFTER Den Russiske Føderation Produkter 1997 1998 1999 2000 2001 SA. Fladvalsede produkter SA1. Bredbånd 207 487 204 861 220 000 (1) 228 890 234 613 SA1a. Varmvalsede bredbånd bestemt for yderligere valsning SA2. Tykke flader SA3. Andre fladvalsede produkter SB. Lange produkter SB1. Profiler SB2. Valsetråd 430 000 430 000 440 750 451 769 463 063 31 115 28 265 12 000 28 000 42 671 36 796 (2) 34 325 32 678 30 420 31 180 11 718 12 011 (3) 13 238 27 342 28 026 (4) 30 889 35 183 31 960 13 569 31 661 SB3. Andre lange produkter 104 357 112 515 115 327 (5) 115 122 118 000 (1) Denne mængde er nedsat med 3 308 tons. (2) Denne mængde er forøget med 3 308 tons. (3) Denne mængde er nedsat med 904 tons. (4) Denne mængde er nedsat med 2 109 tons. (5) Denne mængde er forøget med 3 013 tons. «


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Tjenesteydelser af almen interesse»

eurovoc_concepts:
collective interest
economic infrastructure
energy policy
information policy
public service
public transport

text: 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/51 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Tjenesteydelser af almen interesse« (1999/C 368/17) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 29. april 1999 under henvisning til forretningsorde- nens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Tjenesteydelser af almen interesse«. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informations- samfundet, som udpegede Bernardo Herna´ndez Bataller til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. oktober 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 367. plenarforsamling af 20. -21. oktober 1999, mødet den 21. oktober 1999, med 78 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Tjenesteydelser af almen interesse har forskellig betyd- ning i Europa, alt efter om de optræder i en germansk, nordisk, romansk eller angelsaksisk sammenhæng. I nogle EU-medlemsstater eksisterer selve begrebet offentlig tjeneste- ydelse slet ikke. Der kan dog både i teori og praksis konstateres lighedspunkter. (Eksempelvis har man »beheer van diensten« i Nederlandene, »gestione di pubblica utilità« i Italien, »public utility« i Det Forenede Kongerige, »Daseinsvorsorge« i Tyskland og »service public« i Frankrig. ) Der sondres mellem »tjenesteydelser af almen interesse« 1. 2. (forsyningspligtydelser), som omfatter både forretningsmæs- sige og ikke-forretningsmæssige aktiviteter, og »tjenesteydelser af almen økonomisk interesse«, som kun omfatter forretnings- mæssige aktiviteter, dvs. aktiviteter, som en virksomhed typisk udøver eller kan udøve på et marked. Den sidstnævnte kategori af tjenesteydelser er underkastet konkurrencereglerne og trak- tatens artikel 86 (1). Dette er tilfældet med tjenesteydelserne på transport-, energi- og kommunikationsområdet. 1. 3. Forsyningspligtydelser defineres ud fra formålet med den udøvede aktivitet. Aktiviteten skal opfylde et »generelt« (2) og »grundlæggende« behov hos borgerne i et samfund, dvs. et fællesskab baseret på ligebehandling og solidaritet. Medlems- staterne er givet stor handlingsfrihed ved vurderingen af samfundets behov, så de selv kan opstille målene for den nationale politik. EF-Domstolen har således i sin retspraksis bl. a. anerkendt sikkerhed, forsvar, social beskyttelse og social samhørighed som eksempler på sådanne behov. (1) EF-Domstolens domme: — af 15. 2. 1993, Poucet et Pistre (C-159 og 160/91, Samlingen s. 1-637), — af 27. 10. 1993, Lagauche e. a. (C-46/90 og 93/91, Samlingen s. 1-5267), — af 19. 1. 1994 SAT-Fluggesellschaft (C-364/92, Samlingen s. 1- 143), — af 18. 3. 1997, Diego Cali & Figli s. 1-1547). (C-343/95, Samlingen (2) Konklusioner ved generaladvokaten Tesauro af 9. februar 1993 i Corbeau-sagen, dom af 19. maj 1993, C-320/91, Samlingen s. 1-2533, pkt. 19. 1. 4. Forsyningspligtydelserne skal dække behov såsom ud- dannelse, sundhed, kommunikation, information, vandforsy- ning og transport, som er afgørende for beskyttelse af borger- nes grundlæggende rettigheder og forbedring af livskvaliteten for alle. Der er tale om økonomiske og sociale aktiviteter, som normalt ikke overlades fuldstændigt til markedskræfterne, idet der generelt vil være en form for offentlig regulering og tilsyn. 1. 4. 