title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Yleishyödylliset palvelut"

eurovoc_concepts:
collective interest
economic infrastructure
energy policy
information policy
public service
public transport

text: 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/51 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Yleishyödylliset palvelut” (1999/C 368/17) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 28. huhtikuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti laatia lausunnon aiheesta ”Yleishyödylliset palvelut”. Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -jaosto antoi lausun- tonsa 5. lokakuuta 1999. Esittelijä oli Bernardo Herna´ndez Bataller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. lokakuuta 1999 pitämässään 367. täysistunnossa (lokakuun seuraavan lausunnon äänin 78 puolesta ja 1 vastaan 3:n pidättyessä 21. päivän kokouksessa) äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Yleishyödyllisen palvelun käsite ymmärretään Euroo- pan unionissa selvästikin eri tavoin, ja germaanien, pohjois- maalaisten, eteläeurooppalaisten ja anglosaksien käsitykset poikkeavat toisistaan. Tietyissä unionivaltioissa ei ole lainkaan julkisen palvelun käsitettä. Ajatus on joka tapauksessa kaikkial- la jokseenkin samantapainen, ja se on toteutettu lähes samalla tavoin. (Alankomaissa on beheer van diensten, Italiassa gestioni di pubblica utilità, Yhdistyneessä kuningaskunnassa public utility, Saksan liittotasavallassa Daseinsvorsorge ja Ranskassa service public. ) 1. 2. On olemassa kahdenlaisia palveluita: ”yleishyödylliset palvelut”, jotka kattavat sekä kaupalliset että ei-kaupalliset eli extracomercium-palvelut, kun taas ”yleistä taloudellista etua koskevat palvelut” käsittävät ainoastaan yritystoiminnalle omi- naiset liiketoimet, toisin sanoen markkinoilla harjoitettavat tai harjoitettavaksi tarkoitetut toimet. Viimeksimainittuun luok- kaan kuuluvat palvelut ovat kilpailusääntöjen alaisia, ja niihin sovelletaan perustamissopimuksen 86 artiklan määräyksiä (1). Tämä koskee liikenne-, energia- ja viestintäverkkojen palveluja. Yleishyödyllisille palveluille on tunnusomaista etenkin 1. 3. harjoitettavan toiminnan kohde. Toiminnan on tyydytettävä yhteisön jäsenten ”yleinen” ja ”perusluonteinen” tarve (2), toisin sanoen sen kohteena on henkilöryhmä, jonka jäsenet ovat keskenään tasavertaisia ja yhteisvastuullisia. Yhteisön tarpeita arvioitaessa jäsenvaltiot voivat itse varsin vapaasti määritellä valtakunnan politiikan varsinaiset tavoitteet. Euroopan yhtei- söjen tuomioistuin myöntää oikeuskäytännössään kyseisiksi tarpeiksi muun muassa yhteisön turvallisuuden, puolustuksen, suojelun ja/tai sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. (1) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot 15. 2. 1993, Poucet ja Pistre (C–159/91 ja C–160/91, Kok. I, s. 637); 27. 10. 1993, Lagauche et al. (C–46/90 ja C–93/91, Kok. I, s. 5267); 19. 1. 1994, SAT – Fluggesellschaft (C–364/92, Kok. I, s. 143) ja 18. 3. 1997, Diego Cali & Figli (C–343/95, Kok. I, s. 1547). (2) Julkisasiamies Tessanon 9. helmikuuta 1993 tekemä päätös Cor- beaun asiassa, jonka tuomio on julkistettu 19. toukokuuta 1993, C–320/91, Kok. I, s. 2533, kohta 19. terveydenhuolto, viestintä, 1. 4. Yleishyödyllisten palveluiden on vastattava sellaisista tiedotus, tarpeista kuin opetus, juomavesihuolto ja liikenne, jotka ovat ihmisten perusvapauk- sien suojelun kannalta olennaisen merkittäviä ja parantavat yhteiskunnan elämänlaatua. Kyseisiä talous- ja yhteiskun- taelämän toimintoja ei ole tapana uskoa yksinomaan markki- navoimille, koska julkishallinto osallistuu niiden sääntelyyn ja valvontaan. Yksi merkittävä peruste julkisten yritysten olemas- 1. 4. 1. saololle tai valtion sääntelytoimille ovat ”markkinoiden puut- teet”, jotka johtuvat osittain markkinamekanismin tehotto- muudesta kohdennettaessa palveluja ja tavaroita. Kyseisten puutteiden vuoksi julkisista palveluista ovat riippuvaisia monet kansalaiset, joiden tulot ovat liian alhaiset, jotta heillä olisi varaa kuluttaa pelkästään kaupallisten kanavien välittämiä tuotteita. Yksi eurooppalaisen yhteiskuntamallin lähtökohdista on nimenomaan, että suurehkon väestönosan tarpeiden tyy- dyttämättömyys vaarantaa keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. 1. 4. 2. Tämä lausunto on muotoiltu siten, että ensin anne- taan lyhyt selvitys eurooppalaisia yleispalveluja koskevasta komission tiedonannosta. Sen jälkeen tarkastellaan mainitun- laisten palvelujen sääntelyn nykytilaa ja viimeksi Amsterdamin sopimuksen solmimisen jälkeistä tilannetta. Lausunnon kan- nalta keskeisessä osassa esitetään päämäärät, jotka komitean mielestä on asetettava yleispalvelujen perustaksi. Samoin käsi- tellään eräitä tällaisten palvelujen yleis- ja erityisnäkökohtia. 2. Komission 11. syyskuuta 1996 julkaisema tiedonanto yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa (3) Komissio selkiyttää alalla käytettävää terminologiaa ja 2. 1. antaa seuraavat määritelmät: – Yleishyödyllisillä palveluilla tarkoitetaan joko voittoa ta- voittelevia tai voittoa tavoittelemattomia palveluja, joita julkiset viranomaiset pitävät yleishyödyllisinä ja joille sen vuoksi asetetaan erityisiä julkisen palvelun velvoitteita. (3) EYVL C 281, 26. 9. 1996, s. 3. C 368/52 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 20. 12. 1999 – Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut ovat voittoa tuottavia palveluja, joilla on yleishyödyllisiä tehtä- viä ja joille jäsenvaltiot ovat sen vuoksi asettaneet erityisiä julkisen palvelun velvoitteita. – Julkisella palvelulla tarkoitetaan yhtäältä palvelua tuottavaa toimielintä ja toisaalta tälle uskottua julkisen palvelun tehtävää, ja sille asetetaan erityiset julkisen palvelun velvoit- teet edistämään yleishyödyllisen tehtävän täyttämistä tai sen mahdollistamista. – Yleispalvelu (1) määritellään joukoksi yleishyödyllisiä vaati- muksia, joita tietyissä toiminnoissa on noudatettava koko yhteisön alueella ja joiden tavoitteena on varmistaa tietty- jen välttämättömien, laadukkaiden palvelujen saatavuus kaikille kohtuuhintaan. 2. 2. Tiedonannon mukaan yleishyödylliset palvelut edistä- vät Euroopan kilpailukykyä ja sosiaalista yhteisvastuuta, paran- tavat eurooppalaisten elämänlaatua ja ovat monille heistä todellisia sosiaalisia oikeuksia. ratkaista tiettyjen Euroopan unionin teiden ruuhkaongelmat, jotka ovat syntyneet matkailun lisääntymisestä. TSK toteaa liikennelausunnoissaan (2), että toimival- 3. 1. 1. taisten kunnallisviranomaisten tulee voida jatkossakin tehdä läheisyysperiaatteen mukaisesti organisaatiomuotoon tai lii- kenteenharjoittajille asetettaviin laadullisiin ja määrällisiin vaa- timuksiin liittyvät päätökset paikallisten tarpeiden pohjalta. Läheisyysperiaatteen noudattaminen edellyttää yh- 3. 1. 2. teisön säännöstön ja institutionaalisen tasapainon säilyttä- mistä, eikä tämä saa vaikuttaa yhteisön ja jäsenvaltioiden oikeuden välisiä suhteita koskeviin tuomioistuimen periaattei- siin. Toteutettavat toimenpiteet on joka tapauksessa suhteutet- tava siihen, miten toimenpiteen tavoite saavutetaan tyy- dyttävästi ja siihen, että toimenpide on toteutettava tehokkaas- ti. Jäsenvaltioiden tai kunnallisviranomaisten on puolestaan annettava valita toteuttamistapa ja -välineet, sillä kyseisten viranomaisten kuuluu vastata yleishyödyllisiä palveluja koske- van strategisen suunnittelun kehittämisestä. Asiakirjassa todetaan yhteisön tavoitteina olevan Eu- 2. 3. roopan talouden kilpailukyvyn vauhdittaminen yhä kilpailuky- kyisemmillä markkinoilla sekä kuluttajien valinnanmahdolli- suuksien lisääminen, laadun parantaminen ja hintojen alenta- minen. Yhteisön tavoitteena on niin ikään lujittaa toimintaperi- aatteillaan jäsenvaltioiden taloudellista ja sosiaalista yhteen- kuuluvuutta sekä kaventaa tiettyjä epätasavertaisuuksia. 3. 1. 3. Ilmailualalla neuvoston 23. heinäkuuta 1992 anta- malla asetuksella (ETY) N:o 2408/92 säädellään yhteisön lento- liikenteen harjoittajien pääsyä yhteisön lentoliikenteen sisäisille reiteille sekä säännöllisille ilmailupalveluille asetettuja julkisen palvelun velvoitteita, jotka koskevat lentojen vähimmäisti- heyttä, aikatauluja, käytettyjä laitteita ja tarjottua kapasi- teettia (3). 3. Liikenne- ja energia-alan sekä infrastruktuureja ja tie- toyhteiskuntaa koskeva lainsäädäntö 3. 1. Neuvoston 26. kesäkuuta 1969 antaman asetuksen (ETY) N:o 1191/69 nojalla jäsenvaltioiden viranomaiset voivat tehdä liikenteenharjoittajien kanssa rautatie-, maantie- ja vesi- liikennettä koskevia julkisen palvelun sopimuksia taatakseen riittävien liikennepalveluiden tarjonnan ottamalla huomioon ja ympäristötekijät sekä maakäyttöön erityisesti sosiaaliset liittyvät seikat tarjotakseen tietyille matkustajaryhmille palveluita erityishintaan, jotta varmistetaan palvelun toimitta- minen vähintään tietyin väliajoin, palvelukapasiteetti, reitit, hinnat, aikataulut ja palvelun jatkuvuus. tai Julkisen palvelun sopimusten olemassaoloon ja jatkamiseen on myös muita käytännön syitä. Esimerkiksi tehokkaat ja ja turistibussipalvelut voivat käyttäjäystävälliset linja-auto- 3. 1. 4. Meriliikenteen alalla puolestaan neuvoston 7. joulu- kuuta 1992 palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen so- veltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) antaman asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklassa säädetään mahdollisuudesta tehdä julkista palvelua koskevia sopimuksia tai asettaa julkisen palvelun velvoitteita. Niissä on kuitenkin pitäydyttävä vaatimuksissa, jotka koskevat määräsa- tamia, säännöllisyyttä, jatkuvuutta, toistuvuutta, palvelun tar- joamisen kapasiteettia, veloitettavia hintoja ja aluksen mie- histöä (4). 3. 1. 5. Yhteisessä liikennepolitiikassa turvallisuus on tärkeä tekijä. Avoimuus, laatu ja työsuojelu kytkeytyvät yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen saavuttaa tasapaino maaseudun ja taajama-alueiden välille, ja tähän tarvitaan julkisia varoja. Yleishyödyllisten palveluiden alalla mahdollisten kilpailulle asetettavien rajoitteiden on oltava tarpeellisia ja tavoitteisiin suhteutettuja. Viranomaisten tulee arvioida tarvittava kilpailu- rajoitus, jotta yrityksillä on mahdollisuus tarjota julkisia palve- luja. Arvioinnissa on otettava huomioon yritysten taloudelliset toimintaolosuhteet, yrityksille aiheutuvat kustannukset sekä voimassaoleva lainsäädäntö, jota yritysten tulee noudattaa. (1) Televiestintäalan yleispalvelu määritellään direktiivin 97/33/EY 2 artiklan 1 kohdan g) luetelmakohdassa seuraavasti: ”yleispalve- lulla [tarkoitetaan] määriteltyä tietynlaatuisten palvelujen vähim- joka on kaikkien käyttäjien saatavilla käyttäjien mäismäärää, maantieteellisestä sijainnista riippumatta erityiset kansalliset edel- lytykset huomioon ottaen kohtuulliseen hintaan”. (2) EYVL C 138, 18. 5. 1999, s. 7. (3) EYVL L 240, 24. 8. 1992, s. 8. (4) EYVL L 364, 12. 12. 1992, s. 7. 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/53 Sähködirektiivissä 96/92/EY ja 3. 2. kaasudirektiivissä 98/30/EY säädetään energiamarkkinoiden vapauttamisesta ja avaamisesta, säännellään verkkoon pääsyä, kirjanpidon eriyttä- mistä, tariffien laskentaa, toimitusvelvollisuutta ja mahdolli- suutta asettaa julkisen palvelun velvoitteita. 3. 2. 1. Sähködirektiivillä on luotu mekanismi, jonka turvin jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon poliittiset näkökohdat rajoittamatta vapauttamisprosessia tavanomaisissa olosuh- teissa. Jäsenvaltioilla on mahdollisuus määritellä viisi julkisen palvelun velvoiteluokkaa – ympäristönsuojelu, turvallisuus, säännöllisyys, toimitusten laatua koskevat rajoitukset ja hinta- politiikka – sekä ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin velvoittei- den täytäntöönpanemiseksi. 3. 2. 