title: Europeiska ombudsmannen - Årsrapport för 1998

formats: html pdf print

text: 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/1 I (Meddelanden) EUROPEISKA OMBUDSMANNEN ¯RSRAPPORT F(cid:214)R 1998 (1999/C 300/01) Strasbourg, februari 1999 JOS(cid:201) MAR˝A GIL-ROBLES GIL-DELGADO Ordf(cid:246)rande f(cid:246)r Europaparlamentet rue Wiertz B-1047 Bryssel Herr ordf(cid:246)rande, I enlighet med artikel 138e. 1 i F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen och artikel 3. 8 i Europaparlamentets beslut om f(cid:246)reskrifter och allm(cid:228)nna villkor f(cid:246)r ombudsmannens (cid:228)mbetsut(cid:246)vning (cid:246)verl(cid:228)mnar jag h(cid:228)rmed min rapport f(cid:246)r (cid:229)r 1998. Jacob S(cid:214)DERMAN Europeiska unionens ombudsman C 300/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 INNEH¯LL Sida 1. F(cid:214)RORD. 6 2. KLAGOM¯L TILL OMBUDSMANNEN. 10 2. 1 Den r(cid:228)ttsliga grunden f(cid:246)r ombudsmannens arbete. 10 2. 2 Ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de. 10 2. 2. 1 (cid:148)Administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande(cid:148). 12 2. 2. 2 Regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed. 12 2. 3 Den fria r(cid:246)rligheten och ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de. 13 2. 4 Klagom(cid:229)ls till(cid:229)tlighet. 15 2. 5 Sk(cid:228)l f(cid:246)r unders(cid:246)kningar. 15 2. 6 Granskning av klagom(cid:229)len. 16 2. 7 R(cid:229)d om att kontakta andra instanser samt (cid:246)verf(cid:246)ringar. 16 2. 8 Beslut efter en unders(cid:246)kning av ombudsmannen. 16 2. 9 Klagom(cid:229)l r(cid:246)rande underl(cid:229)tenhet att besvara korrespondens. 17 2. 10 Vissa fr(cid:229)gor r(cid:246)rande tillg(cid:229)ngen till handlingar. 18 2. 10. 1 Klagom(cid:229)l r(cid:246)rande v(cid:228)grad tillg(cid:229)ng till handlingar. 18 2. 10. 2 R(cid:228)ttvist f(cid:246)rfarande vid ombudsmannens unders(cid:246)kningar. 18 2. 10. 3 Ombudsmannens befogenhet att ta del av akter. 19 3. BESLUT EFTER EN UNDERS(cid:214)KNING. 20 3. 1 ˜renden d(cid:228)r inga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llande f(cid:246)relegat. 20 3. 1. 1 Europaparlamentet. 20 Ers(cid:228)ttning f(cid:246)r sjukv(cid:229)rdskostnader. 20 Best(cid:228)mmelser om anslutning till Europaparlamentets pensionsplan. 21 3. 1. 2 Europeiska unionens r(cid:229)d. 24 Granskning f(cid:246)r att kontrollera sk(cid:228)len till v(cid:228)grad tillg(cid:229)ng till handlingar. 24 3. 1. 3 Europeiska kommissionen. 27 Konkurrens: svar p(cid:229) skrivelse (cid:150) ombudsmannens beh(cid:246)righet. 27 Komission(cid:228)rers l(cid:246)ner: beg(cid:228)ran om information. 28 Beskattning av importerade begagnade bilar i Danmark. 29 Anbudsf(cid:246)rfarande f(cid:246)r tillhandah(cid:229)llande av tekniska tj(cid:228)nster till kommissionen. 33 P(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)delser av konkurrensregler. 35 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/3 Urval av s(cid:246)kande till praktikplatser. 40 Bedr(cid:228)geri inom ramen f(cid:246)r Europeiska socialfonden: p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att agera fr(cid:229)n UCLAF:s sida. 41 Anbudsf(cid:246)rfarande. 44 Finansiellt st(cid:246)d till spanska tulltj(cid:228)nstem(cid:228)n efter ikrafttr(cid:228)dandet av den inre marknaden. 45 Tyskt statligt st(cid:246)d till f(cid:246)rnybar energi. 47 Tidsfrist f(cid:246)r att l(cid:228)mna in f(cid:246)rslag i en anbudsinfordran. 49 Skydd mot skogsbr(cid:228)nder: tolkning av f(cid:246)rordning (EEG) nr 3529/86. 50 Indraget ekonomiskt st(cid:246)d till ett projekt. 51 Tull p(cid:229) k(cid:246)tt av hjortdjur. 52 Kommissionens beslut att EG-f(cid:246)rdraget inte inleda (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfarande i enlighet med artikel 169 i. Nationell domstols v(cid:228)gran att beg(cid:228)ra f(cid:246)rhandsavg(cid:246)rande: kommissionens beslut att inte ta upp ett d(cid:228)rmed sammanh(cid:228)ngande klagom(cid:229)l till behandling. 53 54 (cid:214)msesidigt godk(cid:228)nnande av certifikat inom den civila luftfarten. 55 Priset p(cid:229) kommissionens publikationer. 56 Kommissionens forskarstipendium: socialf(cid:246)rs(cid:228)kringsavgifter. 57 Underl(cid:229)tenhet att rekrytera en expert. 58 Reservlistan f(cid:246)r rekrytering. 59 P(cid:229)st(cid:229)dd diskriminering i en anbudsinfordran. 60 Artikel 169: underl(cid:229)tenhet att avge ett motiverat yttrande och uteslutning av klaganden fr(cid:229)n ett m(cid:246)te. 61 (cid:214)verf(cid:246)ring av pensionsr(cid:228)ttigheter. 65 R(cid:229)dets direktiv om paketresor: p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet av kommissionen att handl(cid:228)gga ett klagom(cid:229)l. p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt 65 Rekryteringsf(cid:246)rfaranden: beslut att utse en annan kandidat. 68 P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att f(cid:246)rhindra diskriminering vid tills(cid:228)ttande av offentlig tj(cid:228)nst. 70 3. 1. 4 Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemenskapernas officiella publikationer. 70 Distributionssystem och prispolitik. 70 3. 2 ˜renden som avslutats av andra orsaker. 72 3. 2. 1 Europaparlamentet. 72 Ers(cid:228)ttningssystem f(cid:246)r Europaparlamentets ledam(cid:246)ter. 72 3. 3 ˜renden som l(cid:246)sts av institutionen. 74 3. 3. 1 Europaparlamentet. 74 Rekrytering: negativt utl(cid:229)tande fr(cid:229)n en l(cid:228)karunders(cid:246)kning. 74 Underl(cid:229)tenhet att tillhandah(cid:229)lla kontraktshandlingar p(cid:229) anbudsgivarens spr(cid:229)k. 75 C 300/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 3. 3. 2 Europeiska kommissionen. 76 Statligt st(cid:246)d: kommissionen uppr(cid:228)tth(cid:229)llande av gemenskapsr(cid:228)tten. 76 P(cid:229)st(cid:229)dd brist p(cid:229) information efter telefonsamtal. 78 Sen utbetalning av kommissionens bidrag till ett projekt. Underl(cid:229)tenhet att h(cid:229)lla en klagande underr(cid:228)ttad om utvecklingen av dennes klagom(cid:229)l. 79 80 3. 3. 3 Byr(cid:229)n f(cid:246)r harmonisering av den inre marknaden. 82 Uttagningsprov f(cid:246)r tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda: ingen uttagning av s(cid:246)kande. 82 3. 4 V(cid:228)nskapliga f(cid:246)rlikningar som (cid:229)stadkommits av ombudsmannen. 83 3. 4. 1 Europaparlamentet. 83 Resekostnader f(cid:246)r en parlamentsledamots tj(cid:228)nsteresa. 83 3. 4. 2 Europeiska kommissionen. 85 Tillg(cid:229)ng till kommissionens handlingar. 85 Upphandling av tj(cid:228)nst som ekonomichef under Phare-programmet. 86 Externt kontrakt som inte f(cid:246)rl(cid:228)ngts: P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att meddela i tid. 87 3. 5 ˜renden som avslutats med en kritisk anm(cid:228)rkning fr(cid:229)n ombudsmannen. 89 3. 5. 1 Europaparlamentet. 89 Personal: erk(cid:228)nnande av yrkessjukdom. 89 Uttagningsprov: underl(cid:229)tenhet att l(cid:228)mna exakta upplysningar. 90 3. 5. 2 Europeiska unionens r(cid:229)d. 92 R(cid:229)dets beslut 93/731/EG: inneb(cid:246)rden av (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) och (cid:148)omfattande handlingar(cid:148). 92 R(cid:229)det: allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar. 95 V(cid:228)grad tillg(cid:229)ng till handlingar: felaktigt resonemang. 98 Allm(cid:228)nt uttagningsprov: underl(cid:229)tenhet att informera om m(cid:246)jligheter till (cid:246)verklagande. 100 Tillg(cid:229)ng till handlingar. 103 3. 5. 3 Europeiska kommissionen. 105 Itoiz-dammen: kommissionens of(cid:246)rm(cid:229)ga att motivera sin slutsats att det inte f(cid:246)rekommit n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse. 105 Tvist om ett forskningskontrakt. 109 Konkurrenslagstiftning: p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder och att besvara korrespondens. 114 Erk(cid:228)nnande av examensbevis f(cid:246)r tandl(cid:228)kare fr(cid:229)n tredje land. 117 F(cid:246)rtrolighet i f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan l(cid:228)kare och patient. 120 Sk(cid:228)l f(cid:246)r avslag p(cid:229) en ans(cid:246)kan. 121 Nedsk(cid:228)rning av forskarstipendier. 123 Bidrag till en filmfestival: bristf(cid:228)llig motivering. 126 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/5 (cid:214)msesidigt godk(cid:228)nnande av helikoptercertifikat. 128 Underl(cid:229)tenhet att informera om utfallet av ett klagom(cid:229)l. 130 ˜ndrad rekryteringspolicy. 132 Rekryteringsf(cid:246)rfarande. 134 Otillb(cid:246)rlig f(cid:246)rsening med att svara p(cid:229) brev. 136 3. 5. 4 Europeiska revisionsr(cid:228)tten. 139 Kostnadsers(cid:228)ttning f(cid:246)r deltagare i ett uttagningsprov. 139 3. 6 Rekommendationer fr(cid:229)n ombudsmannen. 141 3. 6. 1 Europeiska unionens r(cid:229)d. 141 En aktuell f(cid:246)rteckning (cid:246)ver (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor. 141 3. 7 Unders(cid:246)kningar p(cid:229) ombudsmannens eget initiativ. 143 3. 7. 1 Europeiska kommissionen. 143 ¯ldersgr(cid:228)nser vid rekrytering. 143 R(cid:228)tt till pension f(cid:246)r kommissionens lokalanst(cid:228)llda. 147 4. F(cid:214)RBINDELSER MED EUROPEISKA UNIONENS (cid:214)VRIGA INSTITUTIONER. 148 4. 1 Europaparlamentet och utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar. 148 4. 2 Europeiska kommissionen. 148 5. F(cid:214)RBINDELSER MED NATIONELLA OMBUDSM˜N OCH LIKNANDE ORGAN. 149 5. 1 Kontaktn(cid:228)tet. 149 5. 2 Samarbete vid handl(cid:228)ggning av klagom(cid:229)l. 149 5. 3 Samarbete med regionala ombudsm(cid:228)n och liknande organ. 150 6. PUBLIC RELATIONS. 150 6. 1 ¯rets h(cid:246)jdpunkter. 150 6. 2 Konferenser och m(cid:246)ten. 151 6. 3 Andra evenemang. 155 6. 4 Mediakontakter. 157 BILAGOR A. Statistik ang(cid:229)ende ombudsmannens arbete f(cid:246)r perioden 1 januari till 31 december 1998. 159 B. Ombudsmannens budget. 163 C. Ombudsmannens personal. 165 C 300/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 1. F(cid:214)RORD F(cid:246)r den enskilda unionsmedborgarens del var inr(cid:228)ttandet av Europeiska unionens ombudsman (cid:228)mbete ett av de viktigaste resultaten av Maastrichtf(cid:246)rdraget. M(cid:246)jligheten att v(cid:228)nda sig till ombudsmannen (cid:228)r en av de r(cid:228)ttigheter som unionsmedborgarna tillf(cid:246)rs(cid:228)kras i gemenskapsr(cid:228)tten. I min f(cid:246)rsta (cid:229)rsrapport (1995) l(cid:228)t jag meddela jag att jag i (cid:229)rsrapporten f(cid:246)r 1998 skulle f(cid:246)resl(cid:229) t(cid:228)nkbara reformer och f(cid:246)r(cid:228)ndringar av ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de, befogenheter och f(cid:246)rfaranden utifr(cid:229)n de erfarenheter som gjorts sedan verksamheten b(cid:246)rjade i september 1998. En stor del av detta f(cid:246)rord (cid:228)gnas d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:229)t att uppfylla denna utf(cid:228)stelse. Syftet (cid:228)r att (cid:246)verv(cid:228)ga vad som (cid:228)nnu (cid:229)terst(cid:229)r att g(cid:246)ra f(cid:246)r att ombudsmannens (cid:228)mbete skall vara till st(cid:246)rsta gagn f(cid:246)r unionsmedborgarna. Jag vill inledningsvis informera l(cid:228)sarna om att denna (cid:229)rsrapport (cid:228)r disponerad p(cid:229) samma s(cid:228)tt som de tv(cid:229) tidigare hel(cid:229)rsrapporterna, de f(cid:246)r 1996 och 1997. En tydlig (cid:228)ndring har dock gjorts n(cid:228)r det g(cid:228)ller urvalet av klagom(cid:229)l som presenteras i rapporten. De tidigare rapporterna inneh(cid:246)ll alla klagom(cid:229)l som avslutats efter en unders(cid:246)kning. F(cid:246)r de f(cid:246)rsta verksamhets(cid:229)ren var detta meningsfullt f(cid:246)r att ge en fullst(cid:228)ndig bild av ombudsmannens arbete. Det (cid:246)kande antalet klagom(cid:229)l g(cid:246)r att det inte l(cid:228)ngre finns sk(cid:228)l att p(cid:229) grund av medborgarnas informationsbehov ta med samtliga, eftersom m(cid:229)nga av klagom(cid:229)len i sj(cid:228)lva verket bara (cid:228)r upprepningar av tidigare och d(cid:228)rf(cid:246)r inte av n(cid:229)got egentligt allm(cid:228)nt intresse. I den h(cid:228)r rapporten har jag d(cid:228)rf(cid:246)r gjort som de nationella ombudsm(cid:228)nnen brukar g(cid:246)ra och bara tagit med ett urval av klagom(cid:229)len f(cid:246)r att rapporten skall vara av rimligt omf(cid:229)ng samt (cid:246)versk(cid:229)dlig och l(cid:228)ttl(cid:228)st. Givetvis har alla klagom(cid:229)l som g(cid:228)ller viktiga principfr(cid:229)gor tagits med, liksom de klagom(cid:229)l som v(cid:228)cker nya fr(cid:229)gor om ombudsmannens befogenheter eller f(cid:246)rfaranden och de som inneh(cid:229)ller resultat av allm(cid:228)nt intresse. F(cid:246)r dem som vill ta del av alla klagom(cid:229)l som avslutats efter en unders(cid:246)kning erbjuder ombuds- mannens hemsida sedan juli 1998 denna information i aktuell och sammanfattad form genom att publi- cera alla beslut p(cid:229) engelska och klagandens spr(cid:229)k. Kopior av besluten tillhandah(cid:229)lles (cid:228)ven fr(cid:229)n ombuds- mannens sekretariat. RESULTAT N(cid:228)r (cid:229)rsrapporten f(cid:246)r 1997 behandlades av Europaparlamentet h(cid:246)jdes vissa kritiska r(cid:246)ster som antydde att ombudsmannen varit framg(cid:229)ngsrik endast i en liten del av fallen. Denna uppfattning grundar sig p(cid:229) en j(cid:228)mf(cid:246)relse av alla ingivna klagom(cid:229)l, (cid:228)ven s(cid:229)dana som faller utanf(cid:246)r ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de. Jag tror inte att ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att bed(cid:246)mma resultatet av ombudsmannens verksamhet (cid:228)r r(cid:228)ttvisande. Det (cid:228)r inte mycket man kan g(cid:246)ra (cid:229)t ett klagom(cid:229)l som faller utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det, annat (cid:228)n att f(cid:246)rs(cid:246)ka ge den klagande r(cid:229)det att v(cid:228)nda sig till eller att h(cid:228)nvisa klagom(cid:229)let till en beh(cid:246)rig instans. I och med detta har vi lyckats i n(cid:228)stan 80 procent av fallen. Under (cid:229)r 1998 behandlade ombudsmannen totalt 1 617 (cid:228)renden. Av dessa hade 1 372 inkommit under (cid:229)r 1998. En unders(cid:246)kning inleddes p(cid:229) eget initiativ under (cid:229)ret och 185 unders(cid:246)kningar avslutades med ett motiverat beslut. 45 procent av dessa (cid:228)renden ledde antingen till att (cid:228)rendet l(cid:246)stes av institutionen, att en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning uppn(cid:229)ddes eller att (cid:228)rendet avslutades med en kritisk anm(cid:228)rkning. ¯r 1997 och 1996 var motsvarande procenttal 40 respektive 35. ¯r 1998 befanns inget administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande f(cid:246)religga i 52 procent av (cid:228)rendena. Det inneb(cid:228)r inte alltid n(cid:229)got negativt f(cid:246)r medborgaren att inget admi- nistrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande p(cid:229)tr(cid:228)ffas. Unders(cid:246)kningsf(cid:246)rfarandet st(cid:228)ller krav p(cid:229) institutionen att f(cid:246)rklara f(cid:246)r klaganden vad den har gjort och varf(cid:246)r. I en del fall blir till och med klaganden (cid:246)vertygad om att institu- tionen har handlat korrekt. Det (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att en ombudsman alltid h(cid:229)ller noga uppsikt (cid:246)ver hur resultatet av verksamheten ter sig ur medborgarens perspektiv. I det avseendet (cid:229)terst(cid:229)r mycket att g(cid:246)ra, men man f(cid:229)r inte gl(cid:246)mma att det har skett en stadig f(cid:246)rb(cid:228)ttring av utfallet i klagom(cid:229)len och en (cid:246)kning av antalet behandlade klagom(cid:229)l. Sik- tet skall under n(cid:228)sta (cid:229)r vara inst(cid:228)llt p(cid:229) att f(cid:246)rkorta tiden f(cid:246)r att behandla ett klagom(cid:229)l. ˜nnu har vi inte 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/7 riktigt lyckats n(cid:229) m(cid:229)let, som (cid:228)r en m(cid:229)nad f(cid:246)r beslut om till(cid:229)tlighet och ett (cid:229)r f(cid:246)r att avsluta ett klagom(cid:229)l efter en unders(cid:246)kning, men under kommande (cid:229)r b(cid:246)r det kunna f(cid:246)rverkligas. Ofta kan positiva resultat uppn(cid:229)s genom unders(cid:246)kningar som ombudsmannen genomf(cid:246)r p(cid:229) eget initiativ. Den dagliga behandlingen av klagom(cid:229)l fr(cid:229)n medborgarna kan rikta ombudsmannens uppm(cid:228)rksamhet p(cid:229) speciella problem eller (cid:229)terkommande fr(cid:229)gor. I s(cid:229)dana sammanhang kan det vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att ombuds- mannen sj(cid:228)lv tar initiativet till unders(cid:246)kningar. I november 1998 inledde jag en unders(cid:246)kning av om det vid de olika gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen fanns n(cid:229)gra regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed n(cid:228)r det g(cid:228)ller tj(cid:228)nstem(cid:228)nnens f(cid:246)rh(cid:229)llningss(cid:228)tt gentemot allm(cid:228)nheten och om dessa i s(cid:229)dana fall var offent- liga. Tanken p(cid:229) s(cid:229)dana regler har haft Europaparlamentets fasta st(cid:246)d. Europaparlamentets ledamot Roy Perry, f(cid:246)r framst(cid:228)llningar gett ut om sin egen verksamhet f(cid:246)redragande av det bet(cid:228)nkande som utskottet 1996(cid:150)1997, efterlyste regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed f(cid:246)r gemenskapens institutioner och organ. Parlamen- tet har betonat (cid:148)vikten av att dessa regler f(cid:246)r den allm(cid:228)nna tillg(cid:228)nglighetens och begriplighetens skull (cid:228)r s(cid:229) enhetliga som m(cid:246)jligt f(cid:246)r alla europeiska institutioner och organ(cid:148). N(cid:228)rmare upplysningar om denna unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ (cid:229)terfinns i kapitel 2 nedan (avdelning 2. 2. 2). Det (cid:228)r min f(cid:246)rhoppning att de skall vara m(cid:246)jligt att redovisa positiva resultat av detta initiativ i en kommande (cid:229)rsrapport. DEN FRIA R(cid:214)RLIGHETEN I det ursprungliga spanska f(cid:246)rslaget om inr(cid:228)ttandet av ett europeiskt ombudsmanna(cid:228)mbete var tanken att ombudsmannen skulle bevaka unionsmedborgarnas r(cid:228)ttigheter enligt gemenskapsr(cid:228)tten p(cid:229) alla niv(cid:229)er inom Europeiska unionen, allts(cid:229) (cid:228)ven p(cid:229) nationell, regional och kommunal niv(cid:229). Det stora antalet klago- m(cid:229)l som faller utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det, fortfarande omkring 70 procent av alla inkomna klagom(cid:229)l, tyder p(cid:229) att medborgarna inte har klart f(cid:246)r sig att Europeiska ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de (cid:228)r begr(cid:228)nsat till enbart gemenskapsinstitutionernas och gemenskapsorganens verksamheter. F(cid:246)rste juridiske handl(cid:228)ggaren i mitt sekretariat, JosØ Mart(cid:237)nez Aragon, har gjort en granskning, som (cid:229)ter- finns i kapitel 2 i denna (cid:229)rsrapport, av de klagom(cid:229)l som faller utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det men som ber(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten. Granskningen visar att m(cid:229)nga av dessa klagom(cid:229)l g(cid:228)ller r(cid:228)tten till fri r(cid:246)rlighet inom unionen. Den fria r(cid:246)rligheten (cid:228)r en av de r(cid:228)ttigheter som garanteras unionsmedborgarna genom artikel 8a i f(cid:246)rdraget. Vore det inte passande om Europeiska unionens ombudsman kunde hj(cid:228)lpa de europeiska med- borgarna att utnyttja denna grundl(cid:228)ggande r(cid:228)ttighet som tillerk(cid:228)nts dem? F(cid:246)r mig ter det sig korrekt att tro p(cid:229) subsidiaritetsprincipen och att st(cid:228)ndigt f(cid:246)rs(cid:246)ka h(cid:228)vda att nationella ombudsm(cid:228)n och liknande organ b(cid:246)r uppmuntras och ges st(cid:246)d att befatta sig med unionsmedborgares kla- gom(cid:229)l n(cid:228)r det g(cid:228)ller gemenskapsr(cid:228)tten. Detta kommer att bli (cid:228)n mer aktuellt n(cid:228)r Amsterdamf(cid:246)rdraget tr(cid:228)- der i kraft och fr(cid:229)gor och visum, asyl och utl(cid:228)nningars r(cid:228)ttigheter, fr(cid:229)gor som ofta (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r klagom(cid:229)l hos ombudsm(cid:228)n och liknande organ p(cid:229) nationell niv(cid:229), kommer att omfattas av gemenskapsr(cid:228)tten. R(cid:228)tten att g(cid:246)ra framst(cid:228)llningar till Europaparlamentet borde ocks(cid:229) g(cid:246)ras mera k(cid:228)nd, s(cid:228)rskilt i principfr(cid:229)gor eller (cid:228)renden av mera politisk betydelse. Eftersom v(cid:229)rt samarbete med nationella och regionala organ har utvecklats s(cid:229) positivt (cid:228)r jag i nul(cid:228)get inte beredd att f(cid:246)resl(cid:229) n(cid:229)gra f(cid:246)r(cid:228)ndringar av ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de s(cid:229) som det fastst(cid:228)llts i f(cid:246)rdraget. Jag (cid:229)tar mig ist(cid:228)llet att g(cid:246)ra fler anstr(cid:228)ngningar vad g(cid:228)ller detta samarbete. Vad som verkligen skulle vara till st(cid:246)d f(cid:246)r den enskilda medborgaren vore att alla de m(cid:246)jligheter till hj(cid:228)lp som gemenskapsr(cid:228)tten erbjuder klart och tydligt angavs i f(cid:246)rdraget, s(cid:229) att unionsmedborgarna blev ordent- ligt informerade om sina r(cid:228)ttigheter i detta avseende. I ett r(cid:228)ttssamh(cid:228)lle utg(cid:246)r domstolarna den stomme som uppr(cid:228)tth(cid:229)ller lagarna. F(cid:246)r n(cid:228)rvarande finns dock ingenting skrivet som upplyser medborgarna om den avg(cid:246)rande roll som de nationella domstolarna spelar n(cid:228)r det g(cid:228)ller att trygga respekten f(cid:246)r gemen- C 300/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 skapsr(cid:228)tten. Vidare borde r(cid:228)tten att klaga hos nationella ombudsm(cid:228)n och att g(cid:246)ra framst(cid:228)llningar till par- lamenten vid konflikter med myndigheterna som r(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten ocks(cid:229) n(cid:228)mnas i f(cid:246)rdraget. Alla medlemsstater b(cid:246)r vara f(cid:246)rpliktigade att se till att deras r(cid:228)ttsv(cid:228)sen inbegriper en effektiv och l(cid:228)mplig icke- judiciell instans till vilken medborgarna kan v(cid:228)nda sig i s(cid:229)dana fall. Jag vill betona att unionsmedborgarnas r(cid:228)tt att klaga hos Europeiska kommissionen (cid:246)ver eventuella (cid:246)ver- tr(cid:228)delser av gemenskapsr(cid:228)tten fr(cid:229)n en medlemsstats sida b(cid:246)r tas med i f(cid:246)rdraget. Detta f(cid:246)refaller vara det enda s(cid:228)ttet att garantera medborgarnas st(cid:228)llning som part vid ett s(cid:229)dant f(cid:246)rfarande och att i framtiden behandla deras klagom(cid:229)l korrekt och med full insyn. BEHOVET AV ˜NDRINGAR I OMBUDSMANNENS STADGA Europaparlamentet har tagit initiativet till en f(cid:246)r(cid:228)ndring av budgetf(cid:246)rordningen i syfte att inr(cid:228)tta en sj(cid:228)lv- st(cid:228)ndig budget f(cid:246)r ombudsmannen. Detta initiativ (cid:228)r v(cid:228)lkommet under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att v(cid:229)rt sekretariat f(cid:229)r tid p(cid:229) sig f(cid:246)r omst(cid:228)llningen s(cid:229) att inte verksamheten blir lidande. Med tanke d(cid:228)rp(cid:229) skulle det vara realis- tiskt att t(cid:228)nka sig en sj(cid:228)lvst(cid:228)ndig budget fr(cid:229)n (cid:229)r 2001. En s(cid:229)dan tidsplan skulle ocks(cid:229) ge den tid som beh(cid:246)vs f(cid:246)r att vidta de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:228)ndringarna av ombudsmannens stadga. En annan fr(cid:229)ga r(cid:246)rande stadgan (cid:228)r av mer saklig betydelse. Den g(cid:228)ller de begr(cid:228)nsningar f(cid:246)r unders(cid:246)k- ningar som anges i artikel 3. 2 enligt vilka tillg(cid:229)ng till en akt kan f(cid:246)rv(cid:228)gras (cid:148)om det finns vederb(cid:246)rligen fullgoda sk(cid:228)l f(cid:246)r sekretess(cid:148) och tj(cid:228)nstem(cid:228)n och andra anst(cid:228)llda vid gemenskapens institutioner och organ som avger vittnesm(cid:229)l p(cid:229) ombudsmannens beg(cid:228)ran (cid:148)skall uttala sig p(cid:229) sin administrations v(cid:228)gnar och enligt instruktioner fr(cid:229)n denna, och skall ha fortsatt tystnadsplikt(cid:148). Jag anser att dessa begr(cid:228)nsningar (cid:228)r on(cid:246)diga och ol(cid:228)mpliga. Hela tanken med ombudsmannens unders(cid:246)k- ningar (cid:228)r att medborgarna skall kunna r(cid:228)kna med att ombudsmannen f(cid:229)r tillg(cid:229)ng till alla fakta och hand- lingar, (cid:228)ven om inte alla uppgifter alltid kan f(cid:246)rmedlas till offentligheten p(cid:229) grund av att de (cid:228)r konfidenti- ella. I varje (cid:228)rende b(cid:246)r medborgarna veta att ombudsmannens unders(cid:246)kningar inte begr(cid:228)nsas av restriktio- ner, utan att han kan granska alla akter han vill se och inh(cid:228)mta alla vittnesm(cid:229)l som beh(cid:246)vs. De begr(cid:228)nsningar som anges f(cid:246)r h(cid:246)rande av vittnen (cid:228)r oacceptabla eftersom de, om de tas bokstavligt, rentav skulle kunna tvinga ett vittne att ljuga (t. ex. f(cid:246)r att d(cid:246)lja ett bedr(cid:228)geri) om hans (cid:246)verordnade hade sagt (cid:229)t honom att g(cid:246)ra det. F(cid:246)r att en unders(cid:246)kning skall kunna bli tillf(cid:246)rlitlig m(cid:229)ste det kr(cid:228)vas av vittnena att de talar sanning och inte undanh(cid:229)ller n(cid:229)gra relevanta fakta. Argumenteringen bakom den nuvarande best(cid:228)mmelsen i stadgan utg(cid:246)r i sj(cid:228)lva verket ett hinder f(cid:246)r korrekt behandling av (cid:228)renden r(cid:246)rande korrup- tion och bedr(cid:228)gerier inom den europeiska administrationen. Om meningen (cid:228)r att ombudsmannens under- s(cid:246)kningar p(cid:229) grundval av klagom(cid:229)l eller egna initiativ skall bidra till att bek(cid:228)mpa t(cid:228)nkbara fall av korrup- tion och bedr(cid:228)geri inom administrationen b(cid:246)r dessa ol(cid:228)mpliga begr(cid:228)nsningar upph(cid:228)vas. I praktiken har ombudsmannen hittills inte f(cid:246)rv(cid:228)grats tillg(cid:229)ng till n(cid:229)gon akt, (cid:228)ven om meningsutbyten och tvistigheter har f(cid:246)rekommit p(cid:229) grund av ovann(cid:228)mnda begr(cid:228)nsning. F(cid:246)rfarandet med vittnesm(cid:229)l har (cid:228)nnu inte varit aktuellt. F(cid:246)r att undanr(cid:246)ja varje tvivelsm(cid:229)l b(cid:246)r det i f(cid:246)rdraget klarg(cid:246)ras att ombudsmannen vid sina unders(cid:246)kningar har full tillg(cid:229)ng till gemenskapsinstitutionernas och -organens akter och handlingar och att tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen m(cid:229)ste l(cid:228)mna fullst(cid:228)ndiga och sanningsenliga vittnesm(cid:229)l till ombudsmannen. Givet- vis skall det krav bibeh(cid:229)llas som finns i artikel 4. 1 i stadgan och som inneb(cid:228)r att ombudsmannen och hans personal inte f(cid:229)r avsl(cid:246)ja inneh(cid:229)llet i handlingarna eller sprida information som de f(cid:229)tt i samband med unders(cid:246)kningen. FRUKTBART SAMARBETE Arbetsordningen f(cid:246)r Europaparlamentet har nyligen setts (cid:246)ver vad g(cid:228)ller ombudsmannen och (cid:228)r nu n(cid:228)stan helt i takt med tiden. Det f(cid:246)refaller emellertid n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att tillfoga en best(cid:228)mmelse om hur parlamentet skall behandla (cid:229)rsrapporten och eventuella s(cid:228)rskilda rapporter fr(cid:229)n ombudsmannen s(cid:229) att huvudansvaret 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/9 f(cid:246)r detta tilldelas ett ansvarigt parlamentsutskott, som vid behov kan beg(cid:228)ra expertutl(cid:229)tanden fr(cid:229)n andra utskott allt efter rapportens inneh(cid:229)ll. Det finns redan ett f(cid:246)rslag till bet(cid:228)nkande om denna sak och sanno- likt kommer saken att vara utklarad innan denna mandatperiod (cid:228)r avslutad, vilket skulle inneb(cid:228)ra att alla n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)rfaranden kommer att vara fastst(cid:228)llda n(cid:228)r det nya parlamentet tar (cid:246)ver under andra halv(cid:229)ret 1999. Det kan t(cid:228)nkas bli diskussion om ytterligare best(cid:228)mmelser r(cid:246)rande samarbetet mellan Europaparlamentet, dess ansvariga utskott och ombudsmannen, men enligt min uppfattning beh(cid:246)vs inte n(cid:229)gra s(cid:229)dana. Den goda samarbetsvilja som hittills har visats har lett till positiva resultat, och alldeles s(cid:228)kert kommer det kon- struktiva och flexibla samarbetet att forts(cid:228)tta och leda till (cid:228)nnu b(cid:228)ttre resultat. En s(cid:229)dan positiv inst(cid:228)llning och atmosf(cid:228)r kan aldrig med framg(cid:229)ng ers(cid:228)ttas ens med de mest detaljerade och sofistikerade best(cid:228)mmel- ser. Avslutningsvis vill jag framf(cid:246)ra mitt tack till gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen f(cid:246)r deras jag s(cid:228)rskilt samarbetsvilliga och konstruktiva inst(cid:228)llning till ombudsmannens verksamhet. D(cid:228)rvid vill n(cid:228)mna Europaparlamentet och dess ansvariga utskott, utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar, f(cid:246)r deras helhj(cid:228)rtade anstr(cid:228)ngningar och aldrig sviktande st(cid:246)d n(cid:228)r det g(cid:228)ller att bef(cid:228)sta Europeiska unionens ombudsmans (cid:228)mbete s(cid:229) att det kan tj(cid:228)na som ett st(cid:246)d f(cid:246)r unionsmedborgarna och p(cid:229) s(cid:229) s(cid:228)tt st(cid:228)rka banden mellan med- borgarna, Europeiska unionen och dess administration. Jacob S(cid:214)DERMAN 31 december 1998 C 300/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 2. KLAGOM¯L TILL OMBUDSMANNEN Europeiska unionens ombudsmans viktigaste uppgift (cid:228)r att ta itu med administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden som r(cid:246)r gemenskaps- institutionerna och gemenskapsorganens verksamheter med undantag av EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten i deras ut(cid:246)vande av sina domstolsfunktioner. Eventuella fall av admi- nistrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden kommer till ombudsmannen k(cid:228)n- nedom i f(cid:246)rsta hand genom klagom(cid:229)l som inges av unions- medborgare. Ombudsmannen har ocks(cid:229) m(cid:246)jlighet att f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar p(cid:229) eget initiativ. Alla unionsmedborgare och medborgare fr(cid:229)n tredje land som bor i en medlemsstat kan inge klagom(cid:229)l till ombudsmannen. F(cid:246)retag, sammanslutningar eller andra organ med s(cid:228)te i unio- nen kan ocks(cid:229) klaga. Klagom(cid:229)len kan inges antingen direkt till ombudsmannen eller genom en ledamot av Europaparlamen- tet. Klagom(cid:229)l till ombudsmannen handl(cid:228)ggs offentligt om inte den klagande beg(cid:228)r konfidentiell behandling. Det (cid:228)r viktigt att ombudsmannen ut(cid:246)var sin verksamhet p(cid:229) ett s(cid:228)tt som medger st(cid:246)rsta m(cid:246)jliga insyn med tanke b(cid:229)de p(cid:229) att medborgarna skall kunna f(cid:246)lja och f(cid:246)rst(cid:229) hans arbete och p(cid:229) att han b(cid:246)r f(cid:246)reg(cid:229) med gott exempel. Under 1998 behandlade ombudsmannen 1 617 (cid:228)renden. 1 372 var nya klagom(cid:229)l som inkommit under 1998. Av dessa hade 1 237 s(cid:228)nts in direkt av enskilda medborgare, 63 kom fr(cid:229)n sammanslutningar och 60 fr(cid:229)n f(cid:246)retag. Nio klagom(cid:229)l f(cid:246)rmed- lades av ledam(cid:246)ter av Europaparlamentet. 244 (cid:228)renden (cid:246)ver- f(cid:246)rdes fr(cid:229)n 1997. Ombudsmannen inledde dessutom en under- s(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ. Som n(cid:228)mndes redan i ombudsmannens rapport f(cid:246)r 1995 har f(cid:246)r framst(cid:228)ll- en (cid:246)verenskommelse tr(cid:228)ffats mellan utskottet ningar och ombudsmannen om (cid:246)msesidig (cid:246)verf(cid:246)ring av klago- m(cid:229)l och framst(cid:228)llningar d(cid:229) s(cid:229) bed(cid:246)ms l(cid:228)mpligt. Med s(cid:246)kande- nas medgivande (cid:246)verf(cid:246)rdes under 1998 tre framst(cid:228)llningar till ombudsmannen f(cid:246)r handl(cid:228)ggning som klagom(cid:229)l. Tio klagom(cid:229)l (cid:246)verf(cid:246)rdes med de klagandes medgivande till Europaparlamen- tet f(cid:246)r handl(cid:228)ggning som framst(cid:228)llningar. Dessutom rekom- menderade ombudsmannen den klagande att l(cid:228)mna in en fram- st(cid:228)llning till Europaparlamentet i 80 fall. (Se bilaga A, Statis- tik). 2. 1 DE R˜TTSLIGA GRUNDEN F(cid:214)R OMBUDSMANNENS ARBETE Ombudsmannens arbete utf(cid:246)rs i enlighet med artikel 138e i F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen, ombudsmannens stadga (1) och de genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelser som ombudsmannen fastst(cid:228)llt i enlighet med artikel 14 i stad- gan. Texten i genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelserna har offentliggjorts p(cid:229) alla de officiella spr(cid:229)ken p(cid:229) ombudsmannens hemsida (http://www. euro-ombudsman. eu. int). Den kan ocks(cid:229) erh(cid:229)llas fr(cid:229)n ombudsmannens sekretariat. Genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelserna behandlar ombudsmannainstitu- tionens interna verksamhet. Eftersom det emellertid r(cid:246)r sig om ett dokument som skall vara begripligt och anv(cid:228)ndbart f(cid:246)r medborgarna inneh(cid:229)ller det (cid:228)ven en del saker som redan st(cid:229)r i ombudsmannens stadga och som r(cid:246)r andra institutioner och organ. Artikel 13 i genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelserna inneh(cid:229)ller de regler som g(cid:228)ller f(cid:246)r offentlig tillg(cid:229)ng till handlingar som finns hos ombudsmannen. (artikel 159(cid:150)161) om parlamentets Europaparlamentets arbetsordning inneh(cid:229)ller ett antal best(cid:228)m- f(cid:246)rh(cid:229)llande till melser ombudsmannen. I juli 1998 antog parlamentet (cid:228)ndringar av artikel 161 som hade f(cid:246)reslagits av dess utskott f(cid:246)r arbetsord- ningen (f(cid:246)redragande Brian Crowley) (2). Ett f(cid:246)rslag till bet(cid:228)n- kande med f(cid:246)rslag till ytterligare en (cid:228)ndring av artikel 161 (cid:228)r under utarbetande av utskottet f(cid:246)r arbetsordningen (f(cid:246)redra- gande Johannes Voggenhuber). Den f(cid:246)reslagna (cid:228)ndringen skall klarg(cid:246)ra att ett och samma utskott (i praktiken utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar) skall ansvara f(cid:246)r behandlingen av ombudsman- nens (cid:229)rsrapport och s(cid:228)rskilda rapporter. 2. 2 OMBUDSMANNENS ˜MBETSOMR¯DE Alla klagom(cid:229)l som inges till ombudsmannen registreras och I den skriftliga bekr(cid:228)ftelsen upplyses mottagandet bekr(cid:228)ftas. klaganden om f(cid:246)rfarandet vid behandlingen av hans eller hen- nes klagom(cid:229)l och namnet p(cid:229) och telefonnumret till den jurist som handl(cid:228)gger (cid:228)rendet. N(cid:228)sta steg utg(cid:246)rs av en unders(cid:246)kning av huruvida klagom(cid:229)let ligger inom ombudsmannens (cid:228)mbets- omr(cid:229)de. Ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de (cid:228)r fastst(cid:228)llt i artikel 138e i EG-f(cid:246)rdraget. Han har befogenhet att fr(cid:229)n varje unionsmedbor- gare och fr(cid:229)n varje fysisk eller juridisk person som (cid:228)r bosatt i eller har sitt s(cid:228)te i en medlemsstat ta emot klagom(cid:229)l om admi- nistrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vid gemenskapens institutioner och organ med undantag av EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten d(cid:229) dessa ut(cid:246)var sina domstolsfunktioner. Ett klagom(cid:229)l faller d(cid:228)rf(cid:246)r utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det om (1) Europaparlamentets beslut 94/262/EKSG, EG, Euratom av den 9 mars 1994 om regler och allm(cid:228)nna villkor f(cid:246)r ombudsmannens (cid:228)mbetsut(cid:246)vning (EGT L 113, 4. 5. 1994, s. 15). (2) A4-0416/97 (EGT C 292, 21. 9. 1998, s. 116). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/11 1. den klagande inte (cid:228)r en person som (cid:228)r ber(cid:228)ttigad att inkomma med klagom(cid:229)l, 2. klagom(cid:229)let inte avser en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan, 3. klagom(cid:229)let avser EG-domstolen eller f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten i deras ut(cid:246)vande av sina domstolsfunktioner, eller 4. om det inte g(cid:228)ller ett eventuellt administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)l- lande. Klaganden framh(cid:246)ll att han inte l(cid:228)ngre hade f(cid:246)rtroende f(cid:246)r centrets personalkommittØ, och han ville d(cid:228)rf(cid:246)r framf(cid:246)r allt f(cid:229) upplysningar av ombudsmannen om hur han r(cid:228)ttsligt skulle g(cid:229) till v(cid:228)ga. Ombudsmannen fann att klagom(cid:229)let f(cid:246)ll utanf(cid:246)r hans (cid:228)mbets- omr(cid:229)de, eftersom det inte avs(cid:229)g n(cid:229)gon gemenskapsinstitution eller n(cid:229)got gemenskapsorgan (artikel 2. 1 i stadgan). CTA inr(cid:228)t- tades inom ramen f(cid:246)r LomØ-konventionen om AVS(cid:150)EG AVS: l(cid:228)nderna i Afrika, V(cid:228)stindien och Stilla havet. Detta (cid:228)r ett inter- nationellt avtal som reglerars av AVS(cid:150)EG:s ambassad(cid:246)rskom- mittØ (se artikel 53 i den fj(cid:228)rde LomØ-konventionen). Ombuds- mannen meddelade D detta. Vem har r(cid:228)tt att klaga? (Klagom(cid:229)l 218/98/OV) I april 1998 ingav F(cid:246)reningen f(cid:246)r personer med fast egendom som f(cid:246)rstatligats, som har sitt s(cid:228)te i Rum(cid:228)nien, ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen. Klagom(cid:229)let g(cid:228)llde en rum(cid:228)nsk lag om (cid:229)terl(cid:228)mnande av fast egendom som hade f(cid:246)rstatligats under den kommunistiska regi- men. Enligt klaganden uppfattning legaliserade denna lag f(cid:246)r- statligandet i stor utstr(cid:228)ckning och stod d(cid:228)rf(cid:246)r i strid b(cid:229)de med den rum(cid:228)nska grundlagen och med Europakonventionen om m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter, vilken ratificerades av Rum(cid:228)nien (cid:229)r 1994. Klaganden ville att ombudsmannen skulle uppmana de rum(cid:228)nska myndigheterna att g(cid:246)ra (cid:228)ndringar i den omstridda lagen f(cid:246)r att ge utrymme f(cid:246)r ett mer omfattande (cid:229)terl(cid:228)mnande av egendom. Ombudsmannen meddelade den f(cid:246)rening som ingett klagom(cid:229)- let att detta f(cid:246)ll utanf(cid:246)r hans (cid:228)mbetsomr(cid:229)de eftersom f(cid:246)r- eningen inte hade sitt s(cid:228)te i n(cid:229)gon medlemsstat inom EU. Eftersom Europar(cid:229)det redan hade antagit en resolution i den fr(cid:229)ga klagom(cid:229)let tog upp, vilket den klagande var medveten om, f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att informera den klagande om m(cid:246)jligheten att ta kontakt med Europakommissionen f(cid:246)r m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter. Anm(cid:228)rkning: I s(cid:229)dana fall d(cid:229) ett klagom(cid:229)l inges av en klagande som inte (cid:228)r ber(cid:228)ttigad att inkomma med klagom(cid:229)l har ombudsmannen m(cid:246)jlighet att behandla saken som en under- s(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ. I just detta fall kunde n(cid:229)gon under- s(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ inte komma i fr(cid:229)ga eftersom det h(cid:228)r inte r(cid:246)rde sig om n(cid:229)got eventuellt administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)l- lande vid n(cid:229)gon av gemenskapens institutioner eller organ. (Klagom(cid:229)l 398/98/HL) Exempel p(cid:229) ett klagom(cid:229)l som inte var riktat mot en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan I februari 1998 klagade D, en tj(cid:228)nsteman vid Technical Centre for Agricultural and Rural Cooperation (CTA), till ombudsman- nen (cid:246)ver att hans anst(cid:228)llningsavtal med centret hade sagts upp. N(cid:228)r ut(cid:246)var EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten (cid:148)sina domstolsfunktioner(cid:148)? Enligt artikel 138e. 1 i EG-f(cid:246)rdraget har ombudsmannen befo- genhet att ta emot klagom(cid:229)l om missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i gemen- skapsinstitutionernas och gemenskapsorganens verksamheter (cid:148)med undantag av EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten d(cid:229) dessa ut(cid:246)var sina domstolsfunktioner(cid:148). I februari 1997 (cid:246)verl(cid:228)mnade ledamoten av Europaparlamentet Hartmut Nassauer till ombudsmannen ett klagom(cid:229)l fr(cid:229)n L vil- ken p(cid:229)stod att det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket registraturen vid EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten hade behandlat hans beg(cid:228)ran om till- g(cid:229)ng till de akter som h(cid:246)rde till f(cid:246)rfaranden som han hade inlett vid domstolarna hade inneburit ett administrativt miss- f(cid:246)rh(cid:229)llande. L h(cid:228)vdade att registraturens verksamhet (cid:228)r av administrativ art och att dess beslut d(cid:228)rf(cid:246)r inte (cid:228)r beslut av domstolarna i deras ut(cid:246)vande av sina domstolsfunktioner. Vidare h(cid:228)vdade han att varje medborgares tillg(cid:229)ng till sina egna akter vid EG-domstolen (cid:228)r en grundl(cid:228)ggande r(cid:228)ttighet som (cid:228)r inskriven i de nationella grundlagarna och Europakonventionen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna, och att bristande respekt f(cid:246)r denna r(cid:228)ttighet utg(cid:246)r en (cid:246)vertr(cid:228)delse av medlemsstaternas nationella grundlagar och i synnerhet av artikel 103 i den tyska grundlagen. Fr(cid:229)gan huruvida ett s(cid:229)dant klagom(cid:229)l ber(cid:246)r EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten i deras ut(cid:246)vande av sina domstolsfunktioner (cid:228)r en fr(cid:229)ga om tolkningen av gemenskapsr(cid:228)tten, och d(cid:228)rvid (cid:228)r EG-domstolen h(cid:246)gsta auktoritet. Som svar p(cid:229) ombudsmannens f(cid:246)rfr(cid:229)gan i detta (cid:228)rende f(cid:246)rkla- rade ordf(cid:246)randena i EG-domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten att domstolarna ut(cid:246)var sina domstolsfunktioner n(cid:228)r de behandlar framst(cid:228)llningar om tillg(cid:229)ng till akter i m(cid:229)len. F(cid:246)ljaktligen kunde ombudsmannen inte forts(cid:228)tta sin unders(cid:246)kning av even- tuella administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i detta (cid:228)rende. Ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. (Klagom(cid:229)l 126/97/VK) C 300/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 2. 2. 1 (cid:148)ADMINISTRATIVT MISSF(cid:214)RH¯LLANDE(cid:148) I ombudsmannens (cid:229)rsrapport f(cid:246)r 1995 ingick en l(cid:229)ngt ifr(cid:229)n utt(cid:246)mmande lista med en del exempel p(cid:229) administrativa miss- f(cid:246)rh(cid:229)llanden. Efter en uppmaning av Europaparlamentet att ge en tydlig definition av begreppet angav ombudsmannen i (cid:229)rs- rapporten f(cid:246)r 1997 f(cid:246)ljande definition: N(cid:228)r det g(cid:228)ller gemenskapens institutioner och organ k(cid:228)nner ombudsmannen bara till det initiativ som tagits av kommissio- nen. I december 1997 skickade kommissionens generalsekrete- rare ett f(cid:246)rsta utkast till en uppf(cid:246)randekodex f(cid:246)r kommissio- nens tj(cid:228)nstem(cid:228)n vid deras kontakter med allm(cid:228)nheten till ombudsmannen. I januari 1998 skickade ombudsmannen sina kommentarer till utkastets inneh(cid:229)ll och form och f(cid:246)rs(cid:229)g kom- missionen med nationella exempel p(cid:229) regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvalt- ningssed. Administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)religger n(cid:228)r ett offentligt organ underl(cid:229)ter att agera i enlighet med en regel eller princip som (cid:228)r bindande f(cid:246)r det. Enligt artikel C i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen har unions- medborgarna r(cid:228)tt att f(cid:246)rv(cid:228)nta sig en konsekvent handl(cid:228)ggning, vilket f(cid:246)ruts(cid:228)tter att godtyckliga skillnader mellan institutio- nerna och organen n(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)rekomsten av regler och all- m(cid:228)nhetens m(cid:246)jligheter att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till dem b(cid:246)r undvikas. Vid behandlingen av (cid:229)rsrapporten f(cid:246)r 1997 ans(cid:229)g Europaparla- mentet att denna definition tillsammans med de ytterligare f(cid:246)r- klaringar som gavs i (cid:229)rsrapporten ger en god f(cid:246)rest(cid:228)llning om vad som ligger inom ombudsmannens ansvarsomr(cid:229)de. Parla- mentet antog i enlighet med Newmans f(cid:246)rslag fr(cid:229)n utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar (1) en resolution i vilken definitionen v(cid:228)l- komnades. F(cid:246)r att kunna till(cid:228)mpa denna definition kr(cid:228)vs det att man kan fastst(cid:228)lla vilka best(cid:228)mmelser och principer som (cid:228)r bindande. Vad som i h(cid:246)g grad skulle bidra till att konkretisera best(cid:228)m- melserna och principerna vore regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed. 2. 2. 2 REGLER F(cid:214)R GOD F(cid:214)RVALTNINGSSED Regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed skulle vara till stor nytta f(cid:246)r de anst(cid:228)llda vid gemenskapens institutioner och organ n(cid:228)r de behandlar framst(cid:228)llningar eller klagom(cid:229)l fr(cid:229)n medborgare. Om i reglerna dessutom (cid:228)r l(cid:228)ttillg(cid:228)ngliga f(cid:246)r allm(cid:228)nheten (t. ex. form av ett beslut som offentligg(cid:246)rs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning) skulle medborgarna f(cid:229) veta sina r(cid:228)ttigheter och vilket bem(cid:246)tande de har r(cid:228)tt att f(cid:246)rv(cid:228)nta sig. Under de senaste (cid:229)ren har det varit en allm(cid:228)n str(cid:228)van b(cid:229)de inom medlemsstaterna och inom internationella organisationer att utforma regler och checklistor f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed. Ombudsmannen syftar t. ex. p(cid:229) OECD-r(cid:229)dets rekommendation av den 23 april 1998 om f(cid:246)rb(cid:228)ttrad etik inom offentliga organ. ¯r 1993 publicerade The International Ombudsman Institute en praktisk checklista f(cid:246)r korrekt f(cid:246)rvaltning. I medlemsstater- nas lagstiftning uppm(cid:228)rksammade ombudsmannen ett nytt franskt lagf(cid:246)rslag om f(cid:246)rb(cid:228)ttring av f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan f(cid:246)rvalt- ningarna och allm(cid:228)nheten (2), en checklista f(cid:246)r administrativ etik som (cid:229)r 1996 utformades av den irl(cid:228)ndske ombudsmannen samt viss f(cid:246)rvaltningslagstiftning (Belgien, Danmark, Finland, Portugal). Ombudsmannen inledde d(cid:228)rf(cid:246)r i november 1998 p(cid:229) eget ini- tiativ en unders(cid:246)kning av om det vid de olika gemenskapsinsti- tutionerna och gemenskapsorganen fanns n(cid:229)gra regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed f(cid:246)r tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen i deras kontakter med all- m(cid:228)nheten, och om de i s(cid:229) fall var offentliga. Han bad de olika institutionerna, organen och decentraliserade enheterna att meddela honom huruvida de redan hade antagit eller var villiga att anta regler f(cid:246)r sina tj(cid:228)nstem(cid:228)n f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed i kontakterna med allm(cid:228)nheten, och om dessa regler var l(cid:228)tt till- g(cid:228)ngliga f(cid:246)r medborgarna. Vad g(cid:228)ller inneh(cid:229)llet i reglerna f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed konsta- terade ombudsmannen att dessa skulle kunna inneh(cid:229)lla allm(cid:228)n- na, principiella regler g(cid:228)llande b(cid:229)de sakf(cid:246)rh(cid:229)llanden och for- mella f(cid:246)rfaranden. Betr(cid:228)ffande materiella principer kan reglerna omfatta t. ex. krav p(cid:229) att (cid:151) g(cid:228)llande r(cid:228)tt och fastst(cid:228)llda best(cid:228)mmelser och f(cid:246)rfaranden skall till(cid:228)mpas (principen om lagenlighet), (cid:151) diskriminering skall undvikas (principen om likabehand- ling), (cid:151) (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtas skall st(cid:229) i rimlig proportion till det efterstr(cid:228)vade syftet (proportionalitetsprincipen), (cid:151) maktmissbruk skall undvikas, (cid:151) objektivitet och opartiskhet skall vara s(cid:228)kerst(cid:228)llda (inbegri- pet f(cid:246)rbyggande av j(cid:228)v), (cid:151) ber(cid:228)ttigade f(cid:246)rv(cid:228)ntningar skall respekteras (r(cid:228)ttss(cid:228)kerhets- principen), (1) A4-0258/98 (EGT C 292, 21. 9. 1998, s. 168). (2) Projet de loi relatif aux droits des citoyens dans leurs relations avec les administrations, AssemblØe Nationale, 1997(cid:150)1998, nr 900. (cid:151) agerandet skall vara konsekvent. (cid:151) ett klanderfritt upptr(cid:228)dande skall iakttas, 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/13 Betr(cid:228)ffande processuella principer kan reglerna omfatta t. ex. krav p(cid:229) att 2. 3 DEN FRIA R(cid:214)RLIGHETEN OCH OMBUDSMANNENS ˜MBETSOMR¯DE (cid:151) brev skall besvaras p(cid:229) medborgarens spr(cid:229)k (jfr artikel 8d i EG-f(cid:246)rdraget i dess lydelse enligt Amsterdamf(cid:246)rdraget), (cid:151) mottagandet skall bekr(cid:228)ftas, med uppgift om handl(cid:228)ggarens namn och telefonnummer om svar ej kan l(cid:228)mnas omg(cid:229)en- de, (cid:151) brev och akter skall vidarebefordras till beh(cid:246)rig enhet, Ombudsmannen har tagit emot ett (cid:246)kat antal klagom(cid:229)l om de sv(cid:229)righeter som m(cid:229)nga medborgare har m(cid:246)tt n(cid:228)r de utnyttjat sin r(cid:228)tt att r(cid:246)ra sig fritt (cid:246)ver unionens inre gr(cid:228)nser. De pro- blem som oftast p(cid:229)talats r(cid:246)r f(cid:246)rekomsten av gr(cid:228)nskontroller, sv(cid:229)righeter att f(cid:229) etablera sig i en annan medlemsstat och d(cid:228)r bedriva ekonomisk verksamhet, problem med att f(cid:229) uppeh(cid:229)lls- tillst(cid:229)nd f(cid:246)r studerande, pension(cid:228)rer och personer utan arbete samt till(cid:228)mpning av rutiner som (cid:228)r diskriminerande p(cid:229) grund av nationalitet. Dessa problem v(cid:229)llar f(cid:246)rvirring och besvikelse bland medborgarna. (cid:151) r(cid:228)tten att h(cid:246)ras och att yttra sig innan beslut fattas skall respekteras (r(cid:228)tten till f(cid:246)rsvar), N(cid:229)gra exempel p(cid:229) klagom(cid:229)l under 1998 avseende den fria r(cid:246)rligheten (cid:151) svar skall l(cid:228)mnas respektive beslut fattas inom rimlig tid (inbegripet beslut som g(cid:229)r den s(cid:246)kande emot), Inresa och vistelse (cid:151) alla relevanta synpunkter skall beaktas och alla irrelevanta skall l(cid:228)mnas utan avseende, K (cid:228)r en tysk medborgare som klagade (cid:246)ver att han inte fick tillr(cid:228)ckligt st(cid:246)d fr(cid:229)n de tyska myndigheterna n(cid:228)r han ville flytta fr(cid:229)n Tyskland till Irland. (cid:151) motivering skall l(cid:228)mnas f(cid:246)r alla beslut (in enskilda (cid:228)ren- den), i synnerhet f(cid:246)r negativa beslut, (Klagom(cid:229)l 295/98/VK) (cid:151) ber(cid:246)rda personer skall meddelas om beslutet, (cid:151) besv(cid:228)rsh(cid:228)nvisning skall l(cid:228)mnas vid alla negativa beslut i enskilda (cid:228)renden, Klaganden uppger att han (cid:228)r en tysk medborgare, bosatt i Frankrike, som inte kan f(cid:229) n(cid:229)got uppeh(cid:229)llstillst(cid:229)nd eftersom de franska myndigheterna h(cid:228)vdar att han inte har styrkt att han verkligen bor i landet. (cid:151) diarier och arkiv skall sk(cid:246)tas p(cid:229) (cid:228)ndam(cid:229)lsenligt s(cid:228)tt. (Klagom(cid:229)l 420/98/ADB) Reglerna kan ocks(cid:229) inneh(cid:229)lla vissa krav p(cid:229) hur det direkta umg(cid:228)nget med medborgarna skall vara utformat, som t. ex. att tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen skall (cid:151) l(cid:228)mna tydliga och begripliga upplysningar och korrekta r(cid:229)d, (cid:151) genomf(cid:246)ra telefonsamtal p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt, (cid:151) upptr(cid:228)da h(cid:246)vligt, (cid:151) be om urs(cid:228)kt f(cid:246)r beg(cid:229)ngna fel och misstag, VR bor i Tyskland och hennes make i Italien. Hon klagar (cid:246)ver att hon, hennes v(cid:228)nner och sl(cid:228)ktingar varje g(cid:229)ng de vill bes(cid:246)ka hennes make m(cid:229)ste anm(cid:228)la detta till polisen. (Klagom(cid:229)l 512/98/ADB) Studier och anst(cid:228)llning FC, som (cid:228)r fransk medborgare, klagade (cid:246)ver att hennes dotter, som bedrev studier i Nederl(cid:228)nderna, utsatts f(cid:246)r diskriminering. I egenskap av utl(cid:228)nning erbj(cid:246)ds hon inte samma f(cid:246)rm(cid:229)ner som nederl(cid:228)ndska studenter, t. ex. fria resor med allm(cid:228)nna f(cid:228)rd- medel, och hon hade placerats i ett speciellt socialf(cid:246)rs(cid:228)krings- program. (cid:151) se till att reglerna kommer till allm(cid:228)nhetens k(cid:228)nnedom (ge- nom att dela ut en broschyr om dem till medborgarna). (Klagom(cid:229)l 869/98/ADB) Denna unders(cid:246)kning p(cid:229) eget gemenskapens institutioner och organ, som skall svar till ombudsmannen f(cid:246)re den 28 februari 1999. initiativ har st(cid:228)llts till 19 av l(cid:228)mna sina Klaganden (cid:228)r en fransk medborgare med beh(cid:246)righet som grundskoll(cid:228)rare i Belgien. Efter att ha flyttat tillbaka till Frank- rike till(cid:228)ts klaganden bara arbeta i tre (cid:229)r vid privata skolor och med ett kontrakt som m(cid:229)ste f(cid:246)rnyas varje (cid:229)r. F(cid:246)r att f(cid:229) tillst(cid:229)nd C 300/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 att arbeta som alla andra franska l(cid:228)rare kr(cid:228)vdes att klaganden avlade ett prov och blev statsanst(cid:228)lld och dessutom gick p(cid:229) en kurs i ett (cid:229)r. Hinder f(cid:246)r ut(cid:246)vandet av personers r(cid:228)tt till fri r(cid:246)rlighet beror lokala f(cid:246)rvaltningar ofta p(cid:229) att nationella, genomf(cid:246)r och till(cid:228)mpar gemenskapsr(cid:228)tten p(cid:229) ett felaktigt s(cid:228)tt. regionala eller (Klagom(cid:229)l 5/98/XD) Klaganden (cid:228)r en nederl(cid:228)ndsk dietist som ville bedriva verksam- het i Frankrike men kunde inte f(cid:229) sitt utbildningsbevis erk(cid:228)nt. franska arbetsministeriet och utbildningsministeriet B(cid:229)de det f(cid:246)rklarade att de inte hade befogenhet att behandla (cid:228)rendet. (Klagom(cid:229)l 121/98/OV) S (cid:228)r utbildad och erfaren sjukgymnast. Hon erbj(cid:246)ds anst(cid:228)llning i F(cid:246)renade kungariket under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att hon kunde f(cid:229) sitt spanska examensbevis erk(cid:228)nt. The Council for Professions Sup- plementary to Medicine i F(cid:246)renade kungariket v(cid:228)grade erk(cid:228)nna hennes utbildningsbevis med h(cid:228)nvisning till att det f(cid:246)religger stora skillnader mellan F(cid:246)renade kungariket och Spanien n(cid:228)r det g(cid:228)ller just detta yrke. (Klagom(cid:229)l 298/98/XD) Beskattning och administrativa formaliteter N(cid:228)r ombudsmannen satte sig in i de problem som dessa klago- m(cid:229)l avsl(cid:246)jar och s(cid:246)kte efter t(cid:228)nkbara l(cid:246)sningar p(cid:229) dem drog han nytta av det arbete som under senare (cid:229)r har utf(cid:246)rts av andra gemenskapsinstitutioner. S(cid:228)rskilt intressanta (cid:228)r de f(cid:246)rslag som framf(cid:246)rts av (cid:148)h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen f(cid:246)r personers fria r(cid:246)rlig- het(cid:148) (1) (cid:150) en expertgrupp som tillsattes av kommissionen i januari 1996 (cid:150) och det bet(cid:228)nkande (cid:246)ver dessa f(cid:246)rslag som Europaparlamentet utarbetat (2). Ombudsmannens erfarenheter ger st(cid:246)d (cid:229)t slutsatser av den art som h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen och par- lamentsbet(cid:228)nkandet har kommit fram till. Ombundsmannen kan inte inleda n(cid:229)gon unders(cid:246)kning av kla- gom(cid:229)l mot medlemsstaternas nationella, regionala eller lokala f(cid:246)rvaltningar eftersom det i artikel 2. 