1. En væsentlig grund til, at der findes offentlige virksomheder, eller at staten griber ind med regulerende tiltag, er, at markedet ikke slår til. Dette skyldes på den ene side, at der ikke i det fornødne omfang stilles varer og tjenesteydelser til rådighed. På den anden side må man dog også være opmærksom på, at et stort antal mennesker har en så lav indkomst, at de er afskåret fra at udnytte det udbud, som markedsmekanismerne stiller til rådighed. Netop den europæi- ske socialmodel tager imidlertid udgangspunkt i, at en un- derforsyning af større dele af befolkningen på mellemlang og lang sigt udgør en trussel mod den sociale samhørighed. 1. 4. 2. Denne udtalelse er struktureret således, at der efter et kort referat af Kommissionens meddelelse om tjenesteydelser af almen interesse i Europa følger en gennemgang af de aktuelle regler for forskellige typer af sådanne tjenesteydelser. Derefter behandles situationen efter Amsterdam-traktaten. I et for udtalelsen centralt afsnit anføres de principper, som efter vor opfattelse bør ligge til grund for tjenesteydelser af almen interesse, og der ses nærmere på nogle af disse tjenesters almene og specifikke aspekter. 2. Kommissionens meddelelse af 11. september 1996 om forsyningspligtydelser (3) Kommissionen præciserer den eksisterende terminolo- 2. 1. gi på området og opstiller følgende definitioner: — forsyningspligtydelser er serviceydelser, der eventuelt ydes på forretningsmæssigt grundlag, og som de offentlige myndigheder betragter som værende af almen interesse. De skal derfor opfylde bestemte betingelser; (3) EFT C 281 af 26. 9. 1996, s. 3. C 368/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 — tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse betegner ydelser af forretningsmæssig karakter, der tjener et almen- nyttigt formål. Medlemsstaterne kræver derfor, at de opfylder bestemte betingelser; eller rutebil løse trafikproblemerne visse steder i EU. Disse problemer må henføres til det stigende antal personbiler på vejene. — offentlige tjenester er et udtryk med en dobbelt betydning, idet det både betegner den enhed, der frembringer ydelsen, og den almennyttige opgave, den pågældende enhed tildeles. For at fremme eller muliggøre denne opgave kan de offentlige myndigheder pålægge de udbydende virksomheder bestemte pligter i forbindelser med de offentlige tjenester, de yder; ØSU anfører i tidligere udtalelser om transport (2), at 3. 1. 1. det i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet fortsat bør være et anliggende for de regionale og kommunale myndigheder at træffe beslutninger om f. eks. organisations- form eller kvalitative og kvantitative krav til operatørerne på grundlag af de lokale behov. — alment tjenesteudbud (1) defineres som en række almennyt- tige krav, som bestemte aktiviteter skal opfylde i hele Fællesskabet for at sikre alle borgere adgang til bestemte, kvalitativt tilfredsstillende minimumstjenester til en over- kommelig pris. Ifølge meddelelsen bidrager forsyningspligtydelser til 2. 2. at forbedre Europas konkurrenceevne, øger den sociale solida- ritet og forbedrer borgernes livskvalitet. I mange tilfælde udgør sådanne ydelser deciderede sociale rettigheder. 2. 3. Det understreges, at EU’s mål er at styrke den europæi- ske økonomis konkurrenceevne i en stadig mere konkurrence- præget verden og give forbrugerne flere valgmuligheder, en bedre kvalitet og lavere priser. Samtidig tilstræbes det gennem egnede foranstaltninger at fremme den økonomiske og sociale samhørighed i medlemsstaterne og mindske visse skævheder. 3. Regler på områderne transport, energi, infrastruktur og informationssamfund Hvad angår transport med jernbane, ad landevej og 3. 1. indre vandveje fastsættes det i Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26. juni, at medlemsstaterne for at sikre en tilstrækkelig trafikbetjening, under hensyntagen til sociale og miljømæssige faktorer samt den fysiske planlægning, eller for at tilbyde særlige tarifbetingelser for bestemte grupper af rejsende kan indgå kontrakter om offentlig tjeneste med en transportvirksomhed. Dette skulle give garanti for regelmæs- sighed, kapacitet, ruter, takster, tidsplaner og kontinuitet. Der er også andre aspekter af praktisk art, som taler for opretholdelse af kontrakter om offentlig tjeneste. For eksempel kan effektiv og brugervenlig kollektiv transport med bybus 3. 1. 