2. Kaasudirektiivissä puolestaan säädetään, että jäsen- valtioilla on oikeus asettaa maakaasuyhtiöille yleiseen taloudel- liseen etuun perustuvia julkisen palvelun velvoitteita, ja tode- taan, että velvoitteiden on liityttävä viiteen konkreettiseen osa-alueeseen: toimitusvarmuus, säännöllisyys, laatu, toimitus- hinta ja ympäristönsuojelu. 3. 3. Televiestintäalalla on yhtäältä 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetussa direktiivissä 97/33/EY (1) säädetty yleispalve- lun tarjoamisen velvoitteesta ja toisaalta vuonna 1997 anne- tussa toimilupadirektiivissä (2) sekä puhelintoiminnasta anne- tussa direktiivissä 98/10/EY on tuotu esiin mahdollisuus asettaa operaattoreille julkisen palvelun velvoitteita tiettyjen ”olennaisten vaatimusten” (3) noudattamiseksi. 3. 4. Yhteisiä sääntöjä on otettu käyttöön myös postialan kehittämiseksi, palvelun laadun parantamiseksi ja markkinoi- den avaamiseksi kilpailulle vähitellen ja valvotusti. Ehdotettu- jen toimenpiteiden ydin on yleisen postipalvelun takaaminen pitkällä aikavälillä. Yleispalvelu kattaa laadukkaan tarjonnan kaikkialla, palvelun tarjoamisen vähintään tietyin väliajoin ja kaikille kohtuulliset hinnat. Se sisältää kirjeiden – sekä tietyissä paino- ja hintarajoissa julkaisujen, luetteloiden ja pakettien – noudon, kuljetuksen, lajittelun ja jakelun. 3. 5. Yrityksille myönnettävien yksin- tai erityisoikeuksien on pohjauduttava puolueettomaan, syrjimättömään ja avoi- meen tarjouskilpailuun, ja toimilupien on oltava enimmäkseen määräaikaisia. (1) EYVL L 199, 26. 7. 1997, s. 32. (2) EYVL L 117, 7. 5. 1997, s. 15. (3) Olennaiset vaatimukset: yleisen edun mukaisia muita kuin talou- dellisia syitä, joiden vuoksi jäsenvaltio voi asettaa ehtoja palvelun tarjoamiselle. 4. Amsterdamin sopimuksen jälkeinen tilanne 4. 1. Yhteisön tehtävä on edistää taloudellisen toiminnan sopusointuista ja tasapainoista kehitystä koko yhteisössä, ympäristöä arvossa pitävää kestävää ja inflaatiota torjuvaa kasvua, talouden suorituskyvyn korkeaa lähentymisastetta, työllisyyden ja sosiaalisen suojelun korkeaa tasoa, elintason ja elämän laadun nousua, kilpailukykyä sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuullisuutta jäsenval- tioiden välillä. 4. 1. 1. Yhteisö toteuttaa edellä esitetyt tehtävät käytännössä yhteismarkkinoiden sekä talous- ja rahaliiton avulla. Lisäksi se toteuttaa perustamissopimuksessa mainittuja yhteisiä toimin- taperiaatteita ja yhteistoimia muun muassa sellaisen järjes- telmän turvin, jolla taataan, ettei kilpailu vääristy sisämarkki- noilla. EY-sopimuksen 86 artiklan (entisen 90 artiklan) 1 koh- 4. 2. dassa määrätään, että jäsenvaltiot eivät saa toteuttaa eivätkä pitää voimassa mitään toimenpidettä, joka koskee julkisia yrityksiä taikka yrityksiä, joille jäsenvaltiot myöntävät erityis- tai yksinoikeuksia (4) ja joka on ristiriidassa EY:n perustamisso- pimuksen kanssa, etenkin sen 12 artiklan (syrjintä) sekä 81 ja 89 artiklan (kilpailua rajoittavat toimet ja valtion tuki). Sopimuksen 86 artikla liittyy yleisesti myös perustamissopi- muksen muihin määräyksiin kuten 28 artiklaan (tavaroiden vapaa liikkuvuus), 49 artiklaan (palveluiden tarjoamisen va- paus) ja 43 artiklaan (oikeus sijoittautumisvapauteen). 4. 2. 1. Artiklan 2 kohdassa puolestaan määrätään, että yri- tyksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liitty- viä palveluja, sekä fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan perus- tamissopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä eivätkä vaikuta kau- pan kehitykseen tavalla, joka on ristiriidassa yhteisön etujen kanssa. Lisäksi 3 kohdassa määrätään, että komissio valvoo ar- tiklan määräysten noudattamista ja antaa tarvittaessa jäsenval- tioille aiheelliset direktiivit tai tekee niille osoitetut aiheelliset päätökset. (4) Yksinoikeuksilla tarkoitetaan jäsenvaltion myöntämiä oikeuksia, jotka varaavat tiettyjen palvelujen tarjoamisen yhdelle yritykselle laein, asetuksin tai hallinnollisin määräyksin varaten sille oikeuden tarjota palvelua tai harjoittaa toimintaa tietyllä maantieteellisellä alueella. Erityisoikeuksilla tarkoitetaan jäsenvaltion rajalliselle määrälle yrityksiä sellaisin laein, asetuksin tai hallinnollisin määräyksin myöntämiä oikeuksia, jotka tietyllä maantieteellisellä alueella — rajoittavat muuten kuin puolueettomin, suhteellisin ja ketään syrjimättömin perustein harkinnan mukaan kahteen tai useampaan niiden yritysten lukumäärän, jotka voivat tarjota palveluja tai harjoittaa toimintaa, tai — osoittavat muuten kuin tällaisin perustein useita kilpailevia yrityksiä sellaisiksi, jotka saavat tarjota palveluja tai harjoittaa toimintaa, taikka — myöntävät yritykselle tai yrityksille muuten kuin tällaisin perustein laillisia tai hallinnollisia etuja, jotka vaikuttavat oleellisesti muiden yritysten kykyyn tarjota samoja palveluja tai harjoittaa samaa toimintaa samalla maantieteellisellä alueel- la olennaisesti samanlaisin edellytyksin. C 368/54 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 20. 12. 1999 EY:n perustamissopimuksen 16 artiklassa, 4. 3. joka on Amsterdamin sopimuksen antia, viitataan nimenomaisesti yleistä taloudellista etua koskeviin palveluihin. Artiklassa pai- notetaan kyseisten palveluiden merkitystä ja katsotaan niiden olevan unionin ”yhteinen arvo” sekä edistävän osaltaan sosiaa- lista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Tätä voidaan pitää pyrki- myksenä löytää tasapaino kilpailusääntöjen ja julkisten palve- luiden tarjoamistarpeen välillä noudattamalla 86 artiklan mää- räyksiä. ja kulttuuriset Lisäksi sopimukseen on liitetty pöytäkirja yleisradiojär- 4. 4. jestelmästä. Asiakirjassa korostetaan järjestelmän erityisluon- netta sosiaaliset tarpeet huomioon ottaen. Järjestelmän ansiosta jäsenvaltiot voivat rahoittaa televisioka- navia, milloin rahoitus myönnetään ”kunkin jäsenvaltion anta- man, määrittelemän ja järjestämän julkisen palvelun tehtävän täyttämiseksi, ja siinä määrin kuin rahoitus ei vaikuta yhteisön kauppa- ja kilpailuolosuhteisiin sellaisessa laajuudessa, että se olisi yleisen edun vastaista”. Pöytäkirjassa pyritään tasapainot- tamaan kilpailusääntöjen noudattaminen ja tarve varmistaa julkinen palvelu televisiotoiminnassa. 4. 5. Sopimukseen on liitetty niin ikään julistus Saksan julkisoikeudellisista luottolaitoksista. Asiakirjassa myönnetään, että yhteisön kilpailusäännöt sallivat, että huomioon otetaan yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tehtävä, joka kyseisillä laitoksilla on Saksassa, sekä näille laitoksille myönnetyt edut palveluihin liittyvien kustannusten korvaamiseksi. 4. 6. Kölnissä 3. ja 4. kesäkuuta 1999 kokoontunut Euroop- pa-neuvosto katsoo (1), että Euroopan unionin nykyisessä kehitysvaiheessa unionitasolla voimassa olevat perusoikeudet olisi tiivistettävä peruskirjaan, jossa niitä korostetaan. Peruskir- jassa olisi käsiteltävä ”– – vapautta ja tasa-arvoa koskevia oikeuksia sekä menettelyjä koskevia perusoikeuksia sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaami- sesta tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä johdettuina yhteisöoikeuden yleisperiaatteina. Peruskirjaan on lisäksi sisällytettävä ne perusoikeudet, jotka kuuluvat ainoas- taan unionin kansalaisille. Peruskirjaa laadittaessa on myös otettava huomioon taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet – –”. 5. Yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden suun- taa-antavat periaatteet 5. 1. Neuvoston, komission, Euroopan parlamentin ja mui- den lähteiden antamia päätöslauselmia sisältävien eri julkaisu- jen ja tiedonantojen samoin kuin oman työnsä perusteella komitea on laatinut suuntaa-antavan luettelon periaatteista, joita yleishyödyllisten palvelujen tulisi noudattaa. (1) Päätelmät, kohdat 44 ja 45 sekä liite IV. 5. 2. Komitea katsoo, että tämä suuntaa-antava periaateluet- telo on varsin hyödyllinen kyseisten palvelujen toimittami- sessa, ja tarjoaa sitä julkiseen keskusteluun. 5. 3. Koska yleistä taloudellista etua koskevat palvelut ovat kansalaisten oikeuksia, niiden tulisi toimia seuraavien suuntaa- antavien periaatteiden mukaisesti: 5. 3. 1. Tasavertaisuus – Yleishyödylliset palvelut ovat tasa- vertaisesti kaikkien kansalaisten saatavilla. Käsite ”tasavertai- suus” on ymmärrettävä palvelujen tarjonnassa kaikkinaisen perusteettoman, yhteiskunnalliseen tai henkilökohtaiseen ase- maan pohjautuvan syrjinnän kieltämisenä eikä suinkaan yh- denmukaistamisen velvoitteena. 5. 3. 2. lyttävä yleisiä peruspalveluita. Yleisluonteisuus – Toimitettaviin palveluihin on sisäl- 5. 3. 3. Luotettavuus – Yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden tarjonnan on oltava jatkuvaa, säännöllistä ja keskeytymätöntä. Mahdollinen epäsäännöllinen toiminta tai palveluiden keskeyttäminen on rajoitettava alaa säätelevässä asetuksessa erityisesti säädettyihin tapauksiin. 5. 3. 4. Osallistuminen – Käyttäjien on osallistuttava aktiivi- sesti yleishyödyllisten palveluiden kehittämiseen. Osallistumi- sen tarkoituksena on suojella kansalaisten oikeuksia palvelui- den oikeanlaiseen tarjontaan ja edistää palvelun tarjoajien välistä yhteistyötä. Avoimuus – Palvelun tarjoajien on huolehdittava 5. 3. 5. siitä, että käyttäjät saavat perinpohjaista tietoa palveluiden tarjonnasta ja etenkin julkisen palvelun velvoitteista ja tarif- feista. Tätä tarkoitusta varten palvelun tarjoajien on ilmoi- 5. 3. 5. 1. tettava käyttäjille palveluiden tarjonnan rahoitukselliset ja tekniset ehdot sekä kerrottava heille kaikista palveluiden tarjontaan vaikuttavista muutoksista julkaisemalla tekstit, jois- ta käyvät ilmi palvelun yleiset määräykset. 5. 3. 6. Menettelytapojen yksinkertaistaminen – Palvelun tar- joajien on tehtävä käyttäjiltä edellytettävät menettelyt mahdol- lisimman yksinkertaisiksi ja annettava käyttäjille aiheelliset selvitykset. 5. 3. 6. 1. Palvelun tarjoajien on lisäksi mahdollisuuksien mukaan käytettävä yhdenmukaistettuja lomakkeita ja pyrittävä yksinkertaistamaan palveluiden liittymis- ja maksujärjestelmät sekä tiedotettava niistä. 5. 3. 6. 2. Palveluiden tarjoajien on kuitenkin luotava keskuu- dessaan menettelytavat ratkaistakseen käyttäjien tekemät vali- tukset. Menettelyjen on oltava käyttäjien saatavilla, helposti ymmärrettävissä ja sovellettavissa, ja niiden on kaiken kaik- kiaan taattava, että palvelun tarjoajat ottavat huomioon käyttä- jien tai kuluttajajärjestöjen tekemät valitukset ja helpottavat mahdollisuutta valittaa asiasta sääntelyviranomaiselle ja saattaa asia ylipäätään oikeuskäsittelyyn. (2) (2) Kyseisten menettelyjen lähtökohtana on oltava periaatteet, jotka komissio on asettanut 30. maaliskuuta 1998 antamassaan suosi- tuksessa tuomioistuinten ulkopuolisiin, kuluttajariitoja ratkaise- viin elimiin sovellettavista periaatteista (KOM(1998) 198 lopull. ). ”Eurooppalaisen kuluttajavalituslomakkeen” käyttöä on edis- tettävä mahdollisuuksien mukaan. 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/55 5. 3. 7. Kannattavuus ja tehokkuus – Yleistä taloudellista etua koskevia palveluita on tuotettava tehokkaasti ja kannattavasti. Palveluiden tarjoajien on ryhdyttävä tarpeellisiin toimenpitei- siin kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Palveluiden laatu – Palveluiden tarjoajat määrittelevät 5. 3. 8. tähän tekijät palveluiden laadun määräävät pohjautuvat laatua ja määrää koskevat normit, joita ne sitoutu- vat noudattamaan. ja julkaisevat Kyseisiä normeja on ehdottomasti noudatettava. 5. 3. 8. 1. Niiden kumoaminen on sallittua ainoastaan, jos se on käyttä- jien edun mukaista; käyttäjät valvovat normeja ajoittain järjes- tettävissä kokouksissa. palveluiden toimivan sellaisten periaatteiden ja edellytysten pohjalta, että ne voivat täyttää niille asetetun tehtävän. Komitea katsoo, että markkinatoimijoiden kannattavuuden ja sosiaali-, työmarkkina-, markkinatalous-, turvallisuus- ja ympäristösei- koista johtuvien velvoitteiden sekä kestävän kehityksen perus- suuntausten välillä on vallittava tasapaino. 6. 2. 