1 i stadgan f(cid:246)reskrivs: (cid:148)Inom ramarna f(cid:246)r [(cid:133)] f(cid:246)rdragen skall ombudsmannen bidra till uppt(cid:228)ckten av fel och f(cid:246)rsummelser i samband med verksamheten inom gemenskapens institutioner och organ [(cid:133)] Handlingar som f(cid:246)retas av n(cid:229)gon annan myndighet eller person kan inte vara f(cid:246)re- m(cid:229)l f(cid:246)r klagan hos ombudsmannen. (cid:148) P (cid:228)r en finsk medborgare som har arbetat i Sverige. Han klagar (cid:246)ver att hans svenska pension beskattas b(cid:229)de i Sverige och Fin- land. I enlighet med denna best(cid:228)mmelse har ombudsmannen tving- ats f(cid:246)rklara att flertalet av de inkomna klagom(cid:229)len avseende inom unionen faller utanf(cid:246)r hans personers (cid:228)mbetsomr(cid:229)de. fria r(cid:246)rlighet (Klagom(cid:229)l 97/98/BB) Klaganden flyttade fr(cid:229)n Tyskland till Nederl(cid:228)nderna. Han p(cid:229)st(cid:229)r att han f(cid:246)r att f(cid:229) sin bil registrerad i Nederl(cid:228)nderna var tvungen att l(cid:228)mna in alla papper som h(cid:246)rde till bilen liksom bilens nummerpl(cid:229)tar till de nederl(cid:228)ndska myndigheterna. Han klarar (cid:246)ver att detta f(cid:246)rfarande tog flera veckor, och att han under den tiden inte kunde anv(cid:228)nda bilen. (Klagom(cid:229)l 291/98/VK) CA (cid:228)r en portugisisk medborgare som har arbetat i Frankrike. Efter att ha blivit frist(cid:228)lld beslutade han att flytta tillbaka till Portugal och uppb(cid:228)ra arbetsl(cid:246)shetsers(cid:228)ttning d(cid:228)r. Han klagade (cid:246)ver de stora sv(cid:229)righeter han haft att f(cid:229) ut de franska hand- lingar som beh(cid:246)vdes. (Klagom(cid:229)l 393/98/ADB) A, som (cid:228)r spansk medborgare, har arbetat i Frankrike och Schweiz. Efter att (cid:229)r 1996 ha blivit frist(cid:228)lld beslutade han att (cid:229)terv(cid:228)nda till Spanien tillsammans med sina f(cid:246)r(cid:228)ldrar. F(cid:246)r att omfattas av socialf(cid:246)rs(cid:228)kringsf(cid:246)rm(cid:229)nerna i Spanien anmodades han uppvisa ett formul(cid:228)r (E 301) som bara den som haft sin senaste anst(cid:228)llning i en medlemsstat i unionen kan f(cid:229). (Klagom(cid:229)l 436/98/ADB) Ombudsmannen har dock i praktiken r(cid:229)tt de klagande att framf(cid:246)ra sina klagom(cid:229)l till n(cid:229)gon annan institution som har m(cid:246)jlighet att behandla fall av underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n medlemssta- ternas sida att f(cid:246)lja gemenskapsr(cid:228)tten. Ibland har klagom(cid:229)let vidarebefordrats direkt till n(cid:229)gon s(cid:229)dan institution, under f(cid:246)r- uts(cid:228)ttning att klaganden f(cid:246)rklarat sig inf(cid:246)rst(cid:229)dd med detta. Beroende p(cid:229) vad klagom(cid:229)let g(cid:228)ller och hur det p(cid:229) b(cid:228)sta s(cid:228)tt kan f(cid:229) en l(cid:246)sning har ombudsmannen (cid:246)verl(cid:228)mnat (cid:228)rendet till andra gemenskapsinstitutioner s(cid:229)som kommissionen, i dess egenskap av (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget, eller Europaparlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar. I vissa fall har (cid:228)rendena (cid:246)verl(cid:228)m- nats till motsvarande organ i medlemsstaterna, t. ex. nationella och regionala ombudsm(cid:228)n. Detta s(cid:228)tt att ta itu med problemen har inte alltid varit helt till- fredsst(cid:228)llande eftersom de vanligtvis kr(cid:228)ver snabba och sam- ordnade insatser b(cid:229)de av gemenskapen och p(cid:229) nationell niv(cid:229). Gemenskapsinstitutionerna saknar i allm(cid:228)nhet b(cid:229)de resurser och m(cid:246)jligheter att ta itu med problem som uppst(cid:229)tt i enstaka fall till f(cid:246)ljd av administrativa beslut, och de nationella orga- (1) Rapport fr(cid:229)n h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen f(cid:246)r personers fria r(cid:246)rlighet, ordf(cid:246)- rande Simone Veil. (cid:214)verl(cid:228)mnad till kommissionen den 18 mars 1997 (C4-181/97). (2) Bet(cid:228)nkande av Schaffner (cid:246)ver rapporten fr(cid:229)n h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen f(cid:246)r personers fria r(cid:246)rlighet, ordf(cid:246)rande Simone Veil. Utskottet f(cid:246)r med- borgerliga fri- och r(cid:228)ttigheter och inrikesfr(cid:229)gor, den 19 mars 1998 (A4-0108/98). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/15 nens m(cid:246)jligheter (cid:228)r vanligen begr(cid:228)nsade n(cid:228)r det g(cid:228)ller sv(cid:229)ra (cid:246)verv(cid:228)ganden av gemenskapsr(cid:228)ttslig art. 3. klagom(cid:229)let skall g(cid:246)ras inom tv(cid:229) (cid:229)r fr(cid:229)n den dag d(cid:229) omst(cid:228)n- digheterna p(cid:229) vilka det grundar sig blev k(cid:228)nda av klagan- den (artikel 2. 4), Det vore (cid:246)nskv(cid:228)rt att nya mekanismer utformades som p(cid:229) ett b(cid:228)ttre s(cid:228)tt kunde hantera dessa problem och som skulle g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r gemenskapen och de nationella organen att i samverkan n(cid:229) snabba l(cid:246)sningar p(cid:229) enskilda problem. I det avseendet delar ombudsmannen den av h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen fram- f(cid:246)rda uppfattningen att (cid:148)en korrekt till(cid:228)mpning av r(cid:228)tten till fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)ruts(cid:228)tter medverkan av alla ber(cid:246)rda instanser(cid:148) (1). Detta inbegriper, vilket ocks(cid:229) framh(cid:229)lls i rapporten, b(cid:229)de Euro- peiska unionens ombudsman och nationella ombudsm(cid:228)n. 4. klagom(cid:229)let m(cid:229)ste ha f(cid:246)reg(cid:229)tts av l(cid:228)mpliga h(cid:228)nv(cid:228)ndelser till de ber(cid:246)rda institutionerna eller organen (artikel 2. 4), 5. vid klagom(cid:229)l som r(cid:246)r arbetsf(cid:246)rh(cid:229)llanden mellan gemenska- pens institutioner och organ och deras tj(cid:228)nstem(cid:228)n och (cid:246)vriga anst(cid:228)llda, alla andra m(cid:246)jligheter att framf(cid:246)ra interna administrativa (cid:246)nskem(cid:229)l och klagom(cid:229)l f(cid:246)rst m(cid:229)ste ha utt(cid:246)mts (artikel 2. 8). Ett n(cid:228)rmare samarbete mellan Europeiska unionens ombuds- man och motsvarande organ i medlemsstaterna, vare sig det (cid:228)r p(cid:229) nationell, regional eller lokal niv(cid:229), skulle underl(cid:228)tta ett (cid:246)kat informationsutbyte betr(cid:228)ffande specialla problem i samband med personers fria r(cid:246)rlighet i Europa och i sista hand utg(cid:246)ra ett effektivare tryck p(cid:229) de ansvariga administrativa myndighe- terna. I detta samarbete skulle (cid:228)ven kommissionen och Europa- parlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar kunna ing(cid:229). Det f(cid:246)refaller ocks(cid:229) vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att n(cid:228)rmare precisera de r(cid:228)ttigheter som gemenskapsr(cid:228)tten ger (cid:150) inte minst vad r(cid:228)tten till fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)r personer egentligen inneb(cid:228)r (cid:150) och vilka medel som st(cid:229)r till buds f(cid:246)r att v(cid:228)rna om dem. Det vore (cid:246)nsk- v(cid:228)rt att varje enskild medborgare p(cid:229) ett enkelt s(cid:228)tt kunde f(cid:229) veta vilka medel som finns f(cid:246)r att tillvarata de r(cid:228)ttigheter man tillerk(cid:228)nts i egenskap av unionsmedborgare. Eventuellt skulle rentav en ny best(cid:228)mmelse i f(cid:246)rdraget kunna komma i fr(cid:229)ga. Ombudsmannen avser att fullf(cid:246)lja sin genomg(cid:229)ng av dessa kla- gom(cid:229)l r(cid:246)rande personers fria r(cid:246)rlighet i unionen och att vak- samt f(cid:246)lja utvecklingen p(cid:229) omr(cid:229)det, f(cid:246)r att l(cid:228)ngre fram presen- tera mera preciserade f(cid:246)rslag. 2. 4 KLAGOM¯LS TILL¯TLIGHET Ett klagom(cid:229)l som faller inom ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de m(cid:229)ste uppfylla ytterligare villkor f(cid:246)r till(cid:229)tlighet innan ombuds- mannen kan inleda en unders(cid:246)kning. De kriterier som anges i stadgan (cid:228)r att Exempel p(cid:229) ett klagom(cid:229)l som (cid:228)r otill(cid:229)tligt p(cid:229) grund av domstolsf(cid:246)rfarande Advokaten S skrev i februari 1998 till ombudsmannen ang(cid:229)- ende r(cid:228)ttsliga f(cid:246)rfaranden som inletts av ett f(cid:246)retag PO som han f(cid:246)retr(cid:228)dde. PO hade i mars 1997 klagat hos kommissionen (cid:246)ver en f(cid:246)reslagen sammanslagning mellan tv(cid:229) andra f(cid:246)retag. Kommissionen v(cid:228)grade att inleda en unders(cid:246)kning av samman- slagningen. PO v(cid:228)ckte talan vid f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten f(cid:246)r att f(cid:229) lagenligheten av denna v(cid:228)gran pr(cid:246)vad. S beg(cid:228)rde att ombudsmannen skulle i) ingripa i f(cid:246)rfarandet vid f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten, ii) unders(cid:246)ka om kommissionen hade handlat korrekt d(cid:229) den v(cid:228)grade att unders(cid:246)ka PO:s klagom(cid:229)l. Betr(cid:228)ffande den f(cid:246)rsta beg(cid:228)ran f(cid:246)reskrivs i artikel 1. 3 i ombudsmannens stadga att: (cid:148)ombudsmannen f(cid:229)r inte ingripa i m(cid:229)l som (cid:228)r anh(cid:228)ngiga vid domstol (cid:133)(cid:148). Betr(cid:228)ffande den andra beg(cid:228)ran f(cid:246)reskrivs i artikel 138e i EG- f(cid:246)rdraget att ombudsmannen kan f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar, (cid:148)dock inte om de p(cid:229)st(cid:229)dda f(cid:246)rh(cid:229)llandena (cid:228)r eller har varit f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r ett domstolsf(cid:246)rfarande(cid:148). Ombudsmannen meddelade d(cid:228)rf(cid:246)r S att han inte kunde ingripa i f(cid:246)rfarandet vid f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten och inte heller f(cid:246)reta n(cid:229)gon unders(cid:246)kning av huruvida kommissionen hade handlat inkor- rekt n(cid:228)r den behandlade PO:s klagom(cid:229)l. 1. det skall framg(cid:229) av klagom(cid:229)let vem som klagar och (cid:246)ver vad (artikel 2. 3 i stadgan), (Klagom(cid:229)l 223/98/IJH) 2. ombudsmannen inte f(cid:229)r ingripa i m(cid:229)l som (cid:228)r anh(cid:228)ngiga vid domstol eller ifr(cid:229)gas(cid:228)tta domstolsavg(cid:246)randen (artikel 1. 3), (1) Rapport fr(cid:229)n h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen f(cid:246)r personers fria r(cid:246)rlighet, s. 80(cid:150)83. Ombudsmannen f(cid:229)r ta upp klagom(cid:229)l som omfattas av hans (cid:228)mbetsomr(cid:229)de och som uppfyller villkoren f(cid:246)r till(cid:229)tlighet. Enligt artikel 138e har han r(cid:228)tt att (cid:148)genomf(cid:246)ra de unders(cid:246)k- ningar som han finner ber(cid:228)ttigade(cid:148). I vissa fall kanske det inte 2. 5 SK˜L F(cid:214)R UNDERS(cid:214)KNINGAR C 300/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 f(cid:246)r ombudsmannen att f(cid:246)religger tillr(cid:228)ckliga sk(cid:228)l inleda en unders(cid:246)kning (cid:228)ven om klagom(cid:229)let tekniskt sett (cid:228)r till(cid:229)tligt. Om ett klagom(cid:229)l redan har behandlats som en framst(cid:228)llning av Europaparlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar anser ombuds- mannen vanligen att det inte finns n(cid:229)got sk(cid:228)l f(cid:246)r honom att inleda en unders(cid:246)kning, s(cid:229)vida inte nya fakta har framkommit. Flertalet fall som ledde till en unders(cid:246)kning var riktade mot kommissionen (75 procent). Eftersom kommissionen (cid:228)r det gemenskapsorgan som fattar de flesta beslut som direkt ber(cid:246)r medborgarna (cid:228)r det helt naturligt att det (cid:228)r den som oftast (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r medborgarnas klagom(cid:229)l. 27 klagom(cid:229)l var riktade mot Europaparlamentet och 7 mot Europeiska unionens r(cid:229)d. Exempel p(cid:229) ett klagom(cid:229)l som inte f(cid:246)ranlett n(cid:229)gon under- s(cid:246)kning Tj(cid:228)nstemannen B vid kommissionen klagade i februari 1998 till ombudsmannen (cid:246)ver att kommissionen inte hade inlett ett (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfarande mot Frankrike som f(cid:246)ljd av hennes kla- gom(cid:229)l i vilket hon hade p(cid:229)st(cid:229)tt att de franska socialf(cid:246)rs(cid:228)krings- myndigheterna hade v(cid:228)grat ers(cid:228)tta kostnaderna f(cid:246)r en tre m(cid:229)naders konvalescens som hennes far hade tillbringat i Belgi- en. Enligt klaganden stod denna v(cid:228)gran i strid med f(cid:246)reskrif- terna i f(cid:246)rordning (EEG) nr 1408/71. Det framgick av de handlingar som klaganden hade l(cid:228)mnat in att kommissionen hade beslutat att skjuta upp unders(cid:246)kningen av B:s klagom(cid:229)l med tanke p(cid:229) att den avvaktade tv(cid:229) domar fr(cid:229)n EG-domstolen (m(cid:229)len C-120/95 och 160/96) som skulle ge svar p(cid:229) fr(cid:229)gan om det f(cid:246)rhandsbesked som f(cid:246)reskrivs i arti- kel 22 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 1408/71, ett svar p(cid:229) vilket (cid:228)ven utg(cid:229)ngen av B:s klagom(cid:229)l berodde. Det framgick av klagom(cid:229)let att kommissionen hade p(cid:229)b(cid:246)rjat granskningen av detta, att den hade beg(cid:228)rt att f(cid:229) information fr(cid:229)n de franska myndigheterna och att den utf(cid:246)rligt hade infor- merat klaganden om de r(cid:228)ttsliga fr(cid:229)gor som v(cid:228)ckts av hennes klagom(cid:229)l. Kommissionen hade beslutat att skjuta upp sin unders(cid:246)kning tills EG-domstolen hade meddelat dom. D(cid:228)rf(cid:246)r beslutade ombudsmannen att det f(cid:246)r honom att unders(cid:246)ka klagom(cid:229)let, vilket meddelade B. inte fanns n(cid:229)got sk(cid:228)l (Klagom(cid:229)l 283/98/OV) 2. 6 GRANSKNING AV KLAGOM¯LEN Av de 3 693 klagom(cid:229)l som registrerats sedan ombudsmannens verksamhet b(cid:246)rjade kom 15 procent fr(cid:229)n Frankrike, 13 pro- cent fr(cid:229)n Tyskland, 14 procent fr(cid:229)n Spanien, 11 procent fr(cid:229)n F(cid:246)renade kungariket och 12 procent fr(cid:229)n Italien. (En fullst(cid:228)ndig f(cid:246)rteckning (cid:246)ver klagom(cid:229)lens geografiska ursprung redovisas i bilaga A, Statistik. ) F(cid:246)rfarandet med granskning av klagom(cid:229)len f(cid:246)r att fastst(cid:228)lla om de ligger inom ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de, uppfyller vill- koren f(cid:246)r till(cid:229)tlighet och kan grunda en unders(cid:246)kning genom- f(cid:246)rdes under 1998 i 93 procent av fallen. 31 procent av de granskade klagom(cid:229)len befanns ligga inom ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de. Av dessa uppfyllde 212 fall villkoren f(cid:246)r till(cid:229)t- lighet, men i 42 av fallen f(cid:246)ref(cid:246)ll det saknas grund f(cid:246)r en unders(cid:246)kning. Unders(cid:246)kningar inleddes allts(cid:229) i 170 fall. De vanligaste typerna av p(cid:229)st(cid:229)tt administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande var brist p(cid:229) insyn (69 fall), diskriminering (21 fall), bristf(cid:228)lligt f(cid:246)rfarande eller underl(cid:229)tenhet att respektera r(cid:228)tten till f(cid:246)rsvar (25 fall), or(cid:228)ttvisa eller maktmissbruk (29 fall), f(cid:246)rsening som kunnat undvikas (17 fall), f(cid:246)rsummelse (38 fall), underl(cid:229)tenhet att uppfylla en skyldighet, dvs. underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n kommissio- nens sida att fullg(cid:246)ra sin uppgift som (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget gentemot medlemsstaterna (11 fall) samt felaktig r(cid:228)ttstill(cid:228)mp- ning (7 fall). 2. 7 R¯D OM ATT KONTAKTA ANDRA INSTANSER SAMT (cid:214)VERF(cid:214)RINGAR Om ett klagom(cid:229)l inte ligger inom (cid:228)mbetsomr(cid:229)det eller om det inte (cid:228)r till(cid:229)tligt f(cid:246)rs(cid:246)ker ombudsmannen alltid ge den klagande r(cid:229)d om vart denne kan v(cid:228)nda sig f(cid:246)r att f(cid:229) hj(cid:228)lp av en annan instans. Om m(cid:246)jligt (cid:246)verf(cid:246)r ombudsmannen sj(cid:228)lv, med den klagandes till(cid:229)telse, klagom(cid:229)let direkt till n(cid:229)gon beh(cid:246)rig annan instans (cid:150) under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att det f(cid:246)refaller finnas grund f(cid:246)r klagom(cid:229)let. Under 1998 gavs r(cid:229)d i 600 fall, varav de flesta r(cid:246)rde fr(cid:229)gor om gemenskapsr(cid:228)tten. I 259 fall r(cid:229)ddes den klagande att inge sitt klagom(cid:229)l till en nationell eller regional ombudsman eller ett liknande organ. Med den klagandes medgivande (cid:246)verl(cid:228)m- nades 7 klagom(cid:229)l direkt till en nationell ombudsman. 80 kla- gande tillr(cid:229)ddes att inge en framst(cid:228)llning till Europaparlamentet och ytterligare 10 (cid:246)verl(cid:228)mnades med klagandenas medgivande till Europaparlamentet f(cid:246)r behandling som framst(cid:228)llningar. I 154 fall blev r(cid:229)det att ta kontakt med kommissionen. D(cid:228)ribland ing(cid:229)r ett antal fall d(cid:228)r ett klagom(cid:229)l mot kommissio- nen f(cid:246)rklarats otill(cid:229)tligt p(cid:229) grund av att man inte f(cid:246)rst hade v(cid:228)nt sig direkt till kommissionen p(cid:229) administrativ v(cid:228)g, vilket hade varit det korrekta s(cid:228)ttet. I 107 fall tillr(cid:229)ddes klaganden att ta kontakt med andra organ. 2. 8 BESLUT EFTER EN UNDERS(cid:214)KNING AV OMBUDSMANNEN N(cid:228)r ombudsmannen beslutar sig f(cid:246)r att inleda en unders(cid:246)kning av ett klagom(cid:229)l b(cid:246)rjar han med att skicka klagom(cid:229)let med alla eventuella bilagor f(cid:246)r yttrande till den gemenskapsinstitution eller det gemenskapsorgan som ber(cid:246)rs. N(cid:228)r han har f(cid:229)tt yttran- det skickar han det till klaganden f(cid:246)r kommentarer. Som fram- g(cid:229)r av avsnitt 2. 10 nedan kan ombudsmannen inte ta n(cid:229)gon 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/17 h(cid:228)nsyn till upplysningar som l(cid:228)mnas av endera parten utan att den andra parten har beretts tillf(cid:228)lle att kommentera dem. I en del fall vidtar institutionen eller organet sj(cid:228)lv (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att l(cid:246)sa problemet till den klagandes bel(cid:229)tenhet. Om det av ytt- randet och kommentarerna framg(cid:229)r att s(cid:229) blivit fallet avslutas (cid:228)rendet som ett (cid:148)fall som l(cid:246)sts av institutionen(cid:148). I vissa andra fall drar klaganden tillbaka sitt klagom(cid:229)l och (cid:228)rendet avslutas av den anledningen. Om klagom(cid:229)let varken l(cid:246)ses av institutionen eller dras tillbaka av klaganden forts(cid:228)tter ombudsmannen sina unders(cid:246)kningar. Om det vid unders(cid:246)kningarna inte p(cid:229)tr(cid:228)ffas n(cid:229)got administra- tivt missf(cid:246)rh(cid:229)llande meddelas klaganden och institutionen eller organet om detta och (cid:228)rendet avslutas. Om ombudsmannen vid sina unders(cid:246)kningar p(cid:229)tr(cid:228)ffar n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande f(cid:246)rs(cid:246)ker han om m(cid:246)jligt (cid:229)stad- komma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning som avhj(cid:228)lper detta p(cid:229) ett f(cid:246)r den klagande tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt. Vid ett m(cid:246)te i Strasbourg den 21 oktober 1997 enades ombudsmannen och kommissio- nens generalsekreterare Carlo Trojan om att ett informellt m(cid:246)te i vissa fall d(cid:228)r kommissionen var ber(cid:246)rd kunde vara ett l(cid:228)mp- ligt s(cid:228)tt att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. Under (cid:229)r 1998 (cid:228)gde ett s(cid:229)dant m(cid:246)te rum och det ledde till en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. Om en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning inte (cid:228)r m(cid:246)jlig att (cid:229)stadkomma eller om f(cid:246)rs(cid:246)ken att (cid:229)stadkomma en s(cid:229)dan misslyckas avslutas (cid:228)rendet antingen med en kritisk anm(cid:228)rkning fr(cid:229)n ombudsman- fr(cid:229)ga eller genom att nen mot institutionen eller organet i ombudsmannen formellt fastsl(cid:229)r det administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)l- landet och fattar beslut med f(cid:246)rslag till rekommendationer. En kritisk anm(cid:228)rkning anses tillr(cid:228)cklig i s(cid:229)dana fall d(cid:228)r det administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llandet inte tycks ha n(cid:229)gra allm(cid:228)nna (cid:229)terverkningar och d(cid:228)r inga fortsatta (cid:229)tg(cid:228)rder fr(cid:229)n ombuds- mannens sida f(cid:246)refaller n(cid:246)dv(cid:228)ndiga. I s(cid:229)dana (cid:228)renden d(cid:228)r det f(cid:246)refaller n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att ombudsman- nen vidtar fortsatta (cid:229)tg(cid:228)rder (dvs. vid allvarligare administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden eller i fall med allm(cid:228)nna (cid:229)terverkningar) fattar ombudsmannen ett beslut med f(cid:246)rslag till rekommendationer till institutionen eller organet i fr(cid:229)ga. I enlighet med artikel 3. 6 i ombudsmannens stadga skall d(cid:229) institutionen eller organet inom tre m(cid:229)nader s(cid:228)nda ett detaljerat yttrande till ombudsman- nen. Det detaljerade yttrandet kan best(cid:229) i att man godtar ombudsmannens beslut och redog(cid:246)r f(cid:246)r vilka (cid:229)tg(cid:228)rder man vidtagit f(cid:246)r att f(cid:246)lja rekommendationerna. Om en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan underl(cid:229)ter att p(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt besvara ett f(cid:246)rslag till rekommendation f(cid:246)reskrivs i artikel 3. 7 att ombudsmannen skall s(cid:228)nda en rapport till Europaparlamentet och till institutio- nen eller organet i fr(cid:229)ga. Rapporten f(cid:229)r inneh(cid:229)lla rekommenda- tioner. Denna m(cid:246)jlighet som ombudsmannen har att l(cid:228)mna en s(cid:229)dan s(cid:228)rskild rapport till parlamentet (cid:228)r av oskattbart v(cid:228)rde f(cid:246)r hans arbete. Vissa nationella ombudsm(cid:228)n har f(cid:229)tt k(cid:228)mpa l(cid:228)nge f(cid:246)r att f(cid:229) motsvarande m(cid:246)jligheter. D(cid:228)rf(cid:246)r b(cid:246)r s(cid:228)rskilda rapporter inte l(cid:228)mnas alltf(cid:246)r ofta utan bara i samband med vik- tiga angel(cid:228)genheter d(cid:228)r parlamentet kan ingripa f(cid:246)r att st(cid:246)dja ombudsmannen i enlighet med hans stadga. Ombudsmannens f(cid:246)rsta s(cid:228)rskilda rapport, som l(cid:228)mnades den 15 december 1997, avs(cid:229)g ombudsmannens unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ av allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar. Rapporten behandlades vid parlamentets plenarsession i juli 1998 med utg(cid:229)ngspunkt fr(cid:229)n ett bet(cid:228)nkande fr(cid:229)n utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)ll- ningar (f(cid:246)redragande Astrid Thors) (1). Under (cid:229)r 1998 inledde ombudsmannen 171 unders(cid:246)kningar varav 170 i anslutning till klagom(cid:229)l och ett p(cid:229) eget initiativ. 51 (cid:228)renden l(cid:246)stes av institutionerna eller organen sj(cid:228)lva. (Som framg(cid:229)r av avsnitt 2. 9 nedan har under 1998 vissa (cid:228)renden som tidigare klassificerats p(cid:229) annat s(cid:228)tt nu h(cid:228)nf(cid:246)rts till denna kategori. ) I 96 av (cid:228)rendena fann ombudsmannen inte n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande vid sin unders(cid:246)kning. En kritisk anm(cid:228)rkning riktades till institutionen i 29 fall. I fyra fall (cid:229)stadkoms en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. F(cid:246)rslag till rekommen- dation l(cid:228)mnades till ber(cid:246)rda institutioner och organ i ett fall. (F(cid:246)r n(cid:228)rmare uppgifter, se bilaga A, Statistik. ) 2. 9 KLAGOM¯L R(cid:214)RANDE UNDERL¯TENHET ATT BESVARA KORRESPONDENS En vanlig typ av klagom(cid:229)l (cid:228)r den som r(cid:246)r underl(cid:229)tenhet att besvara korrespondens. Redan kort efter det att ombudsman- nen hade b(cid:246)rjat sin verksamhet stod det klart att ett telefon- samtal fr(cid:229)n ombudsmannens sekretariat till den ansvariga enhe- ten ofta ledde till att medborgaren omg(cid:229)ende fick ett svar. I s(cid:229)dana fall forts(cid:228)tta unders(cid:246)kningen. ingen anledning att finns det normalt Tidigare brukade ombudsmannen, n(cid:228)r hans ingripande p(cid:229) detta s(cid:228)tt ledde till att korrespondensen besvarades, meddela klagan- den att det inte l(cid:228)ngre fanns n(cid:229)gon anledning att i enlighet med artikel 138e i EG-f(cid:246)rdraget (se avsnitt 2. 5 ovan) inleda en unders(cid:246)kning av klagom(cid:229)let. S(cid:229)dana h(cid:228)nf(cid:246)rdes i statistiken till (cid:229)rsrapporterna f(cid:246)r b(cid:229)de 1996 och 1997 till kategorin (cid:148)ingen I mars 1998 (cid:228)ndrades denna anledning till unders(cid:246)kning(cid:148). rutin efter en f(cid:246)rfr(cid:229)gan av Edward Newman (f(cid:246)redragande av bet(cid:228)nkandet (cid:246)ver (cid:229)rsrapporten f(cid:246)r 1997 fr(cid:229)n utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar) om vilka (cid:228)renden som klassificerades som (cid:148)ingen anledning till unders(cid:246)kning(cid:148). Man kom fram till att s(cid:229)dana (cid:228)renden i framtiden skulle klassificeras som (cid:148)l(cid:246)sta av institutionen(cid:148). Under (cid:229)r 1998 f(cid:246)rekom 32 (cid:228)renden av s(cid:229)dant slag. (1) A4-0265/98 (EGT C 292, 21. 9. 1998, s. 170). C 300/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Klagom(cid:229)l r(cid:246)rande obesvarad korrespondens: exempel p(cid:229) (cid:228)renden som l(cid:246)sts av institutionen kan uppst(cid:229) och hur de skall behandlas i enlighet med f(cid:246)rdraget och ombudsmannens stadga. B klagade den 3 mars 1998 till ombudsmannen (cid:246)ver att kom- missionen underl(cid:229)tit att besvara hans brev av den 2 december 1996 i vilket han bad om information om inf(cid:246)randet av euron. Ombudsmannen kontaktade det ansvariga enheten vid kom- missionen och beg(cid:228)rde att man skulle svara klaganden och l(cid:228)mna honom de upplysningar han hade beg(cid:228)rt. Efter detta ingripande svarade kommissionen klaganden den 18 mars 1998. Eftersom saken d(cid:228)rmed f(cid:246)ref(cid:246)ll utklarad avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. (Klagom(cid:229)l 269/98/ADB) I juni 1998 framf(cid:246)rde V klagom(cid:229)l (cid:229) l(cid:228)nsr(cid:228)tten i Uusimaas v(cid:228)g- nar (cid:246)ver att Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemenskapernas officiella publikationer (EUR-OP) hade underl(cid:229)tit att besvara tv(cid:229) brev. Domstolen hade skrivit till EUR-OP p(cid:229) finska den 10 juni 1996 med en f(cid:246)rfr(cid:229)gan om varf(cid:246)r den inte hade f(cid:229)tt 1994 (cid:229)rs specialutg(cid:229)va av Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Ett p(cid:229)minnelsebrev p(cid:229) engelska skickades den 14 april 1997. N(cid:229)got svar erh(cid:246)lls inte p(cid:229) n(cid:229)got av breven. Ombudsmannen tog telefonkontakt med EUR-OP och beg(cid:228)rde att svar skulle l(cid:228)mnas till l(cid:228)nsr(cid:228)tten i Uusimaa. Efter detta ingri- pande tog EUR-OP kontakt med l(cid:228)nsr(cid:228)tten och skickade de delar av EGT som fattades p(cid:229) finska och svenska till l(cid:228)nsr(cid:228)tten. Eftersom saken d(cid:228)rmed f(cid:246)ref(cid:246)ll utklarad avslutade ombuds- mannen (cid:228)rendet. (Klagom(cid:229)l 615/98/BB) ta ansvaret Naturligtvis kan inte alla klagom(cid:229)l om obesvarad korrespon- dens klaras upp p(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt genom ett enkelt telefonsamtal. Om den ansvariga enheten vid den ber(cid:246)rda insti- tutionen inte kan hitta korrespondensen eller om ingen (cid:228)r villig att f(cid:246)r att (cid:229)stadkomma ett snabbt svar skriver ombudsmannen till chefen f(cid:246)r den ber(cid:246)rda institutionen och beg(cid:228)r ett yttrande (cid:246)ver klagom(cid:229)let. Denna (cid:229)tg(cid:228)rd vidtar ombudsmannen ocks(cid:229) om det finns sk(cid:228)l att anta att orsaken till den ursprungliga underl(cid:229)tenheten att svara var n(cid:229)gonting annat (cid:228)n ett enstaka administrativt f(cid:246)rbiseende eller om klagom(cid:229)lets k(cid:228)rnpunkt (cid:228)r en anklagelse om obefogat dr(cid:246)jsm(cid:229)l med besva- randet. 2. 10. 1 KLAGOM¯L R(cid:214)RANDE V˜GRAD TILLG¯NG TILL HANDLINGAR Flertalet av gemenskapens institutioner och organ har regler om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till deras handlingar. ¯r 1993 antog kommissionen och r(cid:229)det en gemensam uppf(cid:246)randekodex n(cid:228)r det g(cid:228)ller tillg(cid:229)ngen till handlingar. De b(cid:229)da institutionerna antog genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelser till kodexen i tv(cid:229) separata beslut (1). Enligt en unders(cid:246)kning som ombudsmannen gjorde p(cid:229) eget initiativ (cid:229)r 1996 har (cid:228)ven andra gemenskapsinstitutio- ner och gemenskapsorgan antagit regler om allm(cid:228)nhetens till- g(cid:229)ng till handlingar. Dessa regler liknar i allt v(cid:228)sentligt r(cid:229)dets och kommissionens regler. Om en beg(cid:228)ran om tillg(cid:229)ng till handlingar avsl(cid:229)s ger r(cid:229)dets och kommissionens regler medborgaren r(cid:228)tt att l(cid:228)mna in en bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan. Den medborgare som f(cid:229)r (cid:228)ven sin bekr(cid:228)f- tande ans(cid:246)kan avslagen har m(cid:246)jlighet att antingen klaga hos ombudsmannen eller att v(cid:228)cka talan vid f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten. Om ett klagom(cid:229)l inges till ombudsmannen g(cid:228)ller fr(cid:229)gan huru- vida avslaget utg(cid:246)r ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Vid varje unders(cid:246)kning (cid:228)r allts(cid:229) fr(cid:229)gan om den ber(cid:246)rda institutionen har till(cid:228)mpat sina regler om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt och om den har agerat inom den r(cid:228)ttsliga ramen vid ut(cid:246)vandet av sina diskretion(cid:228)ra befogenheter. Under 1998 v(cid:228)cktes fr(cid:229)gan om vad som skulle h(cid:228)nda om ombudsmannen anser att en institution har till(cid:228)mpat sina egna regler p(cid:229) ett felaktigt s(cid:228)tt. Det l(cid:228)mpliga f(cid:246)rfarandet (cid:228)r att insti- tutionen ompr(cid:246)var fallet och d(cid:228)rvid till(cid:228)mpar reglerna korrekt. Naturligtvis kan ombudsmannen inte beordra institutionen att g(cid:246)ra det, inte heller kan han ogiltigf(cid:246)rklara det tidigare beslu- tet. Genom att f(cid:246)rklara sin syn p(cid:229) saken i en kritisk anm(cid:228)rk- ning ger han dock institutionen m(cid:246)jlighet att sj(cid:228)lv vidta n(cid:246)d- v(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder. 2. 10. 2 R˜TTVIST F(cid:214)RFARANDE VID OMBUDSMANNENS UNDERS(cid:214)KNINGAR 2. 10 VISSA FR¯GOR R(cid:214)RANDE TILLG¯NGEN TILL HANDLINGAR En annan fr(cid:229)ga som v(cid:228)cktes under 1998 g(cid:228)ller de handlingar som institutionen eller organet skickar till ombudsmannen som en del av sitt yttrande (cid:246)ver klagom(cid:229)let. I vissa fall har den ber(cid:246)rda institutionen till ombudsmannen l(cid:228)mnat in handlingar Under (cid:229)rets lopp satte sig ombudsmannen in i ett antal olika fr(cid:229)gor r(cid:246)rande tillg(cid:229)ngen till handlingar. Eftersom de g(cid:228)llande reglerna och principerna inte alltid f(cid:246)refaller vara helt bekanta f(cid:246)r gemenskapens institutioner och organ skall detta avsnitt i rapporten (cid:228)gnas (cid:229)t att f(cid:246)rklara de olika fr(cid:229)gest(cid:228)llningar som (1) Uppf(cid:246)randekodex, EGT L 340, 31. 12. 1993, s. 41; r(cid:229)dets beslut 93/73/EG av den 20 december 1993 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar, EGT L 340, 31. 12. 1993, s 43; kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till kom- missionens handlingar, EGT L 46, 18. 2. 1994, s. 58. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/19 som inneh(cid:229)llit upplysningar som skulle kunna vara av bety- delse f(cid:246)r ombudsmannens beslut i (cid:228)rendet, men med beg(cid:228)ran att inneh(cid:229)llet i dessa handlingar inte skulle komma till klagan- dens k(cid:228)nnedom. lingar inom administrationen, (cid:228)ven s(cid:229)dana som allm(cid:228)nheten inte har tillg(cid:229)ng till, om han bed(cid:246)mer detta vara ett n(cid:246)dv(cid:228)ndigt led i en unders(cid:246)kning. I s(cid:229)dana fall har ombudsmannen f(cid:246)rklarat f(cid:246)r institutionen i fr(cid:229)ga att det (cid:228)r en grundl(cid:228)ggande princip f(cid:246)r ett r(cid:228)ttvist f(cid:246)r- farande att ombudsmannens beslut i beslut i ett klagom(cid:229)l inte kan grundas p(cid:229) upplysningar fr(cid:229)n endera parten som den andra parten inte har haft m(cid:246)jlighet att ta st(cid:228)llning till. Vid beslut i ett s(cid:229)dant (cid:228)rende kan ombudsmannen d(cid:228)rf(cid:246)r inte ta h(cid:228)nsyn till uppgifter i en handling som institutionen eller orga- net i fr(cid:229)ga har l(cid:228)mnat in, om klaganden inte har beretts m(cid:246)jlig- het att kommentera handlingen. 2. 10. 3 OMBUDSMANNENS BEFOGENHET ATT TA DEL AV AKTER En tredje fr(cid:229)ga som v(cid:228)ckts under 1998 g(cid:228)ller ombudsmannens befogenhet att ta del av akter som finns vid gemenskapens institutioner och organ. De relevanta delarna av artikel 3. 2 i ombudsmannens stadga lyder: (cid:148)Gemenskapens institutioner och organ m(cid:229)ste f(cid:246)rse ombudsman- nen med all information som han beg(cid:228)r av dem och ge honom tillg(cid:229)ng till relevanta dokument. De f(cid:229)r v(cid:228)gra endast om det finns vederb(cid:246)rligen fullgoda sk(cid:228)l f(cid:246)r sekretess. De skall ge tillg(cid:229)ng till dokument som (cid:228)r hemliga enligt lag eller andra f(cid:246)rfattningar, med ursprung i en medlemsstat, endast om denna medlemsstat p(cid:229) f(cid:246)rhand har givit sitt samtycke. De skall ge tillg(cid:229)ng till andra dokument med ursprung i en med- lemsstat efter att ha informerat medlemsstaten i fr(cid:229)ga. (cid:148) Den vanliga principen i medlemsstater som har en nationell ombudsman (cid:228)r att ombudsmannen kan ta del av alla hand- Denna befogenhet (cid:228)r av grundl(cid:228)ggande betydelse eftersom den utg(cid:246)r en garanti f(cid:246)r medborgarna att ombudsmannen kan g(cid:246)ra en sj(cid:228)lvst(cid:228)ndig kontroll av att de svar som l(cid:228)mnats av admi- nistrationen (cid:228)r korrekta och fullst(cid:228)ndiga. S(cid:229) l(cid:228)nge artikel 3. 2 forts(cid:228)tter att begr(cid:228)nsa ombudsmannens tillg(cid:229)ng till handlingar (cid:228)r det d(cid:228)rf(cid:246)r viktigt att dessa begr(cid:228)nsningar tolkas mycket strikt och att bevisb(cid:246)rdan ligger hos den institution som v(cid:228)grar att l(cid:228)mna ut handlingar. Huruvida begr(cid:228)nsningar av ombudsmannens tillg(cid:229)ng till akter (cid:228)r p(cid:229) sin plats i en Europeisk union som bek(cid:228)nner sig till demokrati, (cid:246)ppenhet och insyn samt effektiv och redbar f(cid:246)r- valtning (cid:228)r en fr(cid:229)ga som de tre institutioner som arbetar med att (cid:228)ndra ombudsmannens stadga (Europaparlamentet, r(cid:229)det och kommissionen) har att ta st(cid:228)llning till. Ombudsmannens granskningsbefogenheter (cid:228)r naturligtvis f(cid:246)r- enade med en motsvarande tystnadsplikt. I artikel 4 i ombuds- mannens stadga g(cid:246)rs det klart att ombudsmannen och hans personal, n(cid:228)r de tar del av administrationens handlingar, omfattas som administrationen. tystnadsplikt Ombudsmannens granskning leder allts(cid:229) inte till att handling- arna blir tillg(cid:228)ngliga f(cid:246)r klaganden eller n(cid:229)gon annan. samma av D(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)r det ett misstag att p(cid:229)st(cid:229) att de regler som gemenska- pens institutioner och organ har antagit f(cid:246)r allm(cid:228)nhetens till- g(cid:229)ng till handlingar kan anv(cid:228)ndas f(cid:246)r att begr(cid:228)nsa ombuds- mannens tillg(cid:229)ng till handlingar. Detta p(cid:229)st(cid:229)ende f(cid:246)refaller utg(cid:229) fr(cid:229)n ett grundl(cid:228)ggande missf(cid:246)rst(cid:229)nd av vad ombudsmannens befogenhet att granska g(cid:229)r ut p(cid:229), n(cid:228)mligen att kontrollera san- ningshalten och fullst(cid:228)ndigheten i administrationens svar p(cid:229) klagom(cid:229)l, inte att bereda allm(cid:228)nheten tillg(cid:229)ng till ber(cid:246)rda handlingar. C 300/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 3. BESLUT EFTER EN UNDERS(cid:214)KNING 3. 1 ˜RENDEN D˜R INGA ADMINISTRATIVA MISSF(cid:214)RH¯LLANDEN F(cid:214)RELEGAT 3. 1. 1 EUROPAPARLAMENTET ERS˜TTNING F(cid:214)R SJUKV¯RDSKOSTNADER Unders(cid:246)kningen Parlamentets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till Europaparlamentet. Parlamen- tet konstaterade i sitt yttrande att det normala f(cid:246)rfarandet i (cid:228)renden av detta slag var att (cid:246)verklaga till f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten. Beslut i klagom(cid:229)l 1044/20. 11. 96/KP/JMA mot Europaparlamentet I fr(cid:229)ga om sakinneh(cid:229)llet i klagom(cid:229)let inneh(cid:246)ll yttrandet sam- manfattningsvis f(cid:246)ljande punkter: Klagom(cid:229)let i) Tills(cid:228)ttningsmyndigheten tog n(cid:228)r den fattade sitt beslut vederb(cid:246)rlig h(cid:228)nsyn till yttrandet fr(cid:229)n f(cid:246)rvaltningskommit- tØn f(cid:246)r sjukf(cid:246)rs(cid:228)kringsprogrammet. X framf(cid:246)rde i november 1996 klagom(cid:229)l till ombudsmannen med anledning av Europaparlamentets v(cid:228)gran att ers(cid:228)tta kost- naderna f(cid:246)r den behandling f(cid:246)r sjukliga barn som hennes dot- ter genomg(cid:229)tt. ii) Vid den utvalda kliniken behandlades vanligtvis barn under 16 (cid:229)r, medan klagandens dotter var 17 (cid:229)r n(cid:228)r hon p(cid:229)b(cid:246)r- jade sin behandling. Europaparlamentet avslog hennes beg(cid:228)ran med h(cid:228)nvisning till att den medicinska kliniken i fr(cid:229)ga (cid:148)inte ans(cid:229)gs vara ett institut med medicinsk eller paramedicinsk kompetens(cid:148). En andra beg(cid:228)ran avslogs med h(cid:228)nvisning till att behandlingen i fr(cid:229)ga inte f(cid:246)ref(cid:246)ll motsvara kraven p(cid:229) behandling av sjukliga barn. I december 1994 v(cid:228)nde sig klaganden utan framg(cid:229)ng till parla- mentets generalsekreterare. Generalsekreteraren angav i sitt svar att klaganden hade r(cid:228)tt till ers(cid:228)ttning f(cid:246)r de egentliga sjuk- v(cid:229)rdskostnader som uppkommit under behandlingen. I klagom(cid:229)let till ombudsmannen h(cid:228)vdade X att i) Europaparlamentet inte hade f(cid:246)ljt det korrekta f(cid:246)rfarandet, eftersom f(cid:246)rvaltningskommittØn f(cid:246)r sjukf(cid:246)rs(cid:228)kringspro- grammet inte hade avgett n(cid:229)got yttrande i (cid:228)rendet, ii) behandlingen borde ha betraktats som den mest l(cid:228)mpliga f(cid:246)r hennes dotter, iii) X:s beg(cid:228)ran om ers(cid:228)ttning f(cid:246)r enskilda sjukv(cid:229)rdskostnader som uppkommit under behandlingen f(cid:246)ljde inte de g(cid:228)l- lande reglerna, eftersom hennes beg(cid:228)ran var alltf(cid:246)r allm(cid:228)nt h(cid:229)llen och omfattade kostnader som inte kunde ers(cid:228)ttas. i Dessutom utbetalas enlighet med g(cid:228)llande regler. inte ers(cid:228)ttning f(cid:246)r resekostnader Klagandens kommentarer I sina kommentarer uppgav X att hon hade beslutat att inte (cid:246)verklaga till f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten. Hon h(cid:228)vdade att r(cid:228)kningen fr(cid:229)n den medicinska kliniken var korrekt ifylld och uppgav att kostnaden f(cid:246)r behandlingen var ber(cid:228)knad som en totalkostnad, i vilken kostnaderna f(cid:246)r l(cid:228)kar- behandling inte kunde utl(cid:228)sas separat. Hon ans(cid:229)g att parlamen- tets v(cid:228)gran att ers(cid:228)tta henne visade brist p(cid:229) flexibilitet och god vilja. X hade ocks(cid:229) synpunkter p(cid:229) ombudsmannens handl(cid:228)ggning av hennes klagom(cid:229)l. Hon ans(cid:229)g att det inte var l(cid:228)mpligt att inleda f(cid:246)rfarandet med att vidarebefordra klagom(cid:229)let till den ber(cid:246)rda institutionen f(cid:246)r yttrande. iii) hennes beg(cid:228)ran om ers(cid:228)ttning f(cid:246)r de egentliga sjukv(cid:229)rds- kostnaderna hade avslagits med h(cid:228)nvisning till att den sak- nade uppgift om kostnad och datum f(cid:246)r varje konsultation liksom om l(cid:228)karnas namn och kvalifikationer. Beslutet 1. Ombudsmannens befogenheter att f(cid:246)reta unders(cid:246)k- ningar i (cid:228)rendet Klaganden bad ombudsmannen att vidta n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att f(cid:246)rm(cid:229) Europaparlamentet att betala samtliga kostnader f(cid:246)r behandlingen, inklusive resekostnaderna. 1. 1 Europaparlamentet uppgav att det normala f(cid:246)rfarandet i (cid:228)renden av detta slag var att v(cid:228)nda sig till f(cid:246)rstainstans- r(cid:228)tten. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/21 1. 2 Inom f(cid:246)rdragens konstitutionella ram (cid:228)r domstolen den h(cid:246)gsta instansen f(cid:246)r tolkning och till(cid:228)mpning av gemen- skapsr(cid:228)tten. Ombudsmannen g(cid:246)r dock unders(cid:246)kningar f(cid:246)r att bidra till att uppt(cid:228)cka administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i samband med verksamheten inom gemenskapens institu- tioner och organ. 1. 3 F(cid:246)r att ett klagom(cid:229)l skall kunna tas upp till behandling av ombudsmannen m(cid:229)ste det ha f(cid:246)reg(cid:229)tts av erforderliga administrativa f(cid:246)rfaranden inom den ber(cid:246)rda institutio- nen. Klagom(cid:229)l som r(cid:246)r arbetsf(cid:246)rh(cid:229)llanden mellan gemen- skapens institutioner och organ och deras tj(cid:228)nstem(cid:228)n och annan personal f(cid:229)r inte inges till ombudsmannen om inte alla andra m(cid:246)jligheter att framf(cid:246)ra interna administrativa (cid:246)nskem(cid:229)l och klagom(cid:229)l, s(cid:228)rskilt f(cid:246)rfarandena som avses i artikel 90. 1(cid:150)2 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna (1) har utt(cid:246)mts av den ber(cid:246)rda personen. 1. 4 F(cid:246)rst n(cid:228)r dessa interna f(cid:246)rfaranden har utt(cid:246)mts har gemenskapens tj(cid:228)nstem(cid:228)n eller annan personal m(cid:246)jlighet att antingen (cid:246)verklaga till f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten eller att klaga hos ombudsmannen. 2. Ombudsmannens f(cid:246)rfaranden 2. 1 Klaganden anf(cid:246)rde i sina kommentarer att ombudsman- nen inte borde ha p(cid:229)b(cid:246)rjat sin unders(cid:246)kning genom att vidarebefordra klagom(cid:229)let till den ber(cid:246)rda institutionen f(cid:246)r yttrande. 2. 2 Enligt artikel 3. 1 i ombudsmannens stadga skall ombuds- mannen underr(cid:228)tta den institution eller det organ som ber(cid:246)rs av hans unders(cid:246)kning om eventuella misst(cid:228)nkta administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden s(cid:229) att de kan ge honom alla relevanta upplysningar. 3. Medicinska (cid:246)verv(cid:228)ganden i fr(cid:229)ga om typen av behand- ling 3. 1 Enligt avdelning XI i bilaga I till reglerna f(cid:246)r ers(cid:228)ttning av sjukv(cid:229)rdskostnader m(cid:229)ste behandlingar p(cid:229) kurorter och vilohem ha bed(cid:246)mts som helt n(cid:246)dv(cid:228)ndiga av den l(cid:228)kare som (cid:228)r ansvarig f(cid:246)r regleringen av ers(cid:228)ttningsanspr(cid:229)ken. 3. 2 I f(cid:246)revarande (cid:228)rende kom den ansvariga l(cid:228)karen efter att ha granskat (cid:228)rendet fram till att behandlingen inte mot- svarade de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga medicinska kraven. Ingenting tydde p(cid:229) att l(cid:228)karen inte p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt hade till(cid:228)mpat de g(cid:228)llande kriterierna n(cid:228)r han kom fram till denna slut- sats. 4. Ers(cid:228)ttning f(cid:246)r kostnader 4. 1 ˜ven om parlamentet v(cid:228)grade att betala hela kostnaden f(cid:246)r vistelsen och behandlingen f(cid:246)r sjukliga barn gick det med p(cid:229) att t(cid:228)cka de egentliga sjukv(cid:229)rdskostnaderna. Parla- mentet godk(cid:228)nde dock inte den r(cid:228)kning som l(cid:228)mnats in av klaganden med h(cid:228)nvisning till att dessa kostnader inte var redovisade separat p(cid:229) r(cid:228)kningen utan endast angavs som en totalsumma som motsvarade den medicinska kli- nikens dagsavgift. 4. 2 Enligt till(cid:228)mpliga regler skall ers(cid:228)ttning endast utbetalas f(cid:246)r sjukv(cid:229)rdskostnader. Parlamentet handlade allts(cid:229) p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt d(cid:229) det kr(cid:228)vde en separat redovisning av sjuk- v(cid:229)rdskostnaderna som ett villkor f(cid:246)r ers(cid:228)ttning. 4. 3 Enligt avdelning XI i bilaga I till reglerna om ers(cid:228)ttning f(cid:246)r sjukv(cid:229)rdskostnader skall det inte utg(cid:229) n(cid:229)gon ers(cid:228)ttning f(cid:246)r resekostnader. Slutsatser Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen besl(cid:246)t d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra BEST˜MMELSER OM ANSLUTNING TILL EUROPAPARLAMENTETS PENSIONSPLAN Beslut i gemensamt behandlade klagom(cid:229)l 74/97/PD och 85/97/PD mot Europaparlamentet Klagom(cid:229)len I januari 1997 framf(cid:246)rde parlamentsledamoten M klagom(cid:229)l till ombudsmannen mot Europaparlamentet och gjorde g(cid:228)llande att det f(cid:246)rel(cid:229)g administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i fr(cid:229)ga om till- l(cid:228)ggspensionsplanen f(cid:246)r parlamentsledam(cid:246)ter. I januari 1997 meddelade ocks(cid:229) B, en tidigare parlamentsledamot, ombuds- mannen att han ansl(cid:246)t sig till M:s klagom(cid:229)l. Bakgrunden till klagom(cid:229)len var att parlamentets presidium genom beslut av den 12 juni 1990 inf(cid:246)rt ytterligare en (frivil- lig) pensionsplan f(cid:246)r ledam(cid:246)terna. De best(cid:228)mmelser som regle- rar pensionsplanen utg(cid:246)r bilaga IX (tidigare bilaga X) till best(cid:228)mmelserna om ers(cid:228)ttning av omkostnader och andra ers(cid:228)ttningar till ledam(cid:246)terna. H(cid:246)sten 1992 fastst(cid:228)lldes en tids- frist p(cid:229) sex m(cid:229)nader f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till pensionsplanen. Varken M eller B ansl(cid:246)t sig till planen inom den tiden; de h(cid:228)v- dade att de inte underr(cid:228)ttats om att tidsfristen inf(cid:246)rts. N(cid:228)r han omvalts till Europaparlamentet 1994 fick M ansluta sig f(cid:246)r perioden 1994(cid:150)1999 men inte f(cid:246)r f(cid:246)reg(cid:229)ende period. Eftersom B inte l(cid:228)ngre var parlamentsledamot kunde han inte ans(cid:246)ka om att f(cid:229) ansluta sig f(cid:246)r perioden 1994(cid:150)1999, och han till(cid:228)ts inte ansluta sig f(cid:246)r f(cid:246)reg(cid:229)ende period. (1) Artikel 2. 8 i stadgan f(cid:246)r ombudsmannens (cid:228)mbetsut(cid:246)vning. M tog kontakt med olika instanser inom parlamentet f(cid:246)r att f(cid:229) tillst(cid:229)nd att ansluta sig till planen retroaktivt f(cid:246)r perioden f(cid:246)re C 300/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 1994. Han h(cid:228)vdade att han inte underr(cid:228)ttats om den tidsfrist som inf(cid:246)rts 1992 och att parlamentet hade till(cid:228)mpat tidsfristen p(cid:229) ett or(cid:228)ttvist och diskriminerande s(cid:228)tt. Ordf(cid:246)randen i pla- nens pensionsfond, som ocks(cid:229) var ledamot av kvestorskollegiet, svarade den 24 juli 1995. I brevet f(cid:228)stes M:s uppm(cid:228)rksamhet p(cid:229) det sista datum som fastst(cid:228)llts f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till pla- nen och han fick veta att man hade (cid:246)verv(cid:228)gt m(cid:246)jligheten till retroaktiva inbetalningar. Man hade emellertid beslutat att s(cid:229)dan retroaktivitet varken vore praktisk eller laglig. Vidare framf(cid:246)rdes f(cid:246)ljande: (cid:148)Jag ber ocks(cid:229) att f(cid:229) r(cid:228)tta till ett misstag som Ni gjort ang(cid:229)ende kvestorskollegiets diskussion den 24 april om L. Som framg(cid:229)r av bifogade protokollsutdrag fr(cid:229)n det sammantr(cid:228)det, r(cid:246)rde (cid:228)rendet de franska och italienska pensionsplaner som handl(cid:228)ggs av Europa- parlamentet p(cid:229) uppdrag av de franska och italienska regeringarna. Det r(cid:246)r s(cid:229)ledes bilaga III till best(cid:228)mmelserna om ers(cid:228)ttning av omkostnader och andra ers(cid:228)ttningar snarare (cid:228)n bilaga X [nu bilaga IX], som ju inneh(cid:229)ller best(cid:228)mmelserna om parlamentsleda- m(cid:246)ternas frivilliga till(cid:228)ggspensionsplan. Dessutom g(cid:228)llde L:s beg(cid:228)ran att f(cid:229) ut pension ur just denna pensionsplan snarare (cid:228)n att f(cid:229) ansluta sig. (cid:148) Ovann(cid:228)mnda protokollsutdrag fr(cid:229)n kvestorskollegiets samman- tr(cid:228)de lyder: (cid:148)enligt best(cid:228)mmelserna om pension f(cid:246)r den franska nationalf(cid:246)r- samlingens ledam(cid:246)ter, som analogt g(cid:228)ller f(cid:246)r franska ledam(cid:246)ter av Europaparlamentet, skall ans(cid:246)kan om pension g(cid:246)ras skriftligt inom sex m(cid:229)nader fr(cid:229)n det datum d(cid:229) en ledamot eller tidigare ledamot blir ber(cid:228)ttigad att delta i pensionsplanen. En tidigare fransk ledamot som inte k(cid:228)nde till denna best(cid:228)mmelse hade l(cid:228)m- nat in sin ans(cid:246)kan till Europaparlamentet sju m(cid:229)nader efter det att han blev ber(cid:228)ttigad. Efter en kort (cid:246)verl(cid:228)ggning besl(cid:246)t kollegiet f(cid:246)ljande: Kollegiet beviljade undantag fr(cid:229)n de g(cid:228)llande best(cid:228)mmelserna till L:s f(cid:246)rm(cid:229)n f(cid:246)r att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r honom att uppb(cid:228)ra pen- sionen trots att han underl(cid:229)tit att ans(cid:246)ka inom tidsfristen p(cid:229) sex m(cid:229)nader; Unders(cid:246)kningen Europaparlamentets yttrande Klagom(cid:229)len vidarebefordrades till Europaparlamentet. I sitt ytt- rande anf(cid:246)rde parlamentet att det hade unders(cid:246)kt klagom(cid:229)len p(cid:229) grundval av ett yttrande fr(cid:229)n sin juridiska avdelning och att det beslutat avvisa klagandenas p(cid:229)st(cid:229)enden. Parlamentet bifo- gade en kopia av den juridiska avdelningens yttrande. I huvudsak innebar den juridiska avdelningens yttrande att kla- gandenas p(cid:229)st(cid:229)ende att de inte p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt underr(cid:228)ttats om (cid:228)ndringarna var utan grund. M hade f(cid:229)tt ett skriftligt med- delande i parlamentet och till sin hemadress. Dessutom skicka- des protokoll om presidiets beslut till samtliga parlamentsleda- m(cid:246)ter, som dessutom hade ytterligare sex m(cid:229)nader p(cid:229) sig att ansluta sig till pensionsplanen efter sitt (cid:229)terval. Vad g(cid:228)llde B hade det inte kommit in n(cid:229)got till den juridiska avdelningen som visade att han inte varit medveten om den tidsfrist som g(cid:228)llde f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till planen. Det hade inte heller kommit in n(cid:229)got till den juridiska avdelningen som visade att B hade enh(cid:229)llit om att f(cid:229) ansluta sig till planen f(cid:246)re kvestors- kollegiets ifr(cid:229)gasatta beslut eller presidiets (cid:228)ndringar av best(cid:228)m- melserna. I fr(cid:229)ga om beslutet av den 28 oktober om att fastst(cid:228)lla en tids- frist p(cid:229) sex m(cid:229)nader ans(cid:229)g den juridiska avdelningen att kolle- giet var skyldigt att respektera en allm(cid:228)n best(cid:228)mmelse som det sj(cid:228)lv hade fastst(cid:228)llt. Att f(cid:246)rfara p(cid:229) n(cid:229)got annat s(cid:228)tt skulle inne- b(cid:228)ra en (cid:246)vertr(cid:228)delse av pricipen om lika behandling. F(cid:246)ljaktli- gen hade deltagande nekats alla ledam(cid:246)ter som ans(cid:246)kte efter den 15 december 1992, med ett undantag. Detta undantag var emellertid av s(cid:228)rskild art. Det hade grundats p(cid:229) en (cid:246)verens- kommelse inom kvestorskollegiet och gjorts innan fr(cid:229)gan kom upp om att begr(cid:228)nsa deltagande i pensionsplanen mitt under en parlamentsperiod. I det (cid:228)ktuella (cid:228)rendet kunde det d(cid:228)rf(cid:246)r inte till(cid:228)mpas som ett generellt undantag. Kollegiet uppdrog (cid:229)t administrationen att uppr(cid:228)tta ett (cid:228)ndrings- f(cid:246)rslag med syfte att klarg(cid:246)ra de tidsfrister som g(cid:228)ller enligt bilaga III till best(cid:228)mmelserna om ers(cid:228)ttning av omkostnader och andra ers(cid:228)ttningar till ledam(cid:246)terna(cid:148). Slutligen framf(cid:246)rde den juridiska avdelningen f(cid:246)ljande tre sk(cid:228)l till slutsatsen att det ifr(cid:229)gasatta beslutet inte var godtyckligt: I sina klagom(cid:229)l huvudsak att till ombudsmannen h(cid:228)vdade klagandena i (cid:148)1) att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en sund ekonomisk f(cid:246)rvaltning och (cid:229)teruppr(cid:228)tta en ekonomisk balans i pensionsfonden, som enligt en rapport fr(cid:229)n Coopers & Lybrand av den 4 augusti 1992 var bristf(cid:228)llig vid detta tillf(cid:228)lle; i) tidsfristen f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till pensionsplanen inte till- k(cid:228)nnagivits p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt, ii) det var or(cid:228)ttvist och diskriminerande att inte l(cid:229)ta klagan- dena ansluta sig till planen med retroaktiv verkan. 