2. Subsidiaritetsprincippet indebærer opretholdelse af gældende EU-ret og den institutionelle balance, og dets anven- delse må ikke gå ud over de principper, som Domstolen har opstillet for forholdet mellem EU-ret og national ret. Under alle omstændigheder må de foranstaltninger, der træffes, kunne nå målet på tilfredsstillende vis og skal kunne gennemføres effektivt. Det bør overlades til de nationale og lokale myndighe- der at vælge form og midler, eftersom disse har ansvaret for den strategiske planlægning vedrørende forsyningspligtydelser. Inden for lufttransport opstiller Rådets forordning 3. 1. 3. (EØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 regler for EF-luftfarts- selskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet og public service-forpligtelser, som ruteflyvning er pålagt i henseende til minimumsbeflyvning, tidsplaner, flytyper og kapacitet (3). 3. 1. 4. Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabo- tagesejlads) giver i artikel 4 medlemsstaterne mulighed for at indgå kontrakter om offentlig tjeneste eller pålægge rederier forpligtelser til offentlig tjeneste, som er begrænset til krav om, hvilke havne der skal anløbes, regelmæssighed, kontinuitet, hyppighed, kapacitet, tariffer og bemanding (4). 3. 1. 5. Sikkerhed er et vigtigt aspekt af EU’s transportpolitik. Der er en indbyrdes forbindelse mellem gennemsigtighed, kvalitet og arbejdstagerbeskyttelse og samfundets interesse i at skabe balance mellem landdistrikter og byområder, hvilket kræver anvendelse af offentlige ressourcer. For forsyningspligtydelser gælder det, at enhver begrænsning, som pålægges af konkurrencemæssige hensyn, skal være nødvendig og stå i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål. De offentlige myndigheder bør afveje, i hvilket omfang konkurren- cebegrænsning er nødvendig for at give virksomhederne mulighed for at levere offentlige tjenesteydelser, og der bør tages hensyn til de økonomiske vilkår, de opererer under, deres omkostninger samt den gældende lovgivning, som virksomhederne er underlagt. (1) Forsyningspligtydelser inden for telekommunikation defineres i artikel 2, stk. 1, litra g), i direktiv 97/33/EF som »et nærmere bestemt minimumssæt af tjenester af en given kvalitet, hvortil alle brugere uanset deres geografiske placering og på baggrund af specifikke nationale betingelser har adgang til en overkommelig pris«. (2) EFT C 138 af 18. 5. 1999, s. 7. (3) EFT L 240 af 24. 8. 1992, s. 8. (4) EFT L 364 af 12. 12. 1992, s. 7. 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/53 3. 2. På energiområdet, som blev liberaliseret med direktiv 96/92/EF om elektricitet og direktiv 98/30/EF om gas, er markederne åbnet op, og der er indført regler for netadgang, separat regnskabsføring, takstfastsættelse, forsyningspligt og mulighed for at pålægge forpligtelser til offentlig tjeneste. 3. 2. 1. El-direktivet fastlægger en mekanisme, som giver medlemsstaterne mulighed for at tage hensyn til almenvellet uden under normale forhold at hæmme liberaliseringsproces- sen. Medlemsstaterne kan operere med fem kategorier af public service-forpligtelser, som vedrører forsyningssikkerhed, regelmæssighed, kvalitet og pris samt miljøbeskyttelse, og de vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre opfyldelsen af forpligtelserne. 3. 2. 2. Gas-direktivet giver medlemsstaterne ret til at pålæg- ge naturgasselskaber forpligtelser til offentlig tjeneste, som er begrundet i almen økonomisk interesse, og som vedrører fem specifikke områder, nemlig forsyningssikkerhed, regelmæssig- hed, kvalitet, pris og miljøbeskyttelse. 3. 3. Inden for telekommunikation skal der i henhold til direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997(1) stilles forsyningspligty- delser til rådighed, og direktivet om udstedelse af tilladelser, der blev vedtaget i 1997 (2), og direktiv 98/10/EF om taletelefo- nitjeneste giver mulighed for at pålægge operatører forpligtel- ser til offentlige tjenester for at sikre opfyldelsen af en række »væsentlige krav« (3). Endvidere er der indført fælles regler for udvikling af 3. 4. postsektoren og forbedring af servicekvaliteten samt en gradvis og kontrolleret åbning af markederne for konkurrence. Kernen i de foreslåede foranstaltninger er at sikre et alment udbud af posttjenester på lang sigt. Et alment tjenesteudbud indebærer sikring af god kvalitet overalt i landet og faste, garanterede leveringer til en pris, der er overkommelig for alle. Det omfatter afhentning, transport, sortering og udbringning af post samt, med visse vægt- og prismæssige begrænsninger, udbringning af publikationer, kataloger og pakker. 