1. Viranomaiset velvoittavat toisaalta esimerkiksi maan- tieliikennealan toimijat varmistamaan tietyt seikat niiden tarjo- tessa yleishyödyllisiä palveluja. Tällaisia seikkoja ovat mm. selvitys palvelun tavoitteesta, rahallinen korvaus, motiivit, selvitys yksinomaisuudesta, maantieteellinen kesto ja laajuus ja eri osapuolien käyttöön asettamat järjestelmät. 5. 3. 9. Asianmukaisen palvelun tarjoaminen – Yleistä talou- dellista etua koskevat palvelut mukautetaan kollektiivisten tarpeiden kehitykseen sekä teknisen ja taloudellisen edistymi- sen tuloksiin. Komitea katsoo, että yleistä taloudellista etua koskevat 6. 3. palvelut kuuluvat todella unionin yhteisiin arvoihin. Ne edistävät tasapainoista Euroopan yhdentymispolitiikkaa luo- malla kansalaisille ja yrityksille paremman poliittisen ja oikeu- dellisen kehyksen. 5. 3. 10. Tulosten arviointi – Palvelun tarjoaja arvioi ajoittain julkisten palveluiden tarjoamisen ehdot. Palvelun tarjoajat keräävät tätä tarkoitusta varten muun muassa tietoja käyttäjien tyytyväisyydestä palveluihin. 5. 3. 11. Palveluiden tarjoajien välinen yhteistyö – Siinäkin tapauksessa että palvelun tarjontaan liittyy kilpailua, tarjoajat pyrkivät tekemään yhteistyötä mainittujen periaatteiden nou- dattamiseksi. 5. 3. 12. Kohtuulliset kustannukset – Palveluiden on oltava kansalaisten saatavilla kohtuullisin kustannuksin. On pyrittävä noudattamaan ”kohtuullisten kustannusten” periaatetta. 5. 3. 13. Ympäristönsuojelu – Yleistä taloudellista hyötyä koskevien palveluiden määrittelyssä ja palvelutoiminnassa on otettava huomioon ympäristönsuojelun asettamat vaatimuk- set, jotka ovat sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden ratkaiseva tekijä. 6. Yleistä sosiaalisen Komitea katsoo niin ikään, että sillä on tärkeä tehtävä 6. 4. yhteenkuuluvuuden alueellisen unionin edistäjänä. Erityisesti aluehallinnon ja -suunnittelun tulevaisuus on otettava huomioon, ja lisäksi ”verkkojen” ei tule perustua vain taloudellisiin tekijöihin, vaan niissä on otettava huomioon myös muut yhteiskunnalliset näkökohdat. ja Komitean mielestä kyseiset palvelut on määritettävä ja 6. 5. tarjottava läheisyys- ja suhteellisuusperiaatetta kunnioittaen. 6. 6. Yleisradiojärjestelmän osalta komitea katsoo, 6. 6. 1. osana yleisradiotoiminnan julkisen palvelun määritelmää, että kulttuurinäkökohdat on otettava huomioon 6. 6. 2. että yleisradiosektorin julkisen palvelun tehtävään liittyy konkreettisia, ohjelmistoa koskevia vaatimuksia ja muita velvoitteita, joita ei tulisi jättää yksinomaan operaattoreiden harteille, olivatpa nämä julkisia tai yksityisiä toimijoita, 6. 1. Komitea katsoo, että kilpailuoikeuden ja yleishyödyllis- ten palveluiden välinen vuorovaikutus liikenne-, energia- ja televiestintäalalla on tasapainotettava. Erityisesti on otettava huomioon, että 86 artiklan – entisen 90 artiklan – teksti on muotoiltu ”kielteiseksi” siten, että perustamissopimuksen määräyksistä on mahdollista poiketa silloin kun niiden noudat- taminen estäisi sopimuksen edellyttämän, yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden täyttämisen. että yleisradiotoiminnan julkisen palvelun tehtävä 6. 6. 3. liittyy kunkin yhteiskunnan demokraattisten, sosiaalisten ja kulttuuristen tarpeiden edistämiseen ja tarpeeseen säilyttää tiedotusvälineiden moniarvoisuus, varmistaa sisällöltään laadu- kas ohjelmatarjonta, vaalia kielellistä ja kulttuurista monimuo- toisuutta ja alaikäisten suojelua, Uudessa 16 artiklassa yhteisölle ja jäsenvaltioille asete- 6. 2. taan kuitenkin kullekin oman toimivaltansa puitteissa ”myön- teinen” velvoite siten, että niiden on varmistettava kyseisten 6. 6. 4. että yleisradiopalvelun rahoituksessa on noudatetta- va suhteellisuuden ja avoimuuden kriteeriä, eikä tällä rahoituk- sella saa vaikuttaa markkinaolosuhteisiin tai yhteisössä vallitse- vaan vapaaseen kilpailuun yhteisen edun vastaisesti, C 368/56 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 20. 12. 1999 6. 6. 5. että kun operaattori harjoittaa myös puhtaasti kau- pallista toimintaa, toisin sanoen julkisen palvelun tehtäväänsä pidemmälle menevää toimintaa, sen on pidettävä kustakin toiminnasta erillistä kirjanpitoa, jotta julkisia varoja ei käytetä kaupalliseen toimintaan. 6. 7. Tietoyhteiskunta välttämätön työpaikkojen säilyttäminen, palvelun laatu ja käyttäjien tyytyväisyysaste, sillä perimmäisenä päämääränä tulee olla sosiaalisen hyvinvoinnin saavuttaminen ja lujittami- nen. Esimerkiksi ekologinen energian tuottaminen yhdiste- tyissä lämpö- ja energiakeskuksissa tulisi pitää mielessä, jotta vältetään se, mitä tapahtuu tällä hetkellä Saksan liittotasaval- lassa: siellä näin tuotettu energia on heikossa asemassa, koska se ei ole kilpailukykyinen verrattuna muihin energiamuotoihin, joille on asetettu vähemmän turvallisuusvaatimuksia. 6. 7. 1. Niin kutsutun tietoyhteiskunnan kaikki osa-alueet ovat riittävän voimakkaita muuttamaan perusteellisesti yritys- ten ja kuluttajien välistä suhdetta ja itse kulutuksen luonnetta. 7. Päätelmät 6. 7. 2. Komitea katsoo, että yleistä taloudellista etua koske- villa palveluilla on oltava ratkaiseva rooli tietoyhteiskunnassa ja on sitä mieltä, ettei tämän vakiintuminen saa lisätä sosiaalista syrjäytymistä, minkä vuoksi yleispalvelun käsitteen ja sen kyvyn mukautua teknologisiin innovaatioihin täytyy olla kes- keisessä asemassa. Yleistä taloudellista etua koskevilla palveluilla on rat- 7. 1. kaiseva tehtävä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä ja alueellisessa yhteisvastuullisuudessa, koska nämä ovat ”yhteisiä arvoja”, joita Euroopan unionin tulee vaalia ja edistää. 6. 7. 3. Komitea katsoo (1), että tietoyhteiskunta – – on aluepolitiikan väline edistää tietotekniikkakeskusten verkon kehittämistä – mahdollistaa muuten syrjäytymisvaarassa olevien kansa- laisten (vammaisten ja vaikeapääsyisten tai syrjäisten aluei- den asukkaiden) tehokkaamman integroinnin eurooppalai- seen yhteiskuntaan – – voi antaa Euroopan unionille kulttuuri-identiteetin, joka kansallisten ja alueellisten piirteiden rikkautta kunnioittaen toimii tietoyhteiskunnan filosofisena ja ideologisena tu- kena alentaa toimilupajärjestelmän ehtojen avaamien mahdolli- suuksien kautta ja hinnoittelun tasapainoa kunnioittaen Internetiin pääsyn ja sen käytön hintoja ja takaa samalla sitä käyttävien kansalaisten turvallisuuden ja yksityisyyden. 6. 8. Liikenne- ja energiaverkot 6. 8. 1. Vaikka liikenne- ja energia-alojen yleispalvelun ei välttämättä tarvitsekaan olla yhtä laaja kuin muiden yleisluon- teisten taloudellisten palveluiden, komitea katsoo, että tähän asti toteutetussa sääntelyn purkamisessa ei ole otettu asianmu- kaisesti huomioon taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yh- teenkuuluvuuden kannalta ratkaisevia tekijöitä, koska taloudel- liset tehokkuuskriteerit ovat olleet etusijalla. 6. 8. 2. Komitea katsoo, että tulevaisuudessa toteutettavissa toimenpiteissä on otettava huomioon taloudellisten kriteerei- den lisäksi myös sellaiset perusteet, joiden lähtökohtana on (1) (”Oulun julkilausuma”, 7. 9. 1999). 7. 2. Komitea katsoo, että taloudellisen ja sosiaalisen yhteen- kuuluvuuden edistäminen yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen tarjonnassa edellyttää joka tapauksessa sitä, että kansalaiset vaativat kaikkien palveluiden tai tarjottujen hyö- dykkeiden saatavuutta sosiaalisista olosuhteista tai asuinpaikas- ta riippumatta, koska kyseisten palveluiden tavoitteena on saavuttaa ja varmistaa sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuulu- vuus. 7. 3. Käyttäjien osalta on pyrittävä turvaamaan, että säänte- lyn purkaminen, joka edellyttää kilpailukyvyn parantamista, ja edellä esitettyihin suuntaa-antaviin periaatteisiin (palvelun saatavuus, laatu, avoin tiedottaminen jne. ) pohjautuvat toimen- piteet ovat asianmukaisesti tasapainossa. 7. 4. Joka tapauksessa on taattava, että kuluttajien taloudelli- set ja lailliset edut otetaan huomioon entistä johdonmukaisem- min ja säännöllisemmin Euroopan unionin kaikissa politii- koissa, sillä kuluttajat ovat järjestöjensä välityksellä osa ”järjes- täytynyttä kansalaisyhteiskuntaa”. On myös otettava huomioon yleishyödyllisten palvelujen tarjontaan osallistuvien toimijoiden tilanne eli yritysten talou- delliset toimintaolosuhteet, yrityksille aiheutuvat kustannukset sekä voimassaoleva lainsäädäntö, jota niiden tulee noudattaa. Komitea katsoo, että kilpailuun perustuvassa järjes- 7. 4. 1. telmässä kaikkien osapuolten tulee osallistua suhteellisuusperi- aatetta noudattaen yleispalvelun kustannusten kattamiseen. 7. 5. Komitea katsoo, että kansalaisten oikeus tarjota yleistä taloudellista etua koskevia palveluita on kaikkien kansalaisten yhtäläinen oikeus, jonka tarkoituksena on lisätä yleistä hyvin- vointia. Eurooppalaisen yhteiskuntamallin ylläpitämiseksi on joka tapauksessa saavutettava tasapaino yleishyödyllisten pal- velujen ja sisämarkkinoiden sääntöjen ja erityisesti vapaan kilpailun välillä. 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/57 7. 6. Niinpä komitea esittää neuvostolle, Euroopan parla- mentille ja komissiolle, että perusoikeuksia koskevaan perus- kirjaan, sovittiin Kölnin Eurooppa- neuvostossa, sisällytetään kansalaisten yhtäläinen oikeus yhtä- läiseen mahdollisuuteen tarjota kyseisiä palveluja. laatimisesta jonka Bryssel 21. lokakuuta 1999. 7. 7. Komitea kehottaa neuvostoa, Euroopan parlamenttia ja komissiota huolehtimaan mahdollisuuksien mukaan siitä, että kyseisten palvelujen tuottaminen on mahdollista myös Maailman kauppajärjestön seuraavan neuvottelukierroksen jälkeen. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Kohti Talous- lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinoita Vihreää kirjaa lisäeläkkeistä yhtenäismarkkinoilla koskevan lausuntokier- roksen tulokset” (1999/C 368/18) Komissio päätti 18. toukokuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, 7. lokakuuta 1999. Esittelijä oli Harry Byrne. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. lokakuuta 1999 pitämässään 367. täysistunnossa (lokakuun 21. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 89 ääntä puolesta ja 5 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Eläke-etuudet ovat jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjes- telmien olennainen osa. Valtion eläkejärjestelmien aiheuttamat menot ovat miltei puolet kaikista sosiaaliturvamenoista. Niiden osuus on nykyisin 9–15 prosenttia BKT:sta, ja se uhkaa kasvaa voimakkaasti demografisten tekijöiden vuoksi. Eläkejärjestelmät perustuvat kolmen pylvään yhdis- 1. 2. telmään: – – – ensimmäinen pylväs käsittää sosiaaliturvaan kuuluvat val- tion järjestelmät toinen ammatilliset järjestelmät ja kolmas yksityishenkilöiden tekemät eläkevakuutusjärjes- telyt. Toista ja kolmatta pylvästä kutsutaan yleisesti lisäeläkejärjestel- miksi. 1. 2. 1. Vaikka se, kuinka paljon kunkin pylvään järjestelmiä käytetään, on täysin jäsenvaltioiden omassa harkintavallassa, komissio haluaa varmistaa, että lisäeläkejärjestelmien kehityk- sen esteet poistetaan yhtenäismarkkinoiden vaatimusten mu- kaisesti. 1. 3. Tällä hetkellä toiseen pylvääseen kuuluvien eläkerahas- tojen varojen arvo on noin 23 prosenttia ja kolmanteen pylvääseen kuuluvien noin 35 prosenttia unionin BKT:sta. 1. 4. Komission tiedonanto on jatkoa kesäkuussa 1997 julkaistuun vihreään kirjaan ”Lisäeläkkeet yhtenäismarkkinoil- la” (1) liittyneelle lausuntokierrokselle. Komitea antoi vihreästä kirjasta lausunnon 10. joulukuuta 1997 (2). 2. Komission tiedonanto 2. 1. Komissio kertaa lyhyesti vihreän kirjan pääkohdat ja mainitsee erityisesti väestötieteelliset paineet, joiden perusteella voidaan olettaa, että työikäisten ja eläkeläisten suhde pienenee koko EU:n alueella nykyisestä 4:1-suhteesta vuoteen 2040 mennessä suhteeseen 2:1. (3) (1) KOM(97) 283 lopull. , 10. 6. 1997. (2) EYVL C 73, 9. 3. 1998, s. 114. (3) Komitea valmistelee parhaillaan lausuntoa aiheesta ”Euroopan unionin väestökehitys ja väestötilanne”