2) att ge revisorerna tillf(cid:228)lle att genomf(cid:246)ra tillf(cid:246)rlitliga r(cid:228)kenskaps- kontroller, vilket kr(cid:228)vs inom den ekonomiska f(cid:246)rvaltningen, och att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r den budgetansvariga myndigheten att ta fram mera detaljerade budgetprognoser; 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/23 3) att inte diskriminera de ledam(cid:246)ter som hade anslutit sig till pla- nen n(cid:228)r den inf(cid:246)rdes och vilkas ekonomiska situation faktiskt skulle bli mindre f(cid:246)rm(cid:229)nlig (cid:228)n (cid:146)de nya medlemmarnas(cid:146), vilka skulle kunna g(cid:246)ra retroaktiva inbetalningar. (cid:148) 1. 3 N(cid:228)r det g(cid:228)ller gemenskapsinstitutionernas administrativa f(cid:246)rfaranden f(cid:246)refaller allm(cid:228)nna meddelanden ofta anv(cid:228)n- das f(cid:246)r att informera funktion(cid:228)rerna om f(cid:246)rm(cid:229)ner som de kan beh(cid:246)va ans(cid:246)ka om (3). Klagandenas kommentarer I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klagandena sina klagom(cid:229)l. 1. 4 Mot denna bakgrund m(cid:229)ste man dra slutsatsen att fr(cid:229)gan om korrekt information till parlamentsledam(cid:246)terna ligger inom parlamentets befogenheter i den interna organisa- tionen. N(cid:228)r det ut(cid:246)var sina befogenheter skall parlamen- tet enligt gemenskapsdomstolarnas r(cid:228)ttspraxis handla i enlighet med god f(cid:246)rvaltningssed (4). Fr(cid:229)gan (cid:228)r s(cid:229)ledes om parlamentet gjort detta. Beslutet 1. Anklagelsen om att tidsfristen f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till pensionsplanen inte var korrekt tillk(cid:228)nnagiven framgick att parlamentet Det i detta (cid:228)rende via det interna distributionssystemet skickat ett meddelande till ledam(cid:246)terna om den tidsfrist som inf(cid:246)rts i pensionspla- nen. F(cid:246)r att ytterligare s(cid:228)kerst(cid:228)lla att informationen ledam(cid:246)terna skickade parlamentet det n(cid:229)dde fram till ocks(cid:229) med vanlig post till varje ledamots hemadress. Allts(cid:229) hade den enskilda ledamoten minst tv(cid:229) m(cid:246)jligheter att f(cid:229) k(cid:228)nnedom om den tidsfrist som inf(cid:246)rts. Detta f(cid:246)re- f(cid:246)ll inte utg(cid:246)ra n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. 1. 1 Det f(cid:246)refaller inte finnas n(cid:229)gra best(cid:228)mmelser som regle- rar vad som skall anses vara korrekt tillk(cid:228)nnagivande till parlamentsledam(cid:246)terna. Framf(cid:246)r allt s(cid:229) inneh(cid:229)ller inte Europaparlamentets arbetsordning n(cid:229)gra relevanta best(cid:228)mmelser. 2. Or(cid:228)ttvis och diskriminerande behandling 1. 2 Med h(cid:228)nsyn till artikel 172 i f(cid:246)rdraget och artiklarna 90 och 91 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna har gemenskapsdomsto- larna fastst(cid:228)llt att tillk(cid:228)nnagivandet av en (cid:229)tg(cid:228)rd normalt (cid:228)ger rum n(cid:228)r meddelande om (cid:229)tg(cid:228)rden l(cid:228)mnas till adres- saten och han har m(cid:246)jlighet att ta del av det (1). Domsto- larna har ocks(cid:229) fastst(cid:228)llt att bevisb(cid:246)rdan i fr(cid:229)ga om till- k(cid:228)nnagivande vilar p(cid:229) administrationen. Denna r(cid:228)tts- praxis tycks dock inte kunna (cid:246)verf(cid:246)ras till det aktuella (cid:228)rendet. R(cid:228)ttspraxis g(cid:228)ller enskilda f(cid:246)rfaranden som p(cid:229) ett negativt s(cid:228)tt p(cid:229)verkar adressaten och d(cid:228)r det (cid:228)r ytterst viktigt att exakt kunna fastst(cid:228)lla n(cid:228)r tillk(cid:228)nnagivandet (cid:228)gde rum f(cid:246)r att kunna ber(cid:228)kna den tidsfrist inom vilken r(cid:228)ttsligt f(cid:246)rfarande kan tillgripas. Det aktuella fallet g(cid:228)ller att l(cid:228)mna allm(cid:228)n information om ett erbjudande, som det st(cid:229)r adressaten fritt att utnyttja. Om adressaten ans(cid:246)- ker och hans ans(cid:246)kan avsl(cid:229)s, s(cid:229) (cid:228)r det p(cid:229) grundval av detta avslag som tidsfristen f(cid:246)r att vidta r(cid:228)ttsliga (cid:229)tg(cid:228)rder skall till(cid:228)mpas (2). (1) Se bl. a. dom av den 9 juni 1994 i m(cid:229)l T-94/92, X mot kommissio- nen, Rec. 1994, personaldelen, s. II-481, dom av den 20 mars 1991 i m(cid:229)l T-1/90, Casariego mot kommissionen, Rec. 1991, s. II-143, dom av den 13 juli 1989 i m(cid:229)l 58/88, Olbrechts mot kom- missionen, Rec. 1989, s. 2643 och dom av den 11 maj 1989 i de f(cid:246)renade m(cid:229)len 193/87 och 194/87, Maurissen och Union Syndi- cate mot revisionsr(cid:228)tten, Rec. 1989, s. 1045. (2) Enligt fastst(cid:228)lld praxis inom gemenskapsdomstolarna kan enstaka (cid:229)tg(cid:228)rder som p(cid:229)verkar enskilda ledam(cid:246)ters ekonomiska situation bli f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r r(cid:228)ttslig pr(cid:246)vning, dom av den 23 mars 1993 i m(cid:229)l C-314/91, Weber mot parlamentet, Rec. 1993, s. I-1903. 2. 1 Fr(cid:229)gan huruvida avslaget p(cid:229) klagandenas anh(cid:229)llan om att f(cid:229) ansluta sig till planen med retroaktiv verkan var or(cid:228)tt- vist och diskriminerande f(cid:246)ref(cid:246)ll ha tv(cid:229) aspekter. Den f(cid:246)rsta (cid:228)r om det var or(cid:228)ttvist att best(cid:228)mmelsen generellt inte medgav anslutning med retroaktiv verkan. Den andra (cid:228)r om man i klagandenas fall borde ha medgett ett undantag fr(cid:229)n tidsfristen f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till pen- I detta avseende f(cid:246)ref(cid:246)ll b(cid:229)de klagandena sionsplanen. och parlamentet anse att det i deras fall skulle medf(cid:246)ra att de fick ansluta sig med retroaktiv verkan om man gick med p(cid:229) ett undantag fr(cid:229)n tidsfristen. Det var allts(cid:229) utan tvekan s(cid:229), att om den f(cid:246)rsta aspekten av fr(cid:229)gan besvarades med att det borde finnas en allm(cid:228)n m(cid:246)jlighet att ansluta sig med retroaktiv verkan, s(cid:229) blev den andra aspekten (cid:246)verfl(cid:246)dig. 2. 2 N(cid:228)r det g(cid:228)llde den f(cid:246)rsta fr(cid:229)gan var klagandena och par- lamentet (cid:246)verens om att best(cid:228)mmelserna inte medgav att man kunde ansluta sig till planen retroaktivt. Fr(cid:229)gan var (3) Se exempelvis kommissionens kommentarer till ombudsmannen om de gemensamt behandlade klagom(cid:229)len 669/17. 6. 96/ND/L/VK, 670/27. 6. 96/KM/L/VK och 679/1. 7. 96/CS/L/VK som (cid:229)terges i ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1997, s. 118, och kommissionens pl(cid:228)- dering i m(cid:229)l 159/86, Canters mot kommissionen, dom av den 22 september 1988, Rec. 1988, s. 4859. (4) Se dom av den 30 april 1996 i m(cid:229)l C-58/94, Nederl(cid:228)nderna, med st(cid:246)d av parlamentet, mot r(cid:229)det, st(cid:246)d av kommissionen och Frankri- ke, REG 1996, s. I-2169, punkt 37. C 300/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 s(cid:229)ledes om det var r(cid:228)ttvist att parlamentet inte hade inf(cid:246)rt en s(cid:229)dan best(cid:228)mmelse. Det framgick att parlamen- tet inte hade gjort detta med h(cid:228)nsyn till sund ekonomisk f(cid:246)rvaltning av planen. Det b(cid:246)r vidare noteras att parla- mentet inte hade beh(cid:246)vt inf(cid:246)ra planen (cid:246)verhuvudtaget. Allts(cid:229) m(cid:229)ste parlamentet ocks(cid:229) ha r(cid:228)tt att av n(cid:228)mnda sk(cid:228)l besluta om begr(cid:228)nsningar i planen. 2. 9 Ombudsmannen fann d(cid:228)rf(cid:246)r att det faktum att parlamen- tet inte hade inf(cid:246)rt en generell m(cid:246)jlighet att ansluta sig till planen med retroaktiv verkan inte innebar n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. 2. 3 N(cid:228)r det g(cid:228)llde fr(cid:229)gan om man i klagandenas fall borde ha medgett ett undantag fr(cid:229)n tidsfristen f(cid:246)r att f(cid:229) ansluta sig till planen kunde unders(cid:246)kningen delas upp i olika delar. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta m(cid:229)ste man pr(cid:246)va om v(cid:228)gran att medge ett undantag fr(cid:229)n tidsfristen var or(cid:228)ttvis och d(cid:228)r- efter om den var diskriminerande. 2. 4 I fr(cid:229)ga om r(cid:228)ttvisa b(cid:246)r det f(cid:246)r det f(cid:246)rsta framh(cid:229)llas att best(cid:228)mmelserna om pensionsplanen inte medger att man kan bortse fr(cid:229)n tidsfristen med h(cid:228)nvisning till j(cid:228)mlikhet. Den relevanta best(cid:228)mmelsen anger helt enkelt att leda- m(cid:246)terna har en (cid:148)maximal tidsfrist p(cid:229) sex m(cid:229)nader efter det att de valts eller omvalts(cid:148) f(cid:246)r att ansluta sig till pla- nen. F(cid:246)r det andra anf(cid:246)rdes det att parlamentet i fr(cid:229)ga om (cid:229)lderspensionsplanen (cid:150) planen i bilaga III (cid:150) i ett fall hade bortsett fr(cid:229)n tidsfristen, dvs. i det fall som n(cid:228)mns i ovan citerade brev av den 24 juli 1995. Det b(cid:246)r h(cid:228)r noteras att denna anh(cid:229)llan framf(cid:246)rdes en m(cid:229)nad efter det att den aktuella tidsfristen hade l(cid:246)pt ut, att den g(cid:228)llde en annan plan i ett annat ekonomiskt sammanhang och att anh(cid:229)l- lan g(cid:228)llde r(cid:228)tten till en pension som den ber(cid:246)rda leda- moten redan hade bidragit till. Av den (cid:228)ndring av best(cid:228)mmelserna som administrationen anmodats f(cid:246)resl(cid:229) framgick genom kvestorskollegiets citerade protokoll vidare att ans(cid:246)kningar som inkommer utanf(cid:246)r tidsfristen inte har n(cid:229)gon retroaktiv verkan. Situationen f(cid:246)ref(cid:246)ll allts(cid:229) vara annorlunda (cid:228)n i detta (cid:228)rende. 2. 10 F(cid:246)ljaktligen f(cid:246)ref(cid:246)ll inte principen om lika behandling att ha (cid:246)vertr(cid:228)tts. Fr(cid:229)gan om huruvida principen om lika behandling hade (cid:246)vertr(cid:228)tts (cid:228)r emellertid en r(cid:228)ttslig fr(cid:229)ga och det b(cid:246)r d(cid:228)rf(cid:246)r erinras om att EG-domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta myndigheten n(cid:228)r det g(cid:228)ller inneb(cid:246)rden i och tolk- ningen av gemenskapsr(cid:228)tten. Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar i detta kla- gom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden fr(cid:229)n Europaparlamentets sida och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. 3. 1. 2 EUROPEISKA UNIONENS R¯D GRANSKNING F(cid:214)R ATT KONTROLLERA SK˜LEN TILL V˜GRAD TILLG¯NG TILL HANDLINGAR 2. 5 I avsaknad av en uttrycklig best(cid:228)mmelse om att man kan medge undantag fr(cid:229)n tidsfristen var fr(cid:229)gan om det i gemenskapsr(cid:228)tten finns n(cid:229)gon allm(cid:228)n princip om att av j(cid:228)mlikhetssk(cid:228)l bortse fr(cid:229)n tidsfrister. Det f(cid:246)refaller inte finnas n(cid:229)gon s(cid:229)dan allm(cid:228)n princip. Beslut r(cid:229)det i klagom(cid:229)l 1087/10. 12. 96/STATEWATCH/UK/IJH mot 2. 6 Mot denna bakgrund och med h(cid:228)nsyn till parlamentets h(cid:228)nvisning till principen om sund ekonomisk f(cid:246)rvaltning kunde det inte anses or(cid:228)ttvist att tidsfristen till(cid:228)mpades strikt n(cid:228)r det g(cid:228)llde klagandena. 2. 7 Ifr(cid:229)ga om anklagelsen om diskriminering b(cid:246)r det erinras om att principen om lika behandling inneb(cid:228)r att lika situationer behandlas lika och att olika situationer inte behandlas lika. 2. 8 Det anf(cid:246)rdes att en annan parlamentsledamot hade till- l(cid:229)tits att ansluta sig till planen trots att tidsfristen hade l(cid:246)pt ut. Av parlamentets yttrande framgick att denna ledamot innan tidsfristen inf(cid:246)rdes hade f(cid:246)rs(cid:228)krats om att hon kunde ansluta sig till planen. Hennes situation var s(cid:229)ledes inte densamma som i detta (cid:228)rende. Klagom(cid:229)let Klagom(cid:229)let g(cid:228)ller fyra ans(cid:246)kningar om handlingar som klagan- den st(cid:228)llde till r(cid:229)det i juli och augusti 1996. Hans ans(cid:246)kningar gjordes i enlighet med r(cid:229)dets beslut om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar (1) (nedan kallat beslut 93/731/EG). Den 30 juli 1996 beg(cid:228)rde klaganden kopior av 71 rapporter som hade behandlats vid K4-kommittØns sammantr(cid:228)den i sep- tember, oktober och november 1994. Den 31 juli 1996 beg(cid:228)rde han sex handlingar fr(cid:229)n 1992 och 1993. Den 13 augusti 1996 skickade han tv(cid:229) brev till r(cid:229)det. f(cid:246)rsta beg(cid:228)rde han en kopia p(cid:229) en enda rapport fr(cid:229)n 1992. I det andra beg(cid:228)rde han kopior p(cid:229) 26 rapporter som hade behand- lats vid sammantr(cid:228)det den 4 juni 1996 i r(cid:229)det (justitie- och inrikesministrarna) i Luxemburg, av vilka 23 var fr(cid:229)n 1996 och tre var av tidigare datum. I det (1) R(cid:229)dets beslut 93/731/EG (EGT L 340, 31. 12. 1993, s. 43). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/25 Den 26 september 1996 svarade r(cid:229)dets generalsekretariat kla- ganden. I svaret angavs att hans ans(cid:246)kningar (cid:148)i detta h(cid:228)nseende (cid:228)r upprepade ans(cid:246)kningar som (cid:228)ven g(cid:228)ller ett mycket stort antal handlingar(cid:148) och att generalsekretariatet hade funnit en rimlig l(cid:246)sning i enlighet med artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG genom att endast behandla handlingarna fr(cid:229)n 1996 (dvs. 23 av de 26 handlingar som efterfr(cid:229)gades i det andra brevet av den 13 augusti 1996). Generalsekretariatet l(cid:228)t klaganden f(cid:229) ut 16 av de 23 handlingarna, men v(cid:228)grade honom tillg(cid:229)ng till de sju (cid:246)vriga. Den 10 oktober 1996 gjorde klaganden en bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)k- ning om alla handlingar som han hade v(cid:228)grats tillg(cid:229)ng till. I sitt svar av den 20 november 1996 vidh(cid:246)ll r(cid:229)dets presidium sitt ursprungliga beslut om att till(cid:228)mpa en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) och behandlade d(cid:228)rf(cid:246)r endast de sju handlingarna fr(cid:229)n 1996. I fr(cid:229)ga om dessa sju handlingar angav r(cid:229)det att det noggrant hade v(cid:228)gt klagandens intresse av att f(cid:246)rs(cid:246)ka f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingarna mot r(cid:229)dets intresse av att beh(cid:229)lla sekretessen f(cid:246)r sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar och att det senare intresset v(cid:228)gde tyngre (cid:228)n det f(cid:246)rra. Presidiet gav f(cid:246)ljande f(cid:246)rtydligande upplysningar: (cid:148)Handlingarna 7574/96, 6982/2/96 och 7753/96 inneh(cid:229)ller detaljerade nationella st(cid:229)ndpunkter i fr(cid:229)ga om en konvention om yttre gr(cid:228)nser, en rekommendation om lagstridigt anst(cid:228)llande av medborgare i tredje land samt en konvention om utl(cid:228)mning. Dessa fr(cid:229)gor diskuteras fortfarande eller har antagits helt nyligen. Handlingarna 7717/1/96 och 7718/1/96 inneh(cid:229)ller detaljerade nationella st(cid:229)ndpunkter om budgeten f(cid:246)r Europols narkotikaenhet och Europols datasystem. Slutligen inneh(cid:229)ller handlingarna 7788/96 och 7781/96 h(cid:228)nvis- ningar till yttranden fr(cid:229)n r(cid:229)dets r(cid:228)ttsavdelning om den r(cid:228)ttsliga tolkningen av Europolkonventionen samt kommentarer som gjorts av vissa delegationer i denna fr(cid:229)ga. (cid:148) till ombudsmannen h(cid:228)vdade klaganden att I sitt klagom(cid:229)l r(cid:229)dets behandling av hans ans(cid:246)kningar om tillg(cid:229)ng till hand- lingarna var otillb(cid:246)rlig och m(cid:246)jligen olaglig. Unders(cid:246)kningen R(cid:229)dets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till r(cid:229)det tillsammans med fem andra klagom(cid:229)l fr(cid:229)n samma klagande. I mars 1997 skickade r(cid:229)det ett svar i vilket det ifr(cid:229)gasatte ombudsmannens beh(cid:246)rig- het att behandla klagom(cid:229)len. Den 15 april 1997 bekr(cid:228)ftade ombudsmannen i ett brev till r(cid:229)det sitt ursprungliga beslut att klagom(cid:229)len l(cid:229)g inom hans mandat och f(cid:246)rnyade sin beg(cid:228)ran om ett yttrande om klagom(cid:229)lens sakinneh(cid:229)ll. Den 20 juni 1997 uppfyllde r(cid:229)det ombudsmannens beg(cid:228)ran. N(cid:228)r det g(cid:228)ller till(cid:228)mpningen av en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) anm(cid:228)rkte r(cid:229)det att dess yttrande i ett annat klagom(cid:229)l av samma klagande (1053/25. 11. 96/STATEWATCH/UK/IJH) (cid:228)ven kunde till(cid:228)mpas i detta (cid:228)rende. Klagandens kommentarer I sina kommentarer h(cid:228)vdade klaganden att (cid:151) r(cid:229)det inte hade r(cid:228)tt att till(cid:228)mpa en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) p(cid:229) hans fyra ans(cid:246)kningar om handlingar, (cid:151) r(cid:229)det inte har r(cid:228)tt att v(cid:228)gra honom tillg(cid:229)ng till handling- arna p(cid:229) grundval av att dessa nyligen har antagits eller att de inneh(cid:229)ller medlemsstaternas synpunkter. Ombudsmannens granskning av handlingarna Ombudsmannen ans(cid:229)g det vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att granska de sju handlingar till vilka r(cid:229)det hade v(cid:228)grat tillg(cid:229)ng i enlighet med artikel 4. 2 i beslut 93/731/EG. Ombudsmannen informerade klaganden om denna granskning som i enlighet med artikel 4. 1 i ombudsmannens stadga inte kunde inneb(cid:228)ra (cid:246)verl(cid:228)mnande till klaganden av sj(cid:228)lva hand- lingarna eller n(cid:229)gra uppgifter i dem. Granskningen (cid:228)gde rum i r(cid:229)dets Justus Lipsius-byggnad i Brys- sel den 2 oktober 1998. F(cid:246)rutom att ge tillg(cid:229)ng till handling- arna erbj(cid:246)d sig r(cid:229)det att om s(cid:229) (cid:246)nskades l(cid:229)ta ombudsmannen f(cid:229) kopior av dessa. Efter granskningen av handlingarna ans(cid:229)g ombudsmannen att det inte beh(cid:246)vdes n(cid:229)gra kopior. Beslutet 1. Fr(cid:229)gan om jurisdiktion 1. 1 R(cid:229)dets ifr(cid:229)gas(cid:228)ttande av ombudsmannens beh(cid:246)righet f(cid:246)re- f(cid:246)ll grundas p(cid:229) tv(cid:229) p(cid:229)st(cid:229)enden: a) ombudsmannens beh(cid:246)righet omfattar inte (cid:229)tg(cid:228)rder som har vidtagits av r(cid:229)det i fr(cid:229)ga om samarbete p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor ((cid:148)tredje pela- ren(cid:148)) och b) klagom(cid:229)lens sakinneh(cid:229)ll r(cid:246)r (cid:229)tg(cid:228)rder som har vidtagits av r(cid:229)det i enlighet med tredje pelaren. 1. 2 Ombudsmannens beslut att han kan handl(cid:228)gga klagom(cid:229)- len grundar sig p(cid:229) hans (cid:229)sikt att det andra p(cid:229)st(cid:229)endet (cid:228)r felaktigt. D(cid:228)rf(cid:246)r beh(cid:246)ver han inte ta st(cid:228)llning till det f(cid:246)rsta p(cid:229)st(cid:229)endet. C 300/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 1. 3 Klagom(cid:229)lens sakinneh(cid:229)ll g(cid:228)ller r(cid:229)dets svar p(cid:229) ans(cid:246)kningar om tillg(cid:229)ng till handlingar. Ans(cid:246)kningarna gjordes i enlig- het med beslut 93/731/EG och behandlades av r(cid:229)det i enlighet med detta. Beslut 93/731/EG fattades i enlighet med artikel 151 i EG-f(cid:246)rdraget. I sin dom i Nederl(cid:228)nderna mot r(cid:229)det (1) bekr(cid:228)ftade EG-domstolen att beslutet har r(cid:228)ttslig verkan gentemot tredje part i sin egenskap av gemenskapsr(cid:228)tt. 1. 4 Beslutet tolkades och till(cid:228)mpades av f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten i Carvel och Guardian Newspapers mot r(cid:229)det (2), ett m(cid:229)l som ocks(cid:229) g(cid:228)llde tillg(cid:229)ng till handlingar som r(cid:246)rde tredje pelaren. Mot bakgrund av begr(cid:228)nsningarna i EG-domsto- lens jurisdiktion i enlighet med artikel L i f(cid:246)rdraget om Europeiska unionen skulle inte f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten ha haft jurisdiktion vad g(cid:228)ller denna del av Carvel-m(cid:229)let om fr(cid:229)- gan om tillg(cid:229)ng till handlingar som r(cid:246)r tredje pelaren i sig var en fr(cid:229)ga om tredje pelaren. 1. 5 Av det ovann(cid:228)mnda f(cid:246)refaller det som om den korrekta tolkningen och till(cid:228)mpningen av beslut 93/731/EG om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar (cid:228)r en gemenskaps- r(cid:228)ttslig fr(cid:229)ga och inte en fr(cid:229)ga om tredje pelaren, (cid:228)ven om de ber(cid:246)rda handlingarna r(cid:246)r (cid:229)tg(cid:228)rder i enlighet med tredje pelaren. Ombudsmannen informerade r(cid:229)det om detta beslut den 15 april 1997. (Anm: i sin dom av den 17 juni 1998 avslog f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten av liknande sk(cid:228)l r(cid:229)dets inv(cid:228)ndning mot domstolens jurisdiktion i m(cid:229)let Tidningen Journalisten (3). 2. Till(cid:228)mpningen av en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) 3. V(cid:228)grad tillg(cid:229)ng i enlighet med artikel 4. 2 3. 1 R(cid:229)det v(cid:228)grade klaganden tillg(cid:229)ng till sju handlingar i enlighet med artikel 4. 2 i beslut 93/731/EG, vilken lyder som f(cid:246)ljer: (cid:148)Tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar f(cid:229)r v(cid:228)gras f(cid:246)r att skydda den sekretess som g(cid:228)ller f(cid:246)r r(cid:229)dets (cid:246)verl(cid:228)ggningar. (cid:148) I enlighet med fast r(cid:228)ttspraxis kr(cid:228)ver till(cid:228)mpningen av denna best(cid:228)mmelse att r(cid:229)det uppfyller sin skyldighet att r(cid:228)ttvist v(cid:228)ga (cid:229) ena sidan medborgarens intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingarna och (cid:229) andra sidan sitt eget intresse av att beh(cid:229)lla sekretessen vid sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar. 3. 2 Klaganden h(cid:228)vdar att n(cid:228)r r(cid:229)det till(cid:228)mpar artikel 4. 2 har det inte r(cid:228)tt att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingar p(cid:229) grundval av att dessa nyligen har antagits eller att de inneh(cid:229)ller medlemsstaternas synpunkter. Ombudsmannen k(cid:228)nner inte till n(cid:229)gon r(cid:228)ttsregel eller r(cid:228)ttsprincip som kan kr(cid:228)va av r(cid:229)det att det n(cid:228)r det v(cid:228)ger intressena i enlighet med artikel 4. 2 utesluter n(cid:229)gon av dessa faktorer i sina (cid:246)ver- v(cid:228)ganden. 3. 3 Ombudsmannens granskning av handlingarna bekr(cid:228)ftade att inneh(cid:229)llet i de ber(cid:246)rda handlingarna motsvarar de sk(cid:228)l som r(cid:229)det har angett. 2. 1 Klaganden h(cid:228)vdade att artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG inte ger r(cid:229)det r(cid:228)tt att till(cid:228)mpa en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) p(cid:229) han fyra ans(cid:246)kningar om handlingar. 3. 4 Det f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r inte f(cid:246)religga n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande vid r(cid:229)det n(cid:228)r det g(cid:228)ller denna del av (cid:228)ren- det. 2. 2 Som r(cid:229)det noterade i sitt yttrande (cid:228)r fr(cid:229)gan i denna del av klagom(cid:229)let densamma som den som togs upp i ett annat klagom(cid:229)l av samma klagande, 1053/25. 11. 96/STATE- WATCH/UK/IJH. Ombudsmannens beslut av den 28 juli 1998 i det ovann(cid:228)mnda (cid:228)rendet (cid:228)r ocks(cid:229) till(cid:228)mpligt p(cid:229) det aktuella (cid:228)rendet. 2. 3 Om man till(cid:228)mpar det ovann(cid:228)mnda beslutet, s(cid:228)rskilt n(cid:228)r det g(cid:228)ller betydelsen av uttrycken (cid:148)upprepade ans(cid:246)kning- ar(cid:148) och (cid:148)mycket omfattande handlingar(cid:148), st(cid:229)r det klart att r(cid:229)det inte hade r(cid:228)tt att till(cid:228)mpa en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) i enlig- het med artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG p(cid:229) de fyra ans(cid:246)k- ningarna om handlingar i detta (cid:228)rende. (1) M(cid:229)l C-58/94 REG. 1996, s. I-2169. (2) M(cid:229)l T-194/94, REG. 1995, s. II-2765. (3) Svenska Journalistf(cid:246)rbundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det, Slutsatser N(cid:228)r det g(cid:228)ller r(cid:229)dets till(cid:228)mpning av en (cid:148)rimlig l(cid:246)sning(cid:148) g(cid:228)ller fr(cid:229)ga om 1053/ ombudsmannens kritiska 25. 11. 96/STATEWATCH/UK/IJH (beslut av den 28 juli 1998) (cid:228)ven f(cid:246)r klagandens ans(cid:246)kningar om handlingar i det aktuella (cid:228)rendet. anm(cid:228)rkning i N(cid:228)r det g(cid:228)ller den v(cid:228)grade tillg(cid:229)ngen till sju handlingar i enlig- het med artikel 4. 2 i beslut 93/731/EG f(cid:246)refaller det mot bak- grund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar inte f(cid:246)religga n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande vid r(cid:229)det. dom av den 17 juni 1998, (se punkterna 70(cid:150)87 i domen). D(cid:228)rf(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/27 3. 1. 3 EUROPEISKA KOMMISSIONEN KONKURRENS: SVAR P¯ SKRIVELSE (cid:150) OMBUDSMANNENS BEH(cid:214)RIGHET 2. I sakfr(cid:229)gan ans(cid:229)g ombudsmannen att det mot bakgrund av de till(cid:228)mpliga best(cid:228)mmelserna och EG-domstolens r(cid:228)tts- praxis inte f(cid:246)ref(cid:246)ll finnas n(cid:229)gon skyldighet f(cid:246)r kommissio- nen att beakta s(cid:229)dana effekter. i Beslut kommissionen klagom(cid:229)l 440/96/20. 2. 96/HKC/PD mot Europeiska Klagom(cid:229)let februari 1996 klagade HKC, en dansk advokatbyr(cid:229), som I ombud f(cid:246)r LF, ett danskt fackf(cid:246)rbund, till ombudsmannen. Kla- gom(cid:229)let g(cid:228)llde kommissionens beslut att bevilja undantag fr(cid:229)n konkurrensreglerna f(cid:246)r ett alliansavtal mellan tv(cid:229) flygbolag, vars anst(cid:228)llda var medlemmar i LF. Enligt klagandens mening skulle avtalet medf(cid:246)ra f(cid:246)rlorade arbetstillf(cid:228)llen f(cid:246)r LF-medlem- marna. Enligt LF var kommissionen skyldig att beakta syssel- s(cid:228)ttningseffekterna n(cid:228)r den (cid:246)verv(cid:228)gde att bevilja undantag fr(cid:229)n konkurrensreglerna. Klagom(cid:229)let avs(cid:229)g ocks(cid:229) det faktum att LF:s kommentarer, som inl(cid:228)mnats efter anmodan fr(cid:229)n kommissio- nen i enlighet med den till(cid:228)mpliga undantagsf(cid:246)rordningen, var- ken bekr(cid:228)ftades eller besvarades. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande anf(cid:246)rde kommissionen att ombudsmannen inte var beh(cid:246)rig att bed(cid:246)ma om syssels(cid:228)ttningseffekter skulle beaktas n(cid:228)r undantag fr(cid:229)n konkurrensreglerna beviljas, eftersom (cid:228)rendet g(cid:228)llde p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att till(cid:228)mpa lagen och inte administra- tiva missf(cid:246)rh(cid:229)llanden. Kommissionen h(cid:228)vdade vidare att den inte var skyldig att besvara kommentarer som tredje part, t. ex. LF, anmodats att avge, eftersom kommentarer snarast var avsedda att vara till hj(cid:228)lp f(cid:246)r kommissionen vid dess gransk- ning av (cid:228)rendet. Klagandens kommentarer I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt klagom(cid:229)l och ans(cid:229)g att ombudsmannen var beh(cid:246)rig att behandla alla aspekter av (cid:228)rendet. 3. Vad avs(cid:229)g kommissionens underl(cid:229)tenhet att bekr(cid:228)fta och besvara LF:s kommentarer noterade ombudsmannen att den till(cid:228)mpliga f(cid:246)rordningen inte inneh(cid:246)ll n(cid:229)gon s(cid:229)dan skyldighet. Genom att anmoda tredje part att inkomma med synpunkter, som var avsedda att bist(cid:229) kommissionen i dess granskning av (cid:228)rendet, hade kommissionen emellertid skapat en situation d(cid:228)r medborgarna rimligtvis f(cid:246)rv(cid:228)ntade sig en reaktion: i synnerhet i detta fall d(cid:228)r LF hade intresse av beslutet i och med att dess medlemmar m(cid:246)jligen skulle komma att p(cid:229)verkas av det. Kommissionens underl(cid:229)tenhet att svara LF utgjorde d(cid:228)rf(cid:246)r ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llan- de. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. Ytterligare kommentarer I ett brev till kommissionens ordf(cid:246)rande, vilket bifogades beslu- tet, gjorde ombudsmannen sammanfattningsvis ytterligare f(cid:246)l- jande anm(cid:228)rkningar: Kommissionen (cid:228)r alltid v(cid:228)lkommen att ge sina synpunkter p(cid:229) huruvida ett klagom(cid:229)l skall betraktas som till(cid:229)tligt, samtidigt som den erk(cid:228)nner att det (cid:228)r ombudsmannen som avg(cid:246)r fr(cid:229)gan. I detta (cid:228)rende skall emellertid ett grundl(cid:228)ggande missf(cid:246)rst(cid:229)nd r(cid:228)ttas till. Den enhet som ansvarade f(cid:246)r att utarbeta f(cid:246)rslag till kommissionens svar till ombudsmannen i detta (cid:228)rende f(cid:246)refal- ler ha utg(cid:229)tt ifr(cid:229)n att (cid:148)felaktig till(cid:228)mpning av lagen(cid:148) inte kan utg(cid:246)ra (cid:148)administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden(cid:148). Sanningen (cid:228)r den motsatta: det kan aldrig vara god f(cid:246)rvaltningssed att underl(cid:229)ta att agera i enlighet med lagen. Ombudsmannens f(cid:246)rsta och vik- tigaste uppgift, n(cid:228)r han genomf(cid:246)r unders(cid:246)kningar r(cid:246)rande m(cid:246)jliga fall av administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i f(cid:246)rfarandena inom kommissionens institutioner eller organ, (cid:228)r att fastst(cid:228)lla om den ber(cid:246)rda institutionen har agerat i enlighet med lagen. N(cid:228)r ombudsmannen fullg(cid:246)r denna uppgift (cid:228)r han alltid medve- ten om att EG-domstolen (cid:228)r den (cid:246)verordnade myndigheten n(cid:228)r det g(cid:228)ller gemenskapsr(cid:228)ttens inneh(cid:229)ll och tolkning. Beslutet 1. Ombudsmannen ans(cid:229)g sig beh(cid:246)rig att behandla fr(cid:229)gan om huruvida kommissionen var skyldig att beakta syssels(cid:228)tt- ningseffekterna n(cid:228)r den (cid:246)verv(cid:228)gde att bevilja undantag fr(cid:229)n konkurrensreglerna. Ytterligare kommentarer om detta (cid:246)verl(cid:228)mnades till kommissionens ordf(cid:246)rande i ett brev, vars inneh(cid:229)ll sammanfattas i avsnittet nedan med ytterli- gare kommentarer. I andra (cid:228)renden d(cid:228)r klaganden uttryckligen v(cid:228)ckt fr(cid:229)gan om tolkning eller till(cid:228)mpning av lagen har kommissionen avgett ett yttrande, som har vidarebefordrats till klaganden. Det (cid:228)r naturligt att kommissionen agerar p(cid:229) detta s(cid:228)tt och ombuds- mannen f(cid:246)ruts(cid:228)tter att den kommer att forts(cid:228)tta att g(cid:246)ra detta. Ombudsmanna(cid:228)mbetet uppr(cid:228)ttades f(cid:246)r att fr(cid:228)mja relationerna mellan gemenskapens institutioner och organ och de europe- iska medborgarna. Detta (cid:228)r om(cid:246)jligt om en institution inte ytt- rar sig om alla fr(cid:229)gor som tas upp av den klagande. I de (cid:228)ren- C 300/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 den d(cid:229) en institution f(cid:246)rklarar att den handlat korrekt i enlig- het med de regler och principer som styr den, n(cid:246)jer sig med- borgaren ibland med f(cid:246)rklaringen, eller har (cid:229)tminstone f(cid:229)tt en st(cid:246)rre f(cid:246)rst(cid:229)else f(cid:246)r institutionens agerande. Mera allm(cid:228)nt sett har kommissionen, n(cid:228)r den skall avge ett yttrande, alltid nytta av att f(cid:246)rklara sin st(cid:229)ndpunkt betr(cid:228)ffande de r(cid:228)ttsliga aspek- terna av ett (cid:228)rende, s(cid:229) att dess synpunkter kan beaktas i ombudsmannens unders(cid:246)kning. Ombudsmannen avslutade med att be kommissionens ordf(cid:246)- rande att se till att de ansvariga tj(cid:228)nsteenheterna inom kom- missionen beaktar dessa anm(cid:228)rkningar n(cid:228)r de f(cid:246)rbereder kom- missionens svar till ombudsmannen. KOMMISSION˜RERS L(cid:214)NER: BEG˜RAN OM INFORMATION i klagom(cid:229)l 586/3. 5. 96/MCA/ES/JMA mot Europeiska Beslut kommissionen Klagom(cid:229)let Som f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r Asociaci(cid:243)n Amigos de BenalmÆdena fram- f(cid:246)rde A i april 1996 ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen r(cid:246)rande underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n Europeiska kommissionens sida att besvara f(cid:246)reningens beg(cid:228)ran om information om tv(cid:229) kommissionsleda- m(cid:246)ters l(cid:246)ner och andra f(cid:246)rm(cid:229)ner under 1993 och 1994. Klaganden anf(cid:246)rde att kommissionen hade underl(cid:229)tit att besvara tv(cid:229) tidigare brev som s(cid:228)nts till dess kontor i Madrid den 17 oktober respektive den 17 december 1995. I dessa brev beg(cid:228)rde hon upplysningar om inkomst (l(cid:246)n och andra ers(cid:228)tt- ningar) under 1993 och 1994 f(cid:246)r de spanska ledam(cid:246)terna av kommissionen vid den tidpunkten, Mar(cid:237)n och Matutes. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande framf(cid:246)rde kommissionen en urs(cid:228)kt f(cid:246)r sin underl(cid:229)tenhet att besvara de ursprungliga breven och p(cid:229)pekade att kommission(cid:228)- rers l(cid:246)ner i samtliga fall regleras av r(cid:229)dets f(cid:246)rordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967, (cid:228)ndrad vid flera tillf(cid:228)llen. Vad g(cid:228)ller omkostnader f(cid:246)r uppdrag och resor angav den att det totala belopp som betalas till samtliga kommission(cid:228)rer f(cid:246)r detta slags omkostnader var 1 300 000 ecu (cid:229)r 1994. Kommis- sion(cid:228)rerna har dessutom r(cid:228)tt till ers(cid:228)ttning f(cid:246)r representations- kostnader, d(cid:228)r ifr(cid:229)gavarande belopp var 341 000 ecu 1993 och 335 000 ecu (cid:229)r 1994. Slutligen framh(cid:246)ll kommissionen att alla dessa kostnader (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r intern ekonomisk kontroll av institutionen sj(cid:228)lv och (cid:228)ven f(cid:246)r extern kontroll av revisionsr(cid:228)tten. Klagandens kommentarer I sina kommentarer framh(cid:246)ll A att hennes beg(cid:228)ran fortfarande var obesvarad. Enligt hennes mening hade kommissionen enbart h(cid:228)nvisat till en f(cid:246)rordning som var ok(cid:228)nd f(cid:246)r henne. I yttrandet hade ocks(cid:229) h(cid:228)nvisats totalbelopp p(cid:229) 1 300 000 ecu, som utbetalats f(cid:246)r samtliga komission(cid:228)rers omkostnader, men utan att visa p(cid:229) n(cid:229)got som r(cid:246)rde de tv(cid:229) kommission(cid:228)rer som angavs i hennes beg(cid:228)ran. till ett Ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning I enlighet med artikel 3. 5 i stadgan och i avsikt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i (cid:228)rendet skrev ombuds- mannen (cid:229)ter till kommissionen. Han h(cid:228)nvisade till att det svar som institutionen hade l(cid:228)mnat fortfarande var otillfredsst(cid:228)l- lande f(cid:246)r klaganden. Han antydde ocks(cid:229) att kommissionens svar m(cid:229)ste betraktas mot bakgrund av Europeiska unionens (cid:229)taganden i fr(cid:229)ga om insyn och allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till infor- mation. Med h(cid:228)nsyn till dessa principer f(cid:246)reslog han att en till- fredsst(cid:228)llande l(cid:246)sning kunde uppn(cid:229)s om kommissionen, efter ha v(cid:228)gt de olika intressena mot varandra, kunde l(cid:228)mna tydli- gare och mer preciserad information s(cid:229) att det kunde avg(cid:246)ras vilken information som kunde l(cid:228)mnas ut. I sitt svar angav kommissionen att den hade s(cid:246)kt finna en avv(cid:228)gning mellan behovet av insyn och behovet av att skydda privatlivet. F(cid:246)r att n(cid:229) denna kompromiss hade den l(cid:228)mnat information om l(cid:246)ner och andra ers(cid:228)ttningar som r(cid:246)r hela kommissionen, snarare (cid:228)n s(cid:229)dana som g(cid:228)ller s(cid:228)rskilt f(cid:246)r tv(cid:229) av dess ledam(cid:246)ter. D(cid:228)refter framh(cid:246)ll kommissionen att dess ledam(cid:246)ters l(cid:246)ner och (cid:246)vriga ers(cid:228)ttningar senast fastst(cid:228)llts av r(cid:229)det i december 1996 och f(cid:246)rklarade hur de ber(cid:228)knades. Vad avser representations- kostnader ers(cid:228)tts de efter det att en faktura har uppr(cid:228)ttats. De ers(cid:228)tts upp till h(cid:246)gst 11 347 ecu per (cid:229)r (f(cid:246)r den kommission(cid:228)r som ansvarar f(cid:246)r utrikes fr(cid:229)gor (cid:228)r beloppet 17 023 ecu). Tj(cid:228)ns- tem(cid:228)n som m(cid:229)ste g(cid:246)ra tj(cid:228)nsteresor uppb(cid:228)r ers(cid:228)ttning f(cid:246)r rese- kostnader och dagtraktamenten som ber(cid:228)knas med h(cid:228)nsyn till f(cid:246)rh(cid:229)llandena i det land d(cid:228)r uppdraget genomf(cid:246)rs. svar vidarebefordrades Kommissionens till klaganden med anh(cid:229)llan om att hon skulle beakta det f(cid:246)rslag till l(cid:246)sning som kommissionen l(cid:228)mnade. I sitt svar uttryckte klaganden sin till- fredsst(cid:228)llelse (cid:246)ver ombudsmannens anstr(cid:228)ngningar att (cid:229)stad- komma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i detta (cid:228)rende. Icke desto mindre ans(cid:229)g hon att kommissionen inte hade besvarat hennes fr(cid:229)gor klart och preciserat. Enligt hennes mening (cid:228)r kontrollen av offentliga utgifter ett (cid:246)verordnat m(cid:229)l som borde tillm(cid:228)tas st(cid:246)rre vikt (cid:228)n r(cid:228)tten till skydd av privatlivet. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/29 Beslutet principerna om god f(cid:246)rvaltningssed n(cid:228)r den endast l(cid:228)mnade ut information om kommissionen som helhet. 1. R(cid:228)tt att erh(cid:229)lla information fr(cid:229)n gemenskapen 3. Underl(cid:229)tenhet att besvara brev Den beg(cid:228)ran om information som l(cid:228)mnades av klaganden till kommissionen i hennes brev av den 17 oktober och den 17 december 1995 v(cid:228)cker fr(cid:229)gor om alla gemenskapsmedborgares r(cid:228)tt att informeras om viktiga aspekter av kommissionens administrativa arbete. F(cid:246)r att kunna bed(cid:246)ma de r(cid:228)ttsliga aspekterna av denna beg(cid:228)ran m(cid:229)ste man utg(cid:229) fr(cid:229)n Europeiska unionens (cid:229)tagande att ge b(cid:228)ttre insyn och iaktta st(cid:246)rre offentlig (cid:246)ppenhet n(cid:228)r det g(cid:228)ller gemenskapsinstitutionernas och organens arbete. Detta (cid:229)ta- gande uttrycks i slutakten till F(cid:246)rdraget om Europeiska unio- nen som inneh(cid:229)ller deklaration 17 om r(cid:228)tten att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till information. P(cid:229) likartat s(cid:228)tt bekr(cid:228)ftades detta (cid:229)ter i ett antal r(cid:229)dsm(cid:246)ten, t. ex. i Birmingham och Edinburgh. F(cid:246)r n(cid:228)rvarande finns det endast best(cid:228)mmelser om att verka f(cid:246)r att allm(cid:228)nheten skall f(cid:229) b(cid:228)ttre tillg(cid:229)ng till information n(cid:228)r det g(cid:228)ller tillg(cid:229)ng till handlingar. Vad avser kommissionen antogs meddelandet till r(cid:229)det, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittØn om (cid:246)ppenhet i gemenskapen den 2 juni 1993 (1) och mot bakgrund av de riktlinjer som angavs i texten antog den beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom (2) om allm(cid:228)nhe- tens tillg(cid:229)ng till kommissionens handlingar den 8 februari 1994. I avsaknad av mer generella regler om allm(cid:228)n infor- mation skulle de nu g(cid:228)llande reglerna om tillg(cid:229)ng till hand- lingar kunna vara en l(cid:228)mplig ers(cid:228)ttning n(cid:228)r man skall avg(cid:246)ra (cid:228)renden d(cid:228)r medborgarna beg(cid:228)r information fr(cid:229)n institutioner- na. 2. Konflikt mellan insyn och r(cid:228)tten till skydd av privatlivet Kommissionen har i sina kommentarer fastslagit att s(cid:228)rskild information om enskilda kommissionsledam(cid:246)ters l(cid:246)ner och andra f(cid:246)rm(cid:229)ner, huvudsakligen reseers(cid:228)ttningar, skulle kunna inkr(cid:228)kta p(cid:229) deras r(cid:228)tt till skydd av privatlivet. F(cid:246)ljaktligen r(cid:246)r den information som institutionen offentliggjort i detta fall endast kommissionen i sin helhet. Att offentligt l(cid:228)mna ut information skulle kunna kollidera med andra viktiga v(cid:228)rderingar, s(cid:229)som r(cid:228)tten till skydd av privatlivet. I samband med kommissionens beslut om allm(cid:228)nhetens till- g(cid:229)ng till kommissionens handlingar anses skyddet av individen eller privatlivet inneb(cid:228)ra ett obligatoriskt undantag, som utg(cid:246)r ett hinder mot att r(cid:246)ja inneh(cid:229)llet i handlingar som beg(cid:228)rs utl(cid:228)mnade fr(cid:229)n institutionen. I sin tolkning av denna best(cid:228)m- melse har f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten fastslagit att (cid:148)kommissionen (cid:228)r skyl- dig att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till en handling som omfattas av n(cid:229)got av de undantag som ing(cid:229)r i den f(cid:246)rsta kategorin, n(cid:228)r detta f(cid:246)rh(cid:229)llande har bevisats(cid:148) (3). Med beaktande av omst(cid:228)ndigheterna i det aktuella (cid:228)rendet anser ombudsmannen inte att kommissionen br(cid:246)t mot (1) EGT C 166, 17. 6. 1993, s. 4. (2) EGT L 46 , 18. 12. 1994, s. 58. (3) M(cid:229)l T-105/95, WWF UK mot kommissionen; REG 1997, s. II-313, punkt 58. Kommissionen medgav att den underl(cid:229)tit att snabbt behandla den beg(cid:228)ran om information som klaganden s(cid:228)nt till dess Mad- ridkontor. Institutionen har emellertid l(cid:228)mnat en f(cid:246)rklaring till det l(cid:229)nga dr(cid:246)jsm(cid:229)let och framf(cid:246)rt sin urs(cid:228)kt. Eftersom ett svar ocks(cid:229) har l(cid:228)mnats, fanns det ingen anledning f(cid:246)r ombudsman- nen att vidare behandla denna del av (cid:228)rendet. 4. Kontroll av offentliga utgifter Enligt klagandens mening utgjorde kommissionens underl(cid:229)ten- het att besvara hennes fr(cid:229)gor om l(cid:246)ner och andra f(cid:246)rm(cid:229)ner f(cid:246)r de tv(cid:229) kommission(cid:228)rerna ett bevis p(cid:229) bristande kontroll (cid:246)ver detta slags utgifter. Alla kommissionens konton, inklusive personal- och driftskost- nader, kontrolleras periodvis av revisionsr(cid:228)tten. S(cid:229)som anges i artikel 188c i f(cid:246)rdraget skall detta organ (cid:148)pr(cid:246)va om samtliga inkomster och utgifter varit lagliga och korrekta och om den ekonomiska f(cid:246)rvaltningen har varid sund(cid:148). Ombudsmannen fastslog att det i revisionsr(cid:228)ttens rapporter fr(cid:229)n 1993 och 1994 (4) inte fanns n(cid:229)got som visade att oegent- ligheter skulle ha f(cid:246)rekommit n(cid:228)r det g(cid:228)ller l(cid:246)ner och andra f(cid:246)rm(cid:229)ner som kommissionsledam(cid:246)terna uppburit under dessa perioder. Mot bakgrund av dessa unders(cid:246)kningsresultat inga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)religga och ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. f(cid:246)ref(cid:246)ll BESKATTNING AV IMPORTERADE BEGAGNADE BILAR I DANMARK i Beslut kommissionen klagom(cid:229)l 764/9. 7. 96/TH/DK/PD mot Europeiska Klagom(cid:229)let H, som (cid:228)r dansk medborgare, till ombudsmannen i juli 1996 med anledning av kommissionens handl(cid:228)ggning och bed(cid:246)mning av ett klagom(cid:229)l i vilket han p(cid:229)st(cid:229)tt att Danmark underl(cid:229)tit att uppfylla sina f(cid:246)rpliktelser enligt gemenskapsr(cid:228)tten. framst(cid:228)llde ett klagom(cid:229)l H angav i sitt klagom(cid:229)l att han i flera (cid:229)r haft en korrespondens med kommissionen om ber(cid:228)kningen av merv(cid:228)rdesskatt p(cid:229) begagnade bilar som importerats till Danmark fr(cid:229)n en annan (4) EGT C 327, 24. 11. 1994, s. 1 EGT C 303, 14. 11. 1995, s 1. C 300/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 medlemsstat (nedan kallade begagnade importbilar). Han gjorde g(cid:228)llande att de svar han f(cid:229)tt fr(cid:229)n kommissionen inte var kor- rekta. Det framgick av bilagorna till klagom(cid:229)let att denna kor- respondens ocks(cid:229) avs(cid:229)g de danska registreringsavgifterna f(cid:246)r begagnade importbilar. Ombudsmannen bad d(cid:228)rf(cid:246)r kommis- sionen att ta upp b(cid:229)da fr(cid:229)gorna i sitt yttrande (cid:246)ver klagom(cid:229)let. Vad g(cid:228)llde orsaken till klagandens missn(cid:246)je betr(cid:228)ffande merv(cid:228)r- desskatten framkom det att han ans(cid:229)g att de danska merv(cid:228)rdes- skattebest(cid:228)mmelser f(cid:246)r begagnade importbilar var diskrimine- rande f(cid:246)r danska bilhandlare som han sj(cid:228)lv. Han framh(cid:246)ll att de danska best(cid:228)mmelserna innebar att en privatperson bosatt i Danmark kan importera en begagnad bil fr(cid:229)n Tyskland utan att beh(cid:246)va betala merv(cid:228)rdesskatt i Danmark, om bilen beskat- tats i Tyskland p(cid:229) bilhandlarnas vinstmarginal. D(cid:228)remot m(cid:229)ste den danska handlare som importerar samma bil betala dansk merv(cid:228)rdesskatt p(cid:229) det fulla priset p(cid:229) bilen och kan f(cid:229) tillbaka den merv(cid:228)rdesskatt som betalats i Tyskland. F(cid:246)ljden av detta blir att det pris som den danska handlaren kan erbjuda privat- personer f(cid:246)r samma bil blir avsev(cid:228)rt h(cid:246)gre (cid:228)n det pris som den tyska handlaren kan erbjuda. Klaganden ans(cid:229)g d(cid:228)rf(cid:246)r att best(cid:228)mmelserna ledde till en diskriminerande snedvridning av konkurrensen och att de var of(cid:246)renliga med direktiv 94/5/EG om merv(cid:228)rdesskatt f(cid:246)r begagnade varor, enligt vilket den grundl(cid:228)ggande principen (cid:228)r att merv(cid:228)rdesskatten skall betalas p(cid:229) handlarens vinstmarginal. H v(cid:228)nde sig till kommissionen i denna fr(cid:229)ga, men eftersom han inte var n(cid:246)jd med kommissionens f(cid:246)rsta svar l(cid:228)t han sin advokat och en dansk ledamot av Europaparlamentet g(cid:229) vidare med fr(cid:229)gan gentemot kommissionen. Kommissionen vidh(cid:246)ll i sitt svar av den 3 mars 1995 till advokaten och i sitt svar av den 23 oktober 1995 till parlamentsledamoten att de danska best(cid:228)mmelserna inte stod i strid med gemenskapens direktiv p(cid:229) detta omr(cid:229)de. I sitt brev av den 23 oktober 1995 angav kom- mission(cid:228)ren f(cid:246)ljande: (cid:148)Ni [parlamentsledamoten] har pekat p(cid:229) den snedvridning av konkurrensen som tycks drabba dem som handlar med begagnade bilar i Danmark p(cid:229) grund av de olika system som till(cid:228)mpas i Danmark och Tyskland. Tyv(cid:228)rr finns det p(cid:229) de nationella lagstiftningarnas nuvarande har- moniseringsstadium inte n(cid:229)got s(cid:228)tt att med r(cid:228)ttsliga medel han- tera denna ol(cid:228)genhet. Enligt artikel 28o. 2 i direktiv 94/5/EG om s(cid:228)rskilda (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r bl. a. begagnade varor ges faktiskt Danmark uttryckligen m(cid:246)jlighet att avvika fr(cid:229)n systemet med vinstmargina- ler. Om Ni emellertid skulle ha ytterligare kommentarer eller nya upp- lysningar, hoppas jag att Ni inte tvekar att kontakta GD XXI (cid:150) enhet 01. (cid:148) N(cid:228)r det g(cid:228)llde klagandens andra anm(cid:228)rkning, som g(cid:228)llde regist- reringsavgifterna, var bakgrunden sammanfattningsvis f(cid:246)ljande: I sin dom av den 11 december 1990 i m(cid:229)let C-47/88 (Rec. I-4, s. 509) avgjorde EG-domstolen fr(cid:229)gan om huruvida de danska registreringsavgifterna f(cid:246)r begagnade importbilar utgjorde en diskriminerande beskattning som var f(cid:246)rbjuden enligt artikel 95 i EG-f(cid:246)rdraget. Enligt det danska skattesystemet lades p(cid:229) begagnade importbilar en registreringsavgift p(cid:229) 90 procent av deras v(cid:228)rde i nytt skick, medan begagnade bilar med ursprung i Danmark inte omfattades av n(cid:229)gon registreringsavgift. F(cid:246)r att motivera detta h(cid:228)vdade Danmark att alla begagnade bilar med ursprung i landet hade importerats som nya n(cid:229)gon g(cid:229)ng, efter- som Danmark inte har n(cid:229)gon bilindustri. Nya bilar omfattades av en registreringsavgift p(cid:229) 105 procent av priset, inklusive merv(cid:228)rdesskatt, upp till ett pris p(cid:229) 19 750,00 danska kronor och 180 procent av priset d(cid:228)r(cid:246)ver. En avsev(cid:228)rd del av priset p(cid:229) begagnade bilar med ursprung i Danmark bestod allts(cid:229) av den ursprungligen p(cid:229)f(cid:246)rda registreringsavgiften. Registrerings- avgifterna f(cid:246)r begagnade importbilar borde allts(cid:229) fastst(cid:228)llas p(cid:229) en niv(cid:229) som tar h(cid:228)nsyn till att priset p(cid:229) begagnade bilar med ursprung i Danmark p(cid:229)verkats av den en g(cid:229)ng p(cid:229)f(cid:246)rda registre- ringsavgiften. ˜ven om domstolen i princip godtog detta syn- s(cid:228)tt, ans(cid:229)g den att det danska systemet allm(cid:228)nt sett ledde till en p(cid:229)fallande h(cid:246)g beskattning av begagnade bilar. Domstolen ans(cid:229)g d(cid:228)rf(cid:246)r att systemet stod i strid med artikel 95 i EG-f(cid:246)r- draget. Efter domstolens beslut inf(cid:246)rde de danska myndighe- terna ett system som i princip syftade till att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att begagnade importbilar inte omfattas av h(cid:246)gre registrerings- avgifter (cid:228)n att det totala v(cid:228)rdet av bilen kommer att motsvara v(cid:228)rdet av en likadan begagnad bil med ursprung i Danmark. Detta system administreras s(cid:229) att import(cid:246)ren, oavsett om han (cid:228)r en privatperson eller en bilhandlare, kan f(cid:229) en prelimin(cid:228)r uppgift om vilken registreringsavgift som skall betalas. Efter importen fastst(cid:228)ller myndigheterna efter en kontroll av den begagnade bilen den slutliga registreringsavgiften. H ans(cid:229)g att det nya systemet fungerade p(cid:229) ett s(cid:228)tt som fort- farande stod i strid med artikel 95 i f(cid:246)rdraget. Enligt honom kunde de slutliga registreringsavgifter som fastst(cid:228)lldes efter en import av en bil bli s(cid:229) h(cid:246)ga att det var om(cid:246)jligt att s(cid:228)lja bilen; avgifterna fastst(cid:228)lldes inte p(cid:229) ett objektivt s(cid:228)tt, och de f(cid:246)rfaran- den som man m(cid:229)ste f(cid:246)lja f(cid:246)r att importera en begagnad bil tog alltf(cid:246)r l(cid:229)ng tid. Mot denna bakgrund klagade H till kommissionen. I en skri- velse av den 29 november 1994 besvarade kommissionen hans klagom(cid:229)l enligt f(cid:246)ljande: (cid:148)Med h(cid:228)nvisning till det klagom(cid:229)l som Ni inl(cid:228)mnade till kom- missionen den 28 oktober 1993 och Ert telex-meddelande av den 24 februari 1994 vill kommissionen anf(cid:246)ra f(cid:246)ljande: Ni konstaterar att det danska systemet f(cid:246)r merv(cid:228)rdesskatt och registrering g(cid:246)r det sv(cid:229)rt att importera begagnade bilar fr(cid:229)n andra medlemsstater till Danmark f(cid:246)r f(cid:246)rs(cid:228)ljning, eftersom skatten p(cid:229) begagnade importbilar (cid:228)r s(cid:229) h(cid:246)g att de inte kan konkurrera med de begagnade bilar som fr(cid:229)n b(cid:246)rjan (cid:228)r registrerade i Danmark. Ni g(cid:246)r g(cid:228)llande att detta strider mot artikel 95 i f(cid:246)rdraget. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/31 I fr(cid:229)ga om registreringsavgiften p(cid:229) begagnade bilar som impor- teras till Danmark (cid:228)ndrades de danska best(cid:228)mmelserna efter en dom i EG-domstolen av den 11 december 1990 i m(cid:229)l 47/88. Domstolen fann att den d(cid:229)varande avgiften p(cid:229) importerade bilar var diskriminerande och of(cid:246)renlig med artikel 95 i f(cid:246)rdraget. ˜ven om Ni tydligen k(cid:228)nner till de nya danska best(cid:228)mmelserna om registrering av begagnade bilar vill jag (cid:228)nd(cid:229) p(cid:229)peka att de (cid:229)terfinns i f(cid:246)rordningen till f(cid:246)ljd av lag nr 665 av den 16 augusti 1993 om en registreringsavgift f(cid:246)r motorfordon, enligt vilken grunden f(cid:246)r ber(cid:228)kningen av avgiften bed(cid:246)ms av tre bed(cid:246)mare som (cid:228)r utsedda av ministern f(cid:246)r inrikesinkomster. Bland dessa bed(cid:246)- mare ing(cid:229)r en teknisk expert och en expert fr(cid:229)n branschen som utsetts p(cid:229) rekommendation av de stora bil(cid:228)garorganisationerna. Klagom(cid:229)l betr(cid:228)ffande det avgiftsgrundande v(cid:228)rde som s(cid:228)tts av tullmyndigheterna kan st(cid:228)llas till bed(cid:246)marna. Den ovann(cid:228)mnda f(cid:246)rordningen inneh(cid:229)ller en ing(cid:229)ende beskrivning av f(cid:246)rfarandet och tyder p(cid:229) att avgiften f(cid:246)r en importerad begag- nad bil bygger p(cid:229) dess verkliga v(cid:228)rde. P(cid:229) grundval av de upplys- ningar som kommissionen f(cid:229)tt anser den att det inte r(cid:246)r sig om en avgift som allm(cid:228)nt sett (cid:228)r h(cid:246)gre (cid:228)n vad som motsvarar det h(cid:246)gre priset f(cid:246)r en begagnad bil av samma slag och (cid:229)rg(cid:229)ng som registrerats i Danmark som ny och d(cid:228)rvid p(cid:229)f(cid:246)rts registrerings- avgift. Grundvalen f(cid:246)r v(cid:228)rderingen av en bil (cid:228)r normalpriset f(cid:246)r ett likadant fordon eller ett fordon av s(cid:229) lika tillverkning och modell som m(cid:246)jligt och i samma skick vad g(cid:228)ller reparationer vid tidpunkten f(cid:246)r registreringen. Avdrag g(cid:246)rs eller en extra avgift l(cid:228)ggs p(cid:229) f(cid:246)r k(cid:246)rstr(cid:228)cka, skick, f(cid:246)rb(cid:228)ttringar och andra egenskaper. Det slutliga priset kan d(cid:228)rf(cid:246)r variera mellan olika prislistor bero- ende p(cid:229) bed(cid:246)mningen fr(cid:229)n fall till fall. Det uppskattade avgifts- grundande v(cid:228)rdet f(cid:246)r begagnade bilar f(cid:229)r inte leda till avvikelser fr(cid:229)n de officiella listpriser som g(cid:228)ller f(cid:246)r bilar vilka fr(cid:229)n b(cid:246)rjan registrerats i Danmark, om det kan bevisas att de (cid:228)r identiska i alla avseenden. Om Ni anser att det avgiftsgrundande v(cid:228)rde som slutgiltigt fast- st(cid:228)lls (cid:228)r f(cid:246)r h(cid:246)gt j(cid:228)mf(cid:246)rt med v(cid:228)rdet f(cid:246)r motsvarande bilar som nyregistrerades i Danmark, ber jag Er att kontakta min avdelning p(cid:229) nytt med n(cid:228)rmare uppgifter om v(cid:228)rf(cid:246)r Ni gjort denna bed(cid:246)m- ning. (cid:148) Eftersom H var missn(cid:246)jd med b(cid:229)da svaren fr(cid:229)n kommissionen klagade han till ombudsmannen med motiveringen att kom- missionens svar inte var korrekta och var of(cid:246)renliga med gemenskapsr(cid:228)tten. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande (cid:228)rendet som framg(cid:229)r av de ovan citerade breven. Den uppgav vidare att den fortfarande h(cid:246)ll p(cid:229) att unders(cid:246)ka H:s p(cid:229)st(cid:229)ende att de danska best(cid:228)mmelserna var of(cid:246)renliga med artikel 95, (cid:228)ven om de var f(cid:246)renliga med artikel 28o i direktiv 94/5/EG. Kommissionen konstaterade att argumentet om direktivets of(cid:246)renlighet med EG-f(cid:246)rdraget v(cid:228)ckte fr(cid:229)gor som den m(cid:229)ste granska mera ang(cid:229)ende. Genom brev av den 26 juni 1997 informerade kommissionen ombudsmannen om resultaten av sin granskning. Den anf(cid:246)rde f(cid:246)ljande: (cid:148)1. Vi konstaterar f(cid:246)rst och fr(cid:228)mst att i fall som omfattas av de (cid:146)s(cid:228)rskilda skattebest(cid:228)mmelser(cid:146) som avses i artikel 28o i sj(cid:228)tte direktivet om merv(cid:228)rdesskatt (framf(cid:246)r allt i Danmark enligt den valm(cid:246)jlighet som landet har enligt punkt 2 i samma artikel) genom undantag fr(cid:229)n det g(cid:228)ngse system f(cid:246)r beskatt- ning vid f(cid:246)rs(cid:228)ljning av begagnade varor som inf(cid:246)rdes genom direktiv 94/5/EG, beror skillnaden i skatt p(cid:229) de skillnader som finns mellan den g(cid:228)llande merv(cid:228)rdesskattesatsen i Dan- mark (25 procent) och de satser som g(cid:228)ller i andra medlems- stater. Det kan till och med konstateras att, genom det avdrag som anges eller till och med (cid:229)l(cid:228)ggs enligt artikel 28o. 1 b och 1 c tredje strecksatsen, s(cid:229) (cid:228)r skillnaderna i den skatt som tas ut f(cid:246)r begagnade fordon vid f(cid:246)rs(cid:228)ljning i Dan- mark, och som varierar beroende p(cid:229) vilken medlemsstat for- donen ursprungligen kommer fr(cid:229)n, en direkt f(cid:246)ljd av skill- naden mellan de merv(cid:228)rdesskattesatser som de olika med- lemsstaterna till(cid:228)mpar. Det kan ocks(cid:229) i f(cid:246)rbig(cid:229)ende konstate- ras att denna skillnad mellan merv(cid:228)rdesskattesatser (cid:228)r resul- tatet av gemenskapslagstiftarens medvetna val, d(cid:229) han, inom ramen f(cid:246)r det breda harmoniserade skattesystem som merv(cid:228)r- desskattesystemet i artikel 12. 2 a i det sj(cid:228)tte direktivet fastst(cid:228)lla en minimisats p(cid:229) 15 procent, och s(cid:229)lunda implicit (cid:246)verl(cid:228)mnade (cid:229)t medlemssta- terna att fastst(cid:228)lla h(cid:246)gre merv(cid:228)rdesskattesatser (cid:228)n den nedre gr(cid:228)ns som satts. inneb(cid:228)r, begr(cid:228)nsade sig till att 2. Det faktum att produkter och saluf(cid:246)rare i de olika medlems- staterna behandlas olika (cid:150) en skillnad som helt och h(cid:229)llet tillskrivas skillnaderna mellan de nationella lagstift- skall ningar som inte (eller inte helt) harmoniserats (cid:150) togs nyligen upp av domstolen i domen av den 1 februari 1996 i Perfili- domen (1), d(cid:228)r den uttalade f(cid:246)ljande (punkt 17 i domen): (cid:146)Av en fast r(cid:228)ttspraxis framg(cid:229)r dock att artiklarna 6, 52 och 59 (cid:150) (cid:228)ven om de inneb(cid:228)r ett f(cid:246)rbud f(cid:246)r enskilda inom f(cid:246)rdragets till(cid:228)mpningsomr(cid:229)de medlemsstater att till(cid:228)mpa den egna r(cid:228)tten p(cid:229) olika s(cid:228)tt p(cid:229) grund av nationalitet (cid:150) inte omfattar de eventuella (cid:229)tskillnader i behandling som kan uppst(cid:229) i olika medlemsstater till f(cid:246)ljd av skillnader mellan lagstiftningarna i olika med- lemsstater, s(cid:229) l(cid:228)nge som dessa g(cid:228)ller f(cid:246)r alla personer som h(cid:246)r till deras till(cid:228)mpningsomr(cid:229)de och de till(cid:228)mpas enligt objektiva kriterier och utan h(cid:228)nsyn till nationalitet (se i detta avseende dom av den 28 juni 1978, Kenny, 1/78, Rec. s. 1489, punkt 18, av den 7 maj 1992, Wood och Cowie, C-251/90 och C-252/90, Rec. s. I-2873, punkt 19, och av den 3 juli 1979, Van Dam Kommissionen anf(cid:246)rde i sina kommentarer att den handlagt H:s (cid:228)rende p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt och vidh(cid:246)ll den granskning av (1) M(cid:229)l C-177/94, Brottm(cid:229)l mot Gianfranco Perfili, REG 1996, s. I-161. C 300/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 en Zonen m. fl. , 185/78(cid:150)204/78, Rec. s. 2345, punkt 10). (cid:146) 3. Vi anser att domstolens mycket allm(cid:228)nna tolkningsprincip i den ovan n(cid:228)mnda Perfili-domen och i m(cid:229)nga tidigare domar, beroende p(cid:229) omst(cid:228)ndigheterna i det aktuella fallet, kan till- l(cid:228)mpas p(cid:229) problemet i fr(cid:229)ga, vilket omfattas av best(cid:228)mmel- serna f(cid:246)r icke diskriminering i artikel 95, vars inneb(cid:246)rd i stort sett (cid:228)r densamma som i artiklarna 6, 52 och 59 i f(cid:246)r- draget, vilka uttryckligen n(cid:228)mns av domstolen. Om merv(cid:228)r- desskattesatsen fastst(cid:228)lldes direkt av gemenskapen som en enhetlig procentsats p(cid:229) priset p(cid:229) de varor som omsatts inom gemenskapen, skulle de nackdelar som vissa danska bilhand- lare pekar p(cid:229) automatiskt f(cid:246)rsvinna. myndigheterna fastst(cid:228)llde slutliga avgifter som i vissa fall avvek avsev(cid:228)rt fr(cid:229)n den prelimin(cid:228)ra avgiften och att den personal som var ansvarig f(cid:246)r bed(cid:246)mningen av begagnade importbilar inte var kompetent. Han uppgav dessutom att man innan man importerade en begagnad bil var tvungen att f(cid:246)rete registre- ringshandlingar p(cid:229) bilen f(cid:246)r att f(cid:229) veta den prelimin(cid:228)ra avgif- ten, och att detta krav i praktiken innebar att man m(cid:229)ste k(cid:246)pa bilen utan att veta beloppet p(cid:229) den slutliga avgiften, eftersom ingen bilhandlare skulle l(cid:228)mna ut registreringshandlingarna utan att f(cid:246)rst ha s(cid:229)lt bilen i fr(cid:229)ga. Han uppgav vidare att de danska best(cid:228)mmelserna medf(cid:246)rde sv(cid:229)righeter vid leasing av begagnade importbilar och att importerade begagnade taxibilar inte behandlades p(cid:229) samma s(cid:228)tt som begagnade taxibilar med ursprung i Danmark. Han uppgav ocks(cid:229) och kunde klart visa att en person bosatt i Danmark som arbetade f(cid:246)r ett tyskt f(cid:246)re- tag i Tyskland inte fullt ut kunde utnyttja den f(cid:246)retagsbil som f(cid:246)retaget st(cid:228)llt till hans f(cid:246)rfogande i Danmark. Det b(cid:246)r ocks(cid:229) p(cid:229)pekas att problemet med ett h(cid:246)gre skatteut- tag f(cid:246)r begagnade fordon som s(cid:228)ljs i Danmark och k(cid:246)pts i andra medlemsstater (cid:228)ven nu uppkommer endast i fr(cid:229)ga om fordon fr(cid:229)n medlemsstater som till(cid:228)mpar en merv(cid:228)rdesskatte- sats som (cid:228)r l(cid:228)gre (cid:228)n den danska, medan inte skulle bli n(cid:229)gon skillnad i beskattningen n(cid:228)r det g(cid:228)ller fordon ink(cid:246)pta i en medlemsstat som till(cid:228)mpar samma merv(cid:228)rdesskattesats som Danmark (t. ex. Sverige). Om man t(cid:228)nker sig ett fordon fr(cid:229)n en medlemsstat vars merv(cid:228)rdesskattesats (cid:228)r h(cid:246)gre (cid:228)n 25 procent s(cid:229) skulle det faktiskt behandlas skattem(cid:228)ssigt mer f(cid:246)rm(cid:229)nligt (cid:228)n samma begagnade fordon som k(cid:246)pts i Dan- mark. 4. Mot bakgrund av ovanst(cid:229)ende (cid:246)verv(cid:228)ganden (cid:228)r vi av den uppfattningen att skillnaden i skatteuttag som i Danmark beror p(cid:229) de olika merv(cid:228)rdesskattesatser som bilhandlaren m(cid:229)ste dra av som (cid:146)ing(cid:229)ende moms(cid:146) fr(cid:229)n den (cid:146)utg(cid:229)ende mom- sen(cid:146)som han (cid:228)r skyldig att betala enligt artikel 28o. 1 i sj(cid:228)tte direktivet (cid:228)r en (cid:146)f(cid:246)ljd(cid:146) (cid:150) f(cid:246)r att anv(cid:228)nda domstolens ord (cid:150) (cid:146)av skillnader mellan lagstiftningarna i olika medlemsstater(cid:146). Det framg(cid:229)r ocks(cid:229) att den ing(cid:229)ende momsen dras av i enlig- het med ett objektivt kriterium, n(cid:228)mligen (cid:146)den skattesats som till(cid:228)mpas i den medlemsstat inom vars omr(cid:229)de platsen f(cid:246)r leveransen till den skattskyldiga bilhandlaren anses vara bel(cid:228)- gen enligt artikel 8(cid:146), vilket utg(cid:246)r ett kriterium som inte tar h(cid:228)nsyn till produktens ursprung och som till(cid:228)mpas utan (cid:229)tskillnad p(cid:229) alla bilhandlare som omfattas av den danska merv(cid:228)rdesskattelagstiftningen och p(cid:229) alla begagnade fordon som s(cid:228)ljs i Danmark. Under dessa omst(cid:228)ndigheter drar vi den slutsatsen att Dan- mark inte bryter mot artikel 95 i f(cid:246)rdraget. (cid:148) Klagandens kommentarer H vidh(cid:246)ll i sina kommentarer att kommissionen inte hade handlagt hans (cid:228)rende. N(cid:228)r det vidare g(cid:228)llde grunden f(cid:246)r hans missn(cid:246)je med registreringsavgifterna anf(cid:246)rde han att de danska Beslutet Det m(cid:229)ste n(cid:228)r det g(cid:228)ller b(cid:229)da klagom(cid:229)len erinras om att ombudsmannen inte kan inleda en unders(cid:246)kning av de natio- nella myndigheternas kan s(cid:229)lunda endast unders(cid:246)ka H:s ursprungliga p(cid:229)st(cid:229)ende att kom- missionen inte har handlagt och bed(cid:246)mt hans (cid:228)rende p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt. verksamhet. Ombudsmannen N(cid:228)r det g(cid:228)ller hans klagom(cid:229)l r(cid:246)rande registreringsavgifterna framgick det att kommissionen handlagt och bed(cid:246)mt detta. Den fr(cid:229)ga som (cid:229)terstod var d(cid:228)rf(cid:246)r om kommissionens bed(cid:246)m- ning var riktig. Det system som de danska myndigheterna inf(cid:246)rt efter det ovan n(cid:228)mnda avg(cid:246)randet av domstolen syftade till att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att registreringsavgifterna fastst(cid:228)lldes p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att det totala v(cid:228)rdet av en begagnad importbil, inbe- gripet registreringsavgiften, inte (cid:246)versteg v(cid:228)rdet av en begagnad bil med ursprung i Danmark, inbegripet den registreringsavgift som betalats n(cid:228)r bilen var ny. Kommissionen har kommit fram till att systemet som s(cid:229)dant (cid:228)r f(cid:246)renligt med domstolens avg(cid:246)- rande. Om H kunde bevisa det motsatta, ombads han av kom- missionen att framl(cid:228)gga dessa bevis. Det fanns inga uppgifter som tydde p(cid:229) att denna bed(cid:246)mning var felaktig. Det b(cid:246)r dock erinras om att EG-domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta instansen n(cid:228)r det g(cid:228)ller fr(cid:229)gor om gemenskapsr(cid:228)tten. N(cid:228)r det g(cid:228)ller hans klagom(cid:229)l r(cid:246)rande merv(cid:228)rdesskatten fram- gick det att kommissionen handlagt och bed(cid:246)mt detta. Den avg(cid:246)rande fr(cid:229)gan var s(cid:229)lunda (cid:228)ven i detta (cid:228)rende huruvida kommissionens bed(cid:246)mning var riktig. Det har konstaterats och (cid:228)r obestritt av b(cid:229)de H och kommissionen att best(cid:228)mmelserna i fr(cid:229)ga i vissa situationer skulle kunna leda till en konkurrens- nackdel f(cid:246)r de danska bilhandlarna i f(cid:246)rh(cid:229)llande till de tyska. H och kommissionen var vidare eniga om att de danska best(cid:228)mmelserna var till(cid:229)tna enligt direktiv 94/5/EG. Fr(cid:229)gan var allts(cid:229) om systemet i direktiv 94/5/EG (cid:228)r of(cid:246)renligt med f(cid:246)rdra- get. Kommissionen har kommit fram till att de n(cid:228)mnda nack- delarna beror p(cid:229) de skillnader i merv(cid:228)rdesskattesatser som (cid:228)r 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/33 till(cid:229)tna enligt den nuvarande gemenskapsr(cid:228)tten. Nackdelarna skulle i praktiken f(cid:246)rsvinna om samma merv(cid:228)rdesskattesats till- l(cid:228)mpades i Tyskland och Danmark. Kommissionens bed(cid:246)mning f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r vara korrekt. Det b(cid:246)r dock erinras om att domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta instansen n(cid:228)r det g(cid:228)ller fr(cid:229)gor om gemenskapsr(cid:228)tten. stridigt upps(cid:229)t. N(cid:228)rmare best(cid:228)mt hade de krav p(cid:229) persona- lens kompetens som angavs i det f(cid:246)rsta f(cid:246)rfarandet satts ur spel i det andra f(cid:246)rfarandet. F(cid:246)ljden var att vissa f(cid:246)retag vars personal var mindre kvalificerad gynnades (cid:150) i synner- het den nuvarande innehavaren av kontraktet. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen besl(cid:246)t d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande ANBUDSF(cid:214)RFARANDE F(cid:214)R TILLHANDAH¯LLANDE AV TEKNISKA TJ˜NSTER TILL KOMMISSIONEN Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. fr(cid:229)ga om missf(cid:246)rh(cid:229)llandena avseende handl(cid:228)ggningen inneh(cid:246)ll kommis- sionens yttrande sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: I Beslut i klagom(cid:229)l 817/19. 8. 96/OKA/NL-EN/IJH mot Europeiska kommissionen i) Kommissionen skickade anbudshandlingarna samtidigt och med rekommenderat brev till samtliga f(cid:246)retag som valts ut f(cid:246)r att l(cid:228)mna anbud. Klagom(cid:229)let I augusti 1996 framf(cid:246)rde OdK klagom(cid:229)l till ombudsmannen med anledning av ett anbudsf(cid:246)rfarande som inletts av kommis- sionen. Hans konsultf(cid:246)retag l(cid:228)mnade in ett anbud om tekniskt st(cid:246)d till avdelningen f(cid:246)r allm(cid:228)n h(cid:228)lsov(cid:229)rd och h(cid:228)lsa och s(cid:228)ker- het i arbetet vid Generaldirektorat V (GD V F). Kommissionen meddelade honom senare att den hade avbrutit anbudsf(cid:246)r- farande p(cid:229) grund av (cid:246)vers(cid:228)ttningsfel i anbudshandlingarna och att den avs(cid:229)g att inleda ett nytt p(cid:229)skyndat selektivt f(cid:246)rfarande. Han deltog utan framg(cid:229)ng i det nya f(cid:246)rfarandet. ii) Sista dag f(cid:246)r mottagande av anbud var den 14 juni 1996. Kommissionen besvarade klagandens faxade fr(cid:229)gor per tele- fon den 10 juni 1996, en och en halv arbetsdag efter det att den mottagit faxet. Kommissionen medgav att den inte svarat skriftligen. iii) Artikel 11. 2 i direktivet om upphandling av tj(cid:228)nster g(cid:228)ller endast n(cid:228)r kontrakt tilldelas genom f(cid:246)rhandlat f(cid:246)rfarande. I detta (cid:228)rende till(cid:228)mpades det p(cid:229)skyndade selektiva f(cid:246)rfaran- det. Han h(cid:228)vdade att kommissionen inte hade uppfyllt de procedur- regler som uppst(cid:228)lls i direktiven om offentlig upphandling av tj(cid:228)nster (1) genom att underl(cid:229)ta att Kommissionens svar p(cid:229) klagandens punkt iv i klagom(cid:229)let var sammanfattningsvis f(cid:246)ljande: i) skicka ut handlingarna f(cid:246)r det andra anbudsf(cid:246)rfarandet p(cid:229) snabbast m(cid:246)jliga s(cid:228)tt i enlighet med artikel 20. 3 i direkti- vet, ii) besvara hans faxade beg(cid:228)ran om klarg(cid:246)rande senast fyra dagar f(cid:246)re den sista dagen f(cid:246)r inl(cid:228)mnande av anbud i enlig- het med artikel 20. 2 i direktivet, a) N(cid:228)r anbuden fr(cid:229)n den f(cid:246)rsta anbudsinfordran (cid:246)ppnades uppt(cid:228)ckte man att det f(cid:246)rel(cid:229)g skillnader mellan anbuds- givarnas tolkningar av specifikationerna av personalresurser eftersom den franska versionen av specifikationerna till f(cid:246)ljd av ett (cid:246)vers(cid:228)ttningsfel angav (cid:148)man/m(cid:229)nad(cid:148) medan den tyska och den engelska versionen angav (cid:148)timmar/m(cid:229)nad(cid:148). Eftersom anbuden inte var j(cid:228)mf(cid:246)rbara avbr(cid:246)t kommissio- nen f(cid:246)rfarandet. iii) besvara hans beg(cid:228)ran om f(cid:246)rhandlingar i enlighet med best(cid:228)mmelserna i artikel 11. 2 i direktivet. b) Eftersom det br(cid:229)dskade anordnade kommissionen ett nytt anbudsf(cid:246)rfarande med till(cid:228)mpning av det p(cid:229)skyndade selektiva f(cid:246)rfarandet. Han h(cid:228)vdade ocks(cid:229) iv) att det verkliga sk(cid:228)let f(cid:246)r att det f(cid:246)rsta anbudsf(cid:246)rfarandet hade avbrutits inte var (cid:246)vers(cid:228)ttningsfel utan hade ett lag- c) Bortsett fr(cid:229)n att man anpassade anbudsinfordran till det nya f(cid:246)rfarandet och r(cid:228)ttade till (cid:246)vers(cid:228)ttningsfelet var de tekniska specifikationerna i den andra anbudsinfordran exakt desamma som de i den f(cid:246)rsta. (1) R(cid:229)dets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av f(cid:246)rfarandena vid offentlig upphandling av tj(cid:228)nster (EGT L 209, 24. 7. 1992, s. 1). d) I motsats till det (cid:246)ppna f(cid:246)rfarandet best(cid:229)r det selektiva f(cid:246)r- farandet av tv(cid:229) separata steg: urval av deltagande f(cid:246)retag och d(cid:228)refter tilldelning av kontrakt. Kraven p(cid:229) personalens kompetens v(cid:228)gdes in vid urvalet av f(cid:246)retag. C 300/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 e) F(cid:246)rfarandet fullf(cid:246)ljdes p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt och redovisningen av tilldelningen av kontrakt visade att anklagelsen att den som tidigare hade haft kontraktet skulle ha gynnats var helt ogrundad. De olika kontrakten tilldelades de f(cid:246)retag som hade l(cid:228)mnat in de l(cid:228)gsta buden. Klagandens kommentarer I sina kommentarer framf(cid:246)rde klaganden en ing(cid:229)ende kritik av kommissionens yttrande och redovisade ytterligare precise- ringar av sina krav. Kommentarerna inneh(cid:246)ll sammanfattnings- vis f(cid:246)ljande nya klarg(cid:246)randen: Ytterligare kommentarer fr(cid:229)n klaganden I sina kommentarer kritiserade klaganden ing(cid:229)ende kommissio- nens svar och vidh(cid:246)ll att kommissionen hade (cid:246)vertr(cid:228)tt reglerna f(cid:246)r offentlig upphandling vilket utgjorde ett fall av administra- tivt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Han kr(cid:228)vde att kommissionen, genom att f(cid:246)rse honom med n(cid:228)rmare uppgifter och handlingar r(cid:246)rande anbudet fr(cid:229)n den anbudsgivare som f(cid:229)tt kontraktet och kompetensen hos dennes personal, skulle bevisa att kriterierna f(cid:246)r personalens kom- petens verkligen hade till(cid:228)mpats. i) Att till(cid:228)mpa det f(cid:246)rhandlade f(cid:246)rfarandet enligt direktivet skulle ha varit det r(cid:228)tta med tanke p(cid:229) oegentligheterna i fr(cid:229)ga om de anbud som l(cid:228)mnades in i samband med de ursprungliga f(cid:246)rfarandet, inbegripet skillnader i tolkning av hur mycket (cid:246)vers(cid:228)ttningsarbete som anbudet avs(cid:229)g. Beslutet ii) Klaganden ifr(cid:229)gasatte om kommissionen verkligen hade till- l(cid:228)mpat de kriterier f(cid:246)r personalens kompetens som angavs i anbudshandlingarna n(cid:228)r den j(cid:228)mf(cid:246)rde de inkomna anbu- den och om kommissionen kunde p(cid:229)visa att den anbuds- givare som fick kontraktet verkligen uppfyllde kraven. Ytterligare unders(cid:246)kningar Eftersom klagandens kommentarer inneh(cid:246)ll nya krav vidarebe- fordrades de till kommissionen med beg(cid:228)ran om ett nytt ytt- rande. Kommissionens svar Kommissionens svar inneh(cid:246)ll sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klar- g(cid:246)randen: i) Klaganden hade ingen anledning att beg(cid:228)ra ett f(cid:246)rfarande inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gra genom f(cid:246)rhandlingar eftersom det oegentligheter, p(cid:229) sin h(cid:246)jd bara ett misstag vid tolkningen av texten. Vad (cid:246)vers(cid:228)ttningskostnaderna betr(cid:228)ffade hade kommissionen noga j(cid:228)mf(cid:246)rt anbuden i detta avseende f(cid:246)r att inte diskriminera n(cid:229)gon anbudsgivare trots skillnaderna mellan de inl(cid:228)mnade anbuden. ii) I urvalsskedet av det p(cid:229)skyndade selektiva f(cid:246)rfarandet kon- trollerade kommissionen den f(cid:246)reslagna personalens kvalifi- kationer och kompetens p(cid:229) grundval av de uppgifter som de olika anbudsgivarna hade l(cid:228)mnat. Endast de anbuds- givare som motsvarade urvalskriterierna fick de specifika- tioner som beh(cid:246)vdes f(cid:246)r att kunna l(cid:228)mna in ett anbud. 1. P(cid:229)st(cid:229)ende om f(cid:246)rfarande som strider mot best(cid:228)mmel- serna i direktiven om upphandling av tj(cid:228)nster 1. 1 Enligt artikel 56 i budgetf(cid:246)rordningen (1) kr(cid:228)vs att gemen- skapens institutioner uppfyller kraven i direktiven om upphandling av tj(cid:228)nster n(cid:228)r de sluter kontrakt om tj(cid:228)nster d(cid:228)r det ber(cid:246)rda beloppet (cid:228)r lika med eller h(cid:246)gre (cid:228)n ett visst tr(cid:246)skelv(cid:228)rde. Kommissionen har inte bestritt klagan- dens p(cid:229)st(cid:229)ende att direktivet var till(cid:228)mpligt p(cid:229) anbudet i fr(cid:229)ga. 1. 2 Klaganden h(cid:228)vdade att kommissionen (cid:246)vertr(cid:228)tt artikel 20. 3 i direktivet genom att underl(cid:229)ta att skicka ut anbuds- handlingarna p(cid:229) snabbast m(cid:246)jliga s(cid:228)tt. Enligt de uppgifter som kommissionen l(cid:228)mnat och som klaganden inte har bestritt skickades handlingarna med rekommenderat brev samtidigt till alla f(cid:246)retag som valts f(cid:246)r att l(cid:228)mna anbud. Det (cid:228)r vidare inte uppenbart att den av klaganden (cid:229)bero- pade artikeln i direktivet (cid:228)r avsedd att (cid:229)l(cid:228)gga b(cid:229)de den upphandlande myndigheten och anbudsgivaren skyldighe- ter. 1. 3 Klaganden h(cid:228)vdade att kommissionen (cid:246)vertr(cid:228)dde artikel 20. 2 i direktivet genom att underl(cid:229)ta att skicka ytterligare information inom f(cid:246)reskriven tid. Kommissionen medgav att den inte hade svarat skriftligen p(cid:229) klagandens beg(cid:228)ran om ytterligare information. B(cid:229)da parter (cid:228)r dock (cid:246)verens om att man hade kontakt per telefon. Vidare (cid:228)r artikel 20. 2 till(cid:228)mplig endast n(cid:228)r ytterligare information har beg(cid:228)rts av anbudsgivaren (cid:148)i god tid(cid:148). P(cid:229) grundval av de faktiska omst(cid:228)ndigheterna i detta (cid:228)rende var det enligt ombudsmannens unders(cid:246)kning d(cid:228)rf(cid:246)r tveksamt om det f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av kraven i artikel 20. 2. (1) ˜ndrad genom r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG, Euratom, EKSG) nr 2333/95 (EGT L 240, 7. 10. 1995, s. 1). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/35 1. 4 Klaganden h(cid:228)vdade att kommissionen borde ha till(cid:228)mpat det f(cid:246)rhandlade f(cid:246)rfarandet. Valet av f(cid:246)rfarande (cid:228)r den upphandlande myndighetens sak i enlighet med kraven i direktivet om upphandling av tj(cid:228)nster. Bortsett fr(cid:229)n de krav som behandlas i avsnitt 3 i beslutet nedan har inga argument anf(cid:246)rts till ombudsmannen f(cid:246)r att direktivets krav (cid:229)sidosattes genom att man till(cid:228)mpade det p(cid:229)skyn- dade selektiva f(cid:246)rfarandet i st(cid:228)llet f(cid:246)r det f(cid:246)rhandlade f(cid:246)r- farandet. Klaganden har inte gjort g(cid:228)llande att vare sig best(cid:228)mmel- serna i direktivet eller beslutet har (cid:246)vertr(cid:228)tts. 3. 3 Mot bakgrund av resultaten i avsnitt 2 ovan av detta beslut ans(cid:229)g ombudsmannen det inte vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att beg(cid:228)ra in ytterligare upplysningar eller handlingar fr(cid:229)n kommissionen som ett led i hans unders(cid:246)kning av detta (cid:228)rende. 1. 5 Ombudsmannens unders(cid:246)kningar avsl(cid:246)jade s(cid:229)ledes inte n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i denna del av (cid:228)ren- det. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. 2. P(cid:229)st(cid:229)ende om r(cid:228)ttsstridigt upps(cid:229)t 2. 1 Kommissionen f(cid:246)rnekade anklagelsen om att (cid:246)vers(cid:228)tt- ningsfelen inte var det egentliga sk(cid:228)let till att det f(cid:246)rsta anbudsf(cid:246)rfarandet hade avbrutits. En j(cid:228)mf(cid:246)relse mellan de olika spr(cid:229)kversionerna av EGT bekr(cid:228)ftar att de skillnader som kommissionen konstaterat f(cid:246)religger. 2. 2 Kommissionen f(cid:246)rnekade att den tidigare innehavaren av kontraktet hade f(cid:229)tt f(cid:246)retr(cid:228)de och f(cid:246)rs(cid:228)krade att de olika delar som ingick i anbudet hade tilldelats de f(cid:246)retag som inkommit med de l(cid:228)gsta anbuden. Vidare framh(cid:246)ll kom- missionen p(cid:229) nytt att kriterierna f(cid:246)r personalens kom- petens till(cid:228)mpades i urvalsskedet av det p(cid:229)skyndade selek- tiva f(cid:246)rfarandet. Denna redovisning av vad som f(cid:246)rekom- mit st(cid:228)mmer med den dokumentation som kommissionen har f(cid:246)retett och som klaganden har beretts tillf(cid:228)lle att kommentera. ˜ven om klaganden ifr(cid:229)gas(cid:228)tter det riktiga i kommissionens redovisning har han inte lagt fram n(cid:229)gra bevis som st(cid:246)der hans p(cid:229)st(cid:229)enden. 2. 3 Ombudsmannens unders(cid:246)kningar avsl(cid:246)jade s(cid:229)ledes inte n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i denna del av (cid:228)ren- det. 3. Kravet p(cid:229) information och handlingar 3. 1 I klagom(cid:229)let framf(cid:246)rdes krav p(cid:229) att kommissionen skulle f(cid:246)rse klaganden med information och handlingar som visade att den hade till(cid:228)mpat kvalitetskriterierna. P¯ST¯DDA (cid:214)VERTR˜DELSER AV KONKURRENSREGLER Beslut i klagom(cid:229)l 829/22. 8. 96/FDR/D/PD mot Europeiska kom- missionen Klagom(cid:229)let I juli 1996 gjorde R en framst(cid:228)llning till Europaparlamentet om kommissionens behandling av hans klagom(cid:229)l vissa biltill- verkares och bilimport(cid:246)rers p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)delser av gemen- skapernas konkurrensregler. I augusti 1996 klagade R till ombudsmannen i samma fr(cid:229)ga. I september 1996 fann Europaparlamentet att R:s framst(cid:228)llning r(cid:246)rde p(cid:229)st(cid:229)dda administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i kommissio- nens verksamhet. D(cid:228)rf(cid:246)r (cid:246)verf(cid:246)rde parlamentet (cid:228)rendet till ombudsmannen f(cid:246)r att behandlas som ett klagom(cid:229)l. Enligt klaganden (cid:228)r bilar producerade av tyska tillverkare ofta dyrare i Tyskland (cid:228)n i andra medlemsstater, t. ex. Danmark, Nederl(cid:228)nderna eller Finland. D(cid:228)rf(cid:246)r v(cid:228)nder sig konsumenter som bor i Tyskland till bilhandlare i andra medlemsstater f(cid:246)r att k(cid:246)pa sina bilar hos dem. N(cid:228)r de g(cid:246)r detta st(cid:246)ter de ibland p(cid:229) problem som t. ex. v(cid:228)gran att s(cid:228)lja till konsumenter bosatta i Tyskland, (cid:246)verdrivna leveranstider eller artificiellt f(cid:246)rh(cid:246)jda pri- ser. 3. 2 I artikel 12 i direktivet om upphandling av tj(cid:228)nster f(cid:246)reskrivs s(cid:228)rskilt att de anbudsgivare vilkas anbud f(cid:246)rkastats skall underr(cid:228)ttas och (cid:228)ven f(cid:229) veta sk(cid:228)len till beslutet. Allm(cid:228)nhe- tens tillg(cid:229)ng till kommissionens handlingar (cid:228)r reglerad genom kommissionens beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom (1). (1) Kommissionens beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom av den 8 februari 1994 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till kommissionens handlingar (EGT L 46, 18. 2. 1994, s. 58). Vid ett antal tillf(cid:228)llen har R, som bor i Tyskland, v(cid:228)nt sig till bilhandlare i andra medlemsstater f(cid:246)r att k(cid:246)pa en bil. Det fram- g(cid:229)r att han st(cid:246)tte p(cid:229) problem av det slag som har n(cid:228)mnts ovan. Eftersom han ans(cid:229)g att v(cid:228)gran eller ovillighet att s(cid:228)lja bilar till konsumenter p(cid:229) grund av att de bor i en annan med- lemsstat strider mot gemenskapens konkurrensregler v(cid:228)nde sig R till kommissionen. Sedan f(cid:246)ljde en omfattande korrespon- dens mellan honom och kommissionen utifr(cid:229)n vilken det f(cid:246)re- f(cid:246)ll som om kommissionen i princip inte ifr(cid:229)gasatte klagan- dens r(cid:228)ttsliga bed(cid:246)mning att de rapporterade fallen stred mot konkurrensreglerna, inklusive kommissionens f(cid:246)rordning (EG) C 300/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 nr 1475/95 (1). R ans(cid:229)g dock att kommissionen inte hade vid- tagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla konkurrensreglerna. Han uttryckte s(cid:228)rskilt missn(cid:246)je med ett brev som kommissionen hade skickat till honom den 28 juni 1996. I detta brev h(cid:228)n- visade kommissionen till korrespondensen mellan R och sig sj(cid:228)lv och f(cid:246)rs(cid:246)kte f(cid:246)rklara sin politik i fr(cid:229)gan. De relevanta styckena lyder som f(cid:246)ljer: (cid:148)Det (cid:229)ligger kommissionen, den ansvariga f(cid:246)rvaltningsmyndighet som agerar i allm(cid:228)nhetens intresse, att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att EG:s kon- kurrenspolitik uppfylls, och att vid (cid:246)vertr(cid:228)delser vidta de erforder- liga organsisatoriska (cid:229)tg(cid:228)rderna och s(cid:228)rskilt besluta om priorite- ringar. N(cid:228)r den fattar detta beslut ger kommissionen f(cid:246)retr(cid:228)de (cid:229)t de (cid:228)renden som (cid:228)r s(cid:228)rskilt viktiga ur politisk, ekonomisk och r(cid:228)ttslig synpunkt. Denna princip g(cid:228)ller naturligtvis ocks(cid:229) motta- gandet och behandlingen av klagom(cid:229)l. I detta sammanhang m(cid:229)ste jag dock p(cid:229)peka att de europeiska konkurrensreglerna inte g(cid:246)r det m(cid:246)jligt f(cid:246)r kommissionen att hj(cid:228)lpa privatpersoner att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla sina individuella r(cid:228)ttigheter. Detta (cid:228)r i grund och botten de nationella domstolarnas uppgift vilka (cid:150) i motsats till kommissionen (cid:150) ocks(cid:229) kan besluta om r(cid:228)tt till skadest(cid:229)nd. [(cid:133)] Kommissionen (cid:228)r medveten om att det i individuella fall kan upp- st(cid:229) sv(cid:229)righeter med att k(cid:246)pa en bil i Finland eller Danmark, och de m(cid:246)jliga anledningarna till detta f(cid:246)rh(cid:229)llande har den ber(cid:246)rda avdelningen redan skriftligen f(cid:246)rklarat f(cid:246)r er. Den ganska omfat- tande korrespondens till dags dato som kommer fr(cid:229)n ert (cid:228)rende visar att kommissionen har handlat inom ramen f(cid:246)r sitt ansvars- omr(cid:229)de. Med h(cid:228)nsyn till det f(cid:246)rst(cid:229)eliga (cid:246)nskem(cid:229)let hos miljontals bilister inom EU att kunna k(cid:246)pa sina bilar s(cid:229) billigt som m(cid:246)jligt och (cid:228)ven med h(cid:228)nsyn till de sv(cid:229)righeter som ibland uppst(cid:229)r n(cid:228)r de f(cid:246)rs(cid:246)ker g(cid:246)ra detta, kan kommissionen inte agera i varje indi- viduellt (cid:228)rende som r(cid:246)r ett personligt intresse. (cid:148) Klaganden ans(cid:229)g att kommissionens h(cid:228)nvisning till (cid:228)renden som r(cid:246)r ett personligt intresse (cid:228)r ol(cid:228)mpligt erftersom han drev denna fr(cid:229)ga i allm(cid:228)nhetens intresse. Mot bakgrund av detta lade R fram sex anledningar till miss- n(cid:246)je i sitt klagom(cid:229)l: i) Kommissionen var passiv under p(cid:229)g(cid:229)ende f(cid:246)rfaranden. ii) Kommissionen tolererade r(cid:228)ttsstridiga f(cid:246)rfaranden och kon- tinuerliga och systematiska (cid:246)vertr(cid:228)delser av f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95. iii) Kommissionen underl(cid:228)t att (cid:246)vervaka de till(cid:228)mpliga regler- na. (1) Kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om till(cid:228)mpningen av f(cid:246)rdragets artikel 85. 3 p(cid:229) vissa grupper av f(cid:246)rs(cid:228)ljnings- och serviceavtal f(cid:246)r motorfordon (EGT L 145, 26. 9. 1995, s. 145), som ers(cid:228)tter den tidigare f(cid:246)rordningen nr 123/85 (EGT L 15, 18. 1. 1985, s. 16). iv) Kommissionen tog inte belagda lag(cid:246)vertr(cid:228)delser p(cid:229) allvar. v) Kommissionen bed(cid:246)mde p(cid:229) ett felaktigt s(cid:228)tt huruvida f(cid:246)r- faranden skulle inledas mot de biltillverkare som p(cid:229)st(cid:229)s (cid:246)vertr(cid:228)da de relevanta konkurrensreglerna. vi) Kommissionen brydde sig inte om medborgarens r(cid:228)tt att klaga. Sammanfattningsvis var klagom(cid:229)let att kommissionen hade varit passiv i sakfr(cid:229)gan f(cid:246)r klagom(cid:229)let eller att de (cid:229)tg(cid:228)rder som kommissionen vidtagit varit ol(cid:228)mpliga. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande f(cid:246)rklarade kommissionen att den (cid:246)vergripande fr(cid:229)gan r(cid:246)r p(cid:229)st(cid:229)dda hinder f(cid:246)r parallellexport av nya motorfordon fr(cid:229)n vissa medlemsstater. Inneb(cid:246)rden i kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 (cid:228)r att en bilhandlare inte f(cid:229)r avvisa en k(cid:246)p- intresserad konsument eller beg(cid:228)ra ett h(cid:246)gre pris endast d(cid:228)rf(cid:246)r att konsumenten bor i en annan medlemsstat. N(cid:228)r det g(cid:228)ller det aktuella klagom(cid:229)let presenterade kommissio- nen en ing(cid:229)ende redovisning av sin korrespondens med R. Denne hade skickat 30 brev till kommissionen sedan 1994, i vilka han klager p(cid:229) sex stora tyska biltillverkares upptr(cid:228)dande. Han klagade ocks(cid:229) p(cid:229) h(cid:229)llningen hos import(cid:246)rerna av dessa bilm(cid:228)rken i fem andra medlemsstater. Kommissionen under- s(cid:246)kte alla R:s klagom(cid:229)l om dessa p(cid:229)st(cid:229)tt r(cid:228)ttsstridiga f(cid:246)rfaran- den. Samtidigt f(cid:246)rklarade kommissionen upprepade g(cid:229)nger sin st(cid:229)ndpunkt i det behandlade (cid:228)rendet f(cid:246)r R. I ett brev fr(cid:229)n kom- mission(cid:228)ren f(cid:246)r konkurrensfr(cid:229)gor informerades R om att i fall av (cid:246)vertr(cid:228)delser skulle kommissionen inte tveka att vidta de organisatoriska (cid:229)tg(cid:228)rder som kr(cid:228)vdes, (cid:228)ven om den m(cid:229)ste g(cid:246)ra det i enlighet med sina prioriteringar. Kommission(cid:228)ren infor- merade dock (cid:228)ven R om att det inte var kommissionens skyl- dighet att hj(cid:228)lpa privatpersoner att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla individuella r(cid:228)ttigheter (eller s. k. s(cid:228)rintressen) vilket (cid:228)r de nationella dom- stolarnas uppgift. I kommissionens kommentarer angavs ocks(cid:229) att det tillv(cid:228)gag(cid:229)ngss(cid:228)tt som kommissionen valt motsvarar de principer som slagits fast av f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten. Kommissionen f(cid:246)rklarade att den ber(cid:246)rda domen slagit fast att det (cid:228)r kommis- sionens skyldighet att handla i allm(cid:228)nhetens intresse. Detta inneb(cid:228)r bland annat att kommissionen skall ta h(cid:228)nsyn till sina administrativa resurser n(cid:228)r den prioriterar klagom(cid:229)l om (cid:246)ver- tr(cid:228)delser av gemenskapslagstifningen. Kommission(cid:228)ren beto- nade ocks(cid:229) att det (cid:228)r kommissionens sak att bed(cid:246)ma om det finns bel(cid:228)gg p(cid:229) grundval av vilka den kan fastst(cid:228)lla en (cid:246)vertr(cid:228)- delse av konkurrensreglerna. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/37 Slutligen p(cid:229)pekade kommissionen att fr(cid:229)gan (cid:228)r av allm(cid:228)n karakt(cid:228)r. M(cid:229)nga klagom(cid:229)l om bilf(cid:246)rs(cid:228)ljning inom EU l(cid:228)mnas in till kommissionen, som (cid:228)gnar mycket tid och resurser (cid:229)t att f(cid:246)lja upp och unders(cid:246)ka dessa klagom(cid:229)l, bland vilka R:s klago- m(cid:229)l ingick. Mot bakgrund av dessa omst(cid:228)ndigheter ans(cid:229)g kommissionen att R:s p(cid:229)st(cid:229)enden var grundl(cid:246)sa. Klagandens kommentarer I sina kommentarer understr(cid:246)k klaganden att han hade r(cid:228)tt att klaga och att han inte endast representerade sitt eget personliga intresse. Vidare p(cid:229)pekade han att kommissionen inte svarade p(cid:229) hans brev eller bekr(cid:228)ftade att de mottagit dem, att (cid:246)vertr(cid:228)- delser (cid:228)gde rum och att b(cid:229)de kommissionen och Europaparla- mentet l(cid:228)tt kunde fastst(cid:228)lla detta genom unders(cid:246)kningar, att kommissionen emellertid inte unders(cid:246)kte (cid:246)vertr(cid:228)delserna utan uppvisade en n(cid:228)stan total passivitet och att den fria r(cid:246)rligheten f(cid:246)r varor i sj(cid:228)lva verket inte var skyddad n(cid:229)gostans inom unio- nen. Slutligen beskrev han olika (cid:229)tg(cid:228)rder som kommissionen enligt hans (cid:229)sikt borde vara skyldig att vidta. Klaganden h(cid:228)nvisade ocks(cid:229) till sina p(cid:229)st(cid:229)enden ang(cid:229)ende kom- missionens passivitet och tolerans mot de p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)del- serna av konkurrensreglerna och det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket institutionen enligt hans (cid:229)sikt undandrog sig sitt ansvar att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla kon- kurrensreglerna, i viss m(cid:229)n t. o. m. genom ett bedr(cid:228)gligt f(cid:246)r- farande. Enligt R st(cid:246)dde kommissionen (cid:246)vertr(cid:228)delserna och tog helt partiskt st(cid:228)llning f(cid:246)r bilindustrin. Vidare bifogade han material, som enligt hans (cid:229)sikt visar att (cid:246)vertr(cid:228)delser (cid:228)ger rum, huvudsakligen tidningsartiklar och prislistor fr(cid:229)n vissa av de f(cid:246)retag han klagat p(cid:229). R bad ocks(cid:229) dombudsmannen att direkt unders(cid:246)ka biltillver- karna och bilimport(cid:246)rerna och klagade till ombudsmannen p(cid:229) f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 som s(cid:229)dan. Den vidare utvecklingen Efter att ha framf(cid:246)rt sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen fortsatte R att v(cid:228)nde sig direkt till kommissionen. Den 16 december 1997 skickade kommissionen ett brev till R i enlighet med arti- kel 6 i kommissionens f(cid:246)rordning (EEG) nr 99/63 och infor- merade honom om att den inte (cid:228)mnade inleda formella under- s(cid:246)kningar n(cid:228)r det g(cid:228)llde fyra av de (cid:228)renden som ingick i hans klagom(cid:229)l eftersom sakinneh(cid:229)llet inte var av tillr(cid:228)ckligt stort intresse f(cid:246)r gemenskapen f(cid:246)r att motivera s(cid:229)dana unders(cid:246)k- ningar. R inbj(cid:246)ds att inkomma med kommentarer till denna kommissionens prelimin(cid:228)ra slutsats inom en tidsfrist p(cid:229) sex veckor om han s(cid:229) (cid:246)nskade. Brevet var indelat i tv(cid:229) avdelningar, den f(cid:246)rsta med rubriken (cid:148)Era inlagor(cid:148) och den andra med rubriken (cid:148)Kommissionens yttrande(cid:148). Den senare l(cid:246)d som f(cid:246)ljer: (cid:148)I enlighet med artikel 3. 2 i f(cid:246)rordning nr 17 f(cid:229)r fysiska eller juridiska personer som (cid:229)beropar ett ber(cid:228)ttigat intresse i saken inkomma med klagom(cid:229)l. ˜ven under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att ni har ett ber(cid:228)ttigat intresse m(cid:229)ste de punkter som klarg(cid:246)rs nedan beaktas. Om kommissionen inledde en formell unders(cid:246)kning skulle detta medf(cid:246)ra en oproportionerligt h(cid:246)g kostnad i f(cid:246)rh(cid:229)llande till (cid:228)ren- dets begr(cid:228)nsade betydelse. Som den gemenskapsmyndighet som ansvarar f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av gemenskapens konkurrenspolitik m(cid:229)ste kommissionen tj(cid:228)na det allm(cid:228)nna intresset. Den har endast f(cid:246)rfogande f(cid:246)r att begr(cid:228)nsade administrativa resurser genomf(cid:246)ra sin verksamhet och den kan inte anv(cid:228)nda dessa f(cid:246)r varje (cid:228)rende som den f(cid:229)r k(cid:228)nnedom om. sitt till I era brev till kommissionen klagar ni p(cid:229) av olika biltillverkare i namngivna medlemsstater auktoriserade bilhandlares p(cid:229)st(cid:229)dda generella v(cid:228)gran att s(cid:228)lja en bil till er f(cid:246)r omedelbar (cid:229)terexport eller p(cid:229) det faktum att de endast (cid:228)r villiga att g(cid:246)ra detta till ett p(cid:229)st(cid:229)tt (cid:246)verdrivet pris. I era brev h(cid:228)vdar ni att era individuella r(cid:228)ttigheter har kr(cid:228)nkts. Ni (cid:228)r of(cid:246)rhindrad att inleda ett r(cid:228)ttsligt f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)- delse av dessa r(cid:228)ttigheter inf(cid:246)r domstol i medlemsstaterna. De nationella domstolarna kan till(cid:228)mpa de europeiska konkurrens- reglerna och f(cid:229)r i motsats till kommissionen utd(cid:246)ma skadest(cid:229)nd. Dessutom har f(cid:246)rs(cid:228)ljningen av motorfordon sedan 1985 varit f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r en gruppundantagsbest(cid:228)mmelse. Kommissionens f(cid:246)r- ordning (EEG) nr 123/85 av den 12 december 1984 var i kraft fr(cid:229)n den 1 juli 1985 till den 30 juni 1995. Den ersattes den 1 juli 1995 av kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995. Sk(cid:228)let till och en av f(cid:246)rdelarna med gruppundan- tagsbest(cid:228)mmelser (cid:228)r delvis att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r nationella domstolar att till(cid:228)mpa den europeiska konkurrensr(cid:228)tten. I artikel 6. 1. 7 i f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 f(cid:246)reskrivs t. ex. att f(cid:246)rdelarna med undantag automatiskt skall upph(cid:246)ra att g(cid:228)lla n(cid:228)r de slutliga konsumenternas, de auktoriserade mellanh(cid:228)ndernas eller handlar- nas frihet att k(cid:246)pa ett motorfordon fr(cid:229)n det f(cid:246)retag som de sj(cid:228)lva v(cid:228)ljer inom s(cid:228)ljorganisationen inom den gemensamma markanden indirekt eller direkt begr(cid:228)nsas. F(cid:246)ljaktligen (cid:228)r gemenskapsintresset alltf(cid:246)r otillr(cid:228)ckligt motivera att kommissionen inleder en unders(cid:246)kning. (cid:148) f(cid:246)r att Som svar p(cid:229) detta brev inkom R till kommissionen med kom- mentarer om att det var fel att anse att klagom(cid:229)len hade ett otillr(cid:228)ckligt gemenskapsintresse och han skickade samma kom- mentarer till ombudsmannen. I sina kommentarer angav R upprepade g(cid:229)nger att kommissionen genom detta brev hade avslagit alla hans klagom(cid:229)l. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll dock som om brevet endast r(cid:246)rde de fyra (cid:228)renden som kommissionen hade p(cid:229)b(cid:246)rjat i enlighet med hans klago- m(cid:229)l. Efter R:s kommentarer skulle kommissionen fatta ett slut- giltigt beslut om att avsluta dessa fyra (cid:228)renden eller inte. Vidare f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om kommissionen fortfarande unders(cid:246)kte tv(cid:229) andra (cid:228)renden som den hade p(cid:229)b(cid:246)rjat i enlighet med R:s klago- m(cid:229)l. C 300/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Andra fakta Det skall p(cid:229)minnas om att kommissionen offentligg(cid:246)r en (cid:229)rs- rapport om konkurrenspolitik. I sin rapport f(cid:246)r 1996 angav kommissionen i punkterna 54 och 55, ang(cid:229)ende bilsektorn, att den fick m(cid:229)nga klagom(cid:229)l fr(cid:229)n konsumenter som st(cid:246)ter p(cid:229) stora problem med att k(cid:246)pa en bil utanf(cid:246)r sin egen medlemsstat. I enlighet med normal praxis antog Europaparlamentet en resolution om kommissionens rapport i vilken det (cid:148)beklagar att det finns brister vad avser marknadens funktionss(cid:228)tt n(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)rs(cid:228)ljning och reparation av motorfordon, vilket talrika klagom(cid:229)l fr(cid:229)n konsumenter vittnar om; uppmanar kom- missionen att en g(cid:229)ng f(cid:246)r alla s(cid:228)kerst(cid:228)lla en fri marknad som g(cid:246)r det m(cid:246)jligt f(cid:246)r konsumenter att utan problem k(cid:246)pa en bil utanf(cid:246)r den egna medlemsstaten och utan att det f(cid:246)religger hinder f(cid:246)r parallellimport(cid:148) (1). Vidare skall det noteras att kommissionen i januari 1998 antog ett beslut (2) i vilket det slogs fast att Volkswagen brutit mot konkurrensreglerna och f(cid:246)retaget (cid:229)d(cid:246)mdes b(cid:246)ter p(cid:229) 102 miljo- ner ecu. I sitt pressmeddelande om beslutet angav kommissio- nen: (cid:148)I sina kommentar till beslutet sade van Miert att kommissionen inte skulle tveka att vidta de (cid:229)tg(cid:228)rder som kr(cid:228)vs mot de fordons- tillverkare som inte r(cid:228)ttar sig efter den f(cid:246)rordning [(EG) nr 1475/95] som reglerar motorfordonsbranschen [(cid:133)] B(cid:246)ternas storlek (cid:228)r ett tecken p(cid:229) att kommissionen inte kommer att tolerera beteenden av detta slag och den kommer att handla med lika stor beslutsamhet mot andra tillverkare som f(cid:246)rs(cid:246)ker dela upp marknaden. (cid:148) Beslutet Ombudsmannens beh(cid:246)righet I sina kommentarer bad R ombudsmannen att direkt under- s(cid:246)ka de ber(cid:246)rda biltillverkarna och bilimport(cid:246)rerna och att noga pr(cid:246)va v(cid:228)rdet av f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95. I artikel 2. 1 i ombundsmannens stadga heter det: (cid:148)Inom ramarna f(cid:246)r [(cid:133)] f(cid:246)rdragen [(cid:133)] skall ombudsmannen bidra till uppt(cid:228)ckten av fel och f(cid:246)rsummelser i samband med verk- samheten inom gemenskapens institutioner och organ [(cid:133)] Hand- lingar som f(cid:246)retas av n(cid:229)gon annan myndighet eller person kan inte vara f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r klagan hos ombundsmannen. (cid:148) (1) EGT C 358, 24. 11. 1997, s. 55. (2) EGT L 124, 25. 4. 1998, s. 60. Ombudsmannen f(cid:229)r s(cid:229)ledes inte unders(cid:246)ka (cid:246)vertr(cid:228)delser som p(cid:229)st(cid:229)s ha beg(cid:229)tts av biltillverkarna och bilimport(cid:246)rerna utan endast kommissionens unders(cid:246)kningar av dessa (cid:246)vertr(cid:228)delser. Vidare f(cid:246)reskrivs i artikel 2. 2 i stadgan: (cid:148)Varje unionsmedborgare [(cid:133)] kan [(cid:133)] inge ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen g(cid:228)llande fel och f(cid:246)rsummelser. (cid:148) Som angetts i ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1995 betyder detta att det inte (cid:228)r ombudsmannens uppgift att unders(cid:246)ka v(cid:228)rdet av gemenskapernas r(cid:228)ttsakter s(cid:229)som f(cid:246)rordningar och direktiv. S(cid:229)ledes kunde ombudsmannen inte behandla R:s p(cid:229)st(cid:229)ende om v(cid:228)rdet av f(cid:246)rordningar (EG) nr 1475/95. Kommissionens p(cid:229)st(cid:229)dda passivitet och de vidtagna (cid:229)tg(cid:228)rderna 1. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta var det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att p(cid:229)minna om de r(cid:228)ttsliga ramar inom vilka R:s klagom(cid:229)l skulle bed(cid:246)mas. 2. N(cid:228)r det g(cid:228)ller den materiella r(cid:228)tten f(cid:246)rbjuds i f(cid:246)rdragets artikel 85. 1 konkurrensh(cid:228)mmande (cid:246)verenskommelser och beteenden som kan p(cid:229)verka handeln mellan medlemssta- terna. I artikel 85. 3 f(cid:246)reskrivs att artikel 85 under vissa omst(cid:228)ndigheter kan f(cid:246)rklaras icke till(cid:228)mplig. I enlighet med r(cid:229)dets f(cid:246)rordning nr 19/65/EEG (cid:228)r kommissionen beh(cid:246)rig att utf(cid:228)rda en s(cid:229)dan f(cid:246)rklaring om icke till(cid:228)mplig- het genom en allm(cid:228)n f(cid:246)rordning, en s. k. undantagsf(cid:246)rord- ning. Verkan av en s(cid:229)dan allm(cid:228)n f(cid:246)rordning (cid:228)r s(cid:229)ledes att (cid:246)verenskommelser som uppfyller de villkor som fastst(cid:228)llts i f(cid:246)rordningen inte f(cid:246)rbjuds genom f(cid:246)rdragets artikel 85. 1. Om d(cid:228)remot en (cid:246)verenskommelse inte uppfyller villkoren i eller bryter mot dem omfattas den i princip av f(cid:246)rbudet i artikel 85. 1. N(cid:228)r det g(cid:228)ller motorfordonssek- torn har kommissionen i enlighet med f(cid:246)rordning nr 19/65/EEG antagit f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 om till- l(cid:228)mpningen av f(cid:246)rdragets artikel 85. 3 p(cid:229) vissa grupper av f(cid:246)rs(cid:228)ljnings- och serviceavtal f(cid:246)r motorfordon. I artikel 6 i f(cid:246)rordning (EG) nr 1475/95 f(cid:246)reskrivs att den inte g(cid:228)ller n(cid:228)r en tillverkare, f(cid:246)retag direkt eller indirekt f(cid:246)rs(cid:246)ker begr(cid:228)nsa friheten f(cid:246)r slutliga konsumenter att erh(cid:229)lla ett nytt motorfordon fr(cid:229)n vilken auktoriserad (cid:229)terf(cid:246)rs(cid:228)ljare som helst som de sj(cid:228)lva v(cid:228)ljer inom gemenskapen. Ett s(cid:229)dant beteende (cid:228)r i princip f(cid:246)r- bjudet genom f(cid:246)rdragets artikel 85. 1. leverant(cid:246)r eller n(cid:229)got annat 3. N(cid:228)r det g(cid:228)ller den processr(cid:228)tt som slagits fast f(cid:246)r till(cid:228)mp- ningen av den materiella r(cid:228)tten skall det p(cid:229)minnas om att artikel 85. 1 kan till(cid:228)mpas av b(cid:229)de kommissionen och nationella myndigheter, inklusive nationella domstolar. D(cid:228)remot kan artikel 85. 3 endast till(cid:228)mpas av kommissio- nen. F(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan kommissionen och de nationella myndigheterna (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r ett meddelande fr(cid:229)n kom- missionen om samarbete mellan nationella konkurrens- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/39 myndigheter och kommissionen, f(cid:246)r att behandla (cid:228)renden som omfattas av EG-f(cid:246)rdragets artiklar 85 och 86, vilket offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT C 313, 15. 10. 1997, s. 3), och samarbetet med nationella domstolar (cid:228)r likaledes f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r ett kommis- i EGT C 39, sionsmeddelande (som offentliggjordes 13. 2. 1993, s. 6). N(cid:228)r det g(cid:228)ller kommissionens f(cid:246)rfaran- den finns de centrala best(cid:228)mmelserna i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning nr 17 och i enlighet med artikel 24 i denna f(cid:246)rordning har kommissionen antagit mer detaljerade f(cid:246)rordningar, bl. a. f(cid:246)rordning nr 99/63/EEG. I artikel 3 i f(cid:246)rordning nr 17 f(cid:246)reskrivs: Konstaterar kommissionen, efter ans(cid:246)kan eller p(cid:229) eget (cid:148)1. initiativ, en (cid:246)vertr(cid:228)delse av best(cid:228)mmelserna i f(cid:246)rdragets artikel 85 eller artikel 86, kan den (cid:229)l(cid:228)gga de ber(cid:246)rda f(cid:246)retagen eller f(cid:246)retagssammanslutningarna att upph(cid:246)ra med (cid:246)vertr(cid:228)delsen. 2. R(cid:228)tt att framst(cid:228)lla ans(cid:246)kan om detta har a) medlemsstaterna, b) fysiska eller juridiska personer som (cid:229)beropar ett ber(cid:228)tti- gat intresse i saken. (cid:148) Artikel 6 i f(cid:246)rordning nr 99/63/EEG har samband med denna best(cid:228)mmelse. I artikel 6 f(cid:246)reskrivs: (cid:148)Om kommissionen, efter att ha mottagit en ans(cid:246)kan enligt artikel 3. 2 i f(cid:246)rordning nr 17, anser att det p(cid:229) grundval av den information som den har tillg(cid:229)ng till inte finns tillr(cid:228)ck- ligt underlag f(cid:246)r att bifalla ans(cid:246)kan, skall den meddela s(cid:246)kandena sina sk(cid:228)l och fastst(cid:228)lla en tidsfrist inom vilken de f(cid:229)r inkomma med ytterligare skriftliga synpunkter. (cid:148) Det (cid:228)r s(cid:229)ledes klart att personer som har ett ber(cid:228)ttigat intresse f(cid:229)r framf(cid:246)ra ett klagom(cid:229)l till kommissionen om f(cid:246)rmodade (cid:246)vertr(cid:228)delser av f(cid:246)rdragets artikel 85. Med tanke p(cid:229) att EG-domstolen anser att klaganden inte har r(cid:228)tt att kr(cid:228)va att kommissionen fattar ett slutgiltigt beslut om huruvida en (cid:246)vertr(cid:228)delse har (cid:228)gt rum eller inte kan det f(cid:246)rfarande som f(cid:246)ljer p(cid:229) ett klagom(cid:229)l sammanfattas s(cid:229) h(cid:228)r: Om kommissionen efter inledande unders(cid:246)kningar finner att klagom(cid:229)let (cid:228)r ber(cid:228)ttigat, och det ber(cid:246)rda f(cid:246)retaget inte (cid:228)r berett att l(cid:246)sa fr(cid:229)gan, f(cid:229)r den inleda ett formellt f(cid:246)r- farande om (cid:246)vertr(cid:228)delse, som omfattar ett strikt iaktta- gande av det ber(cid:246)rda f(cid:246)retagets r(cid:228)tt att f(cid:246)rsvara sig. Om kommissionen efter inledande unders(cid:246)kningar anser att klagom(cid:229)let inte (cid:228)r ber(cid:228)ttigat informeras klaganden i enlighet med artikel 6 i f(cid:246)rordning nr 99/63/EEG (cid:150) ett s. k. artikel 6-brev (cid:150) och har r(cid:228)tt att inkomma med kom- mentarer men kan inte protestera mot brevet vid gemen- skapens domstolar. Om kommissionen efter att ha (cid:246)ver- v(cid:228)gt kommentarerna h(cid:229)ller fast vid sin (cid:229)sikt intar den en definitiv st(cid:229)ndpunkt som klaganden kan bestrida (1). Det b(cid:246)r noteras att om klaganden anser att kommissionen underl(cid:229)ter att behandla hans klagom(cid:229)l f(cid:246)ljer det av r(cid:228)tts- praxis att denna underl(cid:229)tenhet upph(cid:246)rt genom artikel 6-brevet (2). 