3. 5. Bevilling af eksklusive eller særlige rettigheder skal foregå efter udbudsprocedurer, der er baseret på objektive, ikke-diskriminerende og gennemsigtige kriterier, og skal i de fleste tilfælde være tidsbegrænset. (1) EFT L 199 af 26. 7. 1997, s. 32. (2) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 15. (3) Væsentlige krav: ikke-økonomiske hensyn til almenhedens interes- se, der kan foranledige en medlemsstat til at opstille betingelser vedrørende levering af tjenester. 4. Situationen efter Amsterdam-traktaten Fællesskabet har til opgave at fremme en harmonisk 4. 1. og afbalanceret udvikling af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som helhed, en bæredygtig og ikke-inflationær vækst, som respekterer miljøet, en høj grad af konvergens med hensyn til de økonomiske resultater, et højt beskæftigelsesni- veau, et højt socialt beskyttelsesniveau, højnelse af levestandar- den og livskvaliteten, konkurrenceevne, økonomisk og social samhørighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne. 4. 1. 1. Disse mål skal nås gennem oprettelse af et fælles marked og en økonomisk og monetær union samt gennem iværksættelse af fælles politikker eller aktioner som omhandlet i traktaten, herunder bestemmelser, som skal forhindre kon- kurrenceforvridninger på det indre marked. 4. 2. Artikel 86, stk. 1, i traktaten (tidligere artikel 90) fast- sætter, at for så vidt angår offentlige virksomheder og virksom- heder, som indrømmes særlige eller eksklusive rettigheder (4), skal medlemsstaterne afstå fra at træffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med traktatens bestemmelser, navnlig bestemmelserne i artikel 12 (forskelsbehandling) og i artikel 81-89 (konkurrencebegrænsende praksis og statsstøtte). I forbindelse med artikel 86 henvises der ofte til artikel 28 (frie varebevægelser), artikel 49 (fri udveksling af tjenesteydelser) og artikel 43 (etableringsret). Artikel 86, stk. 2, fastsætter, at virksomheder, der 4. 2. 1. har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopo- ler, er underkastet denne traktats bestemmelser, navnlig kon- kurrencereglerne, i det omfang anvendelse af disse bestemmel- ser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem. Udviklingen af samhandelen må ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesska- bets interesse. Endvidere skal Kommissionen i henhold til stk. 3 påse, at bestemmelserne i artiklen bringes i anvendelse, og — såfremt det er påkrævet — meddele medlemsstaterne passende direktiver eller beslutninger. (4) Hvad menes der: — »Eksklusive rettigheder«: rettigheder, som ved et på grundlag af en lov, forskrift eller administrativ bestemmelse udstedt instrument er tildelt en virksomhed af en medlemsstat, og som giver virksomheden eneret til at tilvejebringe bestemte tjenester inden for et bestemt geografisk område. — »Særlige rettigheder«: rettigheder, som er tildelt af en medlems- stat til et begrænset antal virksomheder ved et på grundlag af en lov, forskrift eller administrativ bestemmelse udstedt instrument, og som inden for et bestemt geografisk område: — på skønsmæssigt grundlag begrænser antallet af virksom- heder, som har tilladelse til at tilvejebringe en tjeneste eller udføre en aktivitet, efter andre kriterier end objektive, proportionale eller ikke-diskriminerende kriterier, eller — efter andre kriterier end sådanne udpeger flere konkurre- rende virksomheder til at have tilladelse til at levere en tjeneste eller udføre en aktivitet, eller — tildeler en eller flere virksomheder efter andre kriterier end sådanne kriterier retlige eller reguleringsmæssige fordele, som i væsentlig grad påvirker andre virksomheders mulig- hed for at levere den samme tjeneste eller udføre den samme aktivitet inden for det samme geografiske område på stort set tilsvarende vilkår. C 368/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 4. 3. Artikel 16 i traktaten — der blev indført ved Amster- dam-traktaten — indeholder en specifik henvisning til tjeneste- ydelser af almen økonomisk interesse. Artiklen understreger den plads, de indtager i Unionens »fælles værdinormer«, og den rolle, de spiller med henblik på at fremme social og territorial samhørighed. Bestemmelserne i denne artikel skal ses som et led i bestræbelserne på at forene anvendelse af konkurrencereglerne med behovet for at tilvejebringe offentli- ge tjenester, under overholdelse af bestemmelserne i artikel 86. 