title: Decisão n° 2235/1999/CECA da Comissão, de 21 de Outubro de 1999, que altera o anexo IV da Decisão n° 2136/97/CECA relativa à gestão de certas restrições às importações de certos produtos siderúrgicos originários da Federação da Rússia

eurovoc_concepts:
Russia
import restriction
iron and steel product
originating product

formats: html pdf print

text: L 272/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 10. 1999 DECISÃO N. o 2235/1999/CECA DA COMISSÃO de 21 de Outubro de 1999 que altera o anexo IV da Decisão n. o 2136/97/CECA relativa à gestão de certas restrições às importações de certos produtos siderúrgicos originários da Federação da Rússia A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia do Carvão e do Aço, Tendo em conta a Decisão n. o 2136/97/CECA da Comissão, de 12 de Setembro de 1997, relativa à gestão de certas restrições às importações de certos produtos siderúrgicos originários da Federação da Rússia (1), alterada pela Decisão n. o 2124/98/ /CECA (2), e, nomeadamente, o seu artigo 8. o, conjugado com o seu artigo 7. o; (2) (3) Considerando que, por conseguinte, importa alterar o anexo IV da Decisão n. o 2136/97/CECA, a fim de ter em conta os limites quantitativos objecto de alteração; Considerando que as medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do comité instituído nos termos do artigo 7. o da Decisão n. o 2136/97/CECA, ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO: Artigo 1. o (1) Considerando que, ao abrigo do n. o 4 do artigo 3. o do acordo sobre o comércio de certos produtos siderúrgicos CECA (3), a Federação da Rússia solicitou a transferência de determinados limites quantitativos para 1999 entre diferentes grupos de produtos; que a Comunidade Euro- peia do Carvão e do Aço aprovou esse pedido; O anexo IV da Decisão n. o 2136/97/CECA é substituído pelo texto que figura no apêndice da presente decisão. Artigo 2. o A presente decisão entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. A presente decisão é obrigatória em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 21 de Outubro de 1999. Pela Comissão Pascal LAMY Membro da Comissão (1) JO L 300 de 4. 11. 1997, p. 15. (2) JO L 268 de 3. 10. 1998, p. 31. (3) JO L 300 de 4. 11. 1997, p. 52. 22. 10. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 272/5 Apêndice «ANEXO IV LIMITES QUANTITATIVOS Federação da Rússia Produtos 1997 1998 1999 2000 2001 SA. Produtos laminados planos SA1. Bobinas 207 487 204 861 220 000 (1) 228 890 234 613 SA1a. Rolos laminados a quente desti- 430 000 430 000 440 750 451 769 463 063 nados a relaminagem SA2. Chapas grossas 31 115 42 671 36 796 (2) 34 325 SA3. Outros produtos laminados planos 28 265 32 678 30 420 31 180 SB. Produtos longos SB1. Vigas SB2. Fios laminados 12 000 28 000 11 718 12 011 (3) 13 238 27 342 28 026 (4) 30 889 35 183 31 960 13 569 31 661 SB3. Outros produtos longos 104 357 112 515 115 327 (5) 115 122 118 000 (1) Este valor foi reduzido em 3 308 toneladas. (2) Este valor foi aumentado em 3 308 toneladas. (3) Este valor foi reduzido em 904 toneladas. (4) Este valor foi reduzido em 2 109 toneladas. (5) Este valor foi aumentado em 3 013 toneladas. »


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van de Raad inzake de betekening en de kennisgeving in de lidstaten van gerechtelijke en buitengerechtelijke stukken in burgerlijke of in handelszaken"

eurovoc_concepts:
commercial court
court of civil jurisdiction
ordinary court of law