4. Detta i korthet beskrivna system kompletteras emellertid av r(cid:228)ttspraxis fr(cid:229)n gemenskapens domstolar vilken inne- b(cid:228)r att kommissionen f(cid:229)r avst(cid:229) fr(cid:229)n att g(cid:229) vidare med ett klagom(cid:229)l p(cid:229) grundval av att detta saknar tillr(cid:228)ckligt gemenskapsintresse (3). Domstolarnas resonemang (cid:228)r att kommissionens ansvar i konkurrensfr(cid:229)gor utg(cid:246)r en del av dess allm(cid:228)nna skyldigheter som (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget att kontrollera till(cid:228)mpningen av gemenskapslagstiftningen. I sitt fullg(cid:246)rande av denna skyldighet m(cid:229)ste och har kom- missionen r(cid:228)tt att i olika h(cid:246)g grad prioritera de fr(cid:229)gor som den f(cid:246)rel(cid:228)ggs. Inom konkurrensomr(cid:229)det (cid:228)r villkoret (cid:148)gemenskapsintresse(cid:148) ett relevant och lagenligt villkor. Det f(cid:246)refaller finnas en allm(cid:228)n uppfattning att om kommissio- nen avsl(cid:229)r ett klagom(cid:229)l p(cid:229) grund av bristande gemen- skapsintresse hindras kommissionen av f(cid:246)retagets r(cid:228)tt att f(cid:246)rsvara sig fr(cid:229)n att ta st(cid:228)llning till om en (cid:246)vertr(cid:228)delse har (cid:228)gt rum eller inte. 5. kommissionen Sammanfattningsvis m(cid:229)ste s(cid:229)ledes behandla ett klagom(cid:229)l som framf(cid:246)rs av en person som har ett ber(cid:228)ttigat intresse. Den kan finna att klagom(cid:229)let skall avsl(cid:229)s p(cid:229) grundval av att det har ett otillr(cid:228)ckligt gemenskapsintresse och skall d(cid:229) informera klaganden i ett s. k. artikel 6-brev. Detta brev avslutar en m(cid:246)jlig underl(cid:229)- tenhet att behandla klagom(cid:229)let. Klaganden f(cid:229)r inkomma med kommentarer om artikel 6-brevet och vidh(cid:229)lla sitt klagom(cid:229)l. Om kommissionen h(cid:229)ller fast vid sin (cid:229)sikt att klagom(cid:229)let saknar gemenskapsintresse skall den inta en slutlig st(cid:229)ndpunkt d(cid:228)rom. N(cid:228)r kommissionen bed(cid:246)mer gemenskapsintresset skall den handla inom gr(cid:228)nserna f(cid:246)r sina r(cid:228)ttsliga befogenheter. Kommissionens slutliga st(cid:229)nd- punkt f(cid:229)r bestridas av klaganden. 6. Efter detta kunde R:s klagom(cid:229)l bed(cid:246)mas. 7. Det (cid:228)r k(cid:228)nt att R under n(cid:229)gra (cid:229)rs tid f(cid:228)st kommissionens uppm(cid:228)rksamhet p(cid:229) misst(cid:228)nkta (cid:246)vertr(cid:228)delser. Det f(cid:246)refaller som om kommissionen ans(cid:229)g att R var en person med ett (1) Se EG-domstolens dom av den 18 mars 1997 i m(cid:229)l C-282/95 P, Guerin Automobiles; REG 1997, s. I-1503. (2) Se bl. a. EG-domstolens dom av den 18 oktober 1979 i m(cid:229)l 125/78, GEMA mot kommissionen; Rec. 1979, s. 3173. (3) Se f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens dom av den 18 september 1992 i m(cid:229)l T-24/90, Automec II; Rec. 1992, s. II-2223. C 300/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 ber(cid:228)ttigat intresse av att framf(cid:246)ra klagom(cid:229)l i enlighet med artikel 3. 2 i f(cid:246)rordning nr 17. Det framg(cid:229)r att en av de p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)delserna har l(cid:246)sts efter kommissionens ingripande och att de andra (cid:228)r under utredning. institutionerna och de europeiska medborgarna. Denna uppgift inneb(cid:228)r att ombudsmannen (cid:228)ven skall bidra till att s(cid:228)kerst(cid:228)lla medborgarnas st(cid:228)llning genom att fr(cid:228)mja god f(cid:246)rvaltningssed och uppmuntra f(cid:246)rvaltningarna att f(cid:246)rs(cid:246)ka hitta l(cid:246)sningar som f(cid:246)rb(cid:228)ttra deras f(cid:246)rh(cid:229)llande till medborgarna. Mot bakgrund av detta vill ombudsmannen f(cid:246)resl(cid:229) f(cid:246)ljande: 8. Under unders(cid:246)kningens g(cid:229)ng skickade kommissionen det ovann(cid:228)mnda brevet fr(cid:229)n 1996 till R i vilket den h(cid:228)nvisade till fall av personligt intresse. Detta brev f(cid:246)ref(cid:246)ll (cid:246)verens- st(cid:228)mma med kommissionens allm(cid:228)nna handlingslinje som den bl. a. beskrivs i det ovann(cid:228)mnda citatet fr(cid:229)n dess (cid:229)rs- rapport om konkurrenspolitiken, vilken i sin tur vilar p(cid:229) gemenskapsdomstolarnas r(cid:228)ttspraxis. P(cid:229)st(cid:229)endet att det utg(cid:246)r ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r inte vara grundat. 9. De unders(cid:246)kningar som har inletts i n(cid:229)gra av R:s klago- m(cid:229)l p(cid:229)g(cid:229)r fortfarande. F(cid:246)r n(cid:228)rvarande finns ingenting som pekar p(cid:229) att kommissionen inte skulle unders(cid:246)ka i enlighet dessa klagom(cid:229)l med vederb(cid:246)rlig noggrannhet, med principerna om god f(cid:246)rvaltningssed. 2. Utan att det p(cid:229)verkar det s. k. artikel 6-brevets icke bin- dande natur skulle kommissionen p(cid:229) eget initiativ kunna f(cid:246)rs(cid:246)ka ge utt(cid:246)mmande och tillr(cid:228)ckliga sk(cid:228)l f(cid:246)r sin avsikt att avsluta ett (cid:228)rende i ett klagom(cid:229)l och s(cid:229)lunda g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r medborgaren att helt kunna f(cid:246)rst(cid:229) kommissio- nens st(cid:229)ndpunkt och kunna framf(cid:246)ra l(cid:228)mpliga kommenta- rer. Detta f(cid:246)refaller vara i enlighet med god f(cid:246)rvaltnings- sed. 3. Dessutom skulle kommissionen n(cid:228)r det g(cid:228)ller fr(cid:229)gor som kan vara av allm(cid:228)nt intresse kunna beakta det faktum att europeiska medborgare f(cid:246)rmodligen varken har tid eller resurser f(cid:246)r att kunna f(cid:246)rsvara sina r(cid:228)ttigheter i domstol och detta i (cid:228)nnu h(cid:246)gre grad d(cid:229) medborgaren m(cid:229)ste g(cid:229) till domstol i n(cid:229)gon annan medlemsstat (cid:228)n den i vilken han bor. 10. fyra av de (cid:228)renden som kommissionen p(cid:229)b(cid:246)rjat p(cid:229) I grund av R:s klagom(cid:229)l fick de inledda unders(cid:246)kningarna kommissionen att dra den prelimin(cid:228)ra slutsatsen att hans klagom(cid:229)l inte hade ett tillr(cid:228)ckligt gemenskapsintresse och den informerade honom om detta i det s. k. artikel 6-bre- vet av den 16 december 1997. Som angetts ovan f(cid:246)ljer det av domstolens r(cid:228)ttspraxis att en m(cid:246)jlig underl(cid:229)tenhet att behandla ett klagom(cid:229)l upph(cid:246)r genom ett s(cid:229)dant brev. Det (cid:229)terstod (cid:228)nnu att se vilket slutligt beslut kommissio- nen skulle fatta i vederb(cid:246)rlig ordning efter att ha studerat klagandens dessa omst(cid:228)ndigheter var det inte l(cid:228)mpligt f(cid:246)r ombudsmannen att inleda en bed(cid:246)mning av brevets v(cid:228)rde. Brevet med- f(cid:246)rde emellertid att ombudsmannen formulerade de ytter- ligare anm(cid:228)rkningarna nedan riktade till kommissionen. kommentarer. Under omfattande 11. Som saken l(cid:229)g till fann ombudsmannen s(cid:229)ledes att det inte var motiverat att h(cid:228)vda att kommissionen hade varit passiv eller vidtagit ol(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder. Trots att R kanske ville att kommissionen skulle anv(cid:228)nda mer resurser i detta (cid:228)rende, som var mycket viktigt f(cid:246)r honom, f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra bel(cid:228)gg f(cid:246)r att kommissionen hade varit passiv eller vidtagit ol(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder. Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar av detta klagom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa miss- f(cid:246)rh(cid:229)llanden vid Europeiska kommissionen och d(cid:228)rf(cid:246)r avslu- tade ombudsmannen (cid:228)rendet. Ytterligare anm(cid:228)rkningar URVAL AV S(cid:214)KANDE TILL PRAKTIKPLATSER i klagom(cid:229)l 846/29. 8. 96/AISR/ES/JMA mot Europeiska Beslut kommissionen Klagom(cid:229)let I augusti 1996 framf(cid:246)rde S ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen om p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet av kommissionen att besvara hennes brev. Efter det att hon inte tagits ut vid sin f(cid:246)rsta ans(cid:246)kan 1995 ans(cid:246)kte S p(cid:229) nytt i mars 1996 om en praktikperiod hos kom- missionen. Trots sina goda akademiska och yrkesm(cid:228)ssiga meri- ter av vilka de flesta hade anknytning till Europeiska unionens arbete utesl(cid:246)ts S:s ans(cid:246)kan i det f(cid:246)rsta steget av urvalsf(cid:246)rfaran- det. Hon skrev till kommissionen i maj och juli 1996 och bad om b(cid:229)de en motivering till att hon uteslutits i det f(cid:246)rsta steget och information om de allm(cid:228)nna kriterier som till(cid:228)mpades vid urvalsf(cid:246)rfarandet. Eftersom S inte fick n(cid:229)got svar p(cid:229) sina brev ingav hon ett for- mellt klagom(cid:229)l till ombudsmannen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande 1. Europeiska unionens ombudsmannens (cid:228)mbete inr(cid:228)ttades bl. a. f(cid:246)r att f(cid:246)rb(cid:228)ttra relationerna mellan de europeiska Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande beklagade kommissionen f(cid:246)rst att den inte hade besvarat S:s 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/41 brev. Den uppgav ocks(cid:229) att brevet av juli 1996 inte hade kom- mit praktikbyr(cid:229)n till handa. Enligt kommissionen hade 936 ans(cid:246)kningar till praktikperio- den med b(cid:246)rjan i oktober 1996 inkommit till kommissionen fr(cid:229)n spanska s(cid:246)kande. Efter det f(cid:246)rsta steget i f(cid:246)rfarandet hade 157 av dem tagits upp i f(cid:246)rteckningen (cid:246)ver de s(cid:246)kande som tagits ut i f(cid:246)rsta hand ((cid:148)Bl(cid:229) boken(cid:148)). Kommissionen uppgav att alla ans(cid:246)kningar hade pr(cid:246)vats mot de objektiva kriterier som var angivna i de till(cid:228)mpliga reglerna. Kommissionen medgav att S:s meriter var synnerligen goda och j(cid:228)mb(cid:246)rdiga med dem som de s(cid:246)kande som hade tagits ut kunde uppvisa. Ingen s(cid:246)kande hade dock n(cid:229)gon r(cid:228)ttighet att f(cid:229) en praktikplats och med anledning av det stora antalet s(cid:246)kande var det ofr(cid:229)nkomligt att vissa mycket kvalificerade s(cid:246)kande blev utan plats. Kommissionen uppgav att den, f(cid:246)r att minska antalet h(cid:246)gt kva- lificerade s(cid:246)kande som blev utan praktikplats, nyligen hade inf(cid:246)rt ett str(cid:228)ngare och mer systematiskt f(cid:246)rfarande vid gransk- ningen av ans(cid:246)kningarna. Klagandens kommentarer I sina kommentarer p(cid:229)pekade S att det system f(cid:246)r uttagning av s(cid:246)kande som kommissionen hade inf(cid:246)rt var mycket oklart. Kla- ganden var fortfarande otillfredsst(cid:228)lld med kommissionens svar, som hon fann alltf(cid:246)r allm(cid:228)nt h(cid:229)llet. Ytterligare unders(cid:246)kningar Eftersom vissa viktiga aspekter av klagom(cid:229)let inte hade behandlats i tillr(cid:228)cklig utstr(cid:228)ckning i kommissionens yttrande beg(cid:228)rde ombudsmannen n(cid:228)rmare upplysningar om det nya uttagningsf(cid:246)rfarandet. F(cid:246)r att granska om det uttagningsf(cid:246)r- i var korrekt farande f(cid:246)r praktikanter som S hade deltagit beg(cid:228)rde ombudsmannen vidare att f(cid:229) vissa ytterligare handling- ar, t. ex. ans(cid:246)kningarna fr(cid:229)n de spanska s(cid:246)kande som tagits ut. Kommissionen f(cid:246)rklarade i sitt svar att ett inslag i det nya uttagningsf(cid:246)rfarandet var att f(cid:246)r varje nationalitet inr(cid:228)tta bered- ningsgrupper best(cid:229)ende av kommissionstj(cid:228)nstem(cid:228)n. I dessa grupper ingick b(cid:229)de anst(cid:228)llda vid kommissionen med erfaren- het av personal- och rekryteringsfr(cid:229)gor och nyanst(cid:228)llda stats- tj(cid:228)nstem(cid:228)n. Deras uppgift var att g(cid:229) igenom ans(cid:246)kningarna utifr(cid:229)n kriterierna i de till(cid:228)mpliga reglerna och de preferenser som angetts av de s(cid:246)kande. Ombudsmannen vidarebefordrade de handlingar som kommis- sionen (cid:246)verl(cid:228)mnat betr(cid:228)ffande det nya urvalsf(cid:246)rfarandet till kla- ganden och bad henne att kommentera institutionens initiativ. Detta brev besvarades inte. I kommissionens svar ingick ocks(cid:229) ett antal konfidentiella handlingar f(cid:246)r ombudsmannens granskning, n(cid:228)mligen ans(cid:246)k- ningarna fr(cid:229)n de s(cid:246)kande som hade antagits till praktikperio- den i oktober 1996. Dessa handlingar har anv(cid:228)nts av kommis- sionen vid det slutliga urvalet. Beslutet Enligt artiklarna 15 och 16 i reglerna f(cid:246)r praktiktj(cid:228)nstg(cid:246)ring vid Europeiska gemenskapernas kommission (kommissionens beslut av den 16 mars 1976) skall s(cid:246)kande tas ut p(cid:229) grundval av de meriter som de skaffat sig under sina studier, med h(cid:228)n- syn tagen till att en rimlig geografisk balans skall uppr(cid:228)tth(cid:229)llas. F(cid:246)retr(cid:228)de skall vid uttagningen l(cid:228)mnas s(cid:246)kande som genom studier eller yrkesverksamhet har skaffat sig kunskaper om europeisk integration. P(cid:229) grund av detta uttagningsf(cid:246)rfarandes utformning har tills(cid:228)tt- ningsmyndigheten ett visst utrymme f(cid:246)r sk(cid:246)nsm(cid:228)ssig bed(cid:246)m- ning. N(cid:228)r kommissionen utnyttjar denna m(cid:246)jlighet skall den bed(cid:246)ma de s(cid:246)kandes meriter i enlighet med ovann(cid:228)mnda regler. F(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att kommissionen d(cid:229) den till(cid:228)mpade denna m(cid:246)jlighet vid uttagningsf(cid:246)rfarandet f(cid:246)ljde principen om god f(cid:246)rvaltningssed granskade ombudsmannen ans(cid:246)kningarna fr(cid:229)n de spanska s(cid:246)kande som hade antagits till praktikperioden i oktober 1996. Med tanke p(cid:229) den stora yrkesm(cid:228)ssiga erfarenhet och de goda meriter som samtliga uttagna s(cid:246)kande hade ans(cid:229)g ombudsmannen att det inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gra administrativa miss- f(cid:246)rh(cid:229)llanden. Vad betr(cid:228)ffar de allm(cid:228)nna kriterier som kommissionens enheter s(cid:246)kande konstaterade till(cid:228)mpar vid granskningen av de ombudsmannen att institutionen hade inf(cid:246)rt ett nytt f(cid:246)rfarande f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla ett effektivare och mera objektivt urval. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra BEDR˜GERI INOM RAMEN F(cid:214)R EUROPEISKA SOCIALFONDEN: P¯ST¯DD UNDERL¯TENHET ATT AGERA FR¯N UCLAF:S SIDA i Beslut Europeiska kommissionen klagom(cid:229)l 943/14. 10. 96/Open Line/GR/BB/OV mot Klagom(cid:229)let I oktober 1996 framf(cid:246)rde I klagom(cid:229)l till ombudsmannen mot kommissionens enhet f(cid:246)r samordning av (cid:229)tg(cid:228)rderna i kampen mot bedr(cid:228)geri (UCLAF) och gjorde g(cid:228)llande att UCLAF saknade eller v(cid:228)grade att l(cid:228)mna ut uppgifter om bedr(cid:228)gerianklagelser som g(cid:228)llde f(cid:246)rvaltningen av Europeiska socialfondens program i Grekland. I klagade f(cid:246)r en grekisk initiativgrupp med s(cid:228)te i Aten. C 300/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Mellan september 1995 och juni 1996 skrev klaganden tre brev till UCLAF-direktoratet i vilka han p(cid:229)stod att oegentlighe- ter f(cid:246)rekom i fr(cid:229)ga om f(cid:246)rvaltningen av ESF:s medel i Grekland under (cid:229)ren 1994(cid:150)1996. Han beg(cid:228)rde att gemenskapens myn- digheter omedelbart skulle ingripa. Som svar p(cid:229) sitt f(cid:246)rsta brev fick han ett standardiserat svar fr(cid:229)n UCLAF:s direktorat med tack f(cid:246)r visat intresse och med ett konstaterande i allm(cid:228)nna ordalag om att saken skulle unders(cid:246)kas. I skrev ett andra brev till UCLAF med ytterligare detaljupplys- ningar. P(cid:229) detta brev kom inget svar. I skickade d(cid:228)rf(cid:246)r ett tredje brev till UCLAF i vilket han upprepade de upplysningar som han l(cid:228)mnat i det andra brevet och tillfogade nya upplys- ningar om de p(cid:229)st(cid:229)dda oegentligheterna. Som svar p(cid:229) detta tredje brev fick klaganden ett nytt standardiserat brev fr(cid:229)n UCLAF, daterat den 7 augusti 1996, i vilket det meddelades att man unders(cid:246)kte (cid:228)rendet och skulle vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen beg(cid:228)rde I att denne skulle s(cid:228)tta stopp f(cid:246)r de p(cid:229)st(cid:229)dda bristerna i f(cid:246)rvaltningen av ESF:s verksamhet i Grekland. Han klagade ocks(cid:229) (cid:246)ver att hans brev inte hade besvarats p(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt. Kommissionen konstaterade vidare att dess enheter hade genomf(cid:246)rt en rad kontroller i Grekland under (cid:229)ren 1995 och 1996, vilka lett till att samtliga tillst(cid:229)nd f(cid:246)r grekiska yrkes- utbildningscentra (KEK) upph(cid:228)vts och att krav st(cid:228)llts p(cid:229) en reformering av det grekiska tillst(cid:229)ndssystemet. P(cid:229) grundval av ovanst(cid:229)ende information menade kommissio- nen att den inte hade varit passiv efter det att den hade erh(cid:229)llit klagandens upplysningar, men att UCLAF-direktoratets uppdrag och uppgifter inte medgav att de n(cid:228)rmare detaljerna i dess verksamhet bekantgjordes. Klagandens kommentarer I sina kommentarer uppgav klaganden att kommissionen inte hade tagit h(cid:228)nsyn till alla hans p(cid:229)st(cid:229)enden och att dess slutsat- ser var ofullst(cid:228)ndiga. Speciellt p(cid:229)pekade klaganden att man vid den revision som hade gjorts av UCLAF-direktoratet hade underl(cid:229)tit att unders(cid:246)ka alla de fall som han hade angivit. Han bifogade en PM med alla sina p(cid:229)pekanden. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande konstaterade kommissionen inledningsvis att f(cid:246)rst ett och senare ytterligare ett mottagningserk(cid:228)nnande hade skickats till klaganden och att hans upplysningar omg(cid:229)ende hade lett till unders(cid:246)kningar inom UCLAF:s direktorat. Kommissionen angav vidare att den i november 1995 hade beg(cid:228)rt upplys- ningar fr(cid:229)n de grekiska myndigheterna om de ESF-projekt inom vilka oegentligheter p(cid:229)stods f(cid:246)rekomma. De grekiska myndigheterna l(cid:228)mnade dessa upplysningar i mars 1996. P(cid:229) grundval av dessa upplysningar genomf(cid:246)rde kommissionen en unders(cid:246)kning p(cid:229) platsen mellan den 29 och 31 oktober 1996, varvid h(cid:228)nsyn (cid:228)ven togs till de ytterligare upplysningar som l(cid:228)mnats av klaganden. Ett bes(cid:246)k hos en av de organisatio- ner som klaganden namngivit anordnades i syfte att bed(cid:246)ma vilken roll denna spelade i fr(cid:229)ga om f(cid:246)rvaltningen och uppf(cid:246)lj- ningen av ESF-projekten och f(cid:246)r att kontrollera de p(cid:229)st(cid:229)enden som klaganden gjort. Vid unders(cid:246)kningen avsl(cid:246)jades det att det i de kontrollerade projekten f(cid:246)rekom vissa utgifter som inte ber(cid:228)ttigade till ers(cid:228)tt- ning. De nationella myndigheterna godtog resultaten av denna unders(cid:246)kning och lovade vidta n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:228)ndringar och att utstr(cid:228)cka sin kontroll till alla den ber(cid:246)rda st(cid:246)dmottagarens pro- gram. Beslutet 1. Beg(cid:228)ran att ombudsmannen skulle s(cid:228)tta stopp f(cid:246)r de p(cid:229)st(cid:229)dda bristerna i f(cid:246)rvaltningen av ESF:s medel 1. 1 Ansvaret f(cid:246)r bek(cid:228)mpande av bedr(cid:228)gerier som drabbar gemenskapens ekonomiska intressen vilar i f(cid:246)rsta hand p(cid:229) medlemsstaterna vilka i enlighet med artikel 209a i EG- f(cid:246)rdraget f(cid:246)r att bek(cid:228)mpa bedr(cid:228)gerier som riktar sig mot gemenskapens ekonomiska intressen skall vidta samma (cid:229)tg(cid:228)rder som de vidtar f(cid:246)r att bek(cid:228)mpa bedr(cid:228)gerier som drabbar deras egna ekonomiska intressen. Medlemssta- terna delar detta ansvar med kommissionen inom ramen f(cid:246)r dess allm(cid:228)nna uppgift att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemenskapens budget genomf(cid:246)rs p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt. Vad betr(cid:228)ffar speci- ellt de verksamheter som finansieras av strukturfonderna anges b(cid:229)de medlemsstaternas och kommissionens ansvar f(cid:246)r den finansiella kontrollen i artikel 23 i r(cid:229)dets f(cid:246)rord- ning (EEG) nr 2082/93 (1). 1. 2 Den slutliga finansiella kontrollen av strukturfonderna (cid:229)ligger revisionsr(cid:228)tten, som enligt artikel 188c. 2 i f(cid:246)rdra- get skall pr(cid:246)va om samtliga gemenskapens inkomster och utgifter varit lagliga och korrekta och om den ekonomiska f(cid:246)rvaltningen har varit sund. I artikel 188c. 3 i f(cid:246)rdraget ges d(cid:228)rvid revisionsr(cid:228)tten s(cid:228)rskilda befogenheter att genomf(cid:246)ra inspektion p(cid:229) platsen i medlemsstaterna. Revi- sionsr(cid:228)tten f(cid:229)r ocks(cid:229) enligt artikel 188c. 4 n(cid:228)r som helst (1) R(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 2082/93 (EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 20). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/43 framf(cid:246)ra synpunkter, speciellt i form av s(cid:228)rskilda rappor- ter i s(cid:228)rskilda fr(cid:229)gor. 1. 3 I EG-f(cid:246)rdraget bemyndigas ombudsmannen endast att f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar av eventuella administrativa miss- f(cid:246)rh(cid:229)llanden inom verksamheten vid gemenskapens insti- tutioner och organ. Ombudsmannen har inte n(cid:229)got man- dat att g(cid:246)ra s(cid:229)dana unders(cid:246)kningar hos nationella myn- digheter, t. ex. de offentliga och privata organ i Grekland som ber(cid:246)rs av detta (cid:228)rende. 1. 4 Vad g(cid:228)ller beg(cid:228)ran i klagom(cid:229)let att s(cid:228)tta stopp f(cid:246)r de p(cid:229)st(cid:229)dda bristerna i f(cid:246)rvaltningen av ESF:s medel i Grek- land har ombudsmannen av ovann(cid:228)mnda sk(cid:228)l ingen befo- genhet att f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar r(cid:246)rande eventuella admi- nistrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden p(cid:229) nationell niv(cid:229). 2. P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n UCLAF:s sida att l(cid:228)mna ett tillr(cid:228)ckligt utt(cid:246)mmande svar 2. 1 Klaganden skickade tre brev till UCLAF mellan september 1995 och juni 1996. UCLAF erk(cid:228)nde mottagandet av det f(cid:246)rsta och det tredje brevet genom ett brev med tack f(cid:246)r visat intresse och angav i allm(cid:228)nna ordalag att unders(cid:246)k- ningar i (cid:228)rendet p(cid:229)gick och att l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder skulle vidtas. Klaganden ans(cid:229)g att han inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)got god- tagbart svar p(cid:229) sina brev. 2. 2 Kommissionen konstaterade att den f(cid:246)rst hade skickat ett erk(cid:228)nnande av mottagandet av det brev som var daterat den 6 september 1995 och d(cid:228)refter ett andra erk(cid:228)nnande av mottagandet av de b(cid:229)da (cid:246)vriga breven. Den p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att UCLAF-direktoratet efter att ha f(cid:229)tt in anklagel- serna omedelbart hade inlett en unders(cid:246)kning av klagan- dens uppgifter. Kommissionen konstaterade dock att UCLAF-direktoratets uppdrag och arbetsuppgifter inte medgav att informationen om vilka (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits bekantgjordes. 2. 3 Ombudsmannen konstaterade att den information som kommissionen erh(cid:246)ll vid unders(cid:246)kningar av bedr(cid:228)gerier i samband med verksamheter som finansieras av struktur- fonderna omfattas av sekretess. Framf(cid:246)r allt kan h(cid:228)nvisas till artikel 10 i UCLAF-f(cid:246)rordningen (1), som behandlar informationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommis- sionen. Enligt best(cid:228)mmelsen skall medlemsstaterna och kommissionen vidta alla n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)rsiktighets(cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att den information de utv(cid:228)xlar f(cid:246)rblir konfidentiell. I artikel 10. 2 f(cid:246)reskrivs att s(cid:229)dan infor- mation inte f(cid:229)r skickas till n(cid:229)gra andra (cid:228)n de personer i medlemsstaterna eller inom gemenskapens institutioner vars uppgifter kr(cid:228)ver att de har tillg(cid:229)ng till den. 2. 4 Det framgick av ovann(cid:228)mnda best(cid:228)mmelse att UCLAF-di- rektoratet hade r(cid:228)tt att undanh(cid:229)lla klaganden resultaten av sina unders(cid:246)kningar p(cid:229) grund av de krav som uppdraget och arbetsuppgifterna st(cid:228)llde. Ombudsmannen kom fram till att det skulle (cid:228)ventyra p(cid:229)g(cid:229)ende unders(cid:246)kningar vid UCLAF-direktoratet om kommissionens p(cid:229)g(cid:229)ende under- s(cid:246)kningar av p(cid:229)st(cid:229)dda bedr(cid:228)gerier i en medlemsstat och dessa unders(cid:246)kningars resultat skulle bli k(cid:228)nda av utom- st(cid:229)ende. 2. 5 Av dessa sk(cid:228)l utgjorde det faktum att UCLAF-direktoratet som svar p(cid:229) klagom(cid:229)let endast informerade i allm(cid:228)nna ordalag om de p(cid:229)g(cid:229)ende unders(cid:246)kningarna och inte l(cid:228)m- nade n(cid:229)gra detaljer r(cid:246)rande sina unders(cid:246)kningar av de p(cid:229)st(cid:229)dda bristerna i f(cid:246)rvaltningen av medlem inte n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden. 3. P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n UCLAF:s sida att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder till f(cid:246)ljd av klagandens anklagelser 3. 1 Det framgick av den information som l(cid:228)mnades i kom- missionens yttrande att UCLAF, sedan man mottagit anklagelser om brister i f(cid:246)rvaltningen av Europeiska soci- alfondens resurser i klagandens f(cid:246)rsta brev, omedelbart b(cid:246)rjade granska dessa anklagelser. Det framgick ocks(cid:229) att UCLAF utredde (cid:228)rendet och genomf(cid:246)rde en unders(cid:246)kning p(cid:229) platsen och en rad andra kontroller. I sina kommenta- rer till kommissionens yttrande h(cid:228)vdade klaganden att den revision som gjorts av UCLAF-direktoratet hade varit ofullst(cid:228)ndig och inte omfattade samtliga anklagelser. 3. 2 Ombudsmannens tj(cid:228)nstem(cid:228)n kontaktade UCLAF-direkto- ratet och informerades om att klaganden hade inkommit med nya p(cid:229)st(cid:229)enden om brister i f(cid:246)rvaltningen vilka borde unders(cid:246)kas, och att UCLAF just behandlade dessa. I samband d(cid:228)rmed skickade ombudsmannen ocks(cid:229) till UCLAF-direktoratet en kopia av den PM som klaganden hade bifogat sina kommentarer. P(cid:229) grundval av ovan- n(cid:228)mnda uppgifter fanns det ingenting som tydde p(cid:229) att det f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden n(cid:228)r det g(cid:228)llde UCLAF:s s(cid:228)tt att handl(cid:228)gga klagandens anklagelser. 3. 3 Ombudsmannen ville dock f(cid:228)sta klagandens uppm(cid:228)rksam- het p(cid:229) att den slutliga finansiella kontrollen av de verk- samheter som finansieras av strukturfonderna faller inom revisionsr(cid:228)ttens kompetensomr(cid:229)de. Enligt artikel 188c. 2 i revisionsr(cid:228)tten pr(cid:246)va om samtliga EG-f(cid:246)rdraget gemenskapens inkomster och utgifter varit lagliga och korrekta och om den ekonomiska f(cid:246)rvaltningen har varit sund. skall (1) Kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 1681/94 (EGT L 178, 12. 7. 1994, s. 43). Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. C 300/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 ANBUDSF(cid:214)RFARANDE i Beslut Europeiska kommissionen klagom(cid:229)l 1040/21. 11. 96/HYDROPLAN/D/VK mot icke offentliga anbudsf(cid:246)rfaranden inte (cid:228)r skyldig att tilldela n(cid:229)got kontrakt efter avslutat anbudsf(cid:246)rfarande. Kommissionen (cid:228)r inte heller skyldig att ers(cid:228)tta kostnaderna f(cid:246)r de anbuds- givare vilkas anbud f(cid:246)rkastats om den beslutar att inte tilldela n(cid:229)gra kontrakt (bilaga III, nr 7). Klagom(cid:229)let Klagandens kommentarer F framf(cid:246)rde den 18 november 1996 klagom(cid:229)l till ombudsman- nen med anledning av kommissionens anbudsinfordran avse- ende ett tj(cid:228)nstekontrakt (94/C173/17) i vilket F ans(cid:246)kt om att f(cid:229) delta. Denna anbudsinfordran omfattade unders(cid:246)kningar, konsulttj(cid:228)nster och tekniskt st(cid:246)d som huvudsakligen skulle utf(cid:246)ras i icke-medlemsstater. Den 29 mars 1995 fick F en inbjudan att delta i ett selektivt anbudsf(cid:246)rfarande. Han skickade in ett anbud till kommissio- nen, som bekr(cid:228)ftade mottagandet den 15 maj 1995. F uppgav att arbetet med att utforma anbudet hade medf(cid:246)rt avsev(cid:228)rda kostnader och ett omfattande samarbete med inte mindre (cid:228)n tretton f(cid:246)retag i (cid:229)tta medlemsstater. Klaganden gjorde sammanfattningsvis f(cid:246)ljande huvudsakliga inv(cid:228)ndningar: Kommissionen (cid:228)r inte skyldig att tilldela kontrakt. Med tanke p(cid:229) att offentliga medel b(cid:246)r hanteras varsamt framst(cid:229)r emeller- tid det pl(cid:246)tsliga avbrytandet av f(cid:246)rfarandet som ologiskt. 157 anbud fr(cid:229)n 1 570 f(cid:246)retag och 16 560 experter var ber(cid:246)rda. Att f(cid:246)rfarandet avbr(cid:246)ts efter bed(cid:246)mningen av anbuden m(cid:229)ste ha medf(cid:246)rt ekonomiska f(cid:246)rluster som skulle ha kunnat undvikas. UttagningskommittØns handlade framstod som (cid:228)nnu mer obe- gripligt eftersom kommissionen senare beslutade att erbjuda kontrakt i ett f(cid:246)rfarande med direkta f(cid:246)rhandlingar. I ett brev av den 15 februari 1996 underr(cid:228)ttades F om att urvalsf(cid:246)randet inte hade lett till n(cid:229)got resultat. I det standar- diserade brevet angavs det dock inte n(cid:229)got sk(cid:228)l till detta. Beslutet Den 26 augusti 1996 bad F kommissionens GD I att ange sk(cid:228)- len till att f(cid:246)rfarandet hade avslutats. I sitt svar av den 28 okto- ber 1996 uppgav kommissionen att f(cid:246)rfarandet hade avslutats d(cid:228)rf(cid:246)r att inget av anbuden motsvarade anbudskraven. F framf(cid:246)rde klagom(cid:229)l till ombudsmannen som gick ut p(cid:229) i) att de sk(cid:228)l han slutligen erh(cid:246)ll inte var tillr(cid:228)ckliga, och ii) att hans kostnader borde ers(cid:228)ttas av kommissionen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Med h(cid:228)nsyn till de huvudsakliga anm(cid:228)rkningarna anf(cid:246)rde kom- missionen f(cid:246)ljande: Klaganden meddelades den 15 februari 1996 att uttagnings- kommittØn hade g(cid:229)tt igenom alla anbud som inkommit och att den hade beslutat att avsluta f(cid:246)rfarandet eftersom det hade misslyckats. 1. Det h(cid:246)r till god f(cid:246)rvaltningssed att informera anbuds- givarna om f(cid:246)rfarandet inom rimlig tid. Den 15 februari 1996 informerades samtliga anbudsgivare om att urvalsf(cid:246)r- farandet inte hade lett till n(cid:229)got resultat och att det d(cid:228)rf(cid:246)r skulle avslutas. F kontaktade d(cid:229) kommissionens ber(cid:246)rda enheter per telefon f(cid:246)r att f(cid:229) n(cid:228)rmare upplysningar i (cid:228)ren- det. Han uppgav att kommissionen inte hade kunnat l(cid:228)mna honom n(cid:229)got tillfredsst(cid:228)llande svar. I sitt brev av den 26 augusti 1996 beg(cid:228)rde F att f(cid:229) fullst(cid:228)n- diga uppgifter om sk(cid:228)len till att f(cid:246)rfarandet hade avslutats. Kommissionen svarade den 28 oktober 1996 att f(cid:246)rfaran- det hade avslutats och att det inte hade lett till n(cid:229)got resul- tat eftersom inget av anbuden motsvarade anbudskraven. I skriftligt meddelande hade brevet betonades ocks(cid:229) att skickats till samtliga anbudsgivare. Kommissionen f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r ha besvarat F:s skriftliga beg(cid:228)ran p(cid:229) l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt. Av de uppgifter som l(cid:228)mnats till ombudsmannen framgick att kommissionen hade f(cid:246)ljt principerna f(cid:246)r god f(cid:246)rvalt- nigssed genom att underr(cid:228)tta anbudsgivarna och genom att skriftligen f(cid:246)rklara sk(cid:228)len f(cid:246)r dem som s(cid:229) (cid:246)nskade. 2. Av den information som l(cid:228)mnats till ombudsmannen fram- gick det att kommissionen varken var skyldig att erbjuda kontrakt eller att ers(cid:228)tta de anbudsgivare som blivit utan kontrakt f(cid:246)r deras kostnader. I artikel 8 i bilaga II till beskrivningen av de tj(cid:228)nster som anbu- det avs(cid:229)g st(cid:229)r det att kommissionen enligt best(cid:228)mmelserna om Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/45 FINANSIELLT ST(cid:214)D TILL SPANSKA TULLTJ˜NSTEM˜N EFTER IKRAFTTR˜DANDET AV DEN INRE MARKNADEN b) (cid:229)tg(cid:228)rder fr(cid:229)n regionala utvecklingsfonder, s(cid:228)rskilt Inter- reg, i klagom(cid:229)l 1048/21. 11. 96/FPR/ES/JMA mot Europeiska Beslut kommissionen c) andra initiativ som f(cid:246)rutses i f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92, med en budget p(cid:229) 30 miljoner ecu, av vilka Spanien tilldelades 3 516 991 ecu. Klagom(cid:229)let I november 1996 klagade P till ombudsmannen ang(cid:229)ende kommissionens f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92 (1) om (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att anpassa yrket som tulltj(cid:228)ns- teman till den inre marknaden. till(cid:228)mpning av r(cid:229)dets P:s tullombudsfirma led stora f(cid:246)rluster som ett resultat av att den inre marknaden tr(cid:228)dde i kraft den 1 januari 1993 och gr(cid:228)nskontrollerna avskaffades. D(cid:228)rf(cid:246)r l(cid:228)mnade han in en ans(cid:246)- kan till den spanska myndigheter som ansvarade f(cid:246)r att granska och v(cid:228)lja vilka projekt som skulle finansieras inom ramen f(cid:246)r f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92. Under loppet av behandlingen korresponderade P med spanska parlamentsledam(cid:246)ter och med den d(cid:229)varande spanske kommis- sion(cid:228)ren Matutes kansli. En skrivelse fr(cid:229)n en medlem av kom- mission(cid:228)ren Matutes kansli till en spansk parlamentsledamot, daterad den 24 februari 1994, angav att det var troligt att P:s projekt skulle tilldelas ett bidrag p(cid:229) 100 000 ecu. I (cid:246)vrigt var enligt den klagande den information som vidarebefordrades till honom av kommissionen allm(cid:228)nt oklar och otillr(cid:228)cklig. Han gjorde g(cid:228)llande att kommissionens till(cid:228)mpning av f(cid:246)rord- ning (EEG) nr 3904/92 hade varit bristf(cid:228)llig och att detta utgjorde ett fall av administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Sammanfatt- ningsvis klargjorde kommissionens yttrande f(cid:246)ljande punkter: i) Kommissionen medgav visserligen de negativa konsekven- serna av fullbordandet av den inre marknaden f(cid:246)r tulltj(cid:228)ns- tem(cid:228)n och tullkommission(cid:228)rer av vilka (cid:246)ver 25 procent hade f(cid:246)rlorat sina arbeten efter 1993, men ans(cid:229)g att omstruktureringen av denna sektor var medlemsstaternas ansvar i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Med p(cid:229) grund av problemets omfattning beslutade kommissionen att st(cid:246)dja medlemsstaternas anstr(cid:228)ngningar genom kom- pletterande (cid:229)tg(cid:228)rder: a) (cid:229)tg(cid:228)rder finansierade genom Europeiska socialfonden, (1) EGT L 394, 31. 12. 1992, s. 1. ii) F(cid:246)rslag om st(cid:246)d till spanska aff(cid:228)rs- och tj(cid:228)nstef(cid:246)retag som p(cid:229)verkats av ikrafttr(cid:228)dandet av den inre marknaden skulle inges till den spanska skattemyndigheten ((cid:148)Agencia Tributa- ria(cid:148)), ansvarig spansk instans f(cid:246)r till(cid:228)mpningen av f(cid:246)rord- ning (EEG) nr 3904/92. iii) Efter den tekniska utv(cid:228)rderingen av 82 spanska f(cid:246)rslag av en kommittØ inom Agencia Tributaria godk(cid:228)ndes 20 pro- jekt. Utv(cid:228)rderingen genomf(cid:246)rdes helt oavh(cid:228)ngigt av utv(cid:228)r- derarna och grundades p(cid:229) de objektiva kriterier som fast- st(cid:228)lls i f(cid:246)rordningen och i relevanta budgetbest(cid:228)mmelser. iv) I ett fax av den 16 december 1994 beg(cid:228)rde Agencia Tribu- taria in ytterligare information fr(cid:229)n den klagande ang(cid:229)ende hans projekt. Ingen ytterligare information inkom, och pro- jektet avslogs d(cid:228)rf(cid:246)r att det var vagt och ofullst(cid:228)ndigt defi- nierat och kostnaden uppgick till hela den spanska tilldel- ningen av medel enligt f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92. v) Vad g(cid:228)ller korrespondensen med kommission(cid:228)ren Matutes kansli kan det ha skett en f(cid:246)rv(cid:228)xling i skrivelsen av den 24 februari 1994 mellan tv(cid:229) f(cid:246)retag med identiska namn ((cid:148)C(cid:148)), det ena bel(cid:228)get i Spanien och det andra i Frankrike. Det fr(cid:229)n gemenskapen. F(cid:246)rv(cid:228)x- senare hade tilldelats medel faktum att ordf(cid:246)randen och lingen uppstod genom det generaldirekt(cid:246)ren f(cid:246)r det franska f(cid:246)retaget (cid:148)C(cid:148) (cid:228)ven var aff(cid:228)rspartner till den klagande. Kommisssionen hade skrivit till P och bett om urs(cid:228)kt f(cid:246)r f(cid:246)rv(cid:228)xlingen. vi) Kommissionen f(cid:246)rnekade att det skulle ha f(cid:246)relegat brister i till(cid:228)mpningen av f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92, vilken hade (cid:246)vervakats av b(cid:229)de dess eget budgetorgan och revi- sionsr(cid:228)tten. Klagandens kommentarer Sammanfattningsvis gav P f(cid:246)ljande kommentarer: i) Trots att f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92 hade offentliggjorts den 31 december 1992 tog kommissionen f(cid:246)rsta g(cid:229)ngen kontakt med honom f(cid:246)rst 22 dagar f(cid:246)re utg(cid:229)ngen av tids- fristen f(cid:246)r inl(cid:228)mnande av f(cid:246)rslag den 31 mars 1993. ii) Vad g(cid:228)ller underl(cid:229)tenheten att besvara beg(cid:228)ran om ytterli- gare information i december 1994 angav den klagande att han inte f(cid:246)rstod syftet med en s(cid:229)dan beg(cid:228)ran eftersom ett beslut redan fattats i februari 1994 och hans projekt f(cid:229)tt avslag. C 300/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 iii) Vad g(cid:228)ller den beg(cid:228)rda summan hade han n(cid:228)r han l(cid:228)mnade in sin ans(cid:246)kan ingen information om det totala beloppet av tilldelningen av EG-medel till Spanien inom detta s(cid:228)r- skilda program. ning (EEG) nr 3904/92 som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 31 december 1992. Det hade d(cid:228)rf(cid:246)r funnits tillr(cid:228)ckligt med tid f(cid:246)r att presen- tera projekten. F(cid:246)ljaktligen f(cid:246)refaller det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra bel(cid:228)gg f(cid:246)r p(cid:229)st(cid:229)endet om en osk(cid:228)ligt kort tidsfrist. iv) Kommissionen borde ha avsl(cid:246)jat namnen p(cid:229) de tulltj(cid:228)ns- tem(cid:228)n vars projekt blivit utvalda. Beslutet 1. P(cid:229)st(cid:229)tt bristf(cid:228)lliga (cid:229)tg(cid:228)rder vidtagna av kommissionen 1. 1 Gemenskapens p(cid:229)st(cid:229)tt bristf(cid:228)lliga hantering av tulltj(cid:228)ns- situation efter tem(cid:228)nnens och tullkommission(cid:228)rernas ikrafttr(cid:228)dandet av den inre marknaden hade redan utgjort sakinneh(cid:229)ll i flera klagom(cid:229)l till den europeiska ombuds- mannen (1). 1. 2 I artiklarna 7b och 7c i f(cid:246)rdraget kr(cid:228)vs att ett antal (cid:229)tg(cid:228)r- der skall vidtas av kommissionen och r(cid:229)det f(cid:246)r att s(cid:228)ker- st(cid:228)lla v(cid:228)l avv(cid:228)gda framsteg inom alla sektorer som p(cid:229)ver- kas av ikrafttr(cid:228)dandet av den inre marknaden. Trots att kommissionen ans(cid:229)g att st(cid:246)det till denna sektor i f(cid:246)rsta hand var medlemsstaternas ansvar ig(cid:229)ngsatte den flera ini- tiativ som finns upptagna i en handbok fr(cid:229)n 1992 om omstruktureringen av tullsektorn. S(cid:228)rskilda st(cid:246)d(cid:229)tg(cid:228)rder innefattas (cid:228)ven i f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92. 1. 3 Det (cid:228)r inte ombudsmannens uppgift att pr(cid:246)va f(cid:246)rtj(cid:228)ns- terna hos gemenskapernas r(cid:228)ttsakter eller f(cid:246)rslag till r(cid:228)tt- sakter. Denna typ av bed(cid:246)mning (cid:246)verskrider gr(cid:228)nserna f(cid:246)r administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och r(cid:246)r i st(cid:228)llet (cid:246)ver- v(cid:228)ganden av politisk art. I detta sammanhang b(cid:246)r man minnas att Europaparlamentet har antagit flera mycket kritiska resolutioner p(cid:229) detta omr(cid:229)de, s(cid:229)som resolutio- nerna av den 17 september och den 20 november 1992 liksom Jacksons bet(cid:228)nkande av den 4 november 1992. 2. Urval av projekt 2. 1 Den klagande kritiserade det urval av projekt som gjorts gemensamt av kommissionen och spanska Agencia Tribu- taria och uteslutandet av hans projekt fr(cid:229)n de 20 som slutligen valdes. Enligt hans (cid:229)sikt var tidsfristen f(cid:246)r inl(cid:228)m- nandet av f(cid:246)rslag osk(cid:228)ligt kort; vidare var det ol(cid:228)mpligt att beg(cid:228)ra ytterligare information vid ett sent skede i urvalsf(cid:246)rfarandet. 2. 2 Trots att den klagande erh(cid:246)ll information om m(cid:246)jligheten till gemenskapsst(cid:246)d f(cid:246)rst den 8 mars 1993 hade inneh(cid:229)l- let i programmet och dess tidsramar fastst(cid:228)llts i f(cid:246)rord- 2. 3 Kommissionen motiverade uteslutandet av den klagandes projekt med att det var vagt och dess finansiella krav var orimliga. Den klagande hade inte besvarat en beg(cid:228)ran om ytterligare information eftersom han trodde att beslutet redan var fattat i februari 1994. 2. 4 Gemenskapsinstitutionerna stor (cid:229)tnjuter sin bed(cid:246)mning av de relevanta faktorer som skall beaktas i fr(cid:229)ga om beslut att tilldela ett kontrakt i en anbudsinford- ran fr(cid:229)n tredje part (2). Denna frihet r(cid:228)ttf(cid:228)rdigar emellertid inte n(cid:229)got missbruk av befogenheter eller allvarliga och uppenbara felaktigheter i urvalsf(cid:246)rfarandet (3). frihet i 2. 5 Utifr(cid:229)n den f(cid:246)r ombudsmannen tillg(cid:228)ngliga informationen f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte finnas bel(cid:228)gg f(cid:246)r att kommissionen inte handlat inom ramen f(cid:246)r sina r(cid:228)ttsliga befogenheter n(cid:228)r den fattade beslut ang(cid:229)ende ans(cid:246)kningarna om st(cid:246)d som skulle tilldelas enligt f(cid:246)rordning (EEG) nr 3904/92. Det fanns d(cid:228)rf(cid:246)r inga bel(cid:228)gg f(cid:246)r administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llan- den med h(cid:228)nsyn till denna del av (cid:228)rendet. 3. P(cid:229)st(cid:229)tt missledande information fr(cid:229)n kommissionens enheter 3. 1 Det f(cid:246)ref(cid:246)ll som om den f(cid:246)rre kommission(cid:228)ren Matutes kansli i en skrivelse angett att klagandens projekt skulle beviljas ett bidrag fr(cid:229)n gemenskapen. Denna information kan ha varit missledande f(cid:246)r den klagande. 3. 2 Kommissionen f(cid:246)rklarade att det kan ha skett en f(cid:246)rv(cid:228)x- ling mellan tv(cid:229) f(cid:246)retag med samma namn. Kommissionen skickade en skrivelse till den klagande d(cid:228)r den bad om urs(cid:228)kt. Eftersom kommissionen medgett misstaget och bett om urs(cid:228)kt f(cid:246)r den m(cid:246)jliga f(cid:246)rv(cid:228)xlingen f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om det inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gra bel(cid:228)gg f(cid:246)r administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden med h(cid:228)nsyn till denna del av (cid:228)rendet. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra (2) M(cid:229)l T-19/95, Adia Interim SA mot kommissionen; REG 1996, s. II-321, punkt 49. (1) Klagom(cid:229)l 189/18. 10. 95/SP/GR/KT och 262/27. 11. 95/APF/PO/EF- (3) M(cid:229)l T-56/77, Agence EuropØenne d’Interims mot kommissionen; po. Rec. 1978, s. 2215, punkt 20. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/47 TYSKT STATLIGT ST(cid:214)D TILL F(cid:214)RNYBAR ENERGI n(cid:229)got som endast kan g(cid:246)ras genom ett annat kommissions- beslut. Beslut i de gemensamt behandlade klagom(cid:229)len 1086/11. 12. 96/HK/ D/VK, 1092/11. 12. 96/JS/D/VK, 1095/12. 12. 96/FS/D/VK, 1097/ 12. 12. 96/KS/D/VK, 1104/16. 12. 96/FP/D/VK, 1112/31. 12. 96/ SB/D/VK, 1113/31. 12. 96/GS/D/VK, 1124/31. 12. 96/KPS/D/VK, 1134/31. 12. 96/HS/D/VK, 1139/ 31. 12. 96/MS/D/VK, 1/97/VK, 4/97/VK, 9/97/VK, 12/97/VK, 13/97/VK, 28/97/VK, 34/97/VK, 43/97/VK, 58/97/VK, 72/ 97/VK, 88/97/VK, 161/97/VK mot Europeiska kommissionen 1135/31. 12. 96/AD/D/VK, Klagom(cid:229)len Under tiden december 1996 till januari 1997 tog ombudsman- nen emot sammanlagt 23 klagom(cid:229)l fr(cid:229)n tyska medborgare ang(cid:229)ende en skrivelse som kommission(cid:228)ren Karel Van Miert hade skickat till den tyske ministern f(cid:246)r ekonomiska fr(cid:229)gor, Rexrodt, ang(cid:229)ende den tyska lag som fr(cid:228)mjar produktionen av f(cid:246)rnybar energi (Stromeinspeisegesetz). F(cid:246)r att kunna hand- l(cid:228)gga klagom(cid:229)len s(cid:229) effektivt och snabbt som m(cid:246)jligt beslutade ombudsmannen att behandla dem gemensamt. f(cid:246)rem(cid:229)l Stromeinspeisegesetz har ocks(cid:229) varit f(cid:246)r framst(cid:228)ll- ningar till Europaparlamentet. Ombudsmannen behandlar van- ligtvis inte (cid:228)renden som v(cid:228)ntar p(cid:229) att behandlas i utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar vid Europaparlamentet, om inte, med framst(cid:228)l- larens till(cid:229)telse, detta utskott (cid:246)verf(cid:246)r det till ombudsmannen s(cid:229) att det kan behandlas som ett klagom(cid:229)l. I det h(cid:228)r fallet fick dock ombudsmannen (cid:228)ven m(cid:229)nga klagom(cid:229)l fr(cid:229)n medborgare som inte hade ingett framst(cid:228)llningar till parlamentet. Stromeinspeisegesetz tr(cid:228)dde i kraft den 1 januari 1991. Den (cid:229)l(cid:228)gger elbolag att k(cid:246)pa elektricitet som kommer fr(cid:229)n f(cid:246)r- nybara energik(cid:228)llor och att betala ett garanterat minimipris beroende p(cid:229) arten av den f(cid:246)rnybara energik(cid:228)llan. Artikel 3. 2 i lagen f(cid:246)reskriver att minimipriset f(cid:246)r den elektricitet som kom- mer fr(cid:229)n vindkraft skall vara 90 procent av bolagens genom- snittliga int(cid:228)kter per kWh f(cid:246)r elf(cid:246)rs(cid:228)ljning under det n(cid:228)st sista kalender(cid:229)ret. ¯r 1990 anm(cid:228)lde de tyska myndigheterna Stromeinspeisege- setz till kommissionen som ett statligt st(cid:246)d i enlighet med arti- kel 93. 3 EG. Kommissionen beslutade att lagen var f(cid:246)renlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 92. 3c. Den 25 oktober 1996 skrev kommission(cid:228)ren Van Miert till minister Rexrodt och f(cid:246)reslog att minimipriset f(cid:246)r vindkrafts- energi skulle minskas fr(cid:229)n 90 procent per kWh till 75 procent per kWh. Sammantaget fanns det i fr(cid:229)ga om sakinneh(cid:229)llet tv(cid:229) p(cid:229)st(cid:229)enden i de klagom(cid:229)l som framst(cid:228)llts till ombudsmannen: i) Kommission(cid:228)ren Van Miert hade inte r(cid:228)tt att skicka skrivel- sen i fr(cid:229)ga eftersom Stromeinspeisegesetz hade godk(cid:228)nts av kommissionen i ett bindande beslut i enlighet med artikel 92. 3c i EG-f(cid:246)rdraget. De klagande ans(cid:229)g att inneh(cid:229)llet i skrivelsen innebar en (cid:228)ndring av kommissionens beslut, ii) Kommission(cid:228)ren Van Miert hade felbed(cid:246)mt den r(cid:228)ttsliga och ekonomiska situationen f(cid:246)r vindkraftsproducenter i Tyskland, eftersom han uppenbarligen grundat sin st(cid:229)nd- punkt enbart p(cid:229) uppgifter och siffror fr(cid:229)n de tyska elbola- gen utan att kontrollera om dessa siffror var korrekta. Enligt de klagande skulle effekterna av kommission(cid:228)rens f(cid:246)rslag bli f(cid:246)r(cid:246)dande f(cid:246)r vindkraftsproducenterna eftersom den minskade ers(cid:228)ttningsniv(cid:229)n skulle komma att (cid:228)ventyra vindkraftverken och med dem den aktuella anst(cid:228)llnings- situationen. Forskningen p(cid:229) omr(cid:229)det skulle ocks(cid:229) bli lidande och detta skulle f(cid:246)ljaktligen f(cid:229) en negativ inverkan p(cid:229) den milj(cid:246)m(cid:228)ssiga och tekniska utvecklingen. Konkurren- sen skulle snedvridas och en monopolstruktur skulle upp- st(cid:229). Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)len vidarebefordrades till kommissionen. Sammanfatt- ningsvis inneh(cid:246)ll kommissionens yttrande f(cid:246)ljande klarg(cid:246)ran- den: i) ii) Fr(cid:229)n och med juli 1995 hade kommissionen b(cid:246)rjat ta emot klagom(cid:229)l fr(cid:229)n tyska elbolag ang(cid:229)ende st(cid:246)det till vindkraf- ten. De klagande h(cid:228)vdade att det garanterade priset f(cid:246)r vindkraft inte l(cid:228)ngre var motiverat och att de skulle f(cid:229) r(cid:228)kna med betydande f(cid:246)rluster om det garanterade priset f(cid:246)r vindkraft f(cid:246)rblev of(cid:246)r(cid:228)ndrat och om de tyska delstater- nas planer p(cid:229) att ut(cid:246)ka vindkraftskapaciteten till 4 000 kWh (cid:229)r 2000 skulle komma att fullf(cid:246)ljas. Kommissionen ans(cid:229)g det vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att ompr(cid:246)va situationen efter att ha tagit emot dessa klagom(cid:229)l. I november 1995 bad kommissionen om den tyska rege- ringens kommentarer i fr(cid:229)gan. Efter en utfr(cid:229)gning i tyska parlamentet f(cid:246)r att diskutera om det kr(cid:228)vdes en (cid:228)ndring av lagen eller inte hade kommissionen f(cid:229)tt ta emot synpunkter fr(cid:229)n alla deltagare, d(cid:228)ribland f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r de tyska del- sammanslut- statsregeringarna, ningar som fr(cid:228)mjar f(cid:246)rnybar energi. Dessutom hade flera sammantr(cid:228)den (cid:228)gt rum med alla ber(cid:246)rda parter, inklusive f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r vindkraftsproducenterna. f(cid:246)r energibolag och f(cid:246)r iii) Det framgick att b(cid:229)de de faktiska och de r(cid:228)ttsliga villkoren hade f(cid:246)r(cid:228)ndrats mellan 1990, d(cid:229) kommissionen godk(cid:228)nde Stromeinspeisegesetz, och oktober 1996. St(cid:246)dmekanismen f(cid:246)r vindkraft i Stromeinspeisegesetz hade lett till en mycket betydande (cid:246)kning av vindkraftsproduktionen, i Tysklands kustregioner. Efter antagandet av Stromeinspeise- gesetz hade s(cid:229)v(cid:228)l antalet anl(cid:228)ggningar som deras kapacitet (cid:246)kat betydligt och d(cid:228)rigenom hade energibolagens kost- nader (cid:246)kat. En annan omst(cid:228)ndighet som lett till ompr(cid:246)v- s(cid:228)rskilt C 300/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 ning av kommissionen var att tekniken f(cid:246)r nya vindkraft- verk hade f(cid:246)rb(cid:228)ttrats. Nya anl(cid:228)ggningar var d(cid:228)rf(cid:246)r effekti- vare och produktionen av vindkraft mindre kostsam. iv) Det var mot denna bakgrund som kommission(cid:228)ren Van Miert hade skickat en skrivelse till minister Rexrodt och bett honom att granska om st(cid:246)dmekanismen f(cid:246)r vindkraft i Stromeinspeisegesetz borde (cid:228)ndras p(cid:229) ett s(cid:228)tt som (cid:229) ena sidan skulle ta h(cid:228)nsyn till det (cid:228)nnu existerande behovet f(cid:246)r vindkraftsproducenter att f(cid:229) st(cid:246)d men som (cid:229) andra sidan skulle vara mindre snedvridande f(cid:246)r branschen. Han hade bl. a. f(cid:246)reslagit en minskning av ers(cid:228)ttningen f(cid:246)r vindkraft fr(cid:229)n 90 procent per kWh till 75 procent per kWh som ett relativt enkelt och snabbt s(cid:228)tt att f(cid:246)r(cid:228)ndra den aktuella situationen. v) Skrivelsen i fr(cid:229)ga hade inga r(cid:228)ttsverkningar f(cid:246)r den tyska regeringen. Det var en icke bindande rekommendation att (cid:228)ndra lagen. Det ans(cid:229)gs att en icke-r(cid:228)ttslig (cid:229)tg(cid:228)rd skulle vara den b(cid:228)sta l(cid:246)sningen eftersom det skulle g(cid:246)ra det m(cid:246)j- ligt f(cid:246)r den tyska regeringen att internt l(cid:246)sa problemet med konkurrensen. Skrivelsen l(cid:229)g helt inom ramen f(cid:246)r de (cid:229)tg(cid:228)r- der som kommissionen f(cid:229)r vidta i enlighet med artikel 93 i EG-f(cid:246)rdraget. vi) De uppgifter ang(cid:229)ende antalet vindkraftverk, deras kapaci- tet och produktion som GD IV anv(cid:228)nt sig av grundades p(cid:229) den information som kommissionen f(cid:229)tt fr(cid:229)n den tyska regeringen. Vidare erh(cid:246)ll kommissionen information fr(cid:229)n en utfr(cid:229)gning som h(cid:229)llits i tyska Bundestag med f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r b(cid:229)da sidor, s(cid:229)v(cid:228)l vindkraftsproducenterna som de vikti- gaste energibolagen. Dessutom h(cid:246)lls flera extra sammantr(cid:228)- den med alla ber(cid:246)rda parter. Kommissionen beaktade alla parters yttranden. 1. 2 Best(cid:228)mmelserna i EG-f(cid:246)rdraget ang(cid:229)ende statligt st(cid:246)d kr(cid:228)- ver av en medlemsstat som (cid:228)mnar ge ett nytt st(cid:246)d att den i f(cid:246)rv(cid:228)g skall anm(cid:228)la detta till kommissionen, som sedan beslutar huruvida den anser att st(cid:246)det (cid:228)r f(cid:246)renligt med den gemensamma marknaden. Stromeinspeisegesetz blev godk(cid:228)nd genom detta f(cid:246)rfarande (cid:229)r 1990 och blev s(cid:229)lunda ett existerande st(cid:246)dsystem. 1. 3 Artikel 93 i EG-f(cid:246)rdraget f(cid:246)reskriver tv(cid:229) f(cid:246)rfaranden vari- genom kommissionen f(cid:229)r s(cid:246)ka (cid:228)ndra ett existerande st(cid:246)d- system. Det f(cid:246)rsta (cid:228)r att f(cid:246)resl(cid:229) den ber(cid:246)rda medlemssta- ten (cid:229)tg(cid:228)rder enligt artikel 93. 1. S(cid:229)dana f(cid:246)rslag (cid:228)r inte bin- dande. Det andra f(cid:246)rfarandet (cid:228)r att rikta ett bindande beslut till den ber(cid:246)rda medlemsstaten och kr(cid:228)va att den avskaffar eller (cid:228)ndrar st(cid:246)det, genom att iaktta f(cid:246)rfarandet i artikel 93. 2. 1. 4 Det finns ingen r(cid:228)ttslig grund f(cid:246)r att h(cid:228)vda att f(cid:246)rfarandet i artikel 93. 1 inte kan anv(cid:228)ndas i (cid:228)renden d(cid:228)r kommissio- nen tidigare har godk(cid:228)nt st(cid:246)d enligt artikel 92. 3. 1. 5 Skrivelsen i fr(cid:229)ga avs(cid:229)gs inte att vara bindande f(cid:246)r med- lemsstaten och inte heller avs(cid:229)gs den att (cid:228)ndra kommis- sionens beslut fr(cid:229)n 1990 ang(cid:229)ende Stromeinspeisegesetz. Skrivelsens inneh(cid:229)ll f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r inte till n(cid:229)gon del (cid:246)ver- skrida kommissionens beh(cid:246)righet enligt artikel 93. 1. 1. 6 Ombudsmannens unders(cid:246)kning av de klagandes f(cid:246)rsta yrkande avsl(cid:246)jade d(cid:228)rf(cid:246)r inte n(cid:229)gra administrativa miss- f(cid:246)rh(cid:229)llanden. De klagandes kommentarer 2. De klagandes andra yrkande vidh(cid:246)lls Sammantaget till ombudsmannen. De klagande uttryckte missn(cid:246)je med kommis- sionens yttrande. kommentarerna klagom(cid:229)len i Beslutet 1. De klagandes f(cid:246)rsta yrkande 1. 