4. 4. Desuden er der indføjet en protokol om offentlig radio- og tv-virksomhed, som understreger denne virksomheds særlige karakter i forhold til de sociale og kulturelle behov. Nærmere bestemt giver den medlemsstaterne beføjelse til at finansiere public service radio- og tv-foretagender, så disse kan opfylde deres public service-opgaver som pålagt dem, defineret og tilrettelagt af de enkelte medlemsstater, forudsat at denne finansiering ikke strider mod de fælles interesser. Protokollen søger at forene anvendelse af konkurrencereglerne med beho- vet for at sikre public service-funktionen inden for radio- og tv-virksomhed. 4. 5. Endelig er der en erklæring om offentlige kreditinstitut- ter i Tyskland, som anerkender, at Fællesskabets gældende konkurrenceregler tillader, at der tages fuldt hensyn til tjeneste- ydelser af almen økonomisk interesse, som offentlige kreditin- stitutter i Tyskland præsterer, samt til de faciliteter, der ydes dem som kompensation for de omkostninger, der er forbundet med disse ydelser. 4. 6. Det Europæiske Råd anlagde på sit møde i Køln den 3. -4. juni 1999 (1) den holdning, at de grundlæggende rettigheder, der gælder på EU-plan, på dette tidspunkt af EU’s udvikling, nu bør sammenfattes og gøres synligere i et charter, som skal omfatte »friheds- og lighedsrettighederne samt pro- cesrettighederne, således som de garanteres i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grund- læggende frihedsrettigheder, og således som de fremgår af medlemsstaternes fælles forfatningstraditioner, som almene principper for EF-retten. Charteret skal endvidere indeholde de grundlæggende rettigheder, der kun tilkommer EU-borgerne. Ved udarbejdelsen af charteret skal der desuden tages hensyn til økonomiske og sociale rettigheder«. 5. Vejledende principper, der bør gælde for tjenesteydel- ser af almen økonomisk interesse ØSU har med afsæt i 5. 1. forskellige publikationer og meddelelser vedrørende resolutioner fra Rådet, Kommissionen, Europa-Parlamentet og andre samt egne kilder opstillet en liste over vejledende principper for tjenesteydelser af almen interesse. (1) Konklusioner: punkt 44 og 45 samt bilag IV. 5. 2. ØSU mener, at denne vejledende liste vil være meget nyttig i forbindelse med tilvejebringelse af sådanne tjeneste- ydelser, og lægger den ud til offentlig debat. 5. 3. Som borgerrettigheder forstået bør tjenesteydelser af almen økonomisk interesse fungere efter følgende vejledende principper: 5. 3. 1. Ligebehandling: Alle borgere skal have adgang til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse. Begrebet ligebe- handling skal forstås som et forbud mod enhver uberettiget diskriminering af personlige eller sociale grunde ved levering af tjenester, men er ikke ensbetydende med en forpligtelse til ensartethed. 5. 3. 2. grundlæggende ydelser leveres universelt. Universalitet: Blandt de leverede ydelser skal de 5. 3. 3. Pålidelighed: Tilvejebringelsen af forsyningspligtydel- ser skal være kontinuerlig, regelmæssig og uafbrudt. Uregel- mæssig drift eller indstilling af ydelser begrænses til særlige tilfælde, der fastsættes i den ordning, som gælder for den berørte sektor. Deltagelse: Brugerne skal deltage aktivt i udviklingen 5. 3. 4. af forsyningspligtydelser. Formålet hermed er at beskytte borgernes rettigheder i henseende til korrekt tilvejebringelse af tjenesteydelser og at fremme samarbejdet med tjenesteudby- derne. 5. 3. 5. Transparens: Tjenesteudbyderne sikrer, at brugerne modtager fuld information om de ydelser, der leveres, især om forpligtelserne til offentlig tjeneste og om priser. 5. 3. 5. 1 I dette øjemed underretter tjenesteudbyderne bru- gerne om de finansielle og tekniske betingelser for levering af ydelserne og om alle ændringer, der berører de leverede ydelser, og de offentliggør reglerne for de pågældende ydelser. 5. 3. 6. Procedureforenkling: Tjenesteudbyderne forenkler så vidt muligt de procedurer, som brugerne skal anvende, og giver en passende vejledning. 5. 3. 6. 1 Endvidere skal de så vidt muligt anvende ensartede formularer og bestræbe sig på at forenkle abonnements- og betalingsordningerne i forbindelse med ydelserne. 5. 3. 6. 