text: 20. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 368/47 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van de Raad inzake de betekening en de kennisgeving in de lidstaten van gerechtelijke en buitengerechtelijke stukken in burgerlijke of in handelszaken” (1999/C 368/16) De Raad heeft op 12 juli 1999 besloten, overeenkomstig artikel 262 van het EG-Verdrag, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. Het Economisch en Sociaal Comité besloot de Afdeling „Interne markt, productie en consumptie” met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden te belasten en wees de heer Herna´ndez Bataller aan als algemeen rapporteur. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 367e zitting van 20 en 21 oktober 1999 (vergadering van 21 oktober) het volgende advies uitgebracht, dat met 85 stemmen vo´ o´ r bij twee onthoudingen werd goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. In een rechtstaat dient wetgeving ertoe om aan de hand van voor iedereen geldende rechtsregels evenwicht tussen rechten en plichten van het individu aan te brengen. Worden deze regels, en daarmee de in de rechtsorde erkende rechten van het individu, geschonden, dan dient er een procedure te kunnen worden ingeleid om recht te doen aan de vorderingen van de rechtzoekenden en om het bovengenoemde door de wetgever gewenste evenwicht te herstellen. Daarom behoort toegang tot de rechter tot de grondrechten. Overeenkomstig artikel 2 van het EU-Verdrag stelt de 1. 2. Unie zich onder meer ten doel: — „handhaving en ontwikkeling van de Unie als een ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid waarin het vrije verkeer van personen gewaarborgd is”; en — „volledige handhaving en verdere ontwikkeling van het acquis communautaire teneinde na te gaan in hoeverre het beleid en de samenwerkingsvormen die bij dit Verdrag zijn ingesteld, herziening behoeven om de doeltreffendheid van de mechanismen en instellingen van de Gemeenschap te verzekeren”. 1. 3. De goede werking van de interne markt vereist daartoe dat de grensoverschrijdende verzending van gerechtelijke en buitengerechtelijke stukken in burgerlijke of handelszaken — vooral gezien de toename van nieuwe contractvormen, zoals in de grensoverschrijdende elektronische handel — ten behoeve van betekening en kennisgeving wordt verbeterd en versneld. 1. 4. Het is belangrijk dat de rechtzoekenden met behulp van procedures die snelheid en rechtszekerheid op evenwichti- ge wijze combineren begrijpen wat hun rechten zijn en deze voor de rechter van een andere lidstaat met dezelfde garanties als in hun eigen land kunnen inroepen. buitengerechtelijke stukken in burgerlijke of in handelszaken maar ook bij bilaterale of regionale regelingen. Op die manier is er een complexe, heterogene en moeilijk werkbare situatie ontstaan. 1. 5. 1. Voor de inwerkingtreding van het Verdrag van Amsterdam hebben de lidstaten op grond van artikel K. 3, lid 2, van het Verdrag betreffende de Europese Unie een verdrag gesloten „inzake de betekening en de kennisgeving in de lidstaten van de Europese Unie van gerechterlijke en buiten- gerechtelijke stukken in burgerlijke of in handelszaken”, dat is vastgesteld bij akte van de Raad van de Europese Unie van 26 mei 1997 (1). Dit verdrag is evenwel niet door de lidstaten geratificeerd. 2. Het Commissievoorstel 2. 1. Aangezien het verdrag van de Raad dus niet is geratifi- ceerd, zijn de bepalingen ervan niet van kracht. De omzetting ervan in een EU-instrument zal met name tot gevolg hebben dat de tenuitvoerlegging in de gehele Unie binnen afzienbare tijd op een bekende datum begint. 2. 1. 1. Met het voorstel wordt beoogd, de toezending tussen de lidstaten van gerechtelijke en buitengerechtelijke stukken in burgerlijke of handelszaken voor betekening of kennisgeving te verbeteren en te versnellen. 2. 1. 2. De materie waarop het verdrag van 1997 betrekking heeft, valt reeds onder artikel 65 van het EG-Verdrag en de rechtsgrondslag voor het voorstel is artikel 61, onder c), van het EG-Verdrag. 2. 1. 3. De nieuwe titel IV van het EG-Verdrag is niet van toepassing op het Verenigd Koninkrijk, Ierland en Denemar- ken, tenzij deze landen overeenkomstig het aan de Verdragen gehechte Protocol te kennen geven dat zij wensen deel te nemen. Zij hebben inmiddels inderdaad hun wens kenbaar gemaakt om ten volle te worden betrokken bij de werkzaamhe- den van de Gemeenschap op het gebied van justitiële samen- werking in burgerlijke zaken. De meeste lidstaten zijn partij bij het Verdrag van 1. 5. ’s-Gravenhage van 15 november 1965 inzake de betekening en de kennisgeving in het buitenland van gerechtelijke en (1) PB C 261 van 27. 8. 1997. C 368/48 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 12. 1999 2. 2. Het voorstel strekt ertoe, het systeem voor betekening en kennisgeving van gerechtelijke en buitengerechtelijke stukken binnen de interne markt te verbeteren en te vereenvou- digen. Het ligt in het verlengde van de doelstelling van de EU om een ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid tot stand te brengen, waarbinnen rechtzoekenden hun rechten met dezelfde waarborgen kunnen laten gelden als voor de gerechten van hun land. 2. 2. 1. De doelstellingen moeten, met het oog op de grens- overschrijdende gevolgen, echt op EG-niveau worden gerea- liseerd. Verder is het voorstel overeenkomstig het proportiona- liteitsbeginsel beperkt tot het minimum dat is vereist om deze doelstellingen te bereiken en gaat het niet verder dan hetgeen daarvoor nodig is. 2. 2. 2. is gebaseerd op het Verdrag van ’s-Gravenhage van 1965 en bevat de volgende vernieuwingen: Het voorstel — directere betrekkingen tussen de personen of instanties die verantwoordelijk zijn voor de toezending van de stukken en die welke de betekening en kennisgeving ervan moeten (laten) uitvoeren; — een aantal praktische hulpmiddelen om de taak van deze personen of instanties te vergemakkelijken, zoals moderne communicatiemiddelen, een volledig en gemakkelijk te gebruiken formulier en een bestand met namen en adressen van de door de lidstaten aangewezen ontvangende instan- ties; — nieuwe regels voor het vertalen van de stukken om de rechten van partijen te beschermen; — een raadgevend comité, dat de Commissie moet bijstaan bij „de tenuitvoerlegging van de toepassingsbepalingen”; en — de voorgestelde richtlijn vervangt het systeem voor kennis- geving van stukken tussen de lidstaten die partij zijn bij het EEG-Executieverdrag en het verdrag van 1965. 2. 2. 3. het voorstel en het verdrag van 1965: Er bestaan evenwel de volgende verschillen tussen — de bevoegdheid van het Hof van Justitie: in de richtlijn hoeft de rol van het Hof op dit gebied niet te worden omschreven (in artikel 17 van het Verdrag is dat wel het geval); — vaststelling van uitvoeringsbepalingen: de Commissie is bevoegd voor de uitvoering en stelt daartoe bepalingen vast; — verband met andere overeenkomsten en regelingen: de lidstaten kunnen individueel of groepsgewijs de verzending van stukken versnellen. De Commissie houdt in dit verband toezicht en de desbetreffende ontwerpregelingen moeten bij haar worden aangemeld; — voorbehouden: in het ontwerp worden geen voorbehouden maar wel overgangs- of specifieke regelingen toegestaan. Deze moeten eveneens bij de Commissie worden aange- meld en in het Publicatieblad van de Europese Gemeen- schappen bekend worden gemaakt; en — formele bepalingen: vanaf het moment van inwerkingtre- ding ziet de Commissie toe op de uitvoering van de richtlijn, stelt zij eventuele wijzigingen voor en brengt zij lidstaten en burgers op de hoogte van de in de richtlijn genoemde mededelingen en kennisgevingen. 3. Algemene opmerkingen 3. 1. Het Comité schaart zich achter het Commissievoorstel, dat een stap vormt op weg naar een ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid binnen de Unie. Daartoe dienen onder meer maatregelen te worden genomen op het gebied van justitiële samenwerking in burgerlijke zaken, om voor een goed functionerende interne markt en beter justitieel beheer te zorgen. 3. 1. 1. Ook zullen ten gevolge van de inwerkingtreding van het Verdrag van Amsterdam nieuwe impulsen van deze maatregelen uitgaan ter versterking van het democratisch gehalte van de samenleving. Het Comité is zich bewust van de voordelen maar 3. 1. 2. ook van de moeilijkheden die zich kunnen voordoen bij het verenigen van landen die weliswaar gemeenschappelijke beginselen kennen, maar waarvan cultuur, sociale stelsels, politieke inrichting en rechtstelsels duidelijk uiteenlopen. Toch dient tegemoet te worden gekomen aan het groeiende verlan- gen van de burgers naar meer billijkheid, rechtvaardigheid en vergelijkbare voorzieningen ten behoeve van veiligheid en rechtsbescherming. 3. 1. 3. Daarom is het Comité ervan overtuigd dat: — het vertrouwen tussen de Europese en nationale instellin- gen, alsook tussen deze instellingen en de Europese burgers dient te worden versterkt; — de totstandbrenging van een ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid een van de belangrijkste EU- doelstellingen is geworden nu de interne markt en de gemeenschappelijke munt een feit zijn en de fundamenten voor het sociale Europa zijn gelegd. 3. 2. De Commissie legt voldoende uit waarom zij haar voorstel in de vorm van een richtlijn heeft gegoten, maar in de toekomst zou zij hiervoor een verordening moeten kiezen. 3. 3. Voorts zou het Comité graag zien dat de in het Verdrag van Amsterdam genoemde overgangsperiode voor de geleidelijke totstandbrenging van de ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid wordt geschrapt. De voorschrif- ten op dit gebied die de lidstaten voorafgaand aan de ratificatie van het Verdrag van Amsterdam hebben goedgekeurd worden namelijk niet of niet uniform toegepast. 20. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 368/49 4. Bijzondere opmerkingen 4. 1. 1. Het voorstel is ingediend ten behoeve van de recht- zoekenden, d. w. z. zowel natuurlijke als rechtspersonen, waar- bij het er niet toe doet of deze al dan niet de nationaliteit van de lidstaten hebben. Het recht op snelle en rechtvaardige rechtspraak is een grondrecht dat zwaarder weegt dan natio- naliteit en daarvan dan ook niet afhankelijk mag worden gemaakt. Bovendien komt het voorstel de werking van de interne markt ten goede, hetgeen winst betekent voor personen uit zowel EG- als derde landen. 4. 1. 2. De Commissie licht de geografische reikwijdte van het voorstel onvoldoende toe; daarover zou bij inwerkingtre- ding van de regeling verwarring kunnen ontstaan. Er zou namelijk rekening moeten worden gehouden met het specifie- ke karakter van bepaalde gebieden waarop in artikel 299 van het EG-Verdrag wordt gewezen en de verantwoordelijkheid die sommige lidstaten ten aanzien daarvan dragen. Los van de concrete betekening, verzending of kennisgeving, dienen de in dit verband bevoegde organen te worden aangewezen door de nationale autoriteit die de betrokken lidstaat naar buiten toe vertegenwoordigt en daarmee borg staat voor de legitimiteit van genoemde organen. De lidstaten moeten hiervoor wettelij- ke en bestuurlijke kaders tot stand brengen. 4. 2. Voor gevallen waarin het adres van de geadresseerde onbekend is, dient in het voorstel een bepaling te worden opgenomen die de aangezochte lidstaat ertoe verplicht, „zo snel mogelijk en met gebruikmaking van de middelen waarover deze redelijkerwijze beschikt het adres te achterhalen”. 4. 3. Het Comité vindt met het oog op de goede werking van de interne markt dat de verzending tussen de lidstaten van gerechtelijke en buitengerechtelijke stukken in burgerlijke of handelszaken voor betekening of kennisgeving ervan moet worden verbeterd en versneld. Het Comité wijst nogmaals op „het grote belang 4. 3. 1. van laagdrempelige gerechtelijke procedures en rechterlijke uitspraken die snel executeerbaar zijn, en dringt er bij de Commissie op aan, haar voorstellen in die zin te perfectione- ren” (1). Invoering van effectieve procedures vormt een van de hoofdtaken van de lidstaten waar ook op het gebied van burgerlijk procesrecht voor moet worden gezorgd. Daarom moeten stukken rechtstreeks en met gebruikmaking van snelle hulpmiddelen tussen de door de lidstaten aangewezen instanties kunnen worden verzonden. 4. 3. 2. De interne markt is gebaat bij de opheffing van de verplichting, stukken te legaliseren, alsook bij de afschaffing van de fases tussen verzending van een stuk in lidstaat A en betekening of kennisgeving ervan in lidstaat B. 4. 4. In straf- of belastingzaken ingestelde civiele procedures vallen binnen de werkingssfeer van het voorstel en ook is het mogelijk dat documenten nodig zijn die door het bevoegde rechterlijke orgaan niet zonder meer juridisch kunnen worden gekwalificeerd. Daarom verdient het aanbeveling om, ten einde de rechten van betrokkenen te beschermen, een als volgt luidende bepaling in te voegen: „Stukken die niet zonder meer als civiel- of handelsrechte- lijk kunnen worden gekwalificeerd maar wel aanknopings- punten voor een dergelijke kwalificatie bieden, worden door de ontvangende instantie zo flexibel mogelijk ge- kwalificeerd. ” 4. 5. De noodzaak van snelle verzending wettigt het gebruik van ieder middel, mits dit adequaat is en geen afbreuk aan leesbaarheid en betrouwbaarheid van het stuk doet. Voorts moet er een duidelijke regeling komen voor de aansprakelijk- heid van de lidstaat die nalaat om de nodige formaliteiten binnen een redelijke termijn te vervullen. Het Comité zou graag zien dat 4. 5. 1. in het voorstel rekening wordt gehouden met technische innovaties en met de door de verzendende en ontvangende instanties toegestane nieuwe middelen als e-mail, waarbij het evenwicht tussen snelheid en rechtszekerheid dient te worden gehandhaafd. Het heeft er evenwel de schijn van dat artikel 4, lid 5, in dit verband uitsluitend op verzending per post betrekking heeft. Deze bepaling dient dan ook te worden opgerekt. 4. 6. Het procesrechtelijke beginsel van „equality of arms” is erbij gebaat dat de overheid de kosten van betekening en kennisgeving van gerechtelijke stukken op zich neemt. Ook wordt hierdoor de toegang tot de rechter vergemakkelijkt en komt dit de effectiviteit van de rechtsorde ten goede. Het dient vast te staan dat onvermogenden in alle fases van gerechtelijke procedures op gratis rechtsbijstand kunnen rekenen. 4. 6. 1. Is de rekening voor de aanvrager, dan dient deze binnen de grenzen van het redelijke te blijven en een getrouwe afspiegeling van de werkelijke kosten te zijn (2). 4. 7. De door de Commissie op- en bij te stellen „handlei- ding” dient, bijv. via Internet, voor alle economische actoren en rechtzoekenden beschikbaar te zijn, zodat kennis kan worden genomen van alle eisen van de verzendende en de ontvangende instanties. In artikel 15, lid 1, wordt de „belanghebbende. bij 4. 8. een rechtsgeding” genoemd. Deze uitdrukking is in juridisch opzicht onduidelijk, vooral wanneer men beseft dat in deze bepaling partijen een alternatief recht wordt toegekend: zij kunnen de betekening of kennisgeving door andere dan de officiële instanties laten verrichten indien zij denken daarmee aan snelheid te winnen. (1) PB C 407 van 28. 12. 1998, blz. 50. (2) Zie het ESC-advies betreffende het Groenboek over overheidsin- formatie in de informatiemaatschappij, PB C 169 van 16. 6. 1999, blz. 30. C 368/50 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 12. 1999 4. 8. 1. Daarom lijkt het beter om de uitdrukking te beperken tot degenen die overeenkomstig het procesrecht van de aangezochte lidstaat partij bij het geding zijn of tot degenen die, hoewel ze niet bij een administratief of juridisch geding aanwezig zijn geweest, krachtens de betrokken wetgeving het recht hebben om op te treden, zelfs om bezwaar aan te tekenen. 4. 9. De bepalingen van artikel 15, lid 2, en artikel 19, lid 2, wekken verbazing en de waarde ervan is vanuit Europeesrech- telijk oogpunt nagenoeg nihil. Het Comité vindt dat deze bepalingen moeten worden geschrapt ter wille van de unifor- miteit die met het voorstel wordt nagestreefd en de rechtszeker- heid voor betrokkenen en juridische instanties. Krachtens artikel 20, 4. 10. lid 1, heeft de voorgestelde regeling ter zake van onderwerpen die binnen haar werkings- gebied vallen voorrang op de bepalingen van door de lidstaten gesloten overeenkomsten. Deze bepaling strijdt in alle opzich- ten met de jurisprudentie van het Hof van Justitie, en de formulering dient op dusdanige wijze te worden gecorrigeerd dat tot uiting komt dat de richtlijn inderdaad voorrang heeft op overeenkomsten die tussen de lidstaten onderling zijn Brussel, 21 oktober 1999. gesloten, maar overeenkomsten met derde landen onverlet laat (1). Het Comité zou graag zien dat er een gecoördineerd 4. 11. en coherent justitieel systeem komt dat in de gehele Unie geldt. Daarom verzoekt het Commissie, Raad en Europees Parlement: — alle nieuwe bevoegdheden uit hoofde van artikel 65 van het EG-Verdrag te benutten om een adequaat civielrechte- lijk stelsel uit te werken en burgerrechtelijke procedures gemakkelijker op elkaar aan te laten sluiten; — ervoor te zorgen dat zowel de Europese en nationale instellingen als de vertegenwoordigers van de georganiseer- de samenleving kunnen deelnemen aan het opstellen en uitvoeren van de te nemen maatregelen; — te zorgen voor zo goed mogelijke informatieverstrekking aan en bewustmaking van de Europese burgers, alsook rechtshulpinstanties bij alle instellingen in de EU, met name op lokaal en regionaal niveau, op te richten. (1) Hierin ligt namelijk het „vermoeden” betreffende de voorrang van de richtlijn besloten. Artikel 307 van het EG-Verdrag is immers geïnspireerd door artikel 30, lid 4, onder b) van het Verdrag van Wenen van 1969 (gewijzigd in 1986); zie dienaangaande ook de uitspraken van het Hof van Justitie van 2 augustus 1993 (zaak C-158, Levy, I, blz. 4287 (ov. 10 e. v. , blz. 4304), zoals bevestigd in de uitspraak van 28 maart 1995 (zaak C-324/93, Evans Medical, Jur. I, blz. 563 (ov. 25 e. v. , blz. 605 e. v. ). Jur. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a European Parliament and Council Directive amending Council Directive 92/61/EEC relating to the type-approval of two or three-wheel motor vehicles'