1 De klagandes f(cid:246)rsta yrkande var till sitt sakinneh(cid:229)ll att kommissionen hade brutit mot f(cid:246)rdraget genom att anv(cid:228)nda ett felaktigt f(cid:246)rfarande. Enligt de klagande inne- bar skrivelsen till den tyska regeringen en (cid:228)ndring av kommissionens beslut, vilket fattats enligt artikel 92. 3c i EG-f(cid:246)rdraget, att Stromeinspeisegesetz (cid:228)r f(cid:246)renlig med den gemensamma marknaden. De h(cid:228)vdade att en s(cid:229)dan (cid:228)ndring endast kunde g(cid:246)ras p(cid:229) ett giltigt s(cid:228)tt genom ytter- ligare ett kommissionsbeslut. 2. 1 De klagandes andra yrkande var till sitt sakinneh(cid:229)ll att kommissionen hade felbed(cid:246)mt den r(cid:228)ttsliga och ekono- miska situationen f(cid:246)r vindkraftsproducenter eftersom den f(cid:246)rlitade sig p(cid:229) okontrollerade uppgifter som l(cid:228)mnats av den tyska elindustrin. 2. 2 I artikel 93. 1 fastst(cid:228)lls inga s(cid:228)rskilda krav n(cid:228)r det g(cid:228)ller kommissionens samarbete med medlemsstater i syfte att granska existerande st(cid:246)dsystem. Men som en fr(cid:229)ga om god f(cid:246)rvaltningssed borde kommissionen grunda sina tek- infor- niska och ekonomiska bed(cid:246)mningar p(cid:229) korrekt mation och n(cid:228)r det (cid:228)r befogat s(cid:228)kerst(cid:228)lla att det finns en m(cid:246)jlighet till kritisk utv(cid:228)rdering av ber(cid:246)rda uppgifter och att olika (cid:229)sikter h(cid:246)rs. 2. 3 I sitt yttrande hade kommissionen redogjort f(cid:246)r sina (cid:229)tg(cid:228)rder, vilket inte f(cid:246)rnekades av de klagande. Enligt kommissionen hade den informerat den tyska regeringen om de klagom(cid:229)l den erh(cid:229)llit ang(cid:229)ende st(cid:246)dsystemet f(cid:246)r 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/49 vindkraft och den hade bett om dess kommentarer. Efter en utfr(cid:229)gning i tyska parlamentet f(cid:246)r att diskutera om det kr(cid:228)vdes en (cid:228)ndring av lagen eller inte, hade kommissionen f(cid:229)tt ta emot kommentarer fr(cid:229)n alla deltagare, d(cid:228)ribland f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r de tyska delstatsregeringarna, f(cid:246)r energibo- lag och f(cid:246)r sammanslutningar som fr(cid:228)mjar f(cid:246)rnybar ener- gi. Dessutom hade flera sammantr(cid:228)den (cid:228)gt rum med alla ber(cid:246)rda parter, inklusive f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r vindkraftspro- ducenterna. 2. 4 Mot bakgrund av det ovanst(cid:229)ende f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om kommissionen hade vidtagit rimliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)ker- st(cid:228)lla att dess tekniska och ekonomiska bed(cid:246)mningar var grundade p(cid:229) korrekt information, att det fanns en m(cid:246)jlig- het till kritisk utv(cid:228)rdering av ber(cid:246)rda uppgifter och att olika (cid:229)sikter hade h(cid:246)rts. Ombudsmannens unders(cid:246)kning av de klagandes andra yrkande avsl(cid:246)jade d(cid:228)rf(cid:246)r inte n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativ missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen besl(cid:246)t d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra TIDSFRIST F(cid:214)R ATT L˜MNA IN F(cid:214)RSLAG I EN ANBUDSINFORDRAN i klagom(cid:229)l 1101/16. 12. 96/CFUI/IT/JMA mot Europeiska Beslut kommissionen Klagom(cid:229)let I december 1996 klagade organisationen CFUI till ombudsman- nen ang(cid:229)ende den korta tidsfristen f(cid:246)r att l(cid:228)mna in f(cid:246)rslag i en anbudsinfordran. Den 29 oktober 1996 (1) publicerade kommissionen ett medde- lande med en inbjudan att l(cid:228)mna in f(cid:246)rslag, som skulle finan- sieras genom Europeiska socialfonden (ESF), r(cid:246)rande innovativa metoder f(cid:246)r skapandet av nya jobb. Ans(cid:246)kningarna f(cid:246)r (cid:229)r 1996 skulle vara postst(cid:228)mplade senast den 30 november 1996. P(cid:229) grund av den vanliga f(cid:246)rdr(cid:246)jningen i postg(cid:229)ngen erh(cid:246)ll CFUI Europeiska gemenskapernas officiella tidning f(cid:246)rst den 15 november 1996. Man skickade genast efter de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga ans(cid:246)kningshandlingarna fr(cid:229)n kommissionen (GD V). Eftersom handlingarna (cid:228)nnu inte anl(cid:228)nt den 26 november 1996 beg(cid:228)rde CFUI att kommissionen skulle s(cid:228)nda dem per fax. Detta gjordes den 27 november 1996. Men CFUI kunde inte l(cid:228)mna in sin ans(cid:246)kan till kommissionen i tid. (1) EGT C 323, 29. 10. 1996, s. 13. I sitt klagom(cid:229)l h(cid:228)vdade CFUI att tidsfristen varit f(cid:246)r kort och att det f(cid:246)ref(cid:246)ll som om inte alla potentiella anbudsgivare hade erh(cid:229)llit ans(cid:246)kningshandlingarna vid samma tidpunkt. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande f(cid:246)rklarade kommissionens de olika stegen i urvalsf(cid:246)rfarandet f(cid:246)r denna anbudsinfordran, dess tidsramar, liksom korrespon- densen med den klagande. Vad g(cid:228)ller genomf(cid:246)randet av detta initiativ kunde det f(cid:246)rsta steget inte vidtas f(cid:246)rr(cid:228)n efter kommittØns sammantr(cid:228)de i slutet av september 1996, eftersom f(cid:246)rfarandet kr(cid:228)vde ESF-kommit- tØns samtycke. D(cid:228)refter m(cid:229)ste kommissionen avsluta sina interna (cid:246)verl(cid:228)ggningar innan n(cid:229)gon inbjudan kunde publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Till f(cid:246)ljd av detta publicerades anbudsinfordran f(cid:246)rst den 29 oktober 1996. Vad g(cid:228)ller tidsfristen f(cid:246)r inl(cid:228)mnande av anbud h(cid:228)vdade kom- missionen att det av budgetm(cid:228)ssiga sk(cid:228)l var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att f(cid:246)r- farandet skulle avslutas f(cid:246)re slutet av (cid:229)r 1996. Eftersom utv(cid:228)r- deringen av anbuden skulle ta flera veckor i anspr(cid:229)k fastst(cid:228)llde kommissionen tidsfristen till den 30 november 1996. Kommissionen p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att den enda beg(cid:228)ran om ans(cid:246)kningshandlingar som den erh(cid:229)llit fr(cid:229)n den klagande var faxet av den 26 november 1996. Kommissionen p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att man omg(cid:229)ende besvarat detta fax. Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens yttrande till den klagande med en inbjudan att inkomma med synpunkter. Inget svar erh(cid:246)lls. Beslutet I enlighet med artikel 102 i f(cid:246)rordningen om n(cid:228)rmare best(cid:228)m- melser f(cid:246)r budgetf(cid:246)rordningen skall tidsfristen f(cid:246)r inl(cid:228)mnande av anbud (cid:148)fastst(cid:228)llas efter avtalets art och med h(cid:228)nsyn till den tid som kr(cid:228)vs f(cid:246)r att f(cid:246)rbereda svaret p(cid:229) anbudsinfordran(cid:148) (2). Den 29 oktober 1996 publicerade kommissionen en tidsfrist f(cid:246)r inl(cid:228)mnande av anbud till den 30 november 1996. I sitt ytt- rande angav kommissionen flera sk(cid:228)l till den korta tidsfristen, s(cid:228)rskilt behovet att samr(cid:229)da med ESF-kommittØn i slutet av september 1996, den l(cid:229)nga tiden f(cid:246)r kommissionens interna (2) Kommissionens f(cid:246)rordning (Euratom, EGKS, EG) nr 3418/93 av den 9 december 1993 om n(cid:228)rmare best(cid:228)mmelser f(cid:246)r genom- f(cid:246)rande av vissa best(cid:228)mmelser i budgetf(cid:246)rordningen av den 21 december 1977 (EGT L 315, 16. 12. 1993, s. 1). C 300/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 f(cid:246)rfaranden och behovet att g(cid:246)ra utgifts(cid:229)taganden f(cid:246)re slutet av 1996. Dessa argument f(cid:246)ref(cid:246)ll inte mots(cid:228)ga de villkor som fastst(cid:228)llts i den ovanst(cid:229)ende f(cid:246)rordningen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Ombudsmannen har i ett tidigare (cid:228)rende p(cid:229)pekat (klagom(cid:229)l 154/02. 10. 1995/SF/IT) att n(cid:228)r det fastst(cid:228)lls en kort tidsfrist f(cid:246)r inl(cid:228)mnande av anbud (cid:228)r det god f(cid:246)rvaltningssed att ta h(cid:228)nsyn till om enbart postbefordran (cid:228)r ett l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt att informera ber(cid:246)rda parter. I samband med detta (cid:228)rende hade kommissionen medgett att tidsfristerna i framtiden skulle vara l(cid:228)ngre, och om detta inte var m(cid:246)jligt skulle man anv(cid:228)nda fax som ett kompletterande kommunikationsmedel. Detta f(cid:246)rfarande anv(cid:228)ndes i det aktu- ella (cid:228)rendet. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Sammantaget anf(cid:246)rde kommissionen i sitt yttrande att den under l(cid:228)ngre tid hade hanterat L:s klagom(cid:229)l r(cid:246)rande skyddet av skogar i Italien. Den beslutade avsluta (cid:228)rendet eftersom f(cid:246)rordning (EEG) nr 3529/86 inte ger n(cid:229)gra anvisningar om vilken utrustning som skall anv(cid:228)ndas av brandm(cid:228)nnen och valet av utrustning d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)r en fr(cid:229)ga som faller under medlemsstaternas ansvar. Med bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra Klagandens kommentarer I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt klagom(cid:229)l. SKYDD MOT SKOGSBR˜NDER: TOLKNING AV F(cid:214)RORDNING (EEG) NR 3529/86 Beslut i klagom(cid:229)l 26/97/VK mot Europeiska kommissionen Beslutet Klagom(cid:229)let I januari 1997 inkom L till ombudsmannen med klagom(cid:229)l (cid:246)ver att kommissionen inte hade sett till att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att italienska myndigheter r(cid:228)ttar sig efter f(cid:246)rordning om skydd av gemenska- pens skogar mot br(cid:228)nder (1). Enligt klagom(cid:229)let hade de italienska myndigheterna slutit avtal med f(cid:246)retag om bek(cid:228)mpning av skogsbr(cid:228)nder i Kalabrien. L ans(cid:229)g f(cid:246)retagens utrustning otillr(cid:228)cklig och klagade (cid:246)ver detta hos de italienska myndigheterna utan framg(cid:229)ng. Han framf(cid:246)rde sedan klagom(cid:229)l till kommissionen och h(cid:228)vdade att kommissionen var skyldig att se till att f(cid:246)retagens utrust- ning var (cid:228)ndam(cid:229)lsenlig. Kommissionen svarade att den enligt f(cid:246)rordningen inte hade n(cid:229)gra befogenheter ifr(cid:229)ga om utrust- ningens l(cid:228)mplighet. Enligt kommissionen ligger denna fr(cid:229)ga helt och h(cid:229)llet inom medlemsstaternas befogenhetsomr(cid:229)de. Mot denna bakgrund klagade L till ombudsmannen. Han h(cid:228)v- dade att kommissionen hade underl(cid:229)tit att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att f(cid:246)r- ordningen till(cid:228)mpades. 1. Den fr(cid:229)ga som togs upp av klaganden var om kommissio- nens tolkning av f(cid:246)rordning (EEG) nr 3529/86 var korrekt. F(cid:246)rordningens inneh(cid:229)ll (cid:228)r i huvudsak f(cid:246)ljande: Enligt arti- kel 1 syftar f(cid:246)rordningen till att skapa ett gemenskapssys- tem f(cid:246)r skydd mot skogsbr(cid:228)nder. Enligt artikel 2 skall sys- temet till st(cid:246)rsta delen avse preventiva (cid:229)tg(cid:228)rder som t. ex. (cid:148)att anl(cid:228)gga skogsv(cid:228)gar(cid:148) och (cid:148)anordna informationskam- panjer(cid:148). Enligt artikel 3 skall medlemsstaterna underr(cid:228)tta kommissionen om program eller projekt som de driver f(cid:246)r att (cid:246)ka skogsskyddet. I artikel 4 ges en funktionsbeskriv- ning f(cid:246)r en r(cid:229)dgivande kommittØ f(cid:246)r skogsskyddsfr(cid:229)gor. Artikel 5 och 6 r(cid:246)r gemenskapens ekonomiska bidrag till (cid:229)tg(cid:228)rder inom systemet. Artikel 7 och 8 f(cid:246)reskriver att medlemsstaterna skall utse organ f(cid:246)r f(cid:246)rordningens syften och vidta de (cid:229)tg(cid:228)rder som beh(cid:246)vs f(cid:246)r att se till att gemen- skapsst(cid:246)det utnyttjas p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt. I artikel 9 (cid:229)l(cid:228)ggs kommissionen att uppr(cid:228)tta en (cid:229)rsrapport och i artikel 10 anges vilket datum f(cid:246)rordningen tr(cid:228)der i kraft. Det finns s(cid:229)ledes inte n(cid:229)gon best(cid:228)mmelse om kontroll av utrustning- ens l(cid:228)mplighet. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r inte finnas n(cid:229)got som kunde tyda p(cid:229) att kommissionens tolkning av f(cid:246)rordningen var felaktig. Det m(cid:229)ste dock framh(cid:229)llas att EG-domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta myndigheten n(cid:228)r det g(cid:228)ller tolkning av gemenskapsr(cid:228)tten. (1) R(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 3529/86 (EGT L 326. 21. 11. 1986, s. 5). 2. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden det och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/51 INDRAGET EKONOMISKT ST(cid:214)D TILL ETT PROJEKT Beslut i klagom(cid:229)l 120/97/JMA mot Europeiska kommissionen spanska partnern dragit sig ur eftersom det inte hade k(cid:228)nt till detta. C h(cid:228)vdade att inga andra (cid:228)ndringar hade gjorts i f(cid:246)rh(cid:229)l- lande till det ursprungliga f(cid:246)rslaget. Enligt hans uppfattning kunde kommissionen inte dra in sitt ekonomiska bidrag utan endast underk(cid:228)nna (cid:228)ndringar i projektet. Klagom(cid:229)let Beslutet I februari 1997 klagade C till kommissionen f(cid:246)r f(cid:246)retaget C:s r(cid:228)kning ang(cid:229)ende kommissionens beslut att dra in sitt ekono- miska st(cid:246)d till ett projekt. I december 1995 deltog f(cid:246)retaget C i ett anbudsf(cid:246)rfarande d(cid:228)r kommissionen beg(cid:228)rt in f(cid:246)rslag r(cid:246)rande projekt av transnatio- nell karakt(cid:228)r. F(cid:246)r att kvalificera sig bildade C en partnergrupp med f(cid:246)retag fr(cid:229)n olika medlemsstater. Kommissionen (GD XXIII) (cid:229)tog sig att betala halva projektkostnaden (159 000 ecu). Ett av de deltagande f(cid:246)retagen drog sig senare ur projektet. Kommissionen meddelade d(cid:229) C att den hade beslutat att dra in sitt ekonomiska bidrag, eftersom betydande (cid:228)ndringar i f(cid:246)rh(cid:229)l- lande till det ursprungliga f(cid:246)rslaget hade gjorts. Enligt f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens r(cid:228)ttspraxis utg(cid:246)r skyldigheten att f(cid:246)lja villkoren i ett beslut om ekonomiskt bidrag fr(cid:229)n gemen- skapen en v(cid:228)sentlig plikt f(cid:246)r f(cid:246)rm(cid:229)nstagaren. Att villkoren uppfylls (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r en f(cid:246)ruts(cid:228)ttning f(cid:246)r att gemenskapsst(cid:246)d skall utg(cid:229) (1). I detta (cid:228)rende angavs i inbjudan till att l(cid:228)mna f(cid:246)rslag att (cid:148)[(cid:133)] (cid:229)tg(cid:228)rderna skall vara av innovativ och transnationell karak- t(cid:228)r(cid:148). Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande anf(cid:246)rde kommissionen att inbjudan att l(cid:228)mna in f(cid:246)rslag endast g(cid:228)llde projekt av transnationell karakt(cid:228)r. I augusti 1996 hade kommissionen godk(cid:228)nt att bidra till C:s projekt eftersom det innebar ett avv(cid:228)gt deltagande av grekiska, spanska och portugi- siska partners. I oktober 1996 fick kommissionen veta att bety- dande f(cid:246)r(cid:228)ndringar hade (cid:228)gt rum n(cid:228)r det g(cid:228)llde inriktning och villkor i de ursprungliga f(cid:246)rslagen. S(cid:228)rskilt sedan den spanska partnern dragit sig ur i juli 1996 hade det gjorts (cid:228)ndringar vad avs(cid:229)g de (cid:229)terst(cid:229)ende deltagarnas funktion och ekonomiska medverkan. Efter att ha beg(cid:228)rt ytterligare information fr(cid:229)n C, ans(cid:229)g kom- missionen att det faktum att den spanska partnern l(cid:228)mnat sam- arbetet hade minskat f(cid:246)rslagets transnationella karakt(cid:228)r och begr(cid:228)nsat projektets inriktning till regionen Kalabrien. Till f(cid:246)ljd av de betydande (cid:228)ndringarna i f(cid:246)rh(cid:229)llande till det ursprungliga f(cid:246)rslaget och f(cid:246)retagets underl(cid:229)tenhet att upplysa om dem ans(cid:229)g kommissionen att avtalsvillkoren inte hade f(cid:246)ljts av f(cid:246)re- taget C, som ensidigt hade (cid:228)ndrat f(cid:246)rslaget utan kommissio- nens medgivande. F(cid:246)ljaktligen hade kommissionen beslutat att dra in allt ekonomiskt deltagande i projektet. Klagandens kommentarer I sina kommentarer angav C att f(cid:246)retaget C hade handlat i god tro. F(cid:246)retaget hade inte kunnat meddela kommissionen att den P(cid:229) grund av att den spanska partnern drog sig ur p(cid:229)verkades projektets transnationella inriktning p(cid:229) ett betydande s(cid:228)tt. Punkt 10 i den f(cid:246)rs(cid:228)kran som undertecknats av klaganden fast- st(cid:228)ller att (cid:148)f(cid:246)rm(cid:229)nstagaren (cid:229)tar sig att meddela varje (cid:228)ndring i projektet (syfte, inneh(cid:229)ll, partners, budget, finansiering [(cid:133)]) till kommis- sionen f(cid:246)r att f(cid:229) tillst(cid:229)nd att forts(cid:228)tta(cid:148). Fast(cid:228)n avtalet undertecknades i augusti 1996, hade det redan i juli 1996 gjorts (cid:228)ndringar vad g(cid:228)llde partner och deras delta- gande i projektet. Dessa (cid:228)ndringar meddelades kommissionen f(cid:246)rst tre och en halv m(cid:229)nad senare och efter det att kommis- sionen beg(cid:228)rt ytterligare information om projektets genom- f(cid:246)rande. Avtalspartens underl(cid:229)tenhet att genast meddela kom- missionen dessa (cid:228)ndringar och erh(cid:229)lla dess f(cid:246)rhandstillst(cid:229)nd svarar inte mot de skyldigheter som anges i punkt 10 i f(cid:246)r- m(cid:229)nstagarens f(cid:246)rs(cid:228)kran. Mot bakgrund av ovanst(cid:229)ende fakta ans(cid:229)g ombudsmannen att kommissionen hade f(cid:246)rfarit p(cid:229) sk(cid:228)ligt s(cid:228)tt n(cid:228)r den fastslog att de villkor, som g(cid:228)llde f(cid:246)r dess ekonomiska medverkan i klagan- dens projekt, inte hade uppfyllts och till f(cid:246)ljd av detta drog in sitt st(cid:246)d till projektet. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll s(cid:229)ledes inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. (1) M(cid:229)l IPK-M(cid:252)nchen GmbH mot kommissionen, T-331/94, 15. 10. 1997, punkt 38; f(cid:246)renade m(cid:229)len T-551/93, T-231/94, T-232/94, T-233/94 och T-234/94, Industrias pesqueras Campos m. fl. mot kommissionen; REG 1996, s. II-247, punkt 160. C 300/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 TULL P¯ K(cid:214)TT AV HJORTDJUR Beslut i klagom(cid:229)l 133/97/VK mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let ¯ f(cid:246)rbundet f(cid:246)r europeiska hjortdjursuppf(cid:246)dares sammanslut- ningars (Federation of European Deer Farmers Associations) v(cid:228)gnar ingav R i februari 1997 ett klagom(cid:229)l till ombudsman- nen. Klagom(cid:229)let avs(cid:229)g R:s brevv(cid:228)xling med kommissionen r(cid:246)rande den tulltaxa som till(cid:228)mpades p(cid:229) k(cid:246)tt av hjortdjur som importerades till Europeiska unionen. Enligt klagom(cid:229)let gjorde den l(cid:229)ga tullen p(cid:229) importerat k(cid:246)tt av hjortdjur som producerats inom ramen f(cid:246)r hjortdjursuppf(cid:246)d- ning att s(cid:229)dant k(cid:246)tt var relativt billigt, och denna konkurrens p(cid:229)stods ha skapat sv(cid:229)righeter f(cid:246)r de europeiska uppf(cid:246)darna. Klaganden hade d(cid:228)rf(cid:246)r beg(cid:228)rt att kommissionen skulle klassifi- cera k(cid:246)tt som producerats inom ramen f(cid:246)r hjortdjursuppf(cid:246)d- ning som k(cid:246)tt av tamdjur, vilket skulle medf(cid:246)ra en v(cid:228)sentlig h(cid:246)gre tullavgift. Klaganden h(cid:228)vdade att k(cid:246)tt av hjortdjur fr(cid:229)n s(cid:229)dan produktion borde anses vara k(cid:246)tt av tamdjur eftersom hjortarna h(cid:246)lls som tamdjur i fr(cid:229)ga om utfodring och uppf(cid:246)d- ning och bearbetningen av deras k(cid:246)tt. Klaganden h(cid:228)vdade ocks(cid:229) att detta syns(cid:228)tt vore i (cid:246)verensst(cid:228)mmelse med ett beslut av EG-domstolen d(cid:228)r det s(cid:228)gs att: (cid:148)Uttrycket (cid:146)vilt(cid:146) i underrubri- ken 02. 04-B i Gemensamma tulltaxan 1970 skall tolkas s(cid:229) att det djur som lever i naturligt tillst(cid:229)nd och som jagas(cid:148) (1). Efter- som de hjortdjur som det h(cid:228)r (cid:228)r fr(cid:229)ga om inte jagas utan tas till slakthus p(cid:229) samma s(cid:228)tt som f(cid:229)r eller n(cid:246)tkreatur, menade klaganden att det vore rimligt att i tullh(cid:228)nseende betrakta dem som tamboskap. Efter detta vidtog en brevv(cid:228)xling mellan kla- ganden och kommissionen av vilken det framgick att kommis- sionen inte delade klagandens uppfattning. Mot bakgrund h(cid:228)rav ingav R ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen. Han gjorde g(cid:228)llande att kommissionen hade misstolkat de g(cid:228)l- lande best(cid:228)mmelserna om hur tulltaxan skall till(cid:228)mpas p(cid:229) k(cid:246)tt av hjortdjur. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Kommissionen hade (cid:246)verv(cid:228)gt grunden f(cid:246)r det klagom(cid:229)l som klaganden gett uttryck f(cid:246)r i ett flertal brev, och kommit till den slutsatsen att man m(cid:229)ste f(cid:246)lja de anvisningar som (cid:229)terfinns i Gemensamma tulltaxan och som inneb(cid:228)r att k(cid:246)tt av djur som normalt jagas (t. ex. hjortdjur) skall klassificeras som k(cid:246)tt av vilt (cid:228)ven om djuren har f(cid:246)tts upp i f(cid:229)ngenskap (2). Denna argumen- tering (cid:246)verensst(cid:228)mmer med den f(cid:246)rklaring som kommission(cid:228)r Monti givit klaganden. I punkt 3 i den dom av EG-domstolen som klaganden (cid:229)beropat sl(cid:229)s vidare fast att uttrycket (cid:148)vilt(cid:148) i normalt spr(cid:229)kbruk beteck- nar s(cid:229)dana djurarter som lever i naturen och som jagas. Hjort- djur omfattas utan tvivel av denna beskrivning. Slutligen m(cid:229)ste erinras om att det skydd som l(cid:228)mnas olika jordbruksprodukter i huvudsak har best(cid:228)mts genom politiska, inte administrativa (cid:229)tg(cid:228)rder. Enligt kommissionens uppfattning hade den, efter noggrant (cid:246)verv(cid:228)gande, informerat klaganden korrekt och utt(cid:246)mmande om saken. Klagandens kommentarer I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt klagom(cid:229)l. Beslutet Den fr(cid:229)ga som v(cid:228)cktes genom klagom(cid:229)let g(cid:228)llde om kommis- sionen hade misstolkat f(cid:246)reskrifterna om vilken tull som skall till(cid:228)mpas p(cid:229) k(cid:246)tt av hjortdjur. Den Gemensamma tulltaxan anger att hjortdjursk(cid:246)tt kan f(cid:246)r- klaras vara (cid:148)vilt(cid:148) (cid:228)ven om det inte har f(cid:228)llts vid jakt. Kommis- sionen f(cid:246)ref(cid:246)ll allts(cid:229) ha bed(cid:246)mt best(cid:228)mmelserna i fr(cid:229)ga kor- rekt, och k(cid:246)tt av hjortdjur som h(cid:229)lls i f(cid:229)ngenskap kan impor- teras till EU som vilt. Det m(cid:229)ste dock erinras om att det (cid:228)r EG- domstolen som i sista hand avg(cid:246)r fr(cid:229)gor om gemenskapsr(cid:228)t- tens inneb(cid:246)rd och tolkningen av den. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande uppgav kommissionen i sak f(cid:246)ljande: Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningen f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden fr(cid:229)n kommis- sionens sida och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. (1) Dom av den 12 december 1973 i m(cid:229)let C 149/73, Otto Witt KG mot Hauptzollamt Hamburg-Ericus, Rec. 1973, s. 1587. (2) EGT C 342, 5. 12. 1994, s. 23. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/53 KOMMISSIONENS BESLUT ATT INTE INLEDA (cid:214)VERTR˜DELSEF(cid:214)R- FARANDE I ENLIGHET MED ARTIKEL 169 I EG-F(cid:214)RDRAGET Klagandens kommentarer Beslut i klagom(cid:229)l 175/97/JMA mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let I februari 1997 klagade P som ombud f(cid:246)r sin klient P till ombudsmannen och gjorde g(cid:228)llande att kommissionen hade underl(cid:229)tit att se till att direktiv 91/533/EEG till(cid:228)mpades p(cid:229) r(cid:228)tt s(cid:228)tt i Portugal. P hade arbetat f(cid:246)r f(cid:246)retaget Casinos do Algarve, som (cid:246)vertogs inr(cid:228)ttad av de portugisiska av en f(cid:246)rvaltningskommission, myndigheterna. Till f(cid:246)ljd av en personalkonflikt v(cid:228)ckte P talan mot sin arbetsgivare. F(cid:246)rvaltningsorganet f(cid:246)rklarade emellertid inf(cid:246)r domstolen att det inte ansvarade f(cid:246)r f(cid:246)retagets ledning. Situationen f(cid:246)ref(cid:246)ll strida mot de kriterier som fastst(cid:228)lls i direk- tiv 91/533/EEG, som reglerar arbetsgivarens skyldighet att informera de anst(cid:228)llda om vilka villkor som g(cid:228)ller i avtalet eller anst(cid:228)llningsf(cid:246)rh(cid:229)llandet. P v(cid:228)ckte talan vid de portugisiska domstolarna. Eftersom (cid:228)ren- det r(cid:246)rde de portugisiska myndigheternas till(cid:228)mpning av ett gemenskapsdirektiv skickade han ocks(cid:229) ett klagom(cid:229)l och flera brev till kommissionen. P klagade (cid:246)ver att ingen av hans skri- velser hade besvarats av kommissionen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande angav kommissionen att P:s f(cid:246)rsta brev hade registrerats p(cid:229) generalsekretariatet. Mot bakgrund av de fakta som framkom i brevet drog kommissionen slutsatsen att de portugisiska myn- digheterna eventuellt inte p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt till(cid:228)mpade direktiv 91/533/EEG och direktiv 77/187/EEG om att skydda de anst(cid:228)lldas r(cid:228)ttigheter i h(cid:228)ndelse av f(cid:246)retags(cid:246)verl(cid:229)telser. Kommissionen bed(cid:246)mde det emellertid som ol(cid:228)mpligt att unders(cid:246)ka (cid:228)rendet med h(cid:228)nsyn till att bed(cid:246)mningen av (cid:228)rendet var beroende av tolkningen av portugisisk lag, och (cid:228)ven av att tvisten redan var f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r tv(cid:229) r(cid:228)ttsliga f(cid:246)rfaranden vid de nationella domstolarna. Icke desto mindre hade kommissionen beg(cid:228)rt ytterligare information fr(cid:229)n de portugisiska myndighe- terna i maj 1997. Kommissionen h(cid:228)nvisade ocks(cid:229) till sina diskretion(cid:228)ra befogen- heter, vilka erk(cid:228)nts av EG-domstolen, att inleda ett f(cid:246)rfarande mot en medlemsstat ang(cid:229)ende (cid:246)vertr(cid:228)delse. I sina kommentarer anf(cid:246)rde P att (cid:228)rendet fortfarande var f(cid:246)re- m(cid:229)l f(cid:246)r (cid:246)verklagande i portugisisk domstol och allts(cid:229) l(cid:229)ngt ifr(cid:229)n var avgjort. Det f(cid:246)rel(cid:229)g t. o. m. skiljaktiga tolkningar av direktiv 91/533/EEG mellan den domare, som ursprungligen behandlade (cid:228)rendet, och Portugals h(cid:246)gsta domstol. Enligt kla- gandens mening borde kommissionen ha ingripit eftersom de nationella myndigheterna inte f(cid:246)ljt gemenskapsr(cid:228)tten. Genom att inte utnyttja sina befogenheter i enlighet med f(cid:246)rdraget hade kommissionen underl(cid:229)tit att agera som (cid:246)vervakare av f(cid:246)r- draget och till(cid:229)tit att en medlemsstat kr(cid:228)nkt en europeisk med- borgares r(cid:228)ttigheter. Beslutet 1. Beslut att inte behandla klagom(cid:229)let Enligt artikel 155 i f(cid:246)rdraget (cid:228)r det kommissionens uppgift att i egenskap av (cid:148)(cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget(cid:148) s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemenskapsr(cid:228)tten till(cid:228)mpas. N(cid:228)r den fullg(cid:246)r sitt uppdrag som (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget unders(cid:246)ker kommissionen m(cid:246)jliga (cid:246)vertr(cid:228)delser av gemen- skapsr(cid:228)tten, vilka kommer till dess k(cid:228)nnedom genom kla- gom(cid:229)l eller p(cid:229) dess eget initiativ. Unders(cid:246)kningen kan leda till att en formell anm(cid:228)lningsskrivelse s(cid:228)nds till den ber(cid:246)rda medlemsstaten, som kan inkomma med sina kommentarer. Om kommissionen d(cid:229) anser att medlemsstaten har underl(cid:229)- tit att fullg(cid:246)ra en skyldighet i enlighet med f(cid:246)rdraget, f(cid:246)re- skriver artikel 169 att den skall avge ett motiverat yttrande i (cid:228)rendet. Om kommissionen v(cid:228)ljer att inte inleda en unders(cid:246)kning av (cid:228)rendet, m(cid:229)ste det finnas sk(cid:228)l f(cid:246)r detta. S(cid:229)dana sk(cid:228)l b(cid:246)r kunna utg(cid:246)ra grunden f(cid:246)r ombudsmannens eventuella unders(cid:246)kning f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att inga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)religger. Som sk(cid:228)l till att den inte ingripit i P:s fall angav kommis- sionen att bed(cid:246)mningen av klagom(cid:229)let var beroende av hur portugisisk lag tolkades och att tvistefr(cid:229)gorna redan var f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r tv(cid:229) r(cid:228)ttsliga f(cid:246)rfaranden vid de nationella domstolarna. Nationella domstolar kan behandla (cid:228)renden om felaktig till- l(cid:228)mpning av gemenskapsr(cid:228)tten p(cid:229) ett smidigt s(cid:228)tt eftersom f(cid:246)rfarandet vid f(cid:246)rhandsavg(cid:246)randen enligt artikel 177 med- ger att fr(cid:229)gor som r(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten f(cid:246)rs vidare till EG- domstolen. fann ombudsmannen att Vid genomg(cid:229)ng av kommissionens s(cid:228)tt att behandla (cid:228)ren- det institutionen hade f(cid:246)rfarit inom ramen f(cid:246)r sina r(cid:228)ttsliga befogenheter och att d(cid:228)rf(cid:246)r inga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden hade kunnat konstate- ras. C 300/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 2. Snabbt svar p(cid:229) brev fr(cid:229)n klagande Kommissionen angav i sitt yttrande att P:s klagom(cid:229)l till kommissionen hade registrerats som s(cid:229)dant. P fick emeller- tid aldrig skriftligt besked om registreringen. Som ombudsmannen angett i liknande (cid:228)renden har kom- missionen som offentlig f(cid:246)rvaltning skyldighet att p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt besvara medborgarnas f(cid:246)rfr(cid:229)gningar. Genom att inte g(cid:246)ra detta i det aktuella fallet hade kommissionen inte iakttagit principerna om god f(cid:246)rvaltningssed (1). Ombudsmannen observerade emellertid att kommissionen erk(cid:228)nde misstaget och bad om urs(cid:228)kt till klaganden. Ingen vidare anm(cid:228)rkning fr(cid:229)n ombudsmannen f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r vara n(cid:246)dv(cid:228)ndig. Mot bakgrund av resultatet av ombudsmannens unders(cid:246)k- ningar i klagom(cid:229)let f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om kommissionen valde att inte f(cid:246)reta n(cid:229)gra (cid:229)tg(cid:228)rder mot en medlemsstat till f(cid:246)ljd av P:s klagan, med beaktande av att bed(cid:246)mningen av klagom(cid:229)let var beroende av hur portugisisk lag tolkades och (cid:228)ven att tvistefr(cid:229)gorna redan var f(cid:246)rm(cid:229)l f(cid:246)r tv(cid:229) r(cid:228)tts- liga f(cid:246)rfaranden vid de nationella domstolarna. Vid genom- g(cid:229)ng av kommissionens s(cid:228)tt att behandla (cid:228)rendet fann ombudsmannen att institutionen hade f(cid:246)rfarit inom ramen f(cid:246)r sina r(cid:228)ttsliga befogenheter och att d(cid:228)rf(cid:246)r inga administ- rativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden hade kunnat konstateras. Ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. I sitt f(cid:246)rsta brev till kommissionen meddelade klaganden att hans klient K, som ursprungligen (cid:228)r finsk medborgare, hade arresterats av de portugisiska myndigheterna till f(cid:246)ljd av en beg(cid:228)ran om utl(cid:228)mning av den finska myndigheterna. Under utredningen visade det sig emellertid att K ocks(cid:229) f(cid:229)tt medbor- garskap i Dominikanska republiken. Beh(cid:246)riga portugisiska r(cid:228)ttsliga myndigheter ans(cid:229)g att K genom att bli medborgare i Dominikanska republiken hade f(cid:246)rlorat sitt finska medborgar- skap och till(cid:228)mpade f(cid:246)ljaktligen de regler som g(cid:228)ller f(cid:246)r med- borgare fr(cid:229)n tredje land, ist(cid:228)llet f(cid:246)r dem som g(cid:228)ller f(cid:246)r EU- medborgare. Detta f(cid:246)rh(cid:229)llningss(cid:228)tt bekr(cid:228)ftades av Portugals h(cid:246)gsta domstol. Klaganden ans(cid:229)g att denna juridiska tolkning br(cid:246)t mot artikel 8 och 8a i f(cid:246)rdraget. Vidare h(cid:228)vdade han att den portugisiska h(cid:246)gsta domstolen var skyldig att h(cid:228)nskjuta (cid:228)rendet till EG-domstolen f(cid:246)r ett f(cid:246)rhandsavg(cid:246)rande i enlighet med artikel 177 i f(cid:246)rdraget. D anh(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r om att kommissionen, i sin egenskap av (cid:246)ver- vakare av f(cid:246)rdraget, skulle ingripa f(cid:246)r att se till att de portugi- siska myndigheterna p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt till(cid:228)mpar gemenskaps- r(cid:228)tten. I sitt andra brev till kommissionen av den 11 december 1996 l(cid:228)mnade D ytterligare dokumentation r(cid:246)rande klagom(cid:229)let. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande NATIONELL DOMSTOLS V˜GRAN ATT BEG˜RA F(cid:214)RHANDS- AVG(cid:214)RANDE: KOMMISSIONENS BESLUT ATT INTE TA UPP ETT D˜RMED SAMMANH˜NGANDE KLAGOM¯l TILL BEHANDLING Beslut i klagom(cid:229)l 176/97/JMA mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande uppgav kommissionen att den f(cid:246)rst efter noggrann bed(cid:246)mning av de ins(cid:228)nda dokumenten i klagandens brev kunde avge ett svar i juni 1997. Kommissionen erk(cid:228)nde att dr(cid:246)jsm(cid:229)let var stort och bad om urs(cid:228)kt f(cid:246)r att den inte hade besvarat breven inom rimlig tid. Klagom(cid:229)let I februari 1997 inkom D f(cid:246)r sin klient K:s r(cid:228)kning med klago- m(cid:229)l till ombudsmannen. Klagom(cid:229)let g(cid:228)llde kommissionens underl(cid:229)tenhet att besvara brev som han s(cid:228)nt till kommissionen den 7 augusti 1996 och den 11 december 1996. Dessa brev hade s(cid:228)nts till kommissionen som formella klago- m(cid:229)l (cid:246)ver p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)delser av gemenskapsr(cid:228)tten fr(cid:229)n de portugisiska myndigheternas sida. (1) Se kommissionens f(cid:246)rvaltningshandbok (avdelning 15. 4, s. 45). Vad avser sakf(cid:246)rh(cid:229)llandena bekr(cid:228)ftade kommissionen att situa- tionen var som den beskrivits av den klagande. Den ans(cid:229)g emellertid inte att n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapsr(cid:228)tten hade skett. Eftersom inget av de dokument som (cid:246)verl(cid:228)mnats i klagandens brev visade att K fortfarande var finsk medborgare, ans(cid:229)g kommissionen att den portugisiska h(cid:246)gsta domstolens st(cid:229)ndpunkt var ber(cid:228)ttigad. Vidare p(cid:229)pekade kommissionen att den hittills inte hade v(cid:228)ckt talan om f(cid:246)rdragsbrott enligt artikel 169 i f(cid:246)rdraget mot n(cid:229)got domslut av en nationell domstol. Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens synpunkter till klaganden och anmodade honom att inkomma med kom- mentarer. Inga kommentarer inkom. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/55 Beslutet 1. Underl(cid:229)tenhet att besvara korrespondens Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och inte ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra 1. 1 Kommissionen medgav att den inte hade besvarat klagan- dens brev tillr(cid:228)ckligt snabbt. Den l(cid:228)mnade en f(cid:246)rklaring till detta och bad om urs(cid:228)kt f(cid:246)r dr(cid:246)jsm(cid:229)let. (cid:214)MSESIDIGT GODK˜NNANDE AV CERTIFIKAT INOM DEN CIVILA LUFTFARTEN Beslut i klagom(cid:229)l 260/97/JMA mot Europeiska kommissionen 1. 2 Mot bakgrund av dessa fakta f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte finnas anled- ning f(cid:246)r Europeiska ombudsmannen att driva denna aspekt av (cid:228)rendet vidare. Klagom(cid:229)let 2. Beslut att inte ta upp klagom(cid:229)let till behandling 2. 1 I enlighet med artikel 155 i f(cid:246)rdraget har kommissionen en skyldighet som (cid:148)(cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget(cid:148) att se till att gemenskapsr(cid:228)tten efterlevs. (cid:246)vertr(cid:228)delser 2. 2 N(cid:228)r den fullg(cid:246)r sitt uppdrag som (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget unders(cid:246)ker av kommissionen m(cid:246)jliga gemenskapsr(cid:228)tten, vilka den f(cid:229)r k(cid:228)nnedom om genom klagom(cid:229)l eller genom egna initiativ. Unders(cid:246)kningen kan leda till att en formell underr(cid:228)ttelse s(cid:228)nds till den ber(cid:246)rda medlemsstaten, som kan inkomma med sina synpunkter. Om kommissionen d(cid:229) anser att medlemsstaten har under- l(cid:229)tit att fullg(cid:246)ra en skyldighet enligt f(cid:246)rdraget, f(cid:246)reskriver artikel 169 att den skall avge ett motiverat yttrande i (cid:228)rendet. I april 1997 klagade M till ombudsmannen (cid:246)ver p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n kommissionens sida att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en kor- rekt till(cid:228)mpning fr(cid:229)n brittiska myndigheters sida av r(cid:229)dets direktiv 91/670/EEG (1) om (cid:246)msesidigt godk(cid:228)nnande av certifi- kat inom civilflyget. Enligt klaganden godk(cid:228)nde inte de beh(cid:246)riga brittiska myndig- heterna s(cid:229)dana flygcertifikat som det han hade f(cid:229)tt i Spanien. De f(cid:246)rklarade sin v(cid:228)gran med att vissa ytterligare krav m(cid:229)ste tillgodoses innan (cid:246)msesidigt godk(cid:228)nnande kunde l(cid:228)mnas. Kla- ganden h(cid:228)vdade ocks(cid:229) att hans praktiska erfarenhet inte hade beaktats. D(cid:229) han f(cid:246)rmodade att de brittiska myndigheterna br(cid:246)t mot direktiv 91/670/EEG, skickade M brev i (cid:228)rendet till kommissio- nens representation i Madrid i februari och mars 1997. 2. 3 Om kommissionen v(cid:228)ljer att inte inleda en unders(cid:246)kning av (cid:228)rendet, m(cid:229)ste sk(cid:228)len f(cid:246)r en s(cid:229)dan st(cid:229)ndpunkt anges. S(cid:229)dana sk(cid:228)l b(cid:246)r utg(cid:246)ra grunden f(cid:246)r ombudsmannens eventuella unders(cid:246)kningar f(cid:246)r att se till att inga administ- rativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)religger. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade M att kommissio- till(cid:228)mpning av direktiv nen inte s(cid:228)kerst(cid:228)llde en korrekt 91/670/EEG i F(cid:246)renade kungariket och att den inte hade besvarat hans brev till representationen i Madrid. 2. 4 Som sk(cid:228)l f(cid:246)r att den inte ingripit i detta (cid:228)rende angav kommissionen att den st(cid:229)ndpunkt som den portugisiska h(cid:246)gsta domstolen hade intagit var riktig, eftersom inget av de dokument som (cid:246)vers(cid:228)nts av klaganden bevisade att hans klient fortfarande var finsk medborgare. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Kommissionen p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att den hittills inte v(cid:228)ckt talan om f(cid:246)rdragsbrott enligt artikel 169 i f(cid:246)rdraget mot n(cid:229)got domslut av en nationell domstol. 2. 5 Vid genomg(cid:229)ng av kommissionens s(cid:228)tt att behandla (cid:228)ren- det fann ombudsmannen att institutionen hade f(cid:246)rfarit inom ramen f(cid:246)r sina r(cid:228)ttsliga befogenheter och att d(cid:228)rf(cid:246)r inga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden kunde fastst(cid:228)llas i denna aspekt av (cid:228)rendet. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande bad kommissionen om urs(cid:228)kt f(cid:246)r att representationen i Madrid hade underl(cid:229)tit att besvara klagandens brev inom rimlig tid. Kommissionen f(cid:246)rklarade att f(cid:246)r(cid:228)ndringar i personalstyrkan nyligen gjorts inom Eurojus-avdelningen i Madrid. Till f(cid:246)ljd av detta hade expedieringen av korrespondens f(cid:246)rsenats. (1) R(cid:229)dets direktiv 91/670/EEG av den 16 december 1991 om (cid:246)msesi- digt godk(cid:228)nnande av certifikat f(cid:246)r personal med funktioner inom den civila luftfarten (EGT L 373, 31. 12. 1991, s. 21). C 300/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Kommissionen framh(cid:246)ll vidare att den givit klara instruktioner till sina representationskontor i samtliga medlemsstater om att undvika liknande f(cid:246)rseningar i framtiden. Vad g(cid:228)ller till(cid:228)mpningen av direktiv 91/670/EEG i F(cid:246)renade kungariket, uppgav kommissionen att den f(cid:246)r att klarg(cid:246)ra situationen hade kontaktat de brittiska civilflygsmyndigheterna. Klaganden hade informerats om denna (cid:229)tg(cid:228)rd och anmodats av kommissionens enheter att (cid:246)vers(cid:228)nda uppgifter om sin licens och erfarenhet. 2. 3 Efter vad som framgick av tillg(cid:228)nglig information hade kommissionen gjort vederb(cid:246)rliga anstr(cid:228)ngningar n(cid:228)r den behandlade detta klagom(cid:229)l. Ombudsmannen fann d(cid:228)rf(cid:246)r ingenting som visade p(cid:229) administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden n(cid:228)r det g(cid:228)llde denna aspekt av (cid:228)rendet. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. f(cid:246)religga n(cid:229)gra Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens kommenta- rer till klaganden med anmodan om att inkomma med syn- punkter. Inga synpunkter inkom. PRISET P¯ KOMMISSIONENS PUBLIKATIONER Beslut i klagom(cid:229)l 269/97/PD mot Europeiska kommissionen Beslutet Klagom(cid:229)let 1. Underl(cid:229)tenhet att besvara korrespondens 1. 1 Kommissionen medgav att de brev som klaganden s(cid:228)nt till dess representation i Madrid inte hade besvarats snabbt nog. Den l(cid:228)mnade en f(cid:246)rklaring till detta och bad om urs(cid:228)kt f(cid:246)r dr(cid:246)jsm(cid:229)let. 1. 2 Vidare hade kommissionen instruerat sina representations- kontor i medlemsstaterna att vidta n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att undvika s(cid:229)dan f(cid:246)rseningar i framtiden. 1. 3 Eftersom det framgick att klagandens brev hade besvarats och att (cid:229)tg(cid:228)rder hade vidtagits f(cid:246)r att undvika liknande situationer, fanns det ingen anledning f(cid:246)r ombudsmannen att f(cid:246)ra denna aspekt av (cid:228)rendet vidare. 2. Vederb(cid:246)rliga anstr(cid:228)ngningar f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemenskapsr(cid:228)tten efterlevs 2. 1 N(cid:228)r kommissionen ser till att medlemsstaterna helt r(cid:228)ttar sig efter gemenskapsr(cid:228)tten b(cid:246)r den f(cid:246)rfara enligt princi- perna om god f(cid:246)rvaltningssed och g(cid:246)ra de anstr(cid:228)ngningar som erfordras. Detta inneb(cid:228)r att kommissionen, som f(cid:246)r- dragets (cid:246)vervakare, aktivt b(cid:246)r se till att den ber(cid:246)rda med- lemsstaten upph(cid:246)r med den p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)delsen och vederb(cid:246)rligen underr(cid:228)ttar klaganden om sina (cid:229)tg(cid:228)rder. 2. 2 Efter klagandens brev kontaktade kommissionen beh(cid:246)riga nationella myndigheter f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att de ansvariga brittiska myndigheterna direktiv 91/670/EEG. Kommissionen beg(cid:228)rde ocks(cid:229) ytterligare upplysningar om klagandens problem, s(cid:228)rskilt vad g(cid:228)llde hans flygcertifikat och yrkeserfarenhet. till(cid:228)mpade korrekt I mars 1997 inkom B, som (cid:228)r ledamot av Europaparlamentet, med ett klagom(cid:229)l (cid:229) K:s, en grekisk vetenskapsman, v(cid:228)gnar. B h(cid:228)vdade att Europeiska kommissionens publikationer f(cid:246)r vissa medborgare i Europeiska unionen (cid:228)r mycket dyra. Enligt hans mening (cid:228)r det n(cid:228)stan om(cid:246)jligt f(cid:246)r vissa medborgare att skaffa sig dessa publikationer, vilket han anser (cid:228)r ett problem med tanke p(cid:229) behovet av (cid:246)ppenhet och insyn. Till B:s klagom(cid:229)l bifogades ett brev som han f(cid:229)tt av K. I detta brev p(cid:229)pekade K att vissa av kommissionens publikationer var n(cid:228)stan o(cid:246)verkomligt dyra f(cid:246)r grekiska medborgare. Han n(cid:228)mnde som exempel att en publikation p(cid:229) 300(cid:150)400 sidor kunde kosta motsvarande fem dagsl(cid:246)ner f(cid:246)r en grekisk veten- skapsman. Unders(cid:246)kningen Kommissions yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande beskrev kommissionen de kriterier som anv(cid:228)nds vid priss(cid:228)tt- ning av dokument: (cid:148)Den priss(cid:228)ttning som till(cid:228)mpas av Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemen- skapernas officiella publikationer grundar sig p(cid:229) principer som fastst(cid:228)llts av samtliga institutioner. Upphovsm(cid:228)n inom institutio- nerna beslutar om priset p(cid:229) en publikation i enlighet med byr(cid:229)ns rekommendationer och med beaktande av priss(cid:228)ttningens syfte, framst(cid:228)llningskostnaderna och det minimipris som beg(cid:228)rs av f(cid:246)r- s(cid:228)ljningsledet. Mycket ofta, s(cid:228)rskilt vad g(cid:228)ller sm(cid:229) upplagor som trycks p(cid:229) n(cid:229)gra olika spr(cid:229)k, t(cid:228)cker priset inte ens kostnaderna. I enlighet med principen om icke-diskriminering anges priserna i ecu och (cid:228)r desamma i alla medlemsstater. (cid:148) Kommissionen p(cid:229)pekade vidare att den driver flera olika n(cid:228)t- verk, s(cid:229)som de europeiska dokumentationscentren, som erbju- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/57 der gratis tillg(cid:229)ng till dess publikationer, och att gemenskaper- nas institutioner f(cid:246)r n(cid:228)rvarande g(cid:246)r en betydande m(cid:228)ngd infor- mation tillg(cid:228)nglig via internet utan kostnad. information g(cid:228)llande hennes sv(cid:229)righeter att f(cid:229) ut sitt arbetsl(cid:246)s- hetsunderst(cid:246)d i Schweiz. Inga kommentarer till kommissionens yttrande inkom fr(cid:229)n klaganden. Beslutet Orimligt h(cid:246)g eller godtycklig priss(cid:228)ttning skulle inte (cid:246)verens- st(cid:228)mma med principen om (cid:246)ppenhet och insyn d(cid:228)rigenom att den skulle hindra europeiska medborgare fr(cid:229)n att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till information som publiceras av gemenskapens institutioner. Det f(cid:246)refaller emellertid som om den nuvarande priss(cid:228)ttningspolitik som beskrivs av kommissionen baseras p(cid:229) objektiva kriterier med det legitima syftet att t(cid:228)cka framst(cid:228)llnings- och distribu- tionskostnader f(cid:246)r publikationerna. Priss(cid:228)ttningspolitiken utg(cid:246)r s(cid:229)ledes inget administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Priss(cid:228)ttningen b(cid:246)r ocks(cid:229) bed(cid:246)mas i f(cid:246)rh(cid:229)llande till principen om likabehandling. Enligt EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis inneb(cid:228)r denna princip att lika situationer inte skall behandlas olika och att olika situationer inte skall behandlas lika. K(cid:228)rnfr(cid:229)gan n(cid:228)r denna princip till(cid:228)mpas (cid:228)r att fastst(cid:228)lla vad som (cid:228)r lika eller olika situationer. ¯ ena sidan skulle kommissionen kunna beakta skillnader i inkomstf(cid:246)rdelning inom gemenskapen n(cid:228)r den fastst(cid:228)ller sin prispolitik. Detta skulle kunna leda till en situation d(cid:228)r samma publikation kunde erh(cid:229)llas till olika pris i olika medlemsstater. ¯ andra sidan kan man tycka att samma publikation borde ha i stort sett samma pris var den (cid:228)n utbjuds till f(cid:246)rs(cid:228)ljning. Det f(cid:246)refaller som om kommissionen anser att den senare uppfatt- ningen (cid:228)r riktig. Den f(cid:246)refaller ha r(cid:228)tt att g(cid:246)ra s(cid:229). Det faktum att kommissionen ans(cid:229)g att samma publikation i princip skulle ha samma pris br(cid:246)t s(cid:229)ledes inte mot principen om likabehand- ling. F(cid:246)ljaktligen f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. (Se (cid:228)ven beslut Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemenskapernas officiella publikationer. ) i klagom(cid:229)l 1077/4. 12. 96/WG/D/VK/OV mot KOMMISSIONENS FORSKARSTIPENDIUM: SOCIALF(cid:214)RS˜KRINGSAVGIFTER Beslut i klagom(cid:229)let 340/97/JMA mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let Klaganden hade f(cid:229)tt ett forskarstipendium fr(cid:229)n gemenskapens FTD-program (cid:148)Privatpersoner och fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)r kapital(cid:148) och flyttat till D(cid:252)bendorf i Schweiz i december 1994 f(cid:246)r att under en tjugom(cid:229)nadersperiod avsluta ett vetenskapligt forsknings- arbete. Av dem som mottog denna typ av st(cid:246)d kr(cid:228)vdes att de sj(cid:228)lva skulle ordna sina sociala f(cid:246)rs(cid:228)kringar. Klaganden betalade d(cid:228)r- f(cid:246)r sin arbetsl(cid:246)shetsf(cid:246)rs(cid:228)kringsavgift under hela perioden. Efter att ha avslutat sin forskning i juli 1996 flyttade hon till Z(cid:252)rich, d(cid:228)r hon inte kunde hitta n(cid:229)got arbete. Klaganden beg(cid:228)rde d(cid:229) att de schweiziska sociala myndigheterna skulle betala ut arbetsl(cid:246)shetsunderst(cid:246)det i Z(cid:252)rich. Hon fick dock inget defini- tivt besked fr(cid:229)n de schweiziska myndigheterna. Hon skrev d(cid:229) den 23 oktober 1996 bl. a. till kommissionen och beg(cid:228)rde information men fick inget svar p(cid:229) sin f(cid:246)rfr(cid:229)gan. L bad i sitt klagom(cid:229)l ombudsmannen att vidta de unders(cid:246)k- ningar som kr(cid:228)vdes f(cid:246)r att f(cid:229) kommissionen att klarg(cid:246)ra situa- tionen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen som samman- fattningsvis yttrade f(cid:246)ljande: Trots en ing(cid:229)ende unders(cid:246)kning av de olika registreringssys- temen f(cid:246)r inkommande post fanns det inget sp(cid:229)r av klagan- dens brev av den 23 oktober 1996 i kommissionens register. Kommissionen p(cid:229)pekade att brevet till n(cid:229)gon s(cid:228)rskild person eller institution utan endast angav att det skulle kopieras och tillst(cid:228)llas bl. a. (cid:148)Commission EuropØenne (generaldirektorat). (cid:148) inte var adresserat I fr(cid:229)ga om (cid:228)rendet i sak f(cid:246)rklarade kommissionen att forskarna sj(cid:228)lva i enlighet med de allm(cid:228)nna villkor f(cid:246)r forskarstipendier som var till(cid:228)mpliga i detta (cid:228)rende skulle betala socialf(cid:246)rs(cid:228)k- ringsavgifter och skatter ur sitt stipendium. Klaganden hade p(cid:229) korrekt s(cid:228)tt informerats om detta villkor av sin v(cid:228)rdinstitution. Dessutom (cid:228)r den forskare som har denna typ av stipendier ensam ansvarig f(cid:246)r att de nationella skattebest(cid:228)mmelserna f(cid:246)ljs. L klagade i mars 1997 till ombudsmannen med anledning av att kommissionen hade underl(cid:229)tit att besvara en beg(cid:228)ran om Kommissionen f(cid:246)rklarade ocks(cid:229) att det inte fanns n(cid:229)gon EG- lagstiftning som var till(cid:228)mplig i detta (cid:228)rende, eftersom de g(cid:228)l- C 300/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 lande best(cid:228)mmelserna, dvs. f(cid:246)rordning (EEG) nr 1408/71, endast utvidgats till att g(cid:228)lla Europeiska ekonomiska samarbets- omr(cid:229)det, och d(cid:228)rf(cid:246)r inte Schweiz som inte (cid:228)r medlem i EES. 3. Kommissionen l(cid:228)mnade i sitt yttrande ett utt(cid:246)mmande svar p(cid:229) klagandens problem och f(cid:246)reslog hur dessa skulle kunna l(cid:246)sas. Kommissionen uppgav ocks(cid:229) att den f(cid:246)r att hj(cid:228)lpa klaganden snarast skulle ta kontakt med de beh(cid:246)riga nationella myndighe- terna f(cid:246)r att skaffa sig ytterligare information som skulle kunna bidra till att l(cid:246)sa (cid:228)rendet och att klaganden skulle h(cid:229)llas infor- merad om utg(cid:229)ngen. Ytterligare information fr(cid:229)n klaganden Innan ombudsmannen fick kommissionens yttrande hade kla- ganden inkommit med ytterligare information i ett brev av den 10 juni 1997. I brevet uppgav klaganden att hon f(cid:229)tt k(cid:228)n- nedom om en bilateral (cid:246)verenskommelse om erk(cid:228)nnande av r(cid:228)tt till arbetsl(cid:246)shetsunderst(cid:246)d mellan Frankrike och Schweiz. Hon hade med st(cid:246)d av (cid:246)verenskommelsen lyckats f(cid:229) sina avgif- ter till arbetsl(cid:246)shetsf(cid:246)rs(cid:228)kringen godk(cid:228)nda fr(cid:229)n och med okto- ber 1996, men gjorde samtidigt g(cid:228)llande att hennes f(cid:246)rsta inbetalning till socialf(cid:246)rs(cid:228)kringen hade gjorts i augusti 1996. 4. Eftersom det f(cid:246)ref(cid:246)ll som om klaganden f(cid:229)tt svar p(cid:229) sin f(cid:246)r ombudsmannen att inget sk(cid:228)l beg(cid:228)ran fanns det behandla (cid:228)rendet vidare. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden fr(cid:229)n kom- missionens sida och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. UNDERL¯TENHET ATT REKRYTERA EN EXPERT Beslut i klagom(cid:229)l 376/97/PD mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let Eftersom hon inte informerats om denna bilaterala (cid:246)verens- kommelse hade hon inte haft m(cid:246)jlighet att utnyttja en minimi- l(cid:246)n f(cid:246)r (cid:229)terintr(cid:228)de p(cid:229) arbetsmarknaden. Hon h(cid:228)vdade samman- fattningsvis att kommissionens underl(cid:229)tenhet att utt(cid:246)mmande f(cid:246)rklara konsekvenserna av forskarstipendiet hade kostat henne en ansenlig summa pengar. I maj 1997 inkom X till ombudsmannen med ett klagom(cid:229)l mot kommissionen, som han ans(cid:229)g ansvarig f(cid:246)r att han inte rekryterats till en tj(cid:228)nst som verkst(cid:228)llande direkt(cid:246)r i ett utveck- lingsprojekt som r(cid:246)rde tre l(cid:228)nder. Eftersom dessa fr(cid:229)gor inte funnits med i det ursprungliga kla- gom(cid:229)let tog ombudsmannen inte upp dem till ytterligare behandling. Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens yttrande till klaganden som inte l(cid:228)mnade n(cid:229)gra kommentarer. Beslutet 1. Som ombudsmannen anf(cid:246)rt i liknande (cid:228)renden (cid:228)r kommis- sionen som offentlig f(cid:246)rvaltning skyldig att p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt besvara f(cid:246)rfr(cid:229)gningar fr(cid:229)n medborgarna. Kommissionen finansierade tj(cid:228)nsten i fr(cid:229)ga och l(cid:228)mnade eko- nomiskt bidrag till rekryteringen. Kommissionen anlitade en konsult f(cid:246)r rekryteringsf(cid:246)rfarandet. I maj 1996 meddelade kon- sulten X att han skulle tr(cid:228)ffa projektets ledningsgrupp, som bestod av f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r deltagarl(cid:228)nderna. Senare fick X med- delande om att han valts ut f(cid:246)r tj(cid:228)nsten. Han kallades till Brys- sel i juli 1996 f(cid:246)r att som blivande verkst(cid:228)llande direkt(cid:246)r i pro- jektet delta i ett m(cid:246)te med kommissionstj(cid:228)nstem(cid:228)n och de ber(cid:246)rda l(cid:228)ndernas ambassad(cid:246)rer. Han skulle tilltr(cid:228)da tj(cid:228)nsten som verkst(cid:228)llande direkt(cid:246)r den 1 november 1996. I b(cid:246)rjan av november 1996 hade emellertid X:s kontrakt fort- farande inte undertecknats. X uppgav att varje g(cid:229)ng han kon- taktade kommissionen i (cid:228)rendet, fick han veta att han m(cid:229)ste v(cid:228)nta eftersom det hade uppst(cid:229)tt problem med undertecknan- det av finansieringsavtalet mellan Europeiska unionen och led- ningsgruppen. 2. Kommissionen har dock i detta (cid:228)rende motiverat sin underl(cid:229)tenhet att besvara klagandens beg(cid:228)ran med att det inte fanns n(cid:229)gon uppgift om hennes brev i n(cid:229)got av insti- tutionens olika registreringssystem. Eftersom brevet enbart hade tillst(cid:228)llts kommissionen i kopia och ingen adress hade angetts (cid:228)r det t(cid:228)nkbart att posten inte hade kunnat leverera brevet. Den 15 december 1996 fick X ett f(cid:246)rslag till kontrakt fr(cid:229)n led- f(cid:246)rslaget ningsgruppen. Han underr(cid:228)ttades samtidigt om att hade godk(cid:228)nts av kommissionen. Den 16 december 1996 f(cid:246)re- slog X ett antal (cid:228)ndringar i kontraktsf(cid:246)rslaget. Den 6 februari 1997 fick han ett brev fr(cid:229)n ledningsgruppen om att den inte kunde acceptera (cid:228)ndringarna och att den (cid:246)nskade avbryta f(cid:246)r- handlingarna med honom. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/59 Efter att utan framg(cid:229)ng ha v(cid:228)nt sig till kommissionen i detta (cid:228)rende klagade X till ombudsmannen. Sakinneh(cid:229)llet i klagom(cid:229)- let var att kommissionen, med h(cid:228)nsyn till sin roll som mellan- hand, bar ansvaret f(cid:246)r att rekryteringsf(cid:246)rfarandet hade miss- lyckats och klaganden beg(cid:228)rde f(cid:246)ljaktligen kompensation. des av tj(cid:228)nstem(cid:228)n p(cid:229) kommissionen. Det faktum att kommis- sionen godk(cid:228)nde det slutliga valet gjorde den ocks(cid:229) ansvarig. X bestred kommissionens p(cid:229)st(cid:229)ende om att man redan hade kommit (cid:246)verens om vissa avtalsvillkor. Unders(cid:246)kningen Beslutet EG-f(cid:246)rdraget bemyndigar ombudsmannen att inleda unders(cid:246)k- ningar om m(cid:246)jlig f(cid:246)rekomst av administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden endast n(cid:228)r det g(cid:228)ller verksamhet inom gemenskapens institu- tioner och organ. Ombudsmannens stadga anger s(cid:228)rskilt att inga andra myndigheters eller personers agerande f(cid:229)r vara f(cid:246)re- m(cid:229)l f(cid:246)r klagom(cid:229)l till ombudsmannen. Ombudsmannens under- s(cid:246)kning av X:s klagom(cid:229)l inriktades d(cid:228)rf(cid:246)r p(cid:229) att utr(cid:246)na om det f(cid:246)rel(cid:229)g administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vad betr(cid:228)ffar kommis- sionens agerande. Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande uppgav kommissionen att ledningsgruppen hade kontaktat kommissionen i mars 1995 och ans(cid:246)kt om gemenskapsst(cid:246)d. Kommissionen hade beviljat medel till rekryteringsf(cid:246)rfarandet f(cid:246)r tj(cid:228)nsten som verkst(cid:228)llande direkt(cid:246)r i projektet och till kost- naderna f(cid:246)r tj(cid:228)nsten. Kommissionen (cid:246)verl(cid:228)mnade en kort f(cid:246)rteckning (cid:246)ver fyra kan- didater till ledningsgruppen, som valde ut X. D(cid:228)refter v(cid:228)nde sig ledningsgruppen till kommissionen f(cid:246)r att f(cid:229) dess godk(cid:228)nnande till utn(cid:228)mningen och bad den agera som mellanhand n(cid:228)r det g(cid:228)llde ers(cid:228)ttningsvillkoren f(cid:246)r den utvalde kandidaten. Det ber(cid:246)rda generaldirektoratet godk(cid:228)nde utn(cid:228)mningen och med- delade ledningsgruppen vilka villkor och best(cid:228)mmelser som skulle innefattas i kontraktet. Kommissionen uppgav att ledningsgruppen besl(cid:246)t avbryta f(cid:246)r- handlingarna med X eftersom hans krav (cid:246)versteg vad som hade avtalats och eftersom han hade ifr(cid:229)gasatt villkor som man redan kommit (cid:246)verens om. Slutligen p(cid:229)pekade kommissionen att de europeiska gemenska- pernas ekonomiska st(cid:246)d till projektet inte innebar n(cid:229)got (cid:229)ta- gande fr(cid:229)n kommissionens sida gentemot kandidaterna, efter- som det var ledningsgruppen och inte kommissionen som var avtalsslutande part. Den fr(cid:229)ga som v(cid:228)cktes genom klagom(cid:229)let var huruvida det fak- tum att klaganden inte rekryterats till tj(cid:228)nsten som verkst(cid:228)l- lande direkt(cid:246)r i projektet utgjorde ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)l- lande vad g(cid:228)ller kommissionen. Det framgick att kommissio- nen bistod ledningsgruppen med att hitta kandidater till tj(cid:228)ns- ten och med att betala f(cid:246)r rekryteringsf(cid:246)rfarandet, samt att kommissionen aldrig sl(cid:246)t ett avtal med klaganden. Det fram- gick ocks(cid:229) att f(cid:246)rfarandet inleddes p(cid:229) initiativ av ledningsgrup- pen, att det slutliga valet av vinnande kandidat gjordes av denna utan n(cid:229)gon inblandning fr(cid:229)n kommissionens sida och att det kontrakt som skulle undertecknas skulle slutas mellan klaganden och ledningsgruppen. Beslutet om att underteckna kontraktet eller att avbryta f(cid:246)rhandlingarna var s(cid:229)ledes dess ansvar. Det faktum att ledningsgruppen bad kommissionen godk(cid:228)nna utn(cid:228)mningen av X vilket kommissionen genast gjorde (cid:228)ndrade inte detta ansvar. Det fanns inget som tydde p(cid:229) att kommissio- nen vidtog n(cid:229)gra otillb(cid:246)rliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att f(cid:246)rm(cid:229) lednings- gruppen att avbryta f(cid:246)rhandlingarna med X. Inte heller fanns det n(cid:229)got som tydde p(cid:229) att kommissionen vid n(cid:229)got tillf(cid:228)lle hade p(cid:229)tagit sig r(cid:228)ttsligt ansvar f(cid:246)r ledningsgruppens agerande, eller att kommissionen upptr(cid:228)dde p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt gentemot klaganden att han med r(cid:228)tta kunde anse sig st(cid:229) i ett avtalsf(cid:246)r- h(cid:229)llande till kommissionen. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll s(cid:229)ledes som om det faktum att klaganden inte hade rekryterats till tj(cid:228)nsten som verkst(cid:228)llande direkt(cid:246)r f(cid:246)r projektet inte och n(cid:229)got ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande utgjorde RESERVLISTAN F(cid:214)R REKRYTERING Beslut i klagom(cid:229)let 385/97/PD mot Europeiska kommissionen Klagandens kommentarer Klagom(cid:229)let I sina kommentarer h(cid:228)vdade klaganden att det f(cid:246)rel(cid:229)g ett avtalsf(cid:246)rh(cid:229)llande mellan honom och kommissionen mot bak- grund av att kommissionen sl(cid:246)t avtal om urval av kandidater med ett europeiskt f(cid:246)retag och att kandidater ocks(cid:229) intervjua- G ingav i maj 1997 ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen d(cid:228)r han gjorde g(cid:228)llande att kommissionens rekryteringspolitik utgjorde ett exempel p(cid:229) ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Kommissio- nen anordnade 1993 tv(cid:229) allm(cid:228)nna uttagningsprov f(cid:246)r medbor- gare i samtliga medlemsstater, KOM/A/764 och KOM/A/770, i C 300/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 syfte att uppr(cid:228)tta reservlistor f(cid:246)r handl(cid:228)ggare. G ans(cid:246)kte om att f(cid:229) delta i det senare uttagningsprovet och godk(cid:228)ndes. Hans namn sattes d(cid:228)rf(cid:246)r upp p(cid:229) den reservlista som uppr(cid:228)ttades under h(cid:246)sten 1994. Kommissionen kallade i juni 1995 G till Bryssel f(cid:246)r att han skulle genomg(cid:229) en l(cid:228)karunders(cid:246)kning och intervjuas av de enheter inom kommissionen som eventuellt vore intresserade av att rekrytera honom. G genomgick l(cid:228)kar- unders(cid:246)kningen med godk(cid:228)nt resultat och intervjuades, men fick d(cid:228)refter inget erbjudande om arbete. Samtidigt fick han reda p(cid:229) att kommissionen som tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda rekryterar personer som aldrig genomg(cid:229)tt ett allm(cid:228)nt uttagningsprov. G ans(cid:229)g att det utgjorde ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande att personer som godk(cid:228)nts vid ett uttagningsprov inte erbj(cid:246)ds n(cid:229)got arbete, medan personer som aldrig godk(cid:228)nts vid ett s(cid:229)dant rekryterades. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nen p(cid:229)pekade i sitt yttrande f(cid:246)r det f(cid:246)rsta att det av tj(cid:228)nstef(cid:246)- reskrifterna och EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis framg(cid:229)r att personer som godk(cid:228)nts vid ett uttagningsprov inte har n(cid:229)gon auto- matisk r(cid:228)tt att f(cid:229) ett erbjudande om anst(cid:228)llning. Kommissionen anf(cid:246)rde ocks(cid:229) att denna omst(cid:228)ndighet klart framg(cid:229)tt av medde- landet om uttagningsprovet. I meddelandet angavs det till och med att antalet namn p(cid:229) reservlistan skulle vara ungef(cid:228)r 50 procent fler (cid:228)n antalet tillg(cid:228)ngliga anst(cid:228)llningar. Kommissionen f(cid:246)rklarade sedan det normala f(cid:246)rfarandet n(cid:228)r det g(cid:228)llde reservlistorna. Kommissionen skickar (cid:246)ver reservlis- torna tillsammans med varje s(cid:246)kandes curriculum vitae till kommissionens enheter vilka sedan, om det finns en ledig fast anst(cid:228)llning, kan beg(cid:228)ra att en s(cid:246)kande skall rekryteras. I fr(cid:229)ga om detta speciella uttagningsprov kallades dock p(cid:229) initiativ av kommissionens personalavdelning s(cid:246)kandena till Bryssel f(cid:246)r intervjuer och ett informationsm(cid:246)te om rekryteringsf(cid:246)rfaran- det. Efter intervjuerna med G fick personalavdelningen inte n(cid:229)got (cid:246)nskem(cid:229)l om att han skulle rekryteras. N(cid:228)r det g(cid:228)ller rekryteringen av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda konstaterade kommissionen att det ibland h(cid:228)nder att profilerna f(cid:246)r de s(cid:246)kande p(cid:229) reservlistan inte passar in p(cid:229) de behov som enhe- ten i fr(cid:229)ga har. Kommissionen (cid:228)r dessutom underkastad bud- getramar som kan leda till en situation d(cid:228)r den har tillg(cid:228)ngliga anslag f(cid:246)r att anst(cid:228)lla tillf(cid:228)llig personal eller utnyttja externa tj(cid:228)nster men inga anslag f(cid:246)r att rekrytera fast anst(cid:228)lld personal. Kommissionen p(cid:229)pekade f(cid:246)r det tredje att den sedan 1995 till stor del m(cid:229)ste rekrytera medborgare fr(cid:229)n de nya medlemssta- terna. Beslutet Den fr(cid:229)ga som klagom(cid:229)let v(cid:228)ckte var om det kan anses vara ett exempel p(cid:229) ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande att kommis- sionen rent allm(cid:228)nt r(cid:228)knar med att rekrytera annan personal (cid:228)n fast anst(cid:228)lld personal samtidigt som personer p(cid:229) en reserv- lista inte erbjuds fast anst(cid:228)llning. Det skall h(cid:228)rvid f(cid:246)r det f(cid:246)rsta konstateras att kommissionen inte (cid:228)r lagligt skyldig att rekry- tera en person vars namn f(cid:246)rekommer p(cid:229) en reservlista. Som framgick av kommissionens f(cid:246)rklaring i sitt yttrande har kom- missionen f(cid:246)r det andra en l(cid:229)ng rad olika uppgifter och utf(cid:246)r dessa inom de begr(cid:228)nsade budgetramar som den budgetansva- riga myndigheten anvisat. Viss verksamhet kan vara av tillf(cid:228)llig natur medan det i andra fall kan kr(cid:228)vas en s(cid:228)rskild kompetens som ingen p(cid:229) reservlistan har. D(cid:228)rf(cid:246)r utgjorde enbart det fak- tum att kommissionen fortsatte att rekrytera annan (cid:228)n fast anst(cid:228)lld personal vid en tidpunkt d(cid:229) den (cid:228)nnu inte hade utt(cid:246)mt den g(cid:228)llande reservlistan inte n(cid:229)got exempel p(cid:229) ett administra- tivt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden fr(cid:229)n kom- missionens sida och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. P¯ST¯DD DISKRIMINERING I EN ANBUDSINFORDRAN Beslut i klagom(cid:229)l 564/97/PD mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)l I juni 1997 klagade D till ombudsmannen ang(cid:229)ende kommis- sionens behandling av en begr(cid:228)nsad anbudsinfordran om (cid:246)ver- s(cid:228)ttning till franska, 97/S36-18547/FR, som offentliggjorts av kommissionen den 20 februari 1997. I punkt 6 i meddelandet om anbudsinfordran angavs att det antal kandidater som skulle inbjudas att l(cid:228)mna anbud uppgick till mellan 5 och 30 stycken f(cid:246)r att t(cid:228)cka behoven hos den upphandlande myndigheten och f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla verklig konkurrens. I punkt 13 i anbudsinfor- dran fastst(cid:228)lldes de villkor som kandidaterna m(cid:229)ste uppfylla. I punkt 14 f(cid:246)reskrevs att den upphandlande myndigheten skulle v(cid:228)lja ut anbudsgivarna p(cid:229) grundval av den information dessa hade inkommit med i enlighet med punkt 13. D ans(cid:246)kte i enlighet med denna anbudsinfordran. Den 29 maj 1997 informerade kommissionen honom om att han inte fick l(cid:228)mna anbud trots att hans ans(cid:246)kan uppfyllde villkoren i anbudsmeddelandet. I ett brev av den 2 juni 1997 bad han kommissionen att ompr(cid:246)va detta beslut, men s(cid:229) skedde inte. Mot denna bakgrund klagade D till ombudsmannen (cid:246)ver att kommissionen hade diskriminerat hans f(cid:246)retag, och f(cid:246)r att f(cid:229) 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/61 st(cid:246)d f(cid:246)r sitt p(cid:229)st(cid:229)ende bad han att ombudsmannen skulle beg(cid:228)ra kommissionens svar p(cid:229) f(cid:246)ljande fr(cid:229)gor: 1. Enligt vilka kriterier valde kommissionen ut det antal kan- didater som fick l(cid:228)mna anbud i enlighet med punkt 6 i anbudsmeddelandet? Betr(cid:228)ffande den tredje fr(cid:229)gan f(cid:246)rklarade kommissionen att ett begr(cid:228)nsat f(cid:246)rfarande gagnar kommissionen s(cid:229)tillvida att man endast engagerar de b(cid:228)sta f(cid:246)retagen vilket inneb(cid:228)r att kommis- sionens (cid:246)vers(cid:228)ttningsenheter beh(cid:246)ver g(cid:246)ra f(cid:228)rre (cid:228)ndringar i de (cid:246)vers(cid:228)ttningar man f(cid:229)r. Mot bakgrund av detta drog ombudsmannen slutsatsen att kommissionen hade f(cid:246)rfarit korrekt och att D:s f(cid:246)retag inte hade blivit utsatt f(cid:246)r diskriminering. 2. Vad menar kommissionen med uttrycket (cid:148)verklig konkur- rens(cid:148)? Klagandens kommentarer 3. Hur kan det gagna kommissionen att utesluta kandidater som uppfyller villkoren i anbudsmeddelandet, s(cid:228)rskilt de i punkt 13? I sina kommentarer vidh(cid:246)ll D sitt klagom(cid:229)l. Han h(cid:228)nvisade s(cid:228)r- skilt till handlingar som visade att andra enheter vid kommis- sionen (cid:228)n den som ansvarade f(cid:246)r detta anbudsf(cid:246)rfarande hade varit n(cid:246)jda med hans arbete. Slutligen h(cid:228)vdade D att det faktum att hans f(cid:246)retag vid andra anbudstillf(cid:228)llen hade f(cid:229)tt l(cid:228)mna anbud om (cid:246)vers(cid:228)ttning till eng- elska och tyska inte st(cid:228)mde med beslutet ang(cid:229)ende anbudet om (cid:246)vers(cid:228)ttning till franska. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande f(cid:246)rklarade kommissionen f(cid:246)rfarandet f(cid:246)r att v(cid:228)lja ut de kandi- dater som fick l(cid:228)mna anbud. Kommissionen p(cid:229)pekade s(cid:228)rskilt att det ber(cid:246)rda f(cid:246)rfarandet var ett s. k. selektivt f(cid:246)rfarande som styrs av best(cid:228)mmelserna i artikel 27 i r(cid:229)dets direktiv 92/50/EEG (1). I enlighet med detta f(cid:246)rfarande har den myndig- het som sluter avtal r(cid:228)tt och t. o. m. skyldighet att g(cid:246)ra ett urval bland de kandidater som uppfyller de villkor som fastst(cid:228)llts i anbudsmeddelandet. Som svar p(cid:229) den f(cid:246)rsta fr(cid:229)gan angav kommissionen att man valde ut kandidaterna genom att j(cid:228)mf(cid:246)ra deras respektive meri- ter. Till sitt yttrande bifogade kommissionen bel(cid:228)gg utifr(cid:229)n vilka det f(cid:246)ref(cid:246)ll som om kvaliteten p(cid:229) tidigare (cid:246)vers(cid:228)ttningar fr(cid:229)n D:s f(cid:246)retag inte hade ansetts vara tillfredsst(cid:228)llande. Betr(cid:228)ffande den andra fr(cid:229)gan f(cid:246)rklarade kommissionen att vid ett tidigare anbudsf(cid:246)rfarande hade 307 s(cid:246)kande engagerats f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttning till franska av vilka 147 sedan aldrig f(cid:229)tt n(cid:229)gra uppdrag och 117 hade (cid:246)versatt f(cid:228)rre (cid:228)n 400 sidor var. Med uttrycket (cid:148)att s(cid:228)kerst(cid:228)lla verklig konkurrens(cid:148) menade kommis- sionen s(cid:229)ledes att man skulle begr(cid:228)nsa antalet f(cid:246)retag f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att det uppstod verklig konkurrens mellan dem. Beslutet Principen om icke-diskriminering inneb(cid:228)r att likv(cid:228)rdiga situa- tioner inte f(cid:229)r behandlas p(cid:229) olika s(cid:228)tt och att olika situationer inte f(cid:229)r behandlas p(cid:229) ett och samma s(cid:228)tt. Det finns inget som tyder p(cid:229) att kommissionen hade upptr(cid:228)tt diskriminerande i denna fr(cid:229)ga. Det som s(cid:228)rskilde de s(cid:246)kande som uppfyllde anbudsvillkoren var kvaliteten i deras arbete, vilken i D:s fall av kommissionens uttagningskommittØ ans(cid:229)gs vara en svag punkt. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll av kommissionens yttrande som om den p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt hade uppfyllt de best(cid:228)mmelser som reglerar f(cid:246)r- farandet. Det faktum att D:s f(cid:246)retag hade varit framg(cid:229)ngsrikt i andra anbudsf(cid:246)rfaranden hade ingenting att g(cid:246)ra med denna slutsats. Inte heller kullkastade det faktum att kommissionen vid n(cid:229)gra tillf(cid:228)llen ansett klagandens arbete vara av god kvalitet det faktum att kommissionen vid andra tillf(cid:228)llen hade ansett kvaliteten vara otillr(cid:228)cklig. D(cid:228)rf(cid:246)r ans(cid:229)g ombudsmannen att det inte f(cid:246)rel(cid:229)g bel(cid:228)gg f(cid:246)r p(cid:229)st(cid:229)endet att kommissionens beslut att inte l(cid:229)ta D l(cid:228)mna anbud utgjorde ett administrativt missf(cid:246)r- h(cid:229)llande i kommissionens verksamhet. Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta kla- gom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden vid Europeiska kommissionen och d(cid:228)rf(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. ARTIKEL 169: UNDERL¯TENHET ATT AVGE ETT MOTIVERAT YTTRANDE OCH UTESLUTNING AV KLAGANDEN FR¯N ETT M(cid:214)TE Beslut i klagom(cid:229)l 651/97/IJH mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let (1) EGT L 209, 24. 7. 1992, s. 1. I juli 1997 klagade R till ombudsmannen i egenskap av f(cid:246)retr(cid:228)- dare f(cid:246)r sitt f(cid:246)retag BLC Limited, som importerar (cid:246)l fr(cid:229)n ett C 300/62 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 tyskt bryggeri till F(cid:246)renade kungariket. I det f(cid:246)ljande ges en sammanfattning av omst(cid:228)ndigheterna s(cid:229)som de framst(cid:228)lls i kla- gom(cid:229)let: I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen gjorde R g(cid:228)llande att Den 3 april 1993 klagade R till kommissionen (cid:246)ver en ny lag i F(cid:246)renade kungariket, den s(cid:229) kallade Guest Beer Provision (GBP). Denna gjorde det m(cid:246)jligt f(cid:246)r de stora engelska brygge- riernas licensinnehavare som har exklusiva ink(cid:246)psavtal att ocks(cid:229) k(cid:246)pa ett fatlagrat (cid:246)l enligt eget val. R ans(cid:229)g att GBP var diskriminerande gentemot (cid:246)l som tillverkas i andra medlems- stater och s(cid:229)ledes utgjorde en (cid:246)vertr(cid:228)delse av artikel 30 i EG- f(cid:246)rdraget. Den 30 juni 1993 meddelade kommissionen R att hans klago- m(cid:229)l hade registrerats och att GBP unders(cid:246)ktes av kommissio- nen mot bakgrund av principen om fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)r varor. Den 28 september 1995 meddelade kommissionen R att den till de brittiska myndigheterna den 15 september 1995 hade s(cid:228)nt en formell underr(cid:228)ttelse i enlighet med f(cid:246)rfarandet i artikel 169 i EG-f(cid:246)rdraget. Den 7 februari 1996 meddelade kommissionen R om sakinne- h(cid:229)llet i F(cid:246)renade kungarikets svar p(cid:229) den formella underr(cid:228)ttel- sen och anmodade honom att inkomma med synpunkter ang(cid:229)- ende de argument som F(cid:246)renade kungariket hade framf(cid:246)rt. Den 5 augusti 1996 tillk(cid:228)nnagavs det i ett pressmeddelande fr(cid:229)n kommissionen (IP/96/774) att kommissionen hade beslutat vidarebefordra ett motiverat yttrande till F(cid:246)renade kungariket i enlighet med det f(cid:246)rfarande som f(cid:246)reskrivs i artikel 169 i EG- f(cid:246)rdraget. Den 22 augusti 1996 fick R genom ett pressmeddelande fr(cid:229)n handels- och industridepartementet i F(cid:246)renade kungariket veta att ett trepartsm(cid:246)te skulle h(cid:229)llas i oktober 1996 mellan kom- missionen, myndigheterna i F(cid:246)renade kungariket och en branschorganisation, ConfØdØration des Brasseurs du MarchØ Commun (CBMC). Den 27 augusti 1996 skrev R till kommis- sionen och bad att f(cid:229) delta i m(cid:246)tet, men kommissionen avslog hans beg(cid:228)ran. Han inbj(cid:246)ds emellertid att delta i ett separat m(cid:246)te med kommissionen n(cid:229)gra dagar senare. Den 1 november 1996 skrev R till kommissionen om treparts- m(cid:246)tet och tog upp fr(cid:229)gor om huruvida den information som l(cid:228)mnats av CBMC var korrekt. R tog d(cid:228)refter flera kontakter med den ansvariga enheten p(cid:229) kommissionen som den 16 december 1996 underr(cid:228)ttade honom om att det motiverade yttrandet var klart f(cid:246)r att vidarebefordras. I mars 1997 tillk(cid:228)nnagav F(cid:246)renade kungarikets regering att den f(cid:246)reslog att (cid:228)ndra GBP s(cid:229) att den (cid:228)ven skulle omfatta buteljlagrat (cid:246)l, och att kommissionen var n(cid:246)jd med villkoren i den f(cid:246)reslagna (cid:228)ndringen och inte l(cid:228)ngre hade f(cid:246)r avsikt att avge det motiverade yttrandet. R ans(cid:229)g att den f(cid:246)reslagna (cid:228)nd- ringen inte r(cid:228)ckte f(cid:246)r att skyldigheten i artikel 30 skulle anses vara uppfylld. i) kommissionens underl(cid:229)tenhet att s(cid:228)nda det motiverade ytt- randet till de ber(cid:246)rda myndigheterna, efter att den 5 augusti 1996 ha tillk(cid:228)nnagivit sitt beslut att g(cid:246)ra detta, utgjorde ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. ii) f(cid:246)rfarandet enligt artikel 169 fullf(cid:246)ljdes p(cid:229) ett inkorrekt s(cid:228)tt efter den 5 augusti 1996, och s(cid:228)rskilt att hans uteslut- ning fr(cid:229)n trepartsm(cid:246)tet i oktober 1996 var omotiverad. R beg(cid:228)rde vidare att ombudsmannen skulle anh(cid:229)lla om att kommissionen inte skulle avsluta det f(cid:246)rfarande som inletts enligt artikel 169 f(cid:246)rr(cid:228)n ombudsmannens unders(cid:246)kning var klar. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande l(cid:228)mnade kommissionen sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)ran- den: i) Artikel 169 ger kommissionen befogenhet att f(cid:246)ra ett (cid:228)rende till EG-domstolen n(cid:228)r den anser att en medlemsstat underl(cid:229)tit att fullg(cid:246)ra en skyldighet enligt f(cid:246)rdraget. Kom- missionen avg(cid:246)r sj(cid:228)lv om den skall h(cid:228)nvisa (cid:228)rendet till domstolen, (cid:228)ven om medlemsstaten inte r(cid:228)ttar sig efter det motiverade yttrandet. Enskilda personer, s(cid:228)rskilt klagande, har inte r(cid:228)tt att beg(cid:228)ra att kommissionen skall inta en s(cid:228)r- skild st(cid:229)ndpunkt. ii) Kommissionen uppmuntrar enskilda personer att inge kla- gom(cid:229)l s(cid:229) att dess tj(cid:228)nsteenheter uppm(cid:228)rksammas p(cid:229) even- tuella kr(cid:228)nkningar av gemenskapsr(cid:228)tten. Den anser att den klagande b(cid:246)r informeras om utg(cid:229)ngen och om vilka (cid:229)tg(cid:228)r- der den beslutar att vidta. iii) Genom GBP till(cid:228)ts endast ink(cid:246)p av fatlagrat (cid:246)l och detta slags (cid:246)l utg(cid:246)r en typiskt brittisk produkt. Kommissionen ans(cid:229)g att detta de facto utgjorde en diskriminering och en (cid:246)vertr(cid:228)delse av artiklarna 30(cid:150)36 i EG-f(cid:246)rdraget. Kommis- sionen ans(cid:229)g emellertid att GBP:s syften kunde anses ber(cid:228)t- tigade, framf(cid:246)r allt f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla ett st(cid:246)rre urval f(cid:246)r konsumenterna och b(cid:228)ttre marknadsm(cid:246)jligheter f(cid:246)r de tra- ditionella (cid:246)lsorter som till st(cid:246)rsta delen tillverkas av sm(cid:229) och medelstora bryggerier. iv) Efter att ha s(cid:228)nt den formella skriftliga underr(cid:228)ttelsen och efter att ha beslutat att vidarebefordra det motiverade ytt- randet, besl(cid:246)t kommissionen, med h(cid:228)nsyn till att de brit- tiska myndigheterna (cid:246)nskade finna en l(cid:246)sning inom ramen 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/63 f(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten, att diskutera m(cid:246)jliga alternativ med dem. Flera m(cid:246)ten ordnades, inklusive ett trepartsm(cid:246)te mel- lan kommissionen, de brittiska myndigheterna och (cid:246)lin- dustrin, f(cid:246)retr(cid:228)dd av CBMC. 1. 1 Varken f(cid:246)rdraget eller ombudsmannens stadga f(cid:246)reskriver att ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen tillf(cid:228)lligt kan skjuta upp administrativa f(cid:246)rfaranden. P(cid:229) nationell niv(cid:229) till(cid:228)mpas normalt principen att ett klagom(cid:229)l till en ombudsman inte har uppskjutande effekt. v) I b(cid:246)rjan av mars 1997 f(cid:246)reslog de brittiska myndigheterna en (cid:228)ndring av GBP som innebar m(cid:246)jlighet f(cid:246)r de stora nationella bryggeriernas licensinnehavare att k(cid:246)pa ett m(cid:228)rke av buteljlagrat (cid:246)l f(cid:246)rutom fatlagrat (cid:246)l. F(cid:246)r kommis- sionens del var denna l(cid:246)sning tillfredsst(cid:228)llande, eftersom de flesta (cid:246)lsorter som tillverkas i andra medlemsstater (cid:228)r buteljlagrade. F(cid:246)ljaktligen besl(cid:246)t kommissionen att avbryta f(cid:246)rfarandet och inte vidarebefordra det motiverade yttran- det. Den (cid:228)ndrade best(cid:228)mmelsen antogs den 22 juli 1997 av F(cid:246)renade kungarikets parlament. vi) R informerades genomg(cid:229)ende om kommissionens (cid:229)tg(cid:228)rder. informerades han per telefon om (cid:228)rendets Framf(cid:246)r allt utveckling och togs emot tre g(cid:229)nger av kommissionen efter pressmeddelandet den 5 augusti 1996, i vilket det angavs att kommissionen hade beslutat att vidarebefordra ett moti- verat yttrande till F(cid:246)renade kungariket. ˜ven om han inte inbj(cid:246)ds till trepartsm(cid:246)tet den 11 oktober 1996, togs han tre dagar senare emot vid GD XV och informerades om de icke sekretessbelagda fr(cid:229)gor som hade diskuterats under trepartsm(cid:246)tet. Han meddelades per brev den 21 april 1997 om att kommissionen ans(cid:229)g att utvidgningen av GBP till att omfatta buteljlagrat (cid:246)l var tillfredsst(cid:228)llande. Klagandens kommentarer R:s kommentarer inneh(cid:246)ll sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)- randen: i) Kommissionens underl(cid:229)tenhet att s(cid:228)nda det motiverade ytt- randet till de brittiska myndigheterna var ett brott mot dess juridiska skyldigheter enligt artiklarna 155 och 169 i EG- f(cid:246)rdraget. ii) Genom kommissionens beslut att st(cid:246)dja (cid:228)ndringen av GBP 1997 f(cid:246)rsummade man att behandla den avg(cid:246)rande r(cid:228)tts- liga fr(cid:229)gan om vad som var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt 1990 n(cid:228)r best(cid:228)m- melsen inf(cid:246)rdes f(cid:246)r f(cid:246)rsta g(cid:229)ngen. 1. 2 I det aktuella (cid:228)rendet f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte finnas n(cid:229)gra s(cid:228)r- skilda omst(cid:228)ndigheter som kunde motivera att ombuds- mannen skulle f(cid:246)resl(cid:229) kommissionen att inte avsluta det f(cid:246)rfarande som f(cid:246)reskrivs i artikel 169, vilket ocks(cid:229) skulle p(cid:229)verka andra parters intressen. 2. Kommissionens underl(cid:229)tenhet att vidarebefordra det motiverade yttrandet till F(cid:246)renade kungariket 2. 1 I artikel 155 i EG-f(cid:246)rdraget fastst(cid:228)lls kommissionens roll som (cid:148)(cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget(cid:148). I egenskap av f(cid:246)rdragets (cid:246)vervakare (cid:228)r det dess skyldighet att (cid:246)vervaka till(cid:228)mp- ningen av best(cid:228)mmelserna i f(cid:246)rdraget och av (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits av institutionerna med st(cid:246)d av f(cid:246)rdraget. 2. 2 I artikel 169 i f(cid:246)rdraget f(cid:246)reskrivs f(cid:246)ljande: Om kommissionen anser att en medlemsstat har underl(cid:229)tit att uppfylla en skyldighet enligt detta f(cid:246)rdrag, skall kommis- sionen avge ett motiverat yttrande i (cid:228)rendet efter att ha givit den ber(cid:246)rda staten tillf(cid:228)lle att inkomma med sina synpunk- ter. Om den ber(cid:246)rda staten inte r(cid:228)ttar sig efter yttrandet inom den tid som angivits av kommissionen, f(cid:229)r denna f(cid:246)ra (cid:228)ren- det vidare till domstolen. 2. 3 Den bevisning som (cid:228)r tillg(cid:228)nglig f(cid:246)r ombudsmannen visar att kommissionen, efter att ha gett F(cid:246)renade kungariket m(cid:246)jlighet att inkomma med sina synpunkter, ans(cid:229)g att den s. k. Guest Beer Provision stred mot f(cid:246)rdragsbest(cid:228)m- melserna om fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)r varor. Kommissionen besl(cid:246)t emellertid att inte genast vidarebefordra det motiverade yttrandet, eftersom de brittiska myndigheterna var villiga att diskutera m(cid:246)jligheterna att finna en l(cid:246)sning inom ramen f(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten. iii) Kommissionens beslut var juridiskt oh(cid:229)llbart och tog inte h(cid:228)nsyn till de bevis R lagt fram. Dess resonemang om (cid:148)tra- ditionellt(cid:148) (cid:246)l var en urs(cid:228)kt f(cid:246)r att man hade f(cid:246)rhandlat fram en politisk l(cid:246)sning av det f(cid:246)rfarande som f(cid:246)reskrivs i artikel 169. 2. 4 Enligt EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis inneb(cid:228)r detta f(cid:246)rfarande att kommissionen har befogenhet att besluta om de (cid:229)tg(cid:228)r- der och tidsfrister som (cid:228)r b(cid:228)st l(cid:228)mpade f(cid:246)r att eventuella (cid:246)vertr(cid:228)delser av f(cid:246)rdragen skall upph(cid:246)ra (1). Beslutet 1. Beg(cid:228)ran om att uppmana kommissionen att inte avsluta det f(cid:246)rfarande som f(cid:246)reskrivs i artikel 169 f(cid:246)rr(cid:228)n ombudsmannens unders(cid:246)kning var klar 2. 5 Ombudsmannen har inte funnit n(cid:229)got bevis p(cid:229) att denna befogenhet har missbrukats i f(cid:246)religgande (cid:228)rende. I syn- nerhet finns det ingenting som tyder p(cid:229) on(cid:246)digt dr(cid:246)jsm(cid:229)l fr(cid:229)n kommissionens sida i diskussionerna med de brittiska myndigheterna mellan augusti 1996 och mars 1997, n(cid:228)r (1) M(cid:229)l 7/71, Kommissionen mot Frankrike; Rec. 1971, s. 1003. C 300/64 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 dessa f(cid:246)reslog en (cid:228)ndring av GBP som kommissionen ans(cid:229)g r(cid:228)ckte f(cid:246)r att (cid:246)vertr(cid:228)delsen skulle upph(cid:246)ra. nistrativa f(cid:246)rfaranden i samband med medborgares klago- m(cid:229)l (cid:246)ver nationella myndigheter (1). 2. 6 Klaganden h(cid:228)vdade ocks(cid:229) i sina kommentarer att kommis- sionen, eftersom den ans(cid:229)g 1997 (cid:229)rs (cid:228)ndringar i GBP till- fredsst(cid:228)llande, f(cid:246)rsummade att beakta vad som var n(cid:246)d- v(cid:228)ndigt 1990 n(cid:228)r GBP inf(cid:246)rdes. 2. 7 I artikel 169 f(cid:246)reskrivs att ett motiverat yttrande skall ange en tidsfrist inom vilken medlemsstaten skall r(cid:228)tta sig efter yttrandet. Kommissionen kan endast h(cid:228)nvisa (cid:228)rendet till EG-domstolen om medlemsstaten inte r(cid:228)ttar sig efter yttrandet inom den tid som angetts. Det st(cid:229)r d(cid:228)rf(cid:246)r klart att den relevanta fr(cid:229)ga som kommissionen i ut(cid:246)vandet av sina befogenheter enligt artikel 169 hade att beakta n(cid:228)r F(cid:246)renade kungariket f(cid:246)reslog en (cid:228)ndring av GBP 1997, var huruvida f(cid:246)rslaget r(cid:228)ckte f(cid:246)r att (cid:246)vertr(cid:228)delsen av f(cid:246)r- draget skulle upph(cid:246)ra. 3. Kommissionens handl(cid:228)ggning av klagom(cid:229)let i enlighet med f(cid:246)rfarandet 3. 1 N(cid:228)r kommissionen fullg(cid:246)r sina uppgifter som (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget (cid:228)r den skyldig att respektera principerna om god f(cid:246)rvaltningssed. Kommissionen har alltid erk(cid:228)nt denna skyldighet n(cid:228)r det g(cid:228)ller ombudsmannens under- s(cid:246)kningar av (cid:228)renden som ber(cid:246)r artikel 169 i f(cid:246)rdraget. 3. 2 Man (cid:228)r ense om att kommissionen registrerade klagom(cid:229)let om GBP, att den underr(cid:228)ttade klaganden om att den s(cid:228)nt en formell underr(cid:228)ttelse och att den gav honom tillf(cid:228)lle att kommentera sakinneh(cid:229)llet i det svar som l(cid:228)mnades av F(cid:246)renade kungariket. Kommissionen tillk(cid:228)nnagav sedan officiellt att den ans(cid:229)g att best(cid:228)mmelserna hade (cid:246)vertr(cid:228)tts. 3. 3 Av det bevismaterial som (cid:228)r tillg(cid:228)ngligt f(cid:246)r ombudsman- nen framg(cid:229)r det ocks(cid:229) att klaganden var informerad om kommissionens beslut att inleda diskussioner med F(cid:246)r- enade kungarikets myndigheter om m(cid:246)jliga alternativa s(cid:228)tt att f(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)delsen av f(cid:246)rdraget att upph(cid:246)ra. 3. 4 Den 21 april 1997 tillk(cid:228)nnagav kommissionen klaganden sin uppfattning om att det faktum att GBP utvidgats till att omfatta traditionellt buteljlagrat (cid:246)l torde r(cid:228)cka f(cid:246)r att (cid:246)vertr(cid:228)delsen skulle upph(cid:246)ra. Den bevisning som ingavs av b(cid:229)da parter till ombudsmannen visar att klaganden k(cid:228)nde till kommissionens grunder f(cid:246)r denna slutsats och hade m(cid:246)jlighet att inkomma med ytterligare bevis och motargument. Klaganden f(cid:246)ref(cid:246)ll s(cid:229)ledes ha f(cid:229)tt den m(cid:246)j- lighet att agera i enlighet med f(cid:246)rfarandet, som godk(cid:228)ndes av kommissionen som svar p(cid:229) ombudsmannens unders(cid:246)k- ning att p(cid:229) eget initiativ unders(cid:246)ka kommissionens admi- 3. 5 Vad g(cid:228)ller trepartsm(cid:246)tet kunde det prima facie, i ett nor- malt administrativt f(cid:246)rfarande d(cid:228)r klaganden (cid:228)r en av par- terna, f(cid:246)refalla omotiverat att utesluta denne fr(cid:229)n ett m(cid:246)te d(cid:228)r l(cid:246)sningen p(cid:229) ett klagom(cid:229)l skulle diskuteras. Det st(cid:229)r emellertid den ber(cid:246)rda medlemsstaten fritt att v(cid:228)lja olika tillv(cid:228)gag(cid:229)ngss(cid:228)tt som (cid:228)r f(cid:246)renliga med gemenskapsr(cid:228)tten. Det f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r inom ramen f(cid:246)r befintlig gemen- skapsr(cid:228)tt inte finnas n(cid:229)gon r(cid:228)ttslig grund f(cid:246)r att g(cid:246)ra g(cid:228)l- lande att det var omotiverat att utesluta klaganden fr(cid:229)n ett m(cid:246)te som anordnats i detta sammanhang, under f(cid:246)ruts(cid:228)tt- ning att denne i enlighet med f(cid:246)rfarandet gavs m(cid:246)jlighe- ten att ha synpunkter p(cid:229) huruvida det tillv(cid:228)gag(cid:229)ngss(cid:228)tt som slutligen valdes och ans(cid:229)gs tillfredsst(cid:228)llande av kom- missionen var f(cid:246)renligt med gemenskapsr(cid:228)tten. Enligt det som anges i punkt 3. 4 ovan f(cid:246)refaller detta ha varit fallet. 3. 6 I ombudsmannens unders(cid:246)kningar har det s(cid:229)ledes inte framkommit n(cid:229)got som tyder p(cid:229) underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n kom- missionens sida att iaktta principerna f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltnings- sed vad avser de procedurfr(cid:229)gor som ber(cid:246)rs i denna del av beslutet. 4. Fr(cid:229)gor som v(cid:228)ckts i klagandens kommentarer 4. 1 I sina kommentarer till kommissionens yttrande anf(cid:246)rde klaganden att kommissionens beslut att st(cid:246)dja (cid:228)ndringen av GBP var juridiskt oh(cid:229)llbart och inte beaktade de bevis han lagt fram. Han framf(cid:246)rde ocks(cid:229) att kommissionens resonemang ang(cid:229)ende (cid:148)traditionellt(cid:148) (cid:246)l var en urs(cid:228)kt f(cid:246)r att ha f(cid:246)rhandlat f(cid:246)r- farande som f(cid:246)reskrivs i artikel 169. fram en politisk l(cid:246)sning av det 4. 2 Det ursprungliga klagom(cid:229)let inriktades p(cid:229) de procedurfr(cid:229)- gor som behandlas i avsnitt 2 och 3 ovan. Kommenta- rerna f(cid:246)ref(cid:246)ll inte ge ombudsmannen anledning att f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar p(cid:229) grundval av de nya p(cid:229)st(cid:229)endena. 4. 3 Ombudsmannen noterar att klaganden har m(cid:246)jlighet att ifr(cid:229)gas(cid:228)tta huruvida den (cid:228)ndrade Guest Beer Provision (cid:246)verensst(cid:228)mmer med artikel 30 i EG-f(cid:246)rdraget genom att f(cid:246)rfarande vid F(cid:246)renade kungarikets inleda ett r(cid:228)ttsligt domstolar. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen besl(cid:246)t d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. (1) Beslut 303/97/PD av den 13 oktober 1997. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/65 (cid:214)VERF(cid:214)RING AV PENSIONSR˜TTIGHETER Inga kommentarer erh(cid:246)lls fr(cid:229)n klaganden. Beslut i klagom(cid:229)l 733/97/PD mot Europeiska kommissionen Beslutet Klagom(cid:229)let Utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar vid den tyska f(cid:246)rbundsdagen (cid:246)ver- l(cid:228)mnade i augusti 1997 till ombudsmannen en framst(cid:228)llan fr(cid:229)n L f(cid:246)r behandling som ett klagom(cid:229)l. L hade arbetat f(cid:246)r Europeiska kommissionen fr(cid:229)n den 16 maj 1960 fram till den 1 maj 1970, d(cid:229) han avgick. I enlighet med de till(cid:228)mpliga best(cid:228)mmelserna i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna erh(cid:246)ll han ett avg(cid:229)ngsvederlag. I december 1994 och i april 1995 bad L kommissionen att f(cid:229) betala tillbaka avg(cid:229)ngsvederlaget och f(cid:229) sina pensionsr(cid:228)ttigheter (cid:246)verf(cid:246)rda till det tyska pensionssystemet. Klaganden p(cid:229)stod att kommissionen inte hade behandlat hans beg(cid:228)ran p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande uppgav kommissionen att L enligt de till(cid:228)mpliga best(cid:228)mmel- serna i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna inte hade varit ber(cid:228)ttigad till pen- sion. D(cid:228)rf(cid:246)r hade ett avg(cid:229)ngsvederlag utbetalats till honom. I yttrandet angavs vidare att kommissionen den 13 juni 1995 hade besvarat klagandens f(cid:246)rfr(cid:229)gningar av den 23 december 1994 och den 7 april 1995 p(cid:229) f(cid:246)ljande s(cid:228)tt: (cid:151) F(cid:246)r det f(cid:246)rsta var en (cid:229)terbetalning av avg(cid:229)ngsvederlaget inte m(cid:246)jlig (enligt artikel 4 i bilaga VIII till tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrif- terna finns denna m(cid:246)jlighet bara om vederb(cid:246)rande (cid:229)terg(cid:229)r i aktiv tj(cid:228)nst vid den gemenskapsinstitution). (cid:151) F(cid:246)r det andra kunde en (cid:246)verf(cid:246)ring av pensionsr(cid:228)ttigheter endast komma i fr(cid:229)ga f(cid:246)r s(cid:229)dana tj(cid:228)nstem(cid:228)n eller tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda som fortfarande (cid:228)r i aktiv tj(cid:228)nst eller i (cid:246)vrigt f(cid:246)r s(cid:229)dana som n(cid:228)r de l(cid:228)mnar tj(cid:228)nsten vid en gemenskapsinsti- tution kan p(cid:229)visa att de omedelbart eller efter en viss tid (cid:228)r ber(cid:228)ttigade till pension. S(cid:229) var dock ej fallet med klagan- den. I yttrandet uppgavs ocks(cid:229) att kommissionen i och med utbeta- landet av avg(cid:229)ngsvederlaget hade fullgjort sina skyldigheter gentemot klaganden eftersom han inte hade n(cid:229)gon r(cid:228)tt till pen- sion. Kommissionen hade besvarat klagandens alla fr(cid:229)gor. Andra (cid:229)tg(cid:228)rder (cid:246)verv(cid:228)gdes inte. Kommissionen f(cid:246)ref(cid:246)ll i sitt svar p(cid:229) L:s f(cid:246)rfr(cid:229)gningar ha l(cid:228)mnat adekvata sk(cid:228)l till varf(cid:246)r den inte kunde tillm(cid:246)tesg(cid:229) hans beg(cid:228)- ran. Ombudsmannen fann d(cid:228)rf(cid:246)r att p(cid:229)st(cid:229)endet att kommissio- nen inte hade behandlat L:s beg(cid:228)ran p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt var ogrundat. Mot bakgrunden av ombudsmannens unders(cid:246)kningar av klago- m(cid:229)let f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. R¯DETS DIREKTIV OM PAKETRESOR: P¯ST¯DD UNDERL¯TENHET AV KOMMISSIONEN ATT HANDL˜GGA ETT KLAGOM¯L P¯ ETT KORREKT S˜TT Beslut i klagom(cid:229)l 1075/97/IJH mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let I november 1997 klagade D till ombudsmannen ang(cid:229)ende det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket kommissionen hade handlagt hans klagom(cid:229)l mot de brittiska myndigheterna i augusti 1995. D:s klagom(cid:229)l till kommissionen r(cid:246)rde den brittiska regeringens p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenhet att korrekt genomf(cid:246)ra och uppr(cid:228)tth(cid:229)lla de f(cid:246)reskrifter ang(cid:229)ende till(cid:228)ggsavgifter som (cid:229)terfinns b(cid:229)de i direktiv 90/314/EEG och i den nationella lagstiftning genom vilken direktivet (cid:246)verf(cid:246)rts till inhemsk lagstiftning (1). Kommis- sionen registrerade klagom(cid:229)let som nr 95/4883. I februari 1996 informerade kommissionens GD XXIV klagan- den om att direktivet f(cid:246)ref(cid:246)ll ha blivit korrekt (cid:246)verf(cid:246)rt till inhemsk lagstiftning men att kommissionen hade beg(cid:228)rt infor- mation fr(cid:229)n de brittiska myndigheterna ang(cid:229)ende en v(cid:228)gled- ningsbroschyr om lagen, utgiven av det brittiska handels- och industriministeriet (Department of Trade and Industry (cid:150) DTI), och att ett f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)delse enligt artikel 169 kunde inledas om svaret fr(cid:229)n de brittiska myndigheterna inte var till- fredsst(cid:228)llande. Den 7 oktober 1997 informerade GD XXIV den klagande om att hans klagom(cid:229)l medf(cid:246)rt en (cid:228)ndring av formuleringen i DTI:s (1) R(cid:229)dets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket (EGT L 158, 23. 6. 1990, s. 61); The Package Travel, Package Holiday and Pack- age Tours Regulations 1992, SI 1992 3288. paketarrangemang andra och C 300/66 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 broschyr och att kommissionen hade beslutat att inte g(cid:229) vidare med (cid:228)rendet. I brevet f(cid:246)rklarades ocks(cid:229) att direktivet i fr(cid:229)ga inte kr(cid:228)vde att de nationella myndigheterna skulle ha tillg(cid:229)ng till tvingande befogenheter f(cid:246)r att hantera m(cid:246)jliga (cid:246)vertr(cid:228)delser av de nationella f(cid:246)reskrifter som (cid:246)verf(cid:246)rde gemenskapsr(cid:228)tten, men att ett f(cid:246)rslag till direktiv som inneh(cid:246)ll s(cid:229)dana tvingande befogenheter var under behandling. Sammanfattningsvis fanns det tre p(cid:229)st(cid:229)enden i D:s klagom(cid:229)l till ombudsmannen: i) Den tid som kommissionen tagit f(cid:246)r att handl(cid:228)gga klago- m(cid:229)let var orimlig. ii) Kommissionens brev av den 7 oktober 1997 inneh(cid:246)ll irre- levant information. pris(cid:228)ndringen skall ber(cid:228)knas(cid:148). Kommissionen informerade de brittiska myndigheterna om klagom(cid:229)let den 6 december 1995. I ett brev av den 7 mars 1996 intog de brittiska myndighe- terna st(cid:229)ndpunkten att v(cid:228)gledningsbroschyren inte var miss- ledande. Vid ett m(cid:246)te med tj(cid:228)nstem(cid:228)n fr(cid:229)n GD XXIV den 26 juli 1996 var de brittiska myndigheterna dock villiga att (cid:228)ndra texten i broschyren. Med beaktande av den nya texten som (cid:246)vers(cid:228)ndes den 10 oktober 1996 beslutade kommissionen att avsluta (cid:228)rendet den 19 mars 1997, eftersom den ans(cid:229)g att F(cid:246)r- enade kungariket inte (cid:246)vertr(cid:228)dde gemenskapsr(cid:228)tten. Klaganden informerades om detta beslut och sk(cid:228)len till det i ett brev av den 7 oktober 1997. Detta brev inneh(cid:246)ll (cid:228)ven klar och detalje- rad information om de fr(cid:229)gor som klaganden hade tagit upp n(cid:228)r det g(cid:228)llde sanktionsm(cid:246)jligheter. I kommissionens yttrande beklagades (cid:228)ven dr(cid:246)jsm(cid:229)let mellan avslutandet av (cid:228)rendet (19 mars 1997) och informationen till klaganden om beslutet (7 oktober 1997). iii) Kommissionen hade underl(cid:229)tit att korrekt handl(cid:228)gga de fr(cid:229)gor som togs upp i klagom(cid:229)let och genom att godk(cid:228)nna den (cid:228)ndrade formuleringen i DTI:s broschyr stod kommis- sionen i maskopi med den brittiska regeringens underl(cid:229)ten- direktiv att het 90/314/EEG. genomf(cid:246)ra effektivt korrekt och Vad g(cid:228)ller det tredje p(cid:229)st(cid:229)endet h(cid:228)nvisade klaganden till att broschyren utesluter nyckelord som finns med b(cid:229)de i direktivet och i de f(cid:246)rordningar genom vilka direktivet (cid:246)verf(cid:246)rts till inhemsk lagstiftning. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta f(cid:246)reskriver lagen att till- l(cid:228)ggsavgifter endast f(cid:229)r debiteras (cid:148)om avtalet exakt anger hur pris(cid:228)ndringen skall ber(cid:228)knas(cid:148), medan broschyren utesluter orden (cid:148)exakt(cid:148) och (cid:148)skall(cid:148). Enligt klagom(cid:229)let f(cid:246)rklarar paketrese- arrang(cid:246)rerna i praktiken inte i sina avtal enligt vilken metod till(cid:228)ggsavgifter kommer att ber(cid:228)knas. F(cid:246)r det andra f(cid:246)reskriver lagen att till(cid:228)ggsavgifter endast f(cid:229)r tas ut f(cid:246)r ett begr(cid:228)nsat antal saker inklusive (cid:148)avgifter f(cid:246)r tj(cid:228)nster s(cid:229)som flygplatsskatt eller utrese- eller inreseavgifter i hamnar eller p(cid:229) flygplatser(cid:148). Men broschyren h(cid:228)nvisar endast till (cid:148)avgifter f(cid:246)r tj(cid:228)nster(cid:148) och i praktiken l(cid:228)gger paketresearrang(cid:246)rerna till kostnader f(cid:246)r admi- nistration och kommissioner till agenter som de inte har r(cid:228)tt att ta ut. Enligt klaganden upph(cid:228)vs d(cid:228)rmed det konsument- skydd som det (cid:228)r direktivets m(cid:229)l att tillhandah(cid:229)lla. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Sammanfatt- ningsvis klargjorde kommissionens yttrande f(cid:246)ljande: Klagandens kommentarer I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden p(cid:229)st(cid:229)endena om oaccep- terbart stor f(cid:246)rsening, irrelevant information och medskyldig- het i fr(cid:229)ga om misstolkning av direktivets mening. Han upp- repade sin (cid:229)sikt att kommissionen inte hade brytt sig om hans centrala synpunkt om vikten av direktivets exakta formulering. I detta h(cid:228)nseende ans(cid:229)g han inte att den (cid:228)ndrade formule- ringen i DTI:s broschyr var b(cid:228)ttre (cid:228)n den ursprungliga. Beslutet 1. Inledande anm(cid:228)rkningar om kommissionens f(cid:246)rfaranden vid handl(cid:228)ggning av klagom(cid:229)l om medlemsstaternas (cid:246)vertr(cid:228)delser av gemenskapsr(cid:228)tten 1. 1 Kommissionen avslutade detta (cid:228)rende i mars 1997. I april 1997 inledde ombudsmannen en unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ om m(cid:246)jligheterna att f(cid:246)rb(cid:228)ttra kvaliteten p(cid:229) kom- missionens administrativa f(cid:246)rfaranden vid handl(cid:228)ggning av klagom(cid:229)l om (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapsr(cid:228)tten fr(cid:229)n medlemsstaternas sida (1). Under ombudsmannens under- s(cid:246)kning tillk(cid:228)nnagav kommissionen att den hade antagit en intern f(cid:246)rfarandebest(cid:228)mmelse med inneb(cid:246)rden att ett beslut om att antingen avsluta ett (cid:228)rende utan att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder eller om att inleda ett f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)delse m(cid:229)ste fattas i fr(cid:229)ga om varje klagom(cid:229)l inom h(cid:246)gst ett (cid:229)r fr(cid:229)n den dag d(cid:229) (cid:228)rendet registrerades utom i s(cid:228)rskilda fall f(cid:246)r vilka sk(cid:228)len m(cid:229)ste anges. Klaganden hade klagat till kommissionen (cid:246)ver b(cid:229)de texten i v(cid:228)gledningsbroschyren och fr(cid:229)nvaron av m(cid:246)jligheter att vidta r(cid:228)ttsliga (cid:229)tg(cid:228)rder om ett paketreseavtal inte (cid:148)exakt anger hur (1) 303/97/PD, rapporterat i Europeiska ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1997, s. 299(cid:150)304; se (cid:228)ven kommissionens Femtonde (cid:229)rsrapport om kontrollen av gemenskapsr(cid:228)ttens till(cid:228)mpning (1997), inledning, s. III(cid:150)IV (KOM(1998) 317 slutlig). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/67 1. 2 Vidare f(cid:246)rpliktade sig kommissionen att, utom i de fall d(cid:228)r klagom(cid:229)let (cid:228)r uppenbart ogrundat och i (cid:228)renden d(cid:228)r det inte h(cid:246)rs n(cid:229)got ytterligare fr(cid:229)n klaganden, s(cid:228)kerst(cid:228)lla att klaganden informeras om kommissionens avsikt att avsluta ett (cid:228)rende. Det f(cid:246)refaller s(cid:229)ledes som om klagan- i vilka kommissionen dena i (cid:228)renden som det aktuella, finner att det inte f(cid:246)religger n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemen- skapsr(cid:228)tten, skall ha m(cid:246)jlighet att l(cid:228)gga fram synpunkter och kritik ang(cid:229)ende kommissionens st(cid:229)ndpunkt innan kommissionen fattar ett slutgiltigt beslut om att det inte f(cid:246)religger n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse. 2. Klagom(cid:229)let om orimlig f(cid:246)rsening 2. 1 I det aktuella fallet var dr(cid:246)jsm(cid:229)let mellan registreringen av klagom(cid:229)let och kommissionens beslut att avsluta (cid:228)rendet (cid:246)ver tv(cid:229) (cid:229)r. I sitt yttrande bad kommissionen om urs(cid:228)kt f(cid:246)r den ytterligare f(cid:246)rseningen (n(cid:228)stan sju m(cid:229)nader) innan klaganden informerades om beslutet. 2. 2 Kommissionens antagande av den interna best(cid:228)mmelse som n(cid:228)mns i punkt 1. 1 ovan och det (cid:229)tagande som n(cid:228)mns i punkt 1. 2 ovan skall f(cid:246)rhindra on(cid:246)diga f(cid:246)r- seningar vid handl(cid:228)ggningen av framtida klagom(cid:229)l. Det f(cid:246)refaller s(cid:229)ledes som om kommissionen redan har vidta- git (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att framtida (cid:228)renden hand- l(cid:228)ggs p(cid:229) ungef(cid:228)r halva den tid det tog att handl(cid:228)gga det aktuella (cid:228)rendet. Med beaktande av detta (cid:229)tagande och kommissionens urs(cid:228)kt som n(cid:228)mnts i punkt 2. 1 ovan f(cid:246)re- faller det inte beh(cid:246)vas n(cid:229)gon ytterligare (cid:229)tg(cid:228)rd fr(cid:229)n ombudsmannen. 3. P(cid:229)st(cid:229)endet att kommissionens brev av den 7 oktober 1997 inneh(cid:246)ll irrelevant information 3. 1 I kommissionens brev av den 7 oktober 1997 informera- des klaganden om kommissionens (cid:229)sikt att den (cid:228)ndrade texten i DTI:s v(cid:228)gledningsbroschyr uppfyllde de n(cid:246)dv(cid:228)n- diga kraven om klarg(cid:246)rande och att kommissionen hade beslutat att inte g(cid:229) vidare med (cid:228)rendet. Som p(cid:229)pekas i punkt 1. 2 ovan skall klagandena i framtiden ha m(cid:246)jlighet att l(cid:228)gga fram (cid:229)sikter och kritik ang(cid:229)ende kommissionens st(cid:229)ndpunkt innan ett beslut om att avsluta ett (cid:228)rende fat- tas. 3. 2 Enligt klaganden hade kommissionen tagit med irrelevant material i sitt brev, s(cid:228)rskilt den ytterligare f(cid:246)rklaringen ang(cid:229)ende fr(cid:229)nvaron av tvingande best(cid:228)mmelser f(cid:246)r att genomf(cid:246)ra direktiv 90/314/EEG och informationen om f(cid:246)rslaget till ett nytt direktiv som skulle kr(cid:228)va s(cid:229)dana best(cid:228)mmelser. 3. 3 Klagom(cid:229)let till kommissionen av den 15 augusti 1995 tog uttryckligen upp fr(cid:229)gan om avsaknaden av p(cid:229)trycknings- medel f(cid:246)r att se till att direktivet genomf(cid:246)rs. Ombudsman- nen anser d(cid:228)rf(cid:246)r att det var korrekt av kommissionen att behandla denna fr(cid:229)ga i sitt brev till klaganden. Vidare f(cid:246)refaller det inte ol(cid:228)mpligt att kommissionen ocks(cid:229) frivil- ligt tillhandah(cid:246)ll information om lagstiftningsf(cid:246)rslag som har med genomf(cid:246)randet att g(cid:246)ra. 3. 4 Det f(cid:246)refaller s(cid:229)ledes inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i fr(cid:229)ga om denna del av klagom(cid:229)let. 4. P(cid:229)st(cid:229)endet att kommissionen underl(cid:228)t att korrekt behandla de fr(cid:229)gor som togs upp i klagom(cid:229)let och att den stod i maskopi med den brittiska regeringens under- l(cid:229)tenhet att genomf(cid:246)ra direktiv 90/314/EEG p(cid:229) ett kor- rekt och effektivt s(cid:228)tt 4. 