2 Under alle omstændigheder skal tjenesteudbyderne indføre interne procedurer til behandling af klager fra brugerne. Disse procedurer skal være tilgængelige, nemme at forstå og anvende, så det sikres, at tjenesteudbyderne tager hensyn til brugernes eller forbrugerorganisationernes klager, og det bliver nemmere for brugerne at gøre deres klageret gældende over for en forligsinstans og generelt ved domstolene (2). (2) Disse procedurer skal bygge på de principper, der er opstillet i Kommissionens henstilling om de principper, der finder anvendel- se på organer med ansvar for udenretslig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet (KOM(1998) 198 endelig udg. af 30. marts 1998), og så vidt muligt fremme anvendelsen af »det europæiske klageskema for forbrugere«. 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/55 5. 3. 7. Rentabilitet og effektivitet: tjenesteydelser af almen økonomisk interesse skal leveres på en effektiv og rentabel måde. Tjenesteudbyderne vedtager de hertil nødvendige foran- staltninger. 5. 3. 8. Kvalitetsprægede tjenesteydelser: Tjenesteudbyderne fastlægger, hvilke faktorer der er udslaggivende for ydelsernes kvalitet, og offentliggør på dette grundlag de kvalitative og kvantitative normer, de forpligter sig til at overholde. Disse normer skal betingelsesløst overholdes. Und- 5. 3. 8. 1 tagelser fra normerne tillades kun, hvis det er til fordel for brugerne, og aftales med brugerne på regelmæssige møder. 5. 3. 9. Tilvejebringelse af passende ydelser: Tjenesteydelser af almen økonomisk interesse tilpasses til ændringer i samfun- dets behov og til de tekniske og økonomiske fremskridt. 5. 3. 10. Resultatevaluering: Betingelserne for tilvejebringelse af offentlige tjenesteydelser evalueres regelmæssigt af tjeneste- udbyderne. I den forbindelse indsamler sidstnævnte informa- tion om bl. a. brugertilfredshed. 5. 3. 11. Samarbejde mellem tjenesteudbyderne: Selv om ydelserne leveres under konkurrencevilkår, bestræber tjeneste- udbyderne sig på at samarbejde for at sikre overholdelse af disse principper. »Overkommelig pris«: Borgerne skal kunne få ad- 5. 3. 12. gang til disse tjenesteydelser for en overkommelig pris, idet udgangspunktet bør være princippet om rimelige priser. 5. 3. 13. Miljøbeskyttelse: Ved definitionen af tjenesteydelser af almen økonomisk interesse og deres funktionsmåde bør der tages hensyn til miljøbeskyttelseskravene som et afgørende element i den sociale og territoriale samhørighed. 6. Generelle bemærkninger 6. 1. ØSU mener, at der bør være et afbalanceret forhold mellem konkurrencelovgivningen og public service-forplig- telserne i transport-, energi- og telekommunikationssektoren, især for så vidt angår den »negative« formulering af artikel 86 (tidl. artikel 90), som giver mulighed for fritagelse fra traktatens bestemmelser, hvis anvendelsen af dem hindrer opfyldelsen af den særlige forsyningspligt, som er betroet de pågældende virksomheder. principper og vilkår, der gør det muligt for virksomhederne at udføre deres opgaver. ØSU er af den opfattelse, at der bør være balance mellem markedsoperatørernes rentabilitet på den ene side og på den anden side de forpligtelser, som følger af sociale, arbejdsmarkedsmæssige, markedsøkonomiske, sikkerheds- og miljømæssige kriterier samt de grundlæggende retningslinjer for bæredygtig udvikling. 6. 2. 1. Endvidere bør de offentlige myndigheder give de operatører, som leverer en almen tjenesteydelse i f. eks. vejtrans- portsektoren, sikkerhed på en række punkter. Her tænkes blandt andet på beskrivelsen af tjenesteydelsens målsætning, den finansielle støtte, incitamenter, indholdet af den eksklusive rettighed, dens varighed og geografiske udstrækning samt de faciliteter, som de forskellige parter stiller til rådighed. 6. 3. ØSU er enig i, at tjenesteydelser af almen økonomisk interesse indgår i Unionens fælles værdinormer, som bidrager til en afbalanceret europæisk integrationspolitik, idet de skaber et bedre politisk og juridisk grundlag for såvel borgerne som virksomhederne. 6. 4. Ligeledes er ØSU af den opfattelse, at disse tjenester spiller en vigtig rolle for udviklingen af social og territorial samhørighed. Især bør der tages hensyn hertil ved den fremtidige fysiske planlægning og arealforvaltning, og »nette- ne« bør ikke alene drives efter økonomiske principper, men også ud fra andre sociale hensyn. 6. 5. ØSU går ind for, at disse tjenester defineres og ydes under overholdelse af subsidiaritets- og proportionalitetsprin- cippet. Hvad angår offentlig radio- og tv-virksomhed mener 6. 6. ØSU, at: 6. 6. 1. der bør tages hensyn til de kulturelle aspekter, da disse indgår i selve definitionen af offentlig radio- og tv-virksomhed; 6. 