eurovoc_concepts:
approval
harmonisation of standards
marketing standard
motor vehicle
technical standard
two-wheeled vehicle

text: 20. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 368/1 II (Preparatory Acts) ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a European Parliament and Council Directive amending Council Directive 92/61/EEC relating to the type-approval of two or three-wheel motor vehicles’ (1999/C 368/01) On 8 October 1999, the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 95 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. Section for the Single Market, Production and Consumption, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 7 October 1999. The rapporteur was Mr Barros Vale. At its 367th plenary session (meeting of 21 October 1999), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 93 votes to three with seven abstentions. 1. Introduction The main aim of the proposal is to update and clarify 1. 1. Directive 92/61/EEC. 1. 2. The proposal is justified by the nature of the amend- ments, which involve more than the simple adaptation of Directive 92/61/EEC to technical progress. 2. 3. The Committee considers that although it is necessary to move towards type-approval systems which make it possible to apply uniform criteria, not all Member States are equipped with the technical and administrative infrastructure needed to implement type-approval procedures that are as detailed and wide-ranging as the ones in the proposal. This means that many producers are obliged to turn to type-approval bodies in third countries, an exercise which is more time-consuming and more costly and involves more work and which also amounts to a distortion of competition. The Commission must therefore urge all Member States to create their own type-approval machinery. 2. General comments 3. Specific comments The proposal stems from the need to clarify some 2. 1. existing requirements, such as the length of validity of national approvals, and to add new requirements, such as the numbering of type-approval certificates and exemptions for end-of-series vehicles and ‘new technologies’. This is in keeping with what has already been done for the rest of the motor vehicles sector. 3. 1. The Committee welcomes the proposal to improve the framework directive governing the type-approval of two or three-wheel motor vehicles. The aim is greater harmonisation of the whole system, which is to be achieved by aligning the requirements that have to be met. A series of amendments to the existing directive and 2. 2. to the documentation for the whole type-approval procedure are therefore proposed. The Committee also welcomes the Commission’s 3. 2. decision to consult various relevant bodies and representatives of the sector when drawing up its proposal. C 368/2 EN Official Journal of the European Communities 20. 12. 1999 3. 3. Bearing in mind the environmental and other advan- tages associated with a new category of pedal-operated vehicles equipped with auxiliary electric motors, the Committee thinks that the last indent of Article 1(1)(a) of the proposal should be replaced by the following: sector (in terms of resources and size), the Committee thinks that notwithstanding the need for harmonisation and clarifi- cation, the directive does not perhaps need to lay down such detailed and stringent requirements and be so inflexible with regard to the substitution of some components. — cycles with pedal assistance which are equipped with an auxiliary electric motor, the output of which is progress- ively reduced as the vehicle speed increases, being cut off altogether at a speed of 35 km/h, and which cannot be propelled solely by means of such motor. Bearing in mind the specific nature and limitations of 3. 4. the sector referred to below, the Committee proposes that the number of vehicles constituting a small series be increased from 200 to 300 so that the sector can develop and adapt to the constant changes on the market. This increase will enable producers to be more active on the market thanks to the greater and more reliable feedback they receive, and will also make the sector more dynamic. The Committee thinks that point (a) in Annex VIII 3. 5. regarding end-of-series vehicles should be reworded so that it is clearer and not open to differing interpretations. 3. 6. Given the specific nature of the sector and the differ- ences, for example, between this sector and the automobile 3. 6. 1. The Committee therefore proposes that a mechanism be studied for assigning responsibility to the producer and/or the person empowered to sign certificates of conformity so that minor alterations to type-approved vehicles may be acceptable without the need to go through a new type-approval procedure. However, these alterations should not affect the safety of the vehicles or its structural parts. 4. Conclusion The Committee once again welcomes the Commission 4. 1. initiative and work on harmonising and standardising Member States’ methods and procedures for the benefit of a true European Union. 4. 2. The Committee also agrees with all the changes and additions made by the Commission proposal. However, the Commission should take account of the suggestions made above and make the necessary adjustments/additions to its document. Brussels, 21 October 1999. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Regolamento (CE) n. 2240/1999 della Commissione, del 21 ottobre 1999, che fissa la restituzione massima all'esportazione di frumento tenero nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
export tax

formats: pdf print

text: 22. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 272/13 REGOLAMENTO (CE) N. 2240/1999 DELLA COMMISSIONE del 21 ottobre 1999 che fissa la restituzione massima all'esportazione di frumento tenero nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1707/1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1253/1999 (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all'esportazione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2513/98 (4), e in parti- colare l'articolo 4, (1) (2) considerando che una gara per la restituzione e/o la tassa all'esportazione di frumento tenero verso qualsiasi paese terzo è stata indetta con il regolamento (CE) n. 1707/1999 della Commissione (5), modificato dal rego- lamento (CE) n. 2011/1999 (6); considerando che, a norma dell'articolo 7 del regola- mento (CE) n. 1501/95, la Commissione può, secondo la procedura di cui all'articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92 decidere, di fissare una restituzione massima all'esportazione, tenendo conto dei criteri precisati all'ar- ticolo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95; che in tal caso sono dichiarati aggiudicatari il concorrente o i concor- renti la cui offerta sia pari o inferiore a detta restituzione massima, nonché il concorrente o i concorrenti la cui offerta verta su una tassa all'esportazione; considerando che l'applicazione degli anzidetti criteri all'attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la restituzione massima all'esportazione al livello di cui all'articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, (3) (4) HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per le offerte comunicate dal 15 al 21 ottobre 1999, nell'am- bito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1707/1999, la frumento tenero è restituzione massima all'esportazione di fissata a 33,43 EUR/t. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 22 ottobre 1999. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 21 ottobre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell'1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 18. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 313 del 21. 11. 1998, pag. 16. (5) GU L 201 del 31. 7. 1999, pag. 55. (6) GU L 248 del 21. 9. 1999, pag. 23


title: Règlement (CE) n° 2278/1999 de la Commission du 21 octobre 1999 portant certaines modalités d'application du règlement (CEE) n° 3528/86 du Conseil relatif à la protection des forêts dans la Communauté contre la pollution atmosphérique

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU financing
action programme
air quality
forest conservation
pollution control measures