6. 2. levering af offentlige tjenesteydelser inden for radio- og tv-virksomhed indebærer konkrete krav til programlægnin- gen samt forpligtelser, som ikke udelukkende bør væltes over på operatørerne hverken i den offentlige eller private sektor; offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne 6. 6. 3. skal tilgodese de enkelte samfunds og mindretalsgruppers demokratiske, sociale og kulturelle behov, styrke medieplura- lisme, sikre et udbud af kvalitetsprogrammer, bevare den sproglige og kulturelle mangfoldighed samt beskytte mindre- årige; 6. 2. Den nye artikel 16 pålægger dog Fællesskabet og medlemsstaterne en »positivt« formuleret forpligtelse til — inden for deres respektive kompetenceområde — at sørge for, at tjenester af almen økonomisk interesse ydes på grundlag af 6. 6. 4. finansieringen af offentlig radio- og tv-virksomhed bør overholde principperne om proportionalitet og gennem- sigtighed uden at påvirke markedsvilkårene eller den fri konkurrence i et omfang, der strider mod de fælles interesser; C 368/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 6. 6. 5. hvis en operatør samtidig driver rent kommercielle aktiviteter, som ikke indgår i public service-opgaver, bør der kræves separat regnskabsføring for at undgå, at offentlige midler ledes over i kommercielle aktiviteter. 6. 7. Informationssamfundet fra nødvendigheden af at opretholde beskæftigelsen og sikre tjenesteydelsernes kvalitet samt brugertilfredshed, idet hoved- sigtet må være at sikre og forbedre borgernes velfærd. F. eks. i kombinerede bør det overvejes at fremstille grøn energi kraft/varmeværker for at undgå det, der sker i Tyskland, hvor denne energiform tilsidesættes, fordi den ikke er konkurrence- dygtig sammenlignet med anden energi, som fremstilles på ringere sikkerhedsvilkår. 6. 7. 1. Alle aspekter af det såkaldte »informationssamfund« er af en sådan karakter, at de gennemgribende vil kunne ændre forholdet mellem virksomheder og forbrugere såvel som selve forbrugsmønstret. 7. Konklusioner 6. 7. 2. ØSU mener, at tjenesteydelser af almen økonomisk interesse bør spille en fremtrædende rolle i »informationssam- fundet«, hvis udbredelse ikke må medføre social udstødelse i større omfang. Følgelig bør der lægges særlig vægt på begrebet forsyningspligt og dets tilpasning til de teknologiske frem- skridt. 7. 1. Tjenester af almen økonomisk interesse spiller en afgørende rolle i udviklingen af økonomisk og social samhørig- hed og solidaritet mellem medlemsstaterne, der udgør fælles værdinormer, som Den Europæiske Union skal bevare og styrke. 6. 7. 3. ØSU mener, at informationssamfundet (1): — er et regionalpolitisk redskab, — bør fremme udviklingen af et net af informationsteknologi- centre, — giver mulighed for bedre at integrere borgere, som er i fare for social udstødelse (handicappede, indbyggere i isolerede egne og i EU’s randområder), i det europæiske samfund, — forudsætter, at Den Europæiske Union får en kulturel identitet, som med respekt for rigdommen af nationale og regionale særpræg kan yde informationssamfundet filosofisk og ideologisk opbakning, 7. 2. ØSU mener, at fremme af økonomisk og social samhø- righed i forbindelse med levering af tjenester af almen økono- misk interesse indebærer, at borgerne skal have adgang til alle disse tjenester og ydelser uafhængigt af deres sociale situation og uanset, hvor de bor, idet målet bør være brugernes tilfredshed og sikring af social og territorial samhørighed. 7. 3. Hvad angår brugerne af disse tjenester, bør målet være at sikre en passende ligevægt mellem den liberalisering, som er en forudsætning for at forbedre konkurrenceevnen, og de foranstaltninger, som skal sikre overholdelsen af ovennævnte vejledende principper (overkommelige priser, kvalitet, gen- nemsigtighed mht. information osv. ). — fremmer takstnedsættelse via de muligheder, der ligger i koncessionssystemets betingelser, og under overholdelse af princippet om et ensartet takstniveau for adgang til og brug af Internet, samtidig med at brugernes sikkerhed og privatlivets fred beskyttes. Under alle omstændigheder må det sikres, at forbruger- 7. 4. nes økonomiske og retlige interesser, som repræsenteres af de organisationer, der tilsammen danner det organiserede civilsamfund, tilgodeses mere konsekvent og kontinuerligt i alle EU’s politikker. 6. 8. Transport- og energinet Skønt det almene tjenesteudbud i 6. 