text: 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/3 RÈGLEMENT (CE) No 2278/1999 DE LA COMMISSION du 21 octobre 1999 portant certaines modalités d'application du règlement (CEE) no 3528/86 du Conseil relatif à la protection des forêts dans la Communauté contre la pollution atmosphérique LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 3528/86 du Conseil du 17 novembre 1986 relatif à la protection des forêts dans la Communauté contre la pollution atmosphérique (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 307/97 (2), et notamment ses articles 2 et 4, considérant ce qui suit: (1) (2) (3) (4) (5) (6) le règlement (CEE) no 3528/86 prévoit une participation financière de aux mesures que comporte l'action communautaire pour la protection des forêts contre la pollution atmosphérique; la Communauté l'article 12 dudit règlement prévoit que cette participa- tion porte sur l'inventaire périodique des dommages occasionnés aux forêts, notamment par la pollution atmosphérique, le réseau de placettes d'observation pour la surveillance intensive et continue des écosystèmes forestiers, des expériences, des projets pilotes et des démonstrations pour améliorer la protection des forêts contre la pollution atmosphérique; dans un souci d'efficacité, de simplification et de rationa- lisation des procédures aux niveaux national et commu- nautaire, il y a lieu de rassembler, annuellement, au niveau de l'État membre, sous la forme d'un programme national, les diverses actions pour lesquelles un concours financier communautaire est demandé; il y a lieu de déterminer, pour le programme national, les modalités de la présentation de la demande de concours et les éléments qu'il doit comporter afin d'en faciliter l'instruction; il y a lieu de prévoir un système d'avances du concours financier communautaire pour que l'État membre puisse assurer une gestion financière adéquate du programme national; les demandes d'avances et de paiement du solde du programme national présentées par les autorités compé- tentes à la Commission doivent comporter certaines (1) JO L 326 du 21. 11. 1986, p. 2. (2) JO L 51 du 21. 2. 1997, p. 9. données de nature à faciliter l'examen de la régularité des dépenses; la Commission doit être informée que la réalisation des actions se déroule dans les conditions et le délai prévus par la décision octroyant un concours; les États membres doivent prendre les dispositions nécessaires pour assurer un contrôle efficace de la réali- sation des actions du programme national; au titre de l'article 14 du règlement (CEE) no 3528/86 et du règlement (CE, Euratom) no 2988/95 du Conseil du 18 décembre 1995 relatif à la protection des intérêts les États financiers des Communautés européennes (3), membres doivent vérifier la nature effective et régulière de l'opération financée par la Communauté et récupérer les montants perdus à la suite d'irrégularités ou de négli- gences. Ces montants représentent des dépenses non justifiées pour le budget communautaire qui doivent donc être remboursées à la Communauté; si les contrôles de la Commission prévus à l'article 14 du règlement (CEE) no 3528/86 révèlent une irrégularité, l'État membre devrait avoir la possibilité de s'exprimer sur la situation observée. S'il se confirme que l'irrégula- rité a eu lieu et que, par conséquent, les montants concernés représentent des dépenses non justifiées pour le budget communautaire, ils devraient être remboursés à la Communauté; il y a donc lieu d'abroger le règlement (CEE) no 526/87 de la Commission (4), l'article 2 du règlement (CEE) no 1696/87 de la Commission (5), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1398/95 (6), et l'article 2 du (CE) no 1091/94 de la Commission (7), règlement (CE) modifié no 1545/1999 (8); en dernier règlement lieu par le il y a lieu également d'abroger le règlement (CEE) no 1697/87 de la Commission (9). Ce dernier règlement reste toutefois applicable aux paiements des participa- tions financières de la Communauté au titre du règle- le 1er ment novembre 1999; (CEE) no 3528/86 décidées avant les mesures prévues conformes à l'avis du comité permanent forestier, au présent règlement sont (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (3) JO L 312 du 23. 12. 1995, p. 1. (4) JO L 53 du 21. 2. 1987, p. 14. (5) JO L 161 du 22. 6. 1987, p. 1. (6) JO L 139 du 22. 6. 1995, p. 4. (7) JO L 125 du 18. 5. 1994, p. 1. (8) JO L 180 du 15. 7. 1999, p. 9. (9) JO L 161 du 22. 6. 1987, p. 23. L 279/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier comprendre 1. Les mesures prévues aux articles 2 et 4 du règlement (CEE) no 3528/86 sont regroupées au sein de programmes à élaborer chaque année au niveau national. Le programme l'ensemble des demandes de national doit concours faites au titre de ces articles. Il doit contenir les données et pièces indiquées à l'annexe I du présent règlement et porter sur les éléments visés à l'article 2. Chaque année, avant le 1er novembre, l'État membre adresse à la Commission le programme pour l'année suivante, en deux exemplaires. 2. La réalisation du programme national visé au paragraphe 1 du présent article devra être achevée au plus tard trois ans après la date de notification de la décision de la Commission concer- nant son financement, sans possibilité de prolongation. Article 2 Le programme visé à l'article 1er doit comprendre, en outre: — un état descriptif des pièces justificatives que les bénéfi- ciaires doivent fournir; par «pièces justificatives», on entend toutes pièces, établies soit conformément aux dispositions législatives ou réglementaires de l'État membre intéressé, soit conformément aux mesures arrêtées par l'autorité compétente, aptes à prouver que les conditions imposées pour chaque demande individuelle sont remplies. L'état descriptif contient la désignation des pièces justificatives et la mention des dispositions ou mesures la base desquelles elles sont établies, ainsi qu'une brève description du contenu de ces pièces, sur — le modèle des formulaires par lesquels les bénéficiaires soumettent leur demande de paiement. Ces formulaires doivent au moins comprendre un résumé des dépenses effectuées et un tableau comparatif des mesures prévues et réalisées, tant au niveau quantitatif qu'au niveau qualitatif, — une description des méthodes de contrôle et de gestion établies pour assurer la mise en œuvre efficace des actions du programme, en application de l'article 14 du règlement (CEE) no 3528/86. L'État membre communique aussi à la Commission les mises à jour ultérieures de la documentation visée au présent article. Article 3 Conformément 1. no 3528/86, chargée de l'exécution du programme. (CEE) l'État membre désigne l'autorité compétente l'article 13 du règlement à Une deuxième avance de 30 % au maximum peut être 3. demandée par l'autorité compétente lorsque celle-ci fournit la preuve que 60 % de la première avance relative à ce même programme a été utilisée. Le paiement du solde sera effectué après réception et 4. approbation par la Commission du rapport final, d'un état financier définitif et de la demande de paiement finale du programme national. Article 4 L'autorité compétente transmet, chaque semestre, à partir 1. juillet de l'année suivant la date de notification de la du 1er décision de la Commission relative au financement du programme, un relevé des versements effectués aux bénéfi- ciaires, conformément à l'annexe II, accompagné d'un état d'avancement des travaux. 2. Les demandes de paiement d'avances et du solde relatifs au programme national doivent être présentées à la Commis- sion, en deux exemplaires, par l'autorité compétente, conformé- ment à l'annexe III du présent règlement. Article 5 1. Lorsqu'un État membre récupère des montants perdus à la suite d'irrégularités ou de négligences, il les remboursera à la Communauté. Lorsque, dans un délai de quatre ans après le paiement du 2. solde, la Commission constate une irrégularité en rapport avec une opération financée par la Communauté et que le montant concerné n'a pas été remboursé à la Communauté au titre du paragraphe 1, elle présentera la situation à l'État membre concerné et lui donnera la possibilité de la commenter. 3. Lorsque, après analyse de la situation et commentaires éventuels de l'État membre concerné, la Commission constate que l'irrégularité est confirmée, l'État membre remboursera les montants concernés. Article 6 Le règlement (CEE) no 526/87, l'article 2 du règlement (CEE) no 1696/87 et l'article 2 du règlement (CE) no 1091/94 sont abrogés. Article 7 Le règlement (CEE) no 1697/87 est abrogé. Il reste toutefois applicable aux paiements des participations financières de la Communauté au titre du règlement (CEE) no 3528/86 décidées avant le 1er novembre 1999. L'autorité compétente peut demander une avance de 50 % 2. au maximum du concours communautaire du programme national au plus tôt le 1er janvier de l'année suivant la date de notification de la décision de la Commission concer- nant le financement du programme. financier Article 8 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés euro- péennes. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/5 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 21 octobre 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission L 279/6 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 PROTECTION DES FORÊTS DANS LA COMMUNAUTÉ CONTRE LA POLLUTION ATMOSPHÉRIQUE [RÈGLEMENT (CEE) No 3528/86] ANNEXE I Données relatives au programme national de l'année 20. ÉTAT MEMBRE: 1. Description synthétique du programme: contact pour l'autorité compétente (nom, adresse, téléphone, télécopieur, adresse électronique de la personne/l'organisme de contact), date de début et de fin d'exécution du programme, coûts totaux du programme et concours demandé (pourcentage du coût total), ventilation des coûts en fonction des différentes mesures, planning prévisionnel de la réalisation et organisme auquel seront effectués les versements du concours financier de la Communauté au programme national (nom, coordonnées bancaires), la confirmation que les travaux ne commenceront pas avant l'introduction du programme, la confirmation qu'aucune demande faisant partie du programme ne sera soumise à d'autres fonds communautaires, programmation financière du programme national: utiliser les formulaires 1 et 1b. 2. Demandes de concours individuelles relevant de l'article 2 du règlement (CEE) no 3528/86 (surveillance systématique et intensive des écosystèmes forestiers): utiliser les formulaires 2 et 2a et/ou 2b et/ou 2c et/ou 2d. 3. Demandes de concours individuelles relevant de l'article 4 du règlement (CEE) no 3528/86 (expériences, projets pilotes et démonstrations): utiliser les formulaires 3 et 3a. Notes explicatives Les activités expérimentales et de surveillance qui sont soumises à la Commission en vue d'un cofinancement par la Communauté en vertu du règlement (CEE) no 3528/86 sur la protection des forêts dans la Communauté contre la pollution atmosphérique sont regroupées chaque année au sein d'un programme par État membre. Les paiements des contributions financières de la Communauté seront effectués par programme aux autorités compétentes désignées des États membres, qui effectueront alors les remboursements aux agences responsables respectives. Toutes les activités à réaliser en vertu des articles 2 et 4 du règlement (CEE) no 3528/86 et de ses amendements et pour lesquelles un cofinancement communautaire est demandé sont incluses dans le programme comme demandes individuelles. Types d'activités Les programmes couvrent deux types et quatre sous-types d'activités: Type A: La surveillance des écosystèmes forestiers [article 2 du règlement (CEE) no 3528/86] Sous-type A1: Réseau systématique (16 × 16 km) tel que l'observation annuelle de l'état des couronnes, une répétition éventuelle de l'enquête pédologique ou de l'enquête sur la composition chimique des feuilles. Sous-type A2: Réalisation des observations sur les placettes de surveillance intensive. Sous-type A3: Toute action supplémentaire requise pour la surveillance systématique ou intensive (telle que tests de méthodologies, études spéciales, etc. ). Sous-type A4: Propositions pour l'évaluation de l'ensemble des données du réseau systématique ou de la surveillance intensive au niveau européen ou régional (comprenant l'évaluation externe). Type B: Les activités expérimentales [article 4 du règlement (CEE) no 3528/86]. Priorités Les activités sont partagées en trois priorités: Priorité 1: Observations et analyses obligatoires avec la précision exigée (QC/QA). Priorité 2: Priorité 3: Les observations ou analyses importantes qui ne sont pas obligatoires (par exemple l'analyse des paramètres facultatifs). Des efforts supplémentaires et temporaires pour assurer la qualité sont également inclus sous cette catégorie. Toutes les autres activités non spécifiées dans le manuel ou le règlement d'application. Cette catégorie inclut également les observations et analyses effectuées d'une façon différente de celle décrite dans les règlements d'application ou le manuel, ainsi que les activités expérimentales (article 4). Dans les programmes l'aide financière demandée est indiquée séparément pour chacune de ces trois catégories de priorité. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/7 Formulaires Les formulaires suivants doivent être utilisés pour la présentation des programmes: — une fiche synthétique du programme (formulaire 1), — une fiche de planification financière du programme (formulaire 1b), — des fiches d'informations générales (formulaires 2 et 3) — des fiches d'informations spécifiques (formulaires 2a, 2b, 2c, 2d). La fiche synthétique du programme contient l'information administrative sur l'autorité nationale compétente et de l'information synthétique sur les différentes demandes individuelles incluses dans le programme ainsi qu'un calendrier d'exécution. La fiche synthétique du programme porte le sceau de l'autorité nationale compétente et est dûment datée et signée par cette autorité. Le nom du soussigné est indiqué en dessous de sa signature. La fiche de planification financière du programme contient des informations sur l'utilisation prévisionnelle de la contribution financière de la Communauté. Pour chaque demande de concours individuelle, il y a lieu de remplir une fiche d'informations générales (formulaire 2 pour les actions de l'article 2, formulaire 3 pour les actions de l'article 4), contenant des informations générales concernant la demande individuelle et une fiche d'informations spécifiques (formulaires 2a et/ou 2b et/ou 2c et/ou 2d), contenant des informations techniques. Les fiches d'informations générales portent le sceau du demandeur et sont dûment datées et signées par le représentant du demandeur. Le nom du soussigné est indiqué en dessous de sa signature. Formulaire 1: Fiche synthétique du programme contenant l'information administrative sur l'autorité nationale compétente et une information synthétique sur toutes les demandes individuelles incluses dans le programme ainsi qu'un calendrier d'exécution Formulaire 1b: Planning financier du programme national. Formulaire 2: Toutes les demandes concernant les activités de surveillance (article 2): fiche d'informations générales (activités de type A1/A2/A3/A4) Formulaire 2a: Demandes concernant les activités de type A1: fiche d'informations spécifiques pour les activités concernant le réseau systématique (niveau I) Formulaire 2b: Demandes concernant les activités de type A2: fiche d'informations spécifiques pour les observations sur les placettes de