8. 1. transport- og energisektoren ikke nødvendigvis skal have samme sigte som andre tjenesteydelser af almen interesse, mener ØSU, at der ved den hidtil gennemførte liberalisering ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til aspekter af afgørende betydning for den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, eftersom økonomiske lønsomhedskriterier er blevet prioriteret højere. 6. 8. 2. ØSU mener, at der bør tages hensyn ikke alene til økonomiske kriterier, men også til kriterier, som fastlægges ud (1) CES 829/99 bilag III »Formandskabets konklusioner fra høringen informationssamfundet”« om “Beskæftigelsesmulighederne (Oulu-erklæringen af 7. september 1999). i Der bør også tages hensyn til vilkårene for forsyningspligtope- ratørerne, nærmere bestemt de økonomiske vilkår, de opererer under, deres omkostninger samt den gældende lovgivning, som virksomhederne er underlagt. ØSU mener, at alle aktører i et konkurrencebaseret 7. 4. 1. system bør bidrage proportionelt til afholdelse af omkostnin- gerne ved et alment tjenesteudbud. 7. 5. ØSU mener, at lige ret til levering af tjenesteydelser af almen økonomisk interesse er en rettighed, som alle borgere har, og som har til formål at højne den generelle levestandard. Under alle omstændigheder bør der for at sikre den europæiske sociale model være balance mellem forsyningspligtydelser og lovgivningen vedrørende det indre marked, især konkurrence- reglerne. 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/57 7. 6. Derfor opfordrer ØSU Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at indføje borgernes lige ret til levering af almene tjenesteydelser i charteret om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder, som Det Europæiske Råd på mødet i Køln har vedtaget at udarbejde. 7. 7. Endvidere opfordrer ØSU Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til så vidt muligt at drage omsorg for, at det også efter afslutningen af den kommende WTO-forhand- lingsrunde bliver muligt at levere disse tjenesteydelser. Bruxelles, den 21. oktober 1999. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen — Mod et indre marked for supplerende pensioner — Resultater af høringerne i forbindelse med grønbogen om supplerende pensioner i det indre marked« (1999/C 368/18) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 18. maj 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Harry Byrne til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. oktober 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 367. plenarforsamling af 20. -21. oktober 1999, mødet den 21. oktober 1999, følgende udtalelse med 89 stemmer for, 5 imod og 5 hverken for eller imod. 1. Indledning 1. 1. Pensionsydelser udgør en vigtig del af medlemsstater- nes sociale sikringsordninger. Udgifterne til de statslige pen- sionsordninger tegner sig næsten for halvdelen af de samlede sociale udgifter; de svarer for øjeblikket til mellem 9 % og 15 % af bruttonationalproduktet og vil sandsynligvis stige forholdsvis stærkt som følge af demografiske faktorer. Pensionssystemerne er baserede på en kombination af 1. 2. tre søjler: at hindringerne for at udvikle supplerende ordninger fjernes i overensstemmelse med vilkårene for det indre marked. 1. 3. På nuværende tidspunkt svarer værdien af aktiverne i ordninger under søjle 2 til 23 % af EU’s BNP og i ordninger under søjle 3 til 35 %. 1. 4. Kommissionens meddelelse er en opfølgning af hørin- gerne om grønbogen om supplerende pensioner i det indre marked (1), der blev offentliggjort i juni 1997, og som ØSU afgav udtalelse om den 10. december 1997 (2). — den første søjle består af sociale sikringsordninger, 2. Kommissionens meddelelse — den anden af erhvervspensionsordninger, og — den tredje af personlige pensionsordninger. Den almindelige betegnelse for søjle 2 og 3 er supplerende pensionsordninger. 1. 2. 1. Hvor stor vægt hver søjle skal have, afgøres udeluk- kende af medlemsstaterne, men Kommissionen vil gerne sikre, 2. 1. Kommissionen gentager kort de vigtigste punkter i grønbogen og nævner især det demografiske pres, der lægger op til, at forholdet mellem arbejdstagere og pensionister, som i dag er 4 til 1 på EU-plan, i 2040 vil være reduceret til 2 til 1 (3). (1) KOM(97) 283 af 10. 6. 1997. (2) EFT C 73 af 9. 3. 1998, s. 114. (3) ØSU udarbejder for øjeblikket en udtalelse om »Den demografiske situation og de demografiske perspektiver i EU«