surveillance intensive (niveau II) Formulaire 2c: Demandes concernant les activités de type A3: fiche d'informations spécifiques pour les activités concernant les aspects complémentaires relatifs à la surveillance intensive (niveau II) Formulaire 2d: Demandes concernant les activités de type A4: fiche d'informations spécifiques pour les activités d'évaluation de la surveillance intensive (niveau II) Formulaire 3: Toutes les demandes concernant les activités de type expérimental (article 4): fiche d'informations générales (activités de type B) Formulaire 3a: Toutes les demandes concernant les activités de type expérimental (article 4): fiche d'informations spécifiques (résumé technique). L 279/8 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 FORMULAIRE 1 PROGRAMME Synthèse des demandes individuelles Autorité nationale compétente: Année: 20. (État membre) M. /Mme/Mlle: Nom Contact Adresse postale Code postal et localité Téléphone Télécopieur Courrier électronique Organisme auquel seront effectués les versements de l'aide (de la Commission européenne) Nom Adresse postale Code postal et localité Numéro de compte bancaire Éléments du programme présentés en vue d'un cofinancement en vertu du règlement (CEE) no 3528/86 et de ses modifications successives [coûts en. /€ (*)] Demandes individuelles Numéro Type Sous-catégorie A1 A2 A3 A4 Organisme responsable Total des coûts éligibles Aide demandée Priorité 1 Aide demandée Priorité 2 Aide demandée Priorité 3 Aide demandée Total (**) (. /€) (*) (. /€) (*) (. /€) (*) (. /€) (*) (. /€) (*) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Total (*) Coûts à préciser en monnaie locale ou en euros (€). (**) L'aide totale demandée représente au maximum 50 % des coûts totaux éligibles. Il est confirmé par la présente que les travaux ne commenceront pas avant l'introduction et qu'aucune demande faisant partie du programme n'a été ou sera soumise à d'autres fonds communautaires. (date). (signature et cachet) M. /Mme/Mlle. (en capitales) 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/9 Programme national. Année 20. FORMULAIRE 1b Programmation financière du programme national Année n + 1 (1) Année n + 2 Année n + 3 1er semestre 2e semestre 1er semestre 2e semestre 1er semestre 2e semestre Montant de la 1re avance Montant de la 2e avance Paiement du solde (1) On considère que le programme national est présenté au titre de l'année n; la première avance pourrait donc, le cas échéant, être demandée à partir du 1er janvier de l'année n + 1. L 279/10 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 ) 1 e r i a l u m r o f u a e x e n n a ( s é t i v i t c a s e d r e i r d n e l a C. 0 2. 0 2. 0 2. 0 2 D N O S A J J M A M F J D N O S A J J M A M F J D N O S A J J M A M F J D N O S A J J M A M F J D N e l l e u d i v i d n i e d n a m e D e r b m o N 1 2 3 4 5 6 7 8 9 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 1 0 2 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/11 FORMULAIRE 2 DEMANDES INDIVIDUELLES (ARTICLE 2) Demande individuelle (activités du type A) Demande no (*): (*) À compléter par l'autorité nationale compétente Intitulé:. Types d'activités — Maillage systématique (Niveau I) (Type A1) — Suivi (Évaluation — Suivi intensif (Évaluation) (Type A2) — Suivi (Aspects complémentaires) (Type A3) niveau européen) A4) au (Type Demandeur Établissement Contact M. /Mme/Mlle: Adresse postale Code postal et localité Téléphone Télécopieur Courrier électronique Organisme responsable Organisme Contact M. /Mme/Mlle: Adresse postale Code postal et localité Téléphone Télécopieur Courrier électronique Statut juridique L 279/12 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 Informations générales Description générale. Période d'exécution du 1/. /. au 31/. /20. durée. mois Coût total des activités Coûts totaux éligibles Aide demandée (Priorité 1) Aide demandée (Priorité 2) Aide demandée (Priorité 3) Aide totale demandée       en. /euros (*) en. /euros (*) en. /euros (*) en. /euros (*) en. /euros (*) en. /euros (*) Note: L'aide totale demandée représente au maximum 50 % des coûts totaux éligibles. La partie restante des coûts éligibles peut être obtenue de:. pour. /euros (*). pour. /euros (*) (*) Coûts à préciser en monnaie locale ou en euros (€). Organisme auquel seront effectués les versements de l'aide (par l'agent national de l'État membre) Nom Adresse postale Code postal et localité Numéro de compte bancaire. (date). (signature et cachet) M. /Mme/Mlle. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/13 FORMULAIRE 2a MAILLAGE SYSTÉMATIQUE Activités du type A1 Mesure Nombre de points du maillage systématique Coût total (1) Coût total éligible (1) Aide demandée Première priorité (1) Deuxième priorité (1) Troisième priorité (1) Total (1) Installation et maintien de placettes pour le suivi intensif Établissement et réalisation d'un inventaire de l'état des couronnes Établissement et réalisation d'un inventaire de la situation du sol forestier Établissement et réalisation d'une enquête sur la teneur en éléments chimiques des aiguilles et des feuilles. Gestion et évaluation des données Total (1) En monnaie nationale ou en euros (€). L 279/14 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 FORMULAIRE 2b SUIVI INTENSIF Activités du type A2 Mesure Nombre de placettes pour le suivi intensif Coût total (1) Coût total éligible (1) Aide demandée Première priorité (1) Deuxième priorité (1) Troisième priorité (1) Total (1) Installation et maintien de placettes pour le suivi intensif Établissement et réalisation d'un inventaire de l'état des couronnes Établissement et réalisation d'un inventaire de la situation du sol forestier Établissement et réalisation d'une enquête sur la teneur en éléments chimiques des aiguilles et des feuilles Établissement et réalisation des mesures d'accroissement Établissement et réalisation d'une surveillance des dépôts Établissement et réalisation d'une gique surveillance météorolo- Établissement et réalisation de la surveillance de la solution du sol Établissement et réalisation d'enquêtes sur le couvert végétal Utilisation des techniques de photographie aérienne (2) Gestion intégrée des données et évaluation des données. Sous-total et pourcentage % % % % % % Total (1) En monnaie nationale ou en euros (€). (2) Il est fait référence au manuel «Applications de la télédétection à l'observation de l'état sanitaire des forêts», publié par la Commission européenne. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/15 FORMULAIRE 2c SUIVI Activités du type A3 Quelle est l'évaluation impliquée? Et quelle partie de l'évaluation? — Disposition générale de la placette, structure — État des couronnes — Sol, solution du sol — État des feuilles et aiguilles, litière — Croissance des arbres — Dépôts et qualité de l'air ambiant — Météorologie et phénologie — Couvert végétal — Télédétection —. Brève description des activités Objectifs: — Méthodologie — Échantillonnage — Analyse — Calcul — Étalonnage comparatif — Contrôle et évaluation de la qualité — Évaluation Mise en œuvre: Résultats attendus: Contact: Téléphone: Télécopieur: Courrier électronique:. /. / 20. Date de démarrage: Objectif intermédiaire no 1: Objectif intermédiaire no 2: Objectif intermédiaire no 3:. /. / 20. de:. /. / 20. de:. /. / 20. de: Date finale:. /. / 20. L 279/16 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 FORMULAIRE 2d SUIVI Activités du type A4 Besoins en données (*) Région(s) (*) Année(s) (*) Paramètres (*) Source (*) Observations (*) Informations sur les placettes générales État des couronnes Sol des État aiguilles feuilles et Croissance des arbres Dépôts Météorologie Solutions du sol Couvert végétal (*) Les colonnes contiennent les détails des données qui doivent être fournies. Ainsi, lorsque les données relatives au sol sont nécessaires pour la zone/région méditerranéenne, pour l'année 1994/1995, concernant le pH, le Ca et le Mg, elles peuvent être précisées. Lorsque des données qui n'étaient pas destinées au programme de suivi intensif sont utilisées, la source doit en être indiquée (par exemple: EMEP, etc. ). Phases des évaluations envisagées Nombre de placettes pour le suivi intensif Coût total (1) Coût total éligible (1) Aide demandée Première priorité (1) Deuxième priorité (1) Troisième priorité (1) Total (1) 1 2 3 4 5 Total (1) En monnaie nationale ou en euros (€). 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/17 FORMULAIRE 3 ACTIVITÉS PRÉVUES À L'ARTICLE 4 Activités du type B Demande no: (*) (*) à compléter par l'autorité nationale compétente Intitulé:. (en anglais):. Objectif général: — Améliorer la compréhension de la pollution atmosphérique dans les forêts — Améliorer la compréhension des effets de la pollution atmosphérique dans les forêts — Améliorer les méthodes d'observation et de mesure des dommages causés aux forêts — Concevoir des méthodes de conservation et de réhabilitation des forêts affectées — Projets pilotes destinés à la conservation des forêts affectées — Projets intégrés Demandeur Établissement Contact M. /Mme/Mlle: Adresse postale Code postal et localité Téléphone Télécopieur Courrier électronique Organisme responsable Organisme Contact M. /Mme/Mlle: Adresse postale Code postal et localité Téléphone Télécopieur Courrier électronique Statut juridique L 279/18 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 Période d'exécution: du 1 /. /. au 31 /. / 20. durée. mois Coût total Coûts totaux éligibles Aide totale demandée       en. /euros (*) en. /euros (*) en. /euros (*) Note: L'aide totale demandée représente au maximum 50 % des coûts totaux éligibles. La partie restante des coûts éligibles peut être obtenue de:. pour. /euros (*). pour. /euros (*) (*) Coûts à préciser en monnaie locale ou en euros (€). Organisme auquel seront effectués les versements de l'aide (par l'agent national de l'État membre) Nom Adresse postale Code postal et localité Numéro de compte bancaire. (date). (signature et cachet) M. /Mme/Mlle. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/19 FORMULAIRE 3a ACTIVITÉS PRÉVUES À L'ARTICLE 4 Demandes individuelles Nom de l'organisme Nom du demandeur Brève description des activités: Objectifs: Mise en œuvre: Résultats attendus: Contact: Téléphone: Télécopieur: Courrier électronique:. /. / 20. Date de démarrage: Objectif intermédiaire no 1: Objectif intermédiaire no 2: Objectif intermédiaire no 3:. /. / 20. de:. /. / 20. de:. /. / 20. de: Date finale:. /. / 20. L 279/20 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 ANNEXE II Remarques préliminaires Les demandes d'avances, de paiement, les relevés semestriels et les états d'avancement des travaux, ainsi que tous les documents complémentaires doivent être présentés en deux exemplaires à l'adresse suivante: Commission européenne Direction générale de l'agriculture Unité VI/FII. 2 Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles Relevés semestriels des versements Le formulaire à utiliser est repris au tableau 1. État d'avancement des travaux Le formulaire à utiliser est repris au tableau 2. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/21 Tableau 1 Programme national. Année 20. RELEVÉ SEMESTRIEL DES VERSEMENTS RELATIF AU PROGRAMME NATIONAL. DE L'ANNÉE 20. Semestre du 1/. /20. au 1/. /20. (période t) (a) (b) (c) (d) (e) = (c) + (d) Concours total octroyé Avances cumulées reçues de la Commission pour le programme. de l'année 20. Paiements cumulés effectués pour le compte de la Commission aux bénéficiaires jusqu'à la fin de la période t–1 (1) Paiements effectués aux bénéficiaires pour le compte de la Commission durant la période t (2) Paiements cumulés effectués pour le compte de la Commission aux bénéficiaires jusqu'à la fin de la période t (1) Colonne (e) du relevé précédent. (2) Paiement effectué au cours du semestre indiqué en en-tête. Tableau 2 Programme national. Année 20. ÉTAT D'AVANCEMENT DES TRAVAUX Semestre du 1/. /20. au 1/. /20. Numéro de la demande Titre Demandeur Réalisation (1) Taux de réalisation Observations (1) 1: en cours de réalisation; 2: terminé; 3: abandonné. L 279/22 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 Demande de paiement de la première avance pour le programme national. approuvé en 20. au titre des articles 2 et 4 du règlement (CEE) no 3528/86 ANNEXE III Numéro du programme national: Montant de l'avance demandée (1): euros Données bancaires: Nom de la banque: Adresse de l'agence/code: Téléphone/télécopieur, télex, adresse électronique: Numéro de compte: Intitulé du compte: Établi à. , le. Pour l'autorité compétente (signature et cachet) (1) Au maximum 50 % du concours octroyé par la décision de la Commission au programme national. 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/23 Demande de paiement de la deuxième avance pour le programme national. approuvé en 20. au titre des articles 2 et 4 du règlement (CEE) no 3528/86 Numéro du programme national: Montant de l'avance demandée (1): euros Déclaration: L'autorité compétente confirme que: 1) un montant total de. euros (au minimum 60 % du montant de la première avance) a été versé aux bénéficiaires sur base des pièces justificatives visées à l'article 2 du règlement (CE) no. ; 2) les contrôles ont été effectués en conformité avec les méthodes de contrôle communiquées à la Commission. Données bancaires: Nom de la banque: Adresse de l'agence/code: Téléphone/télécopieur, télex, adresse électronique: Numéro de compte: Intitulé du compte: Établi à. , le. Pour l'autorité compétente (signature et cachet) (1) Au maximum 30 % du concours octroyé par la décision de la Commission au programme national. L 279/24 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 10. 1999 Certificat pour le paiement du solde du programme national. de l'année 20. au titre des articles 2 et 4 du règlement (CEE) no 3528/86 Numéro du programme national: Paiements cumulatifs effectués aux bénéficiaires pour le compte de la Commission:. euros Paiements cumulatifs reçus de la Commission:. euros Montant du solde demandé:. euros L'autorité compétente chargée de l'exécution des mesures prises en vertu du règlement (CEE) no 3528/86 relatif à la protection des forêts dans la Communauté contre la pollution atmosphérique, conformément aux dispositions de l'article 13 dudit règlement, certifie que: 1) les pièces justificatives dont il est fait mention dans l'état descriptif transmis à la Commission selon les dispositions de l'article 2 du règlement (CEE) no. ont été contrôlées; 2) 3) 4) 5) 6) les travaux prévus par l'action ont débuté le. sur le site prévu; la réalisation de l'ensemble de l'action est achevée le. ; le montant des coûts effectifs des dépenses éligibles réalisées s'élève à. ; le montant des coûts mentionnés ci-dessus se répartit entre les différents types de mesures tels que précisés dans le tableau 3 ci-joint; il a été constaté sur place par. que les travaux réalisés sont conformes à ceux précisés dans le dossier joint à la demande de concours, base de la décision de la Commission; 7) le montant récupérable de la taxe sur la valeur ajoutée, inclus dans les dépenses déclarées, s'élève à. ; 8) Données bancaires: Nom de la banque: Adresse de l'agence/code: Téléphone/télécopieur, télex, adresse électronique: Numéro de compte: Intitulé du compte: Établi à. , le. Pour l'autorité compétente (signature et cachet) 29. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 279/25 Tableau 3 Répartition des coûts du programme national. Année:. Demande individuelle no Niveau I (€) Article 2 Niveau II (€) Niveau I + II (€) Article 4 (€) Total (€) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Total