1 Klagandens huvudsakliga yrkande i fr(cid:229)ga om denna del av (cid:228)rendet r(cid:246)r det faktum att DTI:s v(cid:228)gledningsbroschyr inte exakt (cid:229)terger formuleringen i direktivet och de f(cid:246)rord- ningar varigenom detta genomf(cid:246)rs. Han p(cid:229)st(cid:229)r att paket- researrang(cid:246)rerna till f(cid:246)ljd av detta vanligtvis inkluderar best(cid:228)mmelse i sina avtal som (cid:228)r ogiltiga enligt direktivet och genomf(cid:246)randef(cid:246)rordningarna och att det kon- sumentskydd som (cid:228)r direktivets m(cid:229)l d(cid:228)rmed upph(cid:228)vs. Enligt klaganden har kommissionen inte handlagt denna del av klagom(cid:229)let p(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt, och stod genom att den godk(cid:228)nt den (cid:228)ndrade formuleringen i DTI:s v(cid:228)gledningsbroschyr i maskopi med den brittiska rege- ringens underl(cid:229)tenhet att till(cid:228)mpa direktiv 90/314/EEG p(cid:229) ett korrekt och effektivt s(cid:228)tt. 4. 2 I sitt yttrande h(cid:228)nvisar kommissionen till sitt brev till kla- ganden av den 21 januari 1998 som svar p(cid:229) klagandens brev av den 25 november 1997. I klagandens brev f(cid:246)rkla- rades varf(cid:246)r han ans(cid:229)g att den (cid:228)ndrade formuleringen i v(cid:228)gledningsbroschyren var oacceptabel. Kommissionens svar angav att medlemsstaterna endast (cid:228)r tvungna att (cid:246)verf(cid:246)ra och genomf(cid:246)ra direktiv 90/134/EEG och att de inte har n(cid:229)gon skyldighet att ge ut och distribuera infor- mation om de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits f(cid:246)r att f(cid:246)lja direkti- vet. F(cid:246)ljaktligen kunde broschyren endast anses (cid:246)vertr(cid:228)da direktivet om den allvarligt (cid:228)ventyrade dess m(cid:229)l, vilket inte f(cid:246)ref(cid:246)ll vara fallet. I kommissionens svar sades ocks(cid:229) att det inte f(cid:246)refaller beh(cid:246)vas p(cid:229)tryckningsmedel eftersom p(cid:229)f(cid:246)ljden, om ett paketreseavtal misslyckas med att exakt ange hur pris(cid:228)ndringar skall ber(cid:228)knas, helt enkelt (cid:228)r den att arrang(cid:246)ren inte f(cid:229)r ta ut n(cid:229)gon ytterligare betalning, och att detta (cid:228)r helt i enlighet med artikel 4. 4 a i direkti- vet. 4. 3 Kommissionen har d(cid:228)rf(cid:246)r svarat p(cid:229) de argument som klaganden anf(cid:246)rt. Den har klargjort vad den anser vara medlemsstaternas r(cid:228)ttsliga skyldigheter och varf(cid:246)r den C 300/68 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 anser att medlemsstaten inte (cid:246)vertr(cid:228)tt gemenskapsr(cid:228)tten. Ombudsmannen har inga bel(cid:228)gg f(cid:246)r n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vid kommissionens bed(cid:246)mning av dessa fr(cid:229)gor. han inte hade underr(cid:228)ttats om den tills(cid:228)ttning som gjordes i enlighet med urvalsf(cid:246)rfarande COM/R/A/183. 4. 4 Korrespondensen mellan klaganden och kommissionen (n(cid:228)mnd i punkt 4. 2 ovan) (cid:228)gde rum efter det att kommis- sionen avslutat (cid:228)rendet. Som n(cid:228)mnts i punkt 1. 2 ovan skall klaganden i framtiden ha m(cid:246)jlighet att l(cid:228)gga fram (cid:229)sikter och kritik ang(cid:229)ende kommissionens st(cid:229)ndpunkt innan kommissionen fattar ett slutgiltigt beslut om att det inte f(cid:246)religger n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nens yttrande kan sammanfattas som f(cid:246)ljer: 4. 5 Med beaktande av ovanst(cid:229)ende f(cid:246)refaller det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i fr(cid:229)ga om denna del av klagom(cid:229)let. Uttagningsf(cid:246)rfarande COM/R/A/183, vilket syftade till att upp- r(cid:228)tta en reservlista f(cid:246)r en tj(cid:228)nst som enhetschef f(cid:246)r det gemen- samma forskningscentret i Petten, var helt (cid:246)ppet, objektivt och r(cid:228)ttvist. Slutsatser Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. REKRYTERINGSF(cid:214)RFARANDEN: BESLUT ATT UTSE EN ANNAN KANDIDAT Beslut i klagom(cid:229)l 1116/97/BB mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let Den ovann(cid:228)mnda reservlistan uppr(cid:228)ttades av uttagningskom- mittØn, som agerade inom ramen f(cid:246)r sin sk(cid:246)nsm(cid:228)ssiga bed(cid:246)m- ning. P(cid:229) grundval av denna lista, och genom att till(cid:228)mpa sin pr(cid:246)vningsr(cid:228)tt, m(cid:229)ste tills(cid:228)ttningsmyndigheten v(cid:228)lja ut de kandi- dater som uppfyllde kraven f(cid:246)r den utlysta tj(cid:228)nsten. Fem ans(cid:246)kningar kom in. Efter att ha granskat dessa fastst(cid:228)llde uttagningskommittØn att tv(cid:229) s(cid:246)kande inte uppfyllde kraven f(cid:246)r den utlysta tj(cid:228)nsten. Tre s(cid:246)kande kallades till intervju och kom- mittØn beslutade enh(cid:228)lligt att f(cid:246)resl(cid:229) att H och K skulle s(cid:228)ttas upp p(cid:229) reservlistan. Den 9 april 1997 sammantr(cid:228)dde uttagningskommittØn i Ispra f(cid:246)r att granska de tv(cid:229) ans(cid:246)kningarna. KommittØn f(cid:246)rklarade att b(cid:229)da kandidaterna var l(cid:228)mpliga f(cid:246)r tj(cid:228)nsten med understr(cid:246)k att H var mer kvalificerad inom marknadsf(cid:246)ring och administra- tion av forskningsprojekt f(cid:246)r industrin. Denna merit fanns med i beskrivningen av den utlysta tj(cid:228)nsten. I november 1997 klagade K till ombudsmannen (cid:246)ver uttag- ningsf(cid:246)rfarande COM/R/A/183 och uttagningskommittØns beslut att tills(cid:228)tta en annan s(cid:246)kande p(cid:229) tj(cid:228)nsten trots att kla- ganden var uppsatt p(cid:229) reservlistan. Tills(cid:228)ttningsmyndigheten, som agerade inom ramen f(cid:246)r sin sk(cid:246)nsm(cid:228)ssiga bed(cid:246)mning, tillsatte H p(cid:229) tj(cid:228)nsten. Den valde mellan de tv(cid:229) kandidaterna i enlighet med sina befogenheter. Klaganden deltog i uttagningsf(cid:246)rfarandet COM/R/A/183. Den 3 mars 1997 informerade kommissionen honom om att han var uppsatt p(cid:229) en reservlista som g(cid:228)llde t. o. m. den 31 december 1997. I sitt klagom(cid:229)l p(cid:229)stod K att tj(cid:228)nsten i sj(cid:228)lva verket inr(cid:228)t- tats f(cid:246)r en person, H, trots att H, enligt klaganden, inte upp- fyllde kraven f(cid:246)r den utlysta tj(cid:228)nsten, varken hade 15 (cid:229)rs yrke- serfarenhet p(cid:229) omr(cid:229)det eller var den b(cid:228)st kvalificerade av de s(cid:246)kande. Klaganden h(cid:228)vdade att han hade skickat ett fax till kommissio- nen den 15 augusti 1997, d(cid:228)r han fr(cid:229)gade om tills(cid:228)ttandet av tj(cid:228)nsten. Han h(cid:228)vdade ocks(cid:229) att f(cid:246)r att utesluta m(cid:246)jliga kandi- dater fr(cid:229)n andra medlemsstater s(cid:229) var finskt medborgarskap ett krav f(cid:246)r den utlysta tj(cid:228)nsten. D(cid:228)rf(cid:246)r hade ingen annan (cid:228)n H en reell chans att v(cid:228)ljas ut f(cid:246)r tj(cid:228)nsten. Slutligen h(cid:228)vdade han att Alla tre kandidater som hade kallats till intervju uppfyllde de I formella villkoren i beskrivningen av den utlysta tj(cid:228)nsten. motsats till vad som p(cid:229)st(cid:229)tts uppfyllde H kravet p(cid:229) 15 (cid:229)rs yrkeserfarenhet. Det faktum att finskt medborgarskap kr(cid:228)vdes bevisade inte att tj(cid:228)nsten inr(cid:228)ttats f(cid:246)r H. I r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 626/95 fastst(cid:228)lldes s(cid:228)rskilda (cid:229)tg(cid:228)rder som g(cid:246)r det m(cid:246)jligt att anordna uttagningsprov fram till den 31 december 1999 f(cid:246)r att rekry- tera medborgare fr(cid:229)n de tre nya medlemsstaterna. UttagningskommittØns sekretariat h(cid:228)vdade att de inte k(cid:228)nde till n(cid:229)got fax som skickats av klaganden den 15 augusti 1997. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/69 Kommissionen beklagade det faktum att klaganden inte medde- lats om tills(cid:228)ttningen av en annan kandidat p(cid:229) den ber(cid:246)rda tj(cid:228)nsten och sade att den skulle vidta de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rderna f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att en s(cid:229)dan situation inte uppstod i fram- tiden. och det f(cid:246)ref(cid:246)ll inte finnas n(cid:229)gra bel(cid:228)gg som st(cid:246)dde p(cid:229)st(cid:229)- endet att denna m(cid:246)jlighet hade missbrukats f(cid:246)r att gynna en s(cid:228)rskild kandidat. D(cid:228)rf(cid:246)r avsl(cid:246)jade ombudsmannens unders(cid:246)kningar inte n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i fr(cid:229)ga om denna del av (cid:228)rendet. Klagandens kommentarer 3. P(cid:229)st(cid:229)ende om att kandidatens fax f(cid:246)rlorats I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt klagom(cid:229)l. N(cid:228)r det g(cid:228)ller uttagningsf(cid:246)rfarandet angav klaganden att det inte fanns fog f(cid:246)r att h(cid:228)vda att H var mer kvalificerad inom marknads- f(cid:246)ring och administration av forskningsprojekt f(cid:246)r industrin. Vad g(cid:228)ller de formella villkoren p(cid:229)stod han att H inte hade 15 (cid:229)rs yrkeserfarenhet inom alla de erforderliga omr(cid:229)dena medan han sj(cid:228)lv, klaganden, hade det. Klaganden ifr(cid:229)gasatte inte politiken att rekrytera medborgare fr(cid:229)n de tre nya medlemsstaterna, men han p(cid:229)stod att han k(cid:228)nde till m(cid:229)nga europeiska medborgare som var mer kvalifi- cerade f(cid:246)r tj(cid:228)nsten (cid:228)n den utvalda kandidaten. Klaganden vidh(cid:246)ll ocks(cid:229) att han skickat ett fax till kommissio- nen men aldrig f(cid:229)tt n(cid:229)gon information om resultatet av uttag- ningsf(cid:246)rfarandet. Beslutet 3. 1 Ombudsmannen betonade att principen om god f(cid:246)rvalt- l(cid:228)mnas ningssed kr(cid:228)ver att beg(cid:228)rda upplysningar skall utan on(cid:246)diga f(cid:246)rseningar. 3. 2 Klaganden p(cid:229)stod att han hade skickat ett fax till Europe- iska kommissionens sekretariat f(cid:246)r uttagningskommittØer f(cid:246)r forskning den 15 augusti 1997 och beg(cid:228)rt upplys- ningar ang(cid:229)ende tills(cid:228)ttningen av den ber(cid:246)rda tj(cid:228)nsten. I sitt f(cid:246)rsta yttrande f(cid:246)rklarade kommissionen att den inte hittade faxet av den 15 augusti 1997. I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt p(cid:229)st(cid:229)ende. 3. 3 Ombudsmannen fann att det inte f(cid:246)ref(cid:246)ll f(cid:246)religga n(cid:229)gra bel(cid:228)gg som motsade kommissionens p(cid:229)st(cid:229)ende om att faxet. D(cid:228)rf(cid:246)r avsl(cid:246)jade ombudsmannens den inte f(cid:229)tt unders(cid:246)kningar inte n(cid:229)got fall av administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden i fr(cid:229)ga om denna del av klagom(cid:229)let. 1. Uttagningsf(cid:246)rfarande och formella villkor i COM/R/A/183 4. Brist p(cid:229) information om tills(cid:228)ttandet av en tj(cid:228)nst 1. 1 I artikel 29. 2 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna anges att tills(cid:228)ttnings- myndigheten f(cid:229)r till(cid:228)mpa ett annat f(cid:246)rfarande (cid:228)n uttag- ningsf(cid:246)rfarande f(cid:246)r rekrytering till tj(cid:228)nster som kr(cid:228)ver s(cid:228)r- skilda kvalifikationer. 1. 2 I enlighet med EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis (cid:228)r det tills(cid:228)tt- ningsmyndigheten som skall bed(cid:246)ma om en kandidat uppfyller villkoren i beskrivningen av den utlysta tj(cid:228)nsten och den bed(cid:246)mningen f(cid:229)r endast ifr(cid:229)gas(cid:228)ttas i h(cid:228)ndelse av ett uppenbart fel. 1. 3 N(cid:228)r det g(cid:228)ller uttagningsf(cid:246)rfarandet och de formella krite- rier som till(cid:228)mpades i COM/R/A/183 visar ombudsman- nens unders(cid:246)kningar av detta klagom(cid:229)l att uttagnings- kommittØn hade handlat i enlighet med beskrivningen av den utlysta tj(cid:228)nsten. 1. 4 D(cid:228)rf(cid:246)r fann ombudsmannen att det inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i fr(cid:229)ga om uttagningsf(cid:246)r- farandet och de formella villkor som hade till(cid:228)mpats av uttagningskommittØn. 4. 1 Ombudsmannen noterade att principerna om god f(cid:246)rvalt- ningssed kr(cid:228)ver att en kandidat i ett uttagningsf(cid:246)rfarande vilkens namn finns p(cid:229) en reservlista meddelas om tills(cid:228)tt- ningen av tj(cid:228)nsten. Han noterade (cid:228)ven det faktum att kommissionen beklagade att klaganden inte hade infor- merats om tills(cid:228)ttningen av en annan kandidat p(cid:229) den ber(cid:246)rda tj(cid:228)nsten och att kommissionen skulle vidta n(cid:246)d- v(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att en s(cid:229)dan situation inte uppstod i framtiden. 4. 2 Mot bakgrund av det h(cid:228)r anf(cid:246)rda och med beaktande av att kommissionen hade beklagat sin underl(cid:229)tenhet att informera klaganden och att den skulle vidta de n(cid:246)dv(cid:228)n- diga (cid:229)tg(cid:228)rderna f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att en s(cid:229)dan underl(cid:229)ten- het inte intr(cid:228)ffade i framtiden avsl(cid:246)jade ombudsmannens unders(cid:246)kningar inte n(cid:229)got fall av administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden. Slutsatser 2. Krav p(cid:229) medborgarskap UttagningskommittØn hade befogenhet att f(cid:246)ra in ett krav om nationalitet i enlighet med f(cid:246)rordning (EG) nr 626/95 Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar av detta (cid:228)rende f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden vid Europeiska kommissionen och d(cid:228)rf(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. C 300/70 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 P¯ST¯DD UNDERL¯TENHET ATT F(cid:214)RHINDRA DISKRIMINERING VID TILLS˜TTANDE AV OFFENTLIG TJ˜NST Beslutet Beslut i klagom(cid:229)l 272/98/VK mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let P ingav i mars 1997 ett klagom(cid:229)l mot kommissionen till ombudsmannen. Han p(cid:229)stod att kommissionen hade underl(cid:229)tit att f(cid:246)rs(cid:228)kra sig om att de italienska myndigheterna inte diskri- minerade icke-italienska medborgare som s(cid:246)kte anst(cid:228)llning som l(cid:228)rare i Sydtyrolen och att den hade underl(cid:229)tit att l(cid:228)mna honom svar om detta. I b(cid:246)rjan av 1996 hade klaganden, som (cid:228)r (cid:246)sterrikisk medbor- gare, bett Euro-Jus-(cid:228)mbetsmannen vid kommissionens repre- sentation i (cid:214)sterrike om r(cid:229)d i ett fall av diskriminering vid till- s(cid:228)ttandet av en offentlig tj(cid:228)nst som l(cid:228)rare i den norditalienska regionen Trentino/Alto Adige (Sydtyrolen). Av den upplys- ningar som l(cid:228)mnats framgick det att det f(cid:246)r anst(cid:228)llning kr(cid:228)vdes att man hade tyska som modersm(cid:229)l, men att icke-italienska s(cid:246)kande inte hade samma m(cid:246)jligheter att f(cid:229) anst(cid:228)llning p(cid:229) grund av ett invecklat po(cid:228)ngsystem. Euro-Jus-(cid:228)mbetsmannen unders(cid:246)kte fallet och meddelade kla- ganden att hans beg(cid:228)ran hade vidarebefordrats till kommissio- nens r(cid:228)ttstj(cid:228)nst f(cid:246)r fortsatt unders(cid:246)kning och att han skulle f(cid:229) svar fr(cid:229)n kommissionen enheter i Bryssel. Klaganden fick emel- lertid aldrig n(cid:229)got svar och klagande hos ombudsmannen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Enligt EG-f(cid:246)rdraget har ombudsmannen befogenhet att f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar av eventuella fall av administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)l- I landen endast vid gemenskapens institutioner och organ. stadgan f(cid:246)r Europeiska unionens ombudsman f(cid:246)reskrivs s(cid:228)rskilt att man inte kan klaga till ombudsmannen (cid:246)ver n(cid:229)gon (cid:229)tg(cid:228)rd av n(cid:229)gon annan myndighet eller person. Ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta klagom(cid:229)l inriktades d(cid:228)rf(cid:246)r p(cid:229) att pr(cid:246)va om det f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande fr(cid:229)n kom- missionens sida. 1. Vad betr(cid:228)ffar underl(cid:229)tenheten att svara framgick det att kommissionen hade skickat ett utf(cid:246)rligt svarsbrev till kla- ganden den 27 juni 1997. Kommissionen medgav att kla- gandens brev borde ha besvarats tidigare och den bekla- gade dr(cid:246)jsm(cid:229)let. Denna del av klagom(cid:229)let f(cid:246)ref(cid:246)ll allts(cid:229) ha tillgodosetts. 2. Vad betr(cid:228)ffar kraven vid tills(cid:228)ttande av offentliga tj(cid:228)nster i provinsen Bolzano f(cid:246)ref(cid:246)ll kommissionen vara medveten om problemen. Den hade kontaktat de ber(cid:246)rda nationella myndigheterna. De italienska myndigheterna uppgav i sitt svar till kommissionen att de formellt (cid:229)tog sig att undan- r(cid:246)ja alla hinder f(cid:246)r EU-medborgare n(cid:228)r det g(cid:228)llde tills(cid:228)t- tande av offentliga tj(cid:228)nster. Kommissionen (cid:229)tog sig ocks(cid:229) att f(cid:228)sta de italienska myndigheternas uppm(cid:228)rksamhet p(cid:229) just klagandens fall. Kommissionen f(cid:246)ref(cid:246)ll allts(cid:229) aktivt ha vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder b(cid:229)de f(cid:246)r att f(cid:246)rb(cid:228)ttra den nuvarande situa- tionen vid tills(cid:228)ttande av offentliga tj(cid:228)nster i allm(cid:228)nhet och, genom att l(cid:229)ta de ber(cid:246)rda myndigheterna f(cid:229) direkt k(cid:228)n- nedom om just detta (cid:228)rende, (cid:228)ven i klagandens enskilda fall. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden fr(cid:229)n kom- missionens sida och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande angav kommissionen att klagandens brev inte hade besvarats inom sk(cid:228)lig tid p(cid:229) grund av det stora antal klagom(cid:229)l som kom- mit till den enheten i (cid:228)renden som r(cid:246)rde tills(cid:228)ttande av offent- liga tj(cid:228)nster i medlemsstaterna. Kommissionen beklagade dr(cid:246)js- m(cid:229)let. Ett utf(cid:246)rligt brev skickades till klaganden den 27 juni 1997. Kommissionen framh(cid:246)ll vidare att den var fullkomligt medve- ten om de speciella problemen vid tills(cid:228)ttande av tj(cid:228)nster i pro- vinsen Bolzano i Sydtyrolen. Kommissionen hade den 30 augusti 1996 officiellt kontaktat de italienska myndigheterna i denna fr(cid:229)ga. I sitt svar upplyste Italien kommissionen om att myndigheterna i Bolzano hade (cid:229)tagit sig att undanr(cid:246)ja alla hin- der f(cid:246)r EU-medborgare att f(cid:229) anst(cid:228)llning i offentlig tj(cid:228)nst. 3. 1. 4 BYR¯N F(cid:214)R EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA PUBLIKATIONER DISTRIBUTIONSSYSTEM OCH PRISPOLITIK i klagom(cid:229)l 1077/4. 12. 96/WG/D/VK/OV mot byr(cid:229)n f(cid:246)r Beslut Europeiska gemenskapernas officiella publikationer Klagom(cid:229)let Dessutom (cid:229)tog sig kommissionen att f(cid:228)sta de italienska myn- digheternas uppm(cid:228)rksamhet p(cid:229) klagandens speciella fall och erinra dem om deras (cid:229)tagande. I november 1996 klagade G till ombudsmannen (cid:246)ver det dis- tributionssystem som anv(cid:228)nds vid Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemenskapernas officiella publikationer. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/71 Klaganden tillhandah(cid:229)ller EG-dokumentation i Tyskland och f(cid:229)r material fr(cid:229)n publikationsbyr(cid:229)n genom den centrala tyska leverant(cid:246)ren, Bundesanzeiger. Hans huvudsakliga p(cid:229)st(cid:229)ende (cid:228)r att det aktuella systemet d(cid:228)r han endast kan best(cid:228)lla material fr(cid:229)n Bundesanzeiger inte (cid:228)r effektivt j(cid:228)mf(cid:246)rt med den tidigare situationen d(cid:228)r medborgarna kunde best(cid:228)lla EG-material direkt fr(cid:229)n publikationsbyr(cid:229)n. S(cid:228)rskilt p(cid:229)stod han att dokumentatio- nen ibland inte finns tillg(cid:228)nglig och (cid:228)ven att priserna (cid:228)r f(cid:246)r h(cid:246)ga. Han kritiserade ocks(cid:229) tillg(cid:229)ngen till dokument via Inter- net, som inte alla medborgare har tillg(cid:229)ng till. Unders(cid:246)kningen Publikationsbyr(cid:229)ns yttrande Klaganden skickade sitt klagom(cid:229)l, till ombudsmannen, till publikationsbyr(cid:229)n. Denna vidarebefordrade klagom(cid:229)let till ombudsmannen tillsammans med sitt yttrande om klagom(cid:229)let. som var adresserat I sitt yttrande angav publikationsbyr(cid:229)n att det var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att tillhandah(cid:229)lla publikationer och dokument genom ett n(cid:228)t- verk av nationella distribut(cid:246)rer eftersom publikationsbyr(cid:229)n sj(cid:228)lv om(cid:246)jligtvis kunde hantera alla best(cid:228)llningar. Detta system (cid:228)r ocks(cid:229) avsett att vara n(cid:228)rmare medborgarna. Publikations- byr(cid:229)n p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att med tanke p(cid:229) det stora antalet publi- kationer (15 000 aktuella titlar och 700 nya publikationer varje (cid:229)r) var det om(cid:246)jligt att ha alla titlar tillg(cid:228)ngliga vid alla tidpunkter p(cid:229) alla nationella f(cid:246)rs(cid:228)ljningsst(cid:228)llen. D(cid:228)rf(cid:246)r var det f(cid:246)rst(cid:229)eligt att vissa av de publikationer som klaganden ville best(cid:228)lla inte fanns tillg(cid:228)ngliga. Publikationsbyr(cid:229)n betonade dock att den st(cid:228)ndigt verkade f(cid:246)r snabb kundservice. Vad g(cid:228)ller kostnaden f(cid:246)r dokument som t. ex. KOM-dokument p(cid:229)pekade publikationsbyr(cid:229)n att priserna varierar mellan l(cid:228)n- derna p(cid:229) grund av medlemsstaternas olika levnadskostnader och de olika distributionss(cid:228)tt som anv(cid:228)nds av de nationella kontoren. Publikationsbyr(cid:229)n tillade att i valet mellan f(cid:246)rs(cid:228)ljning och gratis distribution av dokumenten var institutionerna och de flesta medlemsstater f(cid:246)r n(cid:228)rvarande inriktade p(cid:229) f(cid:246)rs(cid:228)ljning. Byr(cid:229)n p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att den snart skulle inr(cid:228)tta en centralise- rad tj(cid:228)nst f(cid:246)r dokumentdistribution genom EUDOR, inklusive Europeiska gemenskapernas officiella tidning, KOM-dokument och andra samlingar, d(cid:228)r man till(cid:228)mpar samma priser f(cid:246)r tj(cid:228)nster till medborgare i alla medlemsstater. Vad g(cid:228)ller tillg(cid:229)ngen via Internet angav publikationsbyr(cid:229)n att denna var parallell med och inte utesl(cid:246)t andra s(cid:228)tt att f(cid:229) till- g(cid:229)ng till dokumenten. Klagandens kommentarer tum att det aktuella distributionssystemet inte var n(cid:228)ra med- borgarna. Vidare kritiserade klaganden det faktum att infor- mationen s(cid:229)ldes i vinstsyfte. Enligt honom handlar de europe- iska institutionerna som kommersiella organisationer genom att s(cid:228)lja sin information och detta strider mot syns(cid:228)ttet hos offentliga institutioner. Beslutet 1 P(cid:229)st(cid:229)endena om distributionssystemet och problemen att f(cid:229) tag p(cid:229) vissa dokument Publikationsbyr(cid:229)n motiverade systemet med f(cid:246)rmedling av dokumentation genom de nationella kontoren med n(cid:246)d- v(cid:228)ndigheten av att decentralisera verksamheten p(cid:229) grund av att det var om(cid:246)jligt f(cid:246)r publikationsbyr(cid:229)n att ensam hantera all efterfr(cid:229)gan. Byr(cid:229)n understr(cid:246)k ocks(cid:229) att den st(cid:228)ndigt verkade f(cid:246)r snabb kundservice. Den medgav dock att det var om(cid:246)jligt att tillhandah(cid:229)lla alla dokument vid alla tidpunkter p(cid:229) alla nationella kontor p(cid:229) grund av det stora antalet publikationer. F(cid:246)r ombudsmannen f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om antalet publikationer fr(cid:229)n publikationsbyr(cid:229)n utgjorde ett giltigt sk(cid:228)l till att vissa titlar tillf(cid:228)lligtvis inte gick att f(cid:229) tag i. Det faktum att vissa publikationer som klaganden efterfr(cid:229)gade inte var omedelbart tillg(cid:228)ngliga i Tyskland kunde d(cid:228)rf(cid:246)r inte anses utg(cid:246)ra n(cid:229)got administra- tivt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. 2 P(cid:229)st(cid:229)endena om dokumentens pris och publikations- byr(cid:229)ns praxis f(cid:246)r f(cid:246)rs(cid:228)ljning 2. 1 Klaganden kritiserade dokumentens pris och det faktum att publikationsbyr(cid:229)n s(cid:228)ljer dokument ist(cid:228)llet f(cid:246)r att till- handah(cid:229)lla dem gratis. Publikationsbyr(cid:229)n p(cid:229)pekade att det var institutionernas aktuella f(cid:246)rh(cid:229)llningss(cid:228)tt att s(cid:228)lja doku- menten och inte tillhandah(cid:229)lla dem gratis. Ombudsman- nen noterade att publikationsbyr(cid:229)n k(cid:228)nde till att priserna kunde variera mellan medlemsstaterna p(cid:229) grund av olika levnadskostnader och att den har f(cid:246)r avsikt att inr(cid:228)tta en (cid:148)dokumentdistributionstj(cid:228)nst(cid:148) som skall s(cid:228)kerst(cid:228)lla att alla medborgare betalar samma avgift. 2. 2 Med beaktande av syftet att t(cid:228)cka dokumentens produk- tions- och distributionskostnader f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte som om publikationsbyr(cid:229)ns priss(cid:228)ttningspolitik grundades p(cid:229) god- tyckliga eller orimliga kriterier. D(cid:228)rf(cid:246)r kunde den inte anses som ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Mot bakgrund av dessa slutsatser f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vid publikationsbyr(cid:229)n och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. I sina kommentarer upprepade klaganden sin kritik n(cid:228)r det g(cid:228)l- ler sv(cid:229)righeterna att f(cid:229) tag p(cid:229) viss EG-information och det fak- (Se (cid:228)ven beslut i klagom(cid:229)l 269/97/PD mot Europeiska kommissio- nen. ) C 300/72 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 3. 2 ˜RENDEN SOM AVSLUTATS AV ANDRA ORSAKER Unders(cid:246)kningen 3. 2. 1 EUROPAPARLAMENTET Parlamentets yttrande ERS˜TTNINGSSYSTEM F(cid:214)R EUROPAPARLAMENTETS LEDAM(cid:214)TER Beslut i de gemensamt behandlade klagom(cid:229)len 971/24. 10. 96/UK/ PD, 1039/22. 11. 96/SW/PD, 1111/31. 12. 96/DK/PD och 48/97/ PD mot Europaparlamentet Klagom(cid:229)len Mellan oktober 1996 och januari 1997 tog ombudsmannen emot fyra olika klagom(cid:229)l ang(cid:229)ende den ers(cid:228)ttningsordning som Europaparlamentet till(cid:228)mpar f(cid:246)r sina ledam(cid:246)ter. I februari 1997 informerade ombudsmannen de klagande om att deras klagom(cid:229)l skulle behandlas gemensamt, och att det inte skulle f(cid:246)retas n(cid:229)gon unders(cid:246)kning av fr(cid:229)gor r(cid:246)rande individuella ledam(cid:246)ter eftersom ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de begr(cid:228)nsas till gemenskapens institutioner och dess organ. i Europaparlamentet, Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till Europaparlamentet. I sitt ytt- rande angav parlamentet att parlamentets presidium den 10 juli 1997 fattat f(cid:246)ljande beslut: (cid:148)(cid:151) att det b(cid:246)r uppr(cid:228)ttas ett system f(cid:246)r st(cid:228)ndiga kontroller av reseers(cid:228)ttningar genom att verifikationer visas upp; systemet skall g(cid:228)lla alla transportmedel och alla ledam(cid:246)ter utan undantag, de f(cid:246)reskrivna best(cid:228)mmelserna f(cid:246)r detta system skall utarbetas av kvestorerna och f(cid:246)rel(cid:228)ggas presidiet f(cid:246)r godk(cid:228)nnande, (cid:151) vad g(cid:228)ller r(cid:228)tt till traktamente i Bryssel, att h(cid:228)danefter g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt att underteckna en enda central lista, (cid:151) vad g(cid:228)ller traktamente under sammantr(cid:228)desperioden i Stras- bourg, principen om att koppla samman r(cid:228)tten till dessa traktamenten med deltagande i namnupprop; kvestorerna skall f(cid:246)r presidiet l(cid:228)gga fram ett f(cid:246)rslag till exakta best(cid:228)m- melser, (cid:151) samtyckte i princip till att se (cid:246)ver alla aspekter p(cid:229) metoden f(cid:246)r ber(cid:228)kning av kilometerers(cid:228)ttning, inklusive genom att eventuellt inf(cid:246)ra en tredje zon, p(cid:229) grundval av ett f(cid:246)rslag som kvestorerna skall l(cid:228)gga fram f(cid:246)r presidiet. (cid:148) Den allm(cid:228)nna bakgrunden till klagom(cid:229)len var rapporter i medierna om parlamentets ers(cid:228)ttningssystem. Det rapportera- des att allm(cid:228)nna medel anv(cid:228)ndes p(cid:229) ett oegentligt s(cid:228)tt. Vidare p(cid:229)pekade parlamentet att presidiet den 15 september 1997 antagit f(cid:246)ljande genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelse: Mot denna bakgrund anf(cid:246)rde de klagande tv(cid:229) klagom(cid:229)l som till sitt sakinneh(cid:229)ll hade n(cid:228)ra anknytning till varandra. Det f(cid:246)rsta klagom(cid:229)let g(cid:228)llde att det ers(cid:228)ttningssystem som uppr(cid:228)ttats av parlamentet var olagligt och stred mot principerna om en sund ekonomisk f(cid:246)rvaltning. Man h(cid:228)vdade mer detaljerat att det sys- tem som uppr(cid:228)ttats av parlamentet var avsett att kringg(cid:229) reglerna om l(cid:246)n till parlamentsledam(cid:246)terna. Enligt de klagande f(cid:246)ljer det ex contrario av artiklarna 21 och 22 i protokollet om privilegier och immunitet inom de europeiska gemenskaperna och av r(cid:229)dets p(cid:229)f(cid:246)ljande f(cid:246)rordning att parlamentsledam(cid:246)ter inte skall avl(cid:246)nas av gemenskapen. Ledam(cid:246)terna skall avl(cid:246)nas av de medlemsstater d(cid:228)r de har blivit valda. Enligt de klagande inf(cid:246)rde parlamentet, eftersom detta l(cid:246)nesystem f(cid:246)ref(cid:246)ll vara otillfredsst(cid:228)llande, det gener(cid:246)sa ers(cid:228)ttningssystem som var en f(cid:246)rt(cid:228)ckt form av l(cid:246)n eftersom inga verifikationer kr(cid:228)vdes enligt reglerna f(cid:246)r att ers(cid:228)ttning skulle utbetalas. Det andra klagom(cid:229)let var att efterlevnaden av de g(cid:228)llande reglerna inte (cid:246)vervakades p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt, vilket innebar att parlamentsledam(cid:246)ter tog emot ers(cid:228)ttningar utan att man kr(cid:228)vde att de skulle bestyrka sitt arbete eller de omkostnader som ers(cid:228)ttningen var avsedd att t(cid:228)cka. (cid:148)Ledam(cid:246)ter som f(cid:246)retar (cid:229)tminstone en del av resan med allm(cid:228)nna f(cid:228)rdmedel skall om de f(cid:228)rdas med flyg l(cid:228)mna in boardingkortet f(cid:246)r att styrka utgiften. Om inget boardingkort utf(cid:228)rdats skall ledamoten ist(cid:228)llet l(cid:228)mna in den anv(cid:228)nda flygbiljetten eller en kopia av denna. Ledam(cid:246)ter som reser med t(cid:229)g skall f(cid:246)r att styrka utgiften l(cid:228)mna in t(cid:229)gbiljetten, eller om denna beh(cid:246)vs f(cid:246)r ytterli- gare resor, en av kassan bestyrkt kopia av t(cid:229)gbiljetten. Ledam(cid:246)ter som reser med privat bil skall f(cid:246)r att styrka utgiften inge en personlig resedeklaration med uppgift om bilens registre- ringsnummer, m(cid:228)tarst(cid:228)llning vid resans b(cid:246)rjan och slut, f(cid:228)rdv(cid:228)g samt exakt angivelse av var p(cid:229) parlamentets omr(cid:229)de bilen st(cid:229)r parkerad. (cid:148) Den 23 oktober 1997 skickade parlamentets ordf(cid:246)rande ett meddelande till varje parlamentsledamot i vilket man f(cid:246)rkla- rade konsekvenserna av best(cid:228)mmelsen av den 15 september 1997. I meddelandet p(cid:229)pekades bl. a. : (cid:148)Jag (cid:228)r (cid:246)vertygad om att ledam(cid:246)terna anser att Europaparlamen- tet har allt att vinna p(cid:229) att visa Europeiska unionens medborgare att utbetalning av ers(cid:228)ttningar till ledam(cid:246)terna sker p(cid:229) ett (cid:246)ppet 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/73 och korrekt s(cid:228)tt, i enlighet med de resolutioner som parlamentet antagit om sin egen budget i december 1996 och juni 1997. skall Det nya systemet kommer att tr(cid:228)da i kraft den 3 november 1997. Varje ledamot ((cid:228)ven ordf(cid:246)randen) skall till ledam(cid:246)ternas kassa l(cid:228)mna in bevis p(cid:229) att varje resa verkligen genomf(cid:246)rts. Detta t(cid:228)cka den huvudsakliga delen av varje skriftliga bevis genomf(cid:246)rd resa. Beviset skall best(cid:229) av boardingkort f(cid:246)r varje enskild flygresa, t(cid:229)gbiljetter f(cid:246)r t(cid:229)gresor eller en personlig rese- deklaration f(cid:246)r resor med privat bil eller annat transportmedel. Den personliga resedeklarationen har utformats s(cid:229) att den skall kunna kontrolleras. I de mycket s(cid:228)llsynta fall d(cid:229) ett flygbolag har som praxis att inte utf(cid:228)rda boardingkort m(cid:229)ste en kopia av den aktuella flygbiljetten l(cid:228)mnas in. (cid:148) Slutligen inf(cid:246)rde presidiet den 15 och 16 december 1997 f(cid:246)l- jande best(cid:228)mmelse ang(cid:229)ende ledam(cid:246)ternas r(cid:228)tt till dagtrakta- mente och det beslutades (cid:148)att traktamentena skulle minskas med 50 % f(cid:246)r de ledam(cid:246)ter som varit fr(cid:229)nvarande fr(cid:229)n mer (cid:228)n h(cid:228)lften av samtliga omr(cid:246)st- ningar med namnupprop p(cid:229) tisdagar, onsdagar och torsdagar under sammantr(cid:228)desperioderna i Strasbourg och p(cid:229) torsdagar under sammantr(cid:228)desperioderna i Bryssel; ledam(cid:246)terna kan l(cid:229)ta registrera sin n(cid:228)rvaro om de inte vill delta i en omr(cid:246)stning med namnupprop(cid:148). Det skall observeras att de n(cid:228)mnda veckodagarna (cid:228)r de dagar d(cid:229) lagstiftningsfr(cid:229)gor diskuteras. Vidare kommer de ledam(cid:246)ter som endast (cid:228)r n(cid:228)rvarande under halva sammantr(cid:228)desperioden att f(cid:246)rlora 50 procent av sina allm(cid:228)nna omkostnader. Enligt parlamentet blir resultatet av dessa (cid:229)tg(cid:228)rder att Europaparla- mentet kommer att vara det parlament inom Europeiska unio- nen som st(cid:228)ller de h(cid:229)rdaste kraven vad g(cid:228)ller parlamentsleda- m(cid:246)ternas n(cid:228)rvaro under sammantr(cid:228)desperioden. De klagandes kommentarer Av kommentarerna framgick det att det var bra att parlamentet hade antagit nya regler p(cid:229) omr(cid:229)det. Men man uttryckte oro (cid:246)ver att de nya reglerna uppenbarligen inte inneh(cid:229)ller sanktio- ner som kan till(cid:228)mpas p(cid:229) ledam(cid:246)ter som inte f(cid:246)ljer reglerna. Beslutet 1. Det framgick att Europaparlamentet mot bakgrund av den offentliga kritiken och de ingivna klagom(cid:229)len h(cid:246)ll p(cid:229) att genomf(cid:246)ra en reform av de ber(cid:246)rda reglerna som angetts ovan. De klagande, som hade inkommit med synpunkter, tycktes n(cid:246)jda med detta. Reformer som dessa f(cid:246)refaller vara i enlighet med god f(cid:246)rvaltningssed. Ombudsmannen uppm(cid:228)rksammade ocks(cid:229) det faktum att det inom parlamentet finns en styrekonom vars uppgift det (cid:228)r att i enlighet med gemenskapens finansiella best(cid:228)mmel- ser s(cid:228)kerst(cid:228)lla att principerna f(cid:246)r en sund ekonomisk f(cid:246)r- valtning iakttas. 2. P(cid:229) de flesta nationella ombudsmannakontor f(cid:246)reskrivs det eller (cid:228)r det en etablerad praxis att ombudsmannen inte g(cid:229)r vidare med en unders(cid:246)kning n(cid:228)r det framg(cid:229)r att en s(cid:228)rskild kontrollinstans unders(cid:246)ker samma (cid:228)rende; anledningen till detta (cid:228)r att den allm(cid:228)nna remissinstansen b(cid:246)r vika f(cid:246)r den s(cid:228)rskilda instansen. Det framgick att revisionsr(cid:228)tten h(cid:246)ll p(cid:229) med en granskning av parlamentets system f(cid:246)r omkostnader och ers(cid:228)ttningar. Det (cid:228)r v(cid:228)rt att kort p(cid:229)minna om karakt(cid:228)ren hos denna gemenskapsinstitution, som inr(cid:228)ttades genom F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen. I enlighet med artikel 188a i f(cid:246)rdraget ansvarar revisions- r(cid:228)tten f(cid:246)r att utf(cid:246)ra granskningar av gemenskapens finan- ser, och i artikel 188b f(cid:246)reskrivs det att: (cid:148)Ledam(cid:246)terna av revisionsr(cid:228)tten skall m(cid:228)nna oavh(cid:228)ngighet. fullg(cid:246)ra intresse sina i gemenskapens all- full under skyldigheter Vid fullg(cid:246)randet av dessa skyldigheter skall de inte vare sig beg(cid:228)ra eller ta emot instruktioner fr(cid:229)n n(cid:229)gon regering eller n(cid:229)got annat organ. De skall avh(cid:229)lla sig fr(cid:229)n varje handling som (cid:228)r of(cid:246)renlig med deras skyldigheter. (cid:148) Revisionsr(cid:228)tten (cid:228)r s(cid:229)lunda helt oavh(cid:228)ngig vid fullg(cid:246)randet av sina uppgifter. Artikel 188c i f(cid:246)rdraget anger n(cid:228)rmare den uppgift och de unders(cid:246)kningsbefogenheter som revi- sionsr(cid:228)tten har. I artikel 188c f(cid:246)reskrivs det bl. a. : Revisionsr(cid:228)tten skall (cid:148)1. gemenskapens samtliga inkomster och utgifter [(cid:133)] granska r(cid:228)kenskaperna (cid:246)ver Revisionsr(cid:228)tten skall pr(cid:246)va om samtliga inkomster och 2. utgifter varit lagliga och korrekta och om den ekonomiska f(cid:246)rvaltningen varit sund [(cid:133)] 3. Granskningen skall grundas p(cid:229) bokf(cid:246)ringsmaterial och vid behov ske p(cid:229) platsen i gemenskapens (cid:246)vriga institutioner och i medlemsstaterna [(cid:133)] Gemenskapens (cid:246)vriga institutioner [(cid:133)] skall p(cid:229) revi- sionsr(cid:228)ttens beg(cid:228)ran till denna (cid:246)verl(cid:228)mna de handlingar eller den information som r(cid:228)tten beh(cid:246)ver f(cid:246)r att kunna full- g(cid:246)ra sin uppgift. (cid:148) C 300/74 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Vad g(cid:228)ller fr(cid:229)gorna om korrekt anv(cid:228)ndning av allm(cid:228)nna medel och principerna f(cid:246)r en sund ekonomisk f(cid:246)rvaltning m(cid:229)ste revisionsr(cid:228)tten betraktas som en s(cid:228)rskild instans. Enligt den tillg(cid:228)ngliga informationen koncentrerades den granskning som revisionsr(cid:228)tten utf(cid:246)rde vid denna tidpunkt p(cid:229) en utv(cid:228)rdering av systemet f(cid:246)r ers(cid:228)ttningar och omkost- nader, inklusive en pr(cid:246)vning av om systemet (cid:246)verens- st(cid:228)mde med parlamentets till(cid:228)mpliga best(cid:228)mmelser, med gemenskapens finansiella best(cid:228)mmelser och med princi- perna f(cid:246)r sund ekonomisk f(cid:246)rvaltning. Resultaten av granskningen skulle l(cid:228)ggas fram i en rapport som skulle offentligg(cid:246)ras i vederb(cid:246)rlig ordning. Mot denna bakgrund ans(cid:229)g ombudsmannen inte att det var motiverat att unders(cid:246)ka (cid:228)rendet ytterligare och avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. 3. 3 ˜RENDEN SOM L(cid:214)STS AV INSTITUTIONEN 3. 3. 1 EUROPAPARLAMENTET REKRYTERING: NEGATIVT UTL¯TANDE FR¯N EN L˜KARUNDERS(cid:214)KNING artikel 33 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna (1), att hennes r(cid:228)ttigheter som s(cid:246)kande till en tj(cid:228)nst vid EG-institutionerna inte hade respekte- rats och att det beslut som parlamentet fattat uppenbarligen grundade sig p(cid:229) utl(cid:229)tandet fr(cid:229)n en l(cid:228)karunders(cid:246)kning som genomf(cid:246)rts 1994 och som d(cid:228)rf(cid:246)r betydligt (cid:246)verskred den gil- tighetstid (sex m(cid:229)nader) som g(cid:228)llde enligt parlamentets rekryte- ringspolitik vid f(cid:246)rfaranden som detta. Unders(cid:246)kningen Parlamentets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till parlamentet. I sitt yttrande p(cid:229)pekade parlamentet att beslutet att inte anst(cid:228)lla klaganden p(cid:229) den lediga tj(cid:228)nsten grundats p(cid:229) det negativa utl(cid:229)tandet fr(cid:229)n l(cid:228)karunders(cid:246)kning som utf(cid:246)rts av kommissionens medicinska enhet. Parlamentet beklagade att utl(cid:229)tandet fr(cid:229)n unders(cid:246)kningen inte hade (cid:246)verl(cid:228)mnats till klaganden. Till f(cid:246)ljd h(cid:228)rav hade hon inte haft m(cid:246)jlighet att f(cid:229) det negativa utl(cid:229)tandet pr(cid:246)vat i enlighet med artikel 33 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna. Parlamentet ans(cid:229)g sig emellertid inte ha n(cid:229)got ansvar f(cid:246)r detta misstag. i klagom(cid:229)let 1021/14. 11. 96/NLP/ES/JMA mot Europa- Beslut parlamentet I ett f(cid:246)ljebrev till yttrandet uppgav parlamentets ordf(cid:246)rande att (cid:228)ven om det f(cid:246)r n(cid:228)rvarande inte fanns n(cid:229)gra lediga tj(cid:228)nster skulle klaganden kallas till en ny l(cid:228)karunders(cid:246)kning, vid parla- mentets medicinska enhet. Klagom(cid:229)let LC klagade i november 1996 till ombudsmannen med anled- ning av Europaparlamentets beslut att p(cid:229) grund av ett negativt medicinskt utl(cid:229)tande inte anst(cid:228)lla henne p(cid:229) en ledig tj(cid:228)nst. Klaganden deltog 1993 i ett interinstitutionellt uttagningsprov (EUR/B/27) och placerades p(cid:229) en reservlista. I september 1994 kallades hon av den enhet vid kommissionen som (cid:228)r ansvarig f(cid:246)r personal och administration (GD IX) till en l(cid:228)karunders(cid:246)k- ning i Bryssel. Utl(cid:229)tandet fr(cid:229)n unders(cid:246)kningen redovisades ald- rig f(cid:246)r klaganden. I februari 1996 intervjuades LC av Europa- parlamentet f(cid:246)r anst(cid:228)llning p(cid:229) en ledig tj(cid:228)nst. Kort d(cid:228)refter ringde parlamentets rekryteringsenhet upp den klagande och erbj(cid:246)d henne anst(cid:228)llning. Eftersom hon i april 1996 inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)got ytterligare skriftligt meddelande kontaktade LC parlamentet. Hon upplys- tes om att den lediga tj(cid:228)nsten hade erbjudits en annan s(cid:246)kande. Beslutet hade fattats p(cid:229) grundval av det negativa utl(cid:229)tandet fr(cid:229)n den l(cid:228)karunders(cid:246)kning som LC hade genomg(cid:229)tt. I klagom(cid:229)let till ombudsmannen gjorde hon g(cid:228)llande att de ber(cid:246)rda institutionerna inte hade iakttagit best(cid:228)mmelserna i Klagandens kommentarer LC gick i sina kommentarer med p(cid:229) den l(cid:246)sning som ordf(cid:246)ran- den f(cid:246)reslagit i sitt brev, n(cid:228)mligen att hon skulle genomg(cid:229) en ny l(cid:228)karunders(cid:246)kning. Eftersom parlamentet hade f(cid:246)rklarat att (cid:148)med alla n(cid:246)dv(cid:228)ndiga unders(cid:246)kningen skulle genomf(cid:246)ras garantier(cid:148) framf(cid:246)rde klaganden n(cid:229)gra ytterligare (cid:246)nskem(cid:229)l n(cid:228)r det g(cid:228)llde vissa speciella delar av unders(cid:246)kningen. Beslutet Av ombudsmannens unders(cid:246)kning framgick det att Europapar- lamentet hade vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att l(cid:246)sa fr(cid:229)gan p(cid:229) ett f(cid:246)r klaganden tillfredsst(cid:228)llande s(cid:228)tt, och han avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)ren- det. (1) (cid:148)F(cid:246)re tills(cid:228)ttningen skall en s(cid:246)kande som godk(cid:228)nts l(cid:228)karunders(cid:246)kas av en av institutionens f(cid:246)rtroendel(cid:228)kare [(cid:133)]. Om den l(cid:228)karunder- s(cid:246)kning som [(cid:133)] resulterar i ett negativt utl(cid:229)tande, kan den s(cid:246)kande inom 20 dagar efter det att institutionen meddelat honom utl(cid:229)tandet ans(cid:246)ka om att f(cid:229) sitt fall pr(cid:246)vat av en l(cid:228)karkommittØ(cid:148). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/75 UNDERL¯TENHET ATT TILLHANDAH¯LLA KONTRAKTSHAND- LINGAR P¯ ANBUDSGIVARENS SPR¯K Beslut i klagom(cid:229)l 606/97/VK/OV mot Europaparlamentet Klagom(cid:229)let I juni 1997 klagade Z till ombudsmannen f(cid:246)r ett holl(cid:228)ndskt snickerif(cid:246)retags r(cid:228)kning. Z l(cid:228)ste ett tillk(cid:228)nnagivande i en hol- l(cid:228)ndsk dagstidning om anbudsinfordran avseende leverans av m(cid:246)bler till Europaparlamentet f(cid:246)r konferenslokalerna i Leo- poldbyggnaden i Bryssel. Han anh(cid:246)ll om kontraktshandling- arna, vilka skickades till honom p(cid:229) franska och inte p(cid:229) neder- l(cid:228)ndska. Han kontaktade parlamentets tj(cid:228)nsteenhet som bekr(cid:228)f- tade att kontraktshandlingarna bara fanns p(cid:229) franska. I sitt kla- gom(cid:229)l till ombudsmannen gjorde Z g(cid:228)llande att anbudsgivare borde erh(cid:229)lla kontraktshandlingarna p(cid:229) sitt eget spr(cid:229)k f(cid:246)r att j(cid:228)mlikhet dem emellan skulle kunna s(cid:228)kerst(cid:228)llas. Unders(cid:246)kningen Parlamentets yttrande I sitt yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till parlamentet. p(cid:229)pekade parlamentet f(cid:246)rsta hand att inbjudan att l(cid:228)mna i anbud hade offentliggjorts s(cid:229)v(cid:228)l i Europeiska gemenskapernas offi- ciella tidning den 27 maj 1997 som i nationella dagstidningar, inklusive en holl(cid:228)ndsk. Vad avser de spr(cid:229)kliga kraven n(cid:228)r det g(cid:228)ller anbudsinfordran h(cid:228)nvisade parlamentet till artikel 9 i r(cid:229)dets direktiv 93/36/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av f(cid:246)rfarandet vid offent- lig upphandling av varor (1). I denna artikel anges att anbuds- infordran, genom vilken en avtalsslutande myndighet (cid:246)nskar bevilja ett offentligt kontrakt, skall publiceras i sin helhet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning p(cid:229) sitt originalspr(cid:229)k och att en sammanfattning av de viktigare delarna av varje anbudsinfordran skall publiceras p(cid:229) samtliga gemenskapernas officiella spr(cid:229)k, varvid endast texten p(cid:229) originalspr(cid:229)ket (cid:228)r giltig. Parlamentet drog d(cid:228)rav slutsatsen att anbudsinfordran i f(cid:246)relig- gande (cid:228)rende, vilken hade offentliggjorts p(cid:229) alla unionens offi- ciella spr(cid:229)k, motsvarade kraven. Parlamentet p(cid:229)pekade att de nationella kontrakterande myndig- heterna enligt gemenskapsr(cid:228)tten inte (cid:228)r skyldiga att (cid:246)vers(cid:228)tta kontraktshandlingarna och att det i fr(cid:229)ga om offentlig upp- handling fr(cid:229)n gemenskapsinstitutionerna, d(cid:228)r kontraktshand- lingarna ofta (cid:228)r omfattande, ocks(cid:229) (cid:228)r parlamentets och andra institutioners praxis att inte (cid:246)vers(cid:228)tta kontraktshandlingarna. Av denna anledning var kontraktshandlingarna i det aktuella fallet bara tillg(cid:228)ngliga p(cid:229) franska. (1) EGT L 199, 9. 8. 1993, s. 1. Parlamentet anf(cid:246)rde emellertid att det var medvetet om att denna pragmatiska inst(cid:228)llning inte gav gemenskapens institu- tioner m(cid:246)jlighet att iaktta principen om j(cid:228)mlik behandling av gemenskapsspr(cid:229)ken. Av denna anledning antog R(cid:229)dgivande kommittØn f(cid:246)r ink(cid:246)p och anbud den 27 november 1997 en rekommendation (CCAM nr 4-1997) om att anv(cid:228)nda de offici- ella spr(cid:229)ken i egna anbudsf(cid:246)rfaranden. Parlamentet anf(cid:246)rde slutligen att det i enlighet med denna rekommendation skall vidta alla n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att de v(cid:228)sentliga delarna av kontraktshandlingarna i framtiden finns tillg(cid:228)ngliga p(cid:229) alla unionens officiella spr(cid:229)k. Avslutningsvis p(cid:229)pekade parlamentet att anbudsgivarna alltid kan l(cid:228)mna sina anbud p(cid:229) det officiella spr(cid:229)k de (cid:246)nskar. sina Klagandens kommentarer Inga skriftliga kommentarer inkom fr(cid:229)n klaganden. Han med- delade emellertid ombudsmannens kontor per telefon att han p(cid:229) grund av att kontraktshandlingarna inte fanns tillg(cid:228)ngliga p(cid:229) nederl(cid:228)ndska inte hade kunnat l(cid:228)mna anbud. Han ans(cid:229)g inte desto mindre att hans klagom(cid:229)l hade lett till ett positivt resultat i och med att parlamentet hade tillk(cid:228)nnagett att det skulle (cid:228)ndra sitt f(cid:246)rfarande i framtiden. Beslutet Parlamentets underl(cid:229)tenhet att f(cid:246)rse klaganden med kontraktshandlingar p(cid:229) nederl(cid:228)ndska 1. Vad g(cid:228)ller gemenskapsinstitutionernas anbudsf(cid:246)rfarande (cid:229)terfinns den allm(cid:228)nna principen om icke-diskriminering p(cid:229) grund av nationalitet som anges i artikel 6 i EG-f(cid:246)rdra- get (cid:228)ven i artikel 62 i budgetf(cid:246)rordningen, vilken fastst(cid:228)ller att (cid:148)vad g(cid:228)ller avtal som slutits av gemenskaperna skall ingen diskriminering ske mellan medborgare i medlemssta- terna p(cid:229) grund av deras nationalitet(cid:148). 2. N(cid:228)r det g(cid:228)ller principen om icke-diskriminering konstate- rade ombudsmannen att parlamentet medgett att dess praxis att inte (cid:246)vers(cid:228)tta kontraktshandlingar inte gjorde det m(cid:246)jligt att beakta denna princip. Ombudsmannen v(cid:228)lkom- nade d(cid:228)rf(cid:246)r parlamentets initiativ, som den 27 november 1997 ledde till att R(cid:229)dgivande kommittØn f(cid:246)r ink(cid:246)p och anbud antog rekommendationen (CCAM nr 4-1997) om att anv(cid:228)nda de officiella spr(cid:229)ken i sina egna anbudsf(cid:246)r- faranden. F(cid:246)r EU-medborgarna inneb(cid:228)r det den v(cid:228)rdefulla rekommendationen att kontraktshandlingar, som s(cid:228)nds av institutionen till en person eller ett f(cid:246)retag som omfattas av en medlemsstats jurisdiktion, i princip skall uppr(cid:228)ttas p(cid:229) den medlemsstatens spr(cid:229)k, eller p(cid:229) det spr(cid:229)k som anv(cid:228)nds i ans(cid:246)kan. 3. Det var beklagligt att klaganden inte kunde delta i anbuds- f(cid:246)rfarandet eftersom han inte f(cid:229)tt kontraktshandlingarna p(cid:229) sitt eget spr(cid:229)k, vilket skulle kunna utg(cid:246)ra en (cid:246)vertr(cid:228)delse av principen om icke-diskriminering p(cid:229) grund av nationali- tet. Av ovanst(cid:229)ende framgick det emellertid att parlamentet hade reagerat positivt och snabbt p(cid:229) hans klagom(cid:229)l och C 300/76 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 skulle (cid:228)ndra sitt f(cid:246)rfarande vad avser kontraktshandlingar. Detta kommer att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r klaganden och andra anbudsgivare att delta p(cid:229) lika villkor i framtida anbudsf(cid:246)r- faranden som genomf(cid:246)rs av parlamentet. Det framgick s(cid:229)ledes av Europaparlamentets yttrande och kla- gandens kommentarer att parlamentet hade vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att reda ut situationen och d(cid:228)rmed hade tillm(cid:246)tesg(cid:229)tt klago- m(cid:229)let. Ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. 3. 3. 2 EUROPEISKA KOMMISSIONEN STATLIGT ST(cid:214)D: KOMMISSIONENS UPPR˜TTH¯LLANDE AV GEMENSKAPSR˜TTEN Beslut i klagom(cid:229)l 852/3. 9. 96/SJB/UK/IJH mot Europeiska kommis- sionen Klagom(cid:229)let ter i pressen skulle utg(cid:229) till PMU under fem (cid:229)r. SJB fick inget svar fr(cid:229)n kommissionen p(cid:229) detta klagom(cid:229)l. c) Ett klagom(cid:229)l per brev av den 27 mars 1995 som g(cid:228)llde ytterligare ett bidrag p(cid:229) 450 miljoner franc till de franska kappl(cid:246)pningss(cid:228)llskapen och PMU, vilket hade omtalats i pressen. SJB fick inget svar fr(cid:229)n kommissionen p(cid:229) detta klagom(cid:229)l. SJB h(cid:228)vdade att kommissionen hade underl(cid:229)tit b(cid:229)de att under- s(cid:246)ka L:s klagom(cid:229)l och att se till att medlemsstaterna efterlever den skyldighet som (cid:229)l(cid:228)ggs dem genom artikel 93. 3 i EG-f(cid:246)rdra- get att anm(cid:228)la allt nytt statligt st(cid:246)d till kommissionen. SJB informerade ocks(cid:229) ombudsmannen om vissa andra klago- m(cid:229)l som SJB hade framf(cid:246)rt till kommissionen avseende andra fall av statligt st(cid:246)d som enligt uppgift beviljats av de franska myndigheterna till franska kappl(cid:246)pningss(cid:228)llskap och vadh(cid:229)ll- ningsf(cid:246)retag. Dessa klagom(cid:229)l var f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r r(cid:228)ttslig pr(cid:246)vning vid f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten eller vid nationella domstolar. SJB fram- f(cid:246)rde dock inte n(cid:229)gra klagom(cid:229)l till ombudsmannen betr(cid:228)ffande kommissionens handl(cid:228)ggning av dessa klagom(cid:229)l, och i enlighet med artikel 138e i EG-f(cid:246)rdraget och artikel 1. 3 i stadgarna f(cid:246)r ombudsmannen ingick de inte i ombudsmannens unders(cid:246)k- ning. I augusti 1996 framf(cid:246)rde advokatbyr(cid:229)n SJB ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen mot kommissionen p(cid:229) sin klient L:s v(cid:228)gnar. Klagom(cid:229)let avs(cid:229)g kommissionens agerande i samband med ett statligt st(cid:246)d som de franska myndigheterna p(cid:229)stods ha beviljat de franska kappl(cid:246)pningss(cid:228)llskapen och vadh(cid:229)llningf(cid:246)retagen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande SJB beg(cid:228)rde fr(cid:229)n b(cid:246)rjan att klagom(cid:229)let skulle behandlas under sekretess, men skrev senare f(cid:246)r att bekr(cid:228)fta att L:s namn kunde n(cid:228)mnas i ombudsmannens beslut om att avsluta (cid:228)rendet. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen som l(cid:228)mnade in sitt yttrande den 28 november 1996. Sammanfattningsvis inneh(cid:246)ll yttrandet f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: Enligt klaganden hade L framf(cid:246)rt ett antal klagom(cid:229)l till kom- missionen mellan (cid:229)ren 1989 och 1995 med anledning av ett statligt st(cid:246)d som de franska myndigheterna p(cid:229)stods ha beviljat franska kappl(cid:246)pningss(cid:228)llskap och Pari Mutuel Urbain (PMU). L ans(cid:229)g att detta statliga st(cid:246)d borde ha anm(cid:228)lts till kommissio- nen i enlighet med artikel 93. 3 i EG-f(cid:246)rdraget innan det inf(cid:246)r- des s(cid:229) att kommissionen i enlighet med artikel 93. 2 eller 93. 3 kunde avg(cid:246)ra om det var f(cid:246)renligt med den gemensamma marknaden eller ej. Klagom(cid:229)let till ombudsmannen avs(cid:229)g s(cid:228)rskilt tre klagom(cid:229)l som SJB p(cid:229) L:s v(cid:228)gnar hade framf(cid:246)rt till kommissionen: a) Ett klagom(cid:229)l via fax av den 23 december 1992 som g(cid:228)llde ett bidrag p(cid:229) 600 miljoner franc vilket inte hade anm(cid:228)lts till kommissionen av den franska regeringen som ett stat- ligt st(cid:246)d. I brev av den 12 maj 1993 meddelade kommis- sionen (GD IV) SJB att klagom(cid:229)let skulle behandlas under beteckningen NN 35/93. SJB h(cid:246)rde sedan ingenting fr(cid:229)n kommissionen under de f(cid:246)ljande tre (cid:229)ren. i) Klagom(cid:229)let g(cid:228)llde i sak den franska skattelagstiftningen i f(cid:246)rh(cid:229)llande till vadh(cid:229)llningsavgifter i samband med kapp- l(cid:246)pningar, vilken (cid:228)ndrats genom fem dekret som utf(cid:228)rdades mellan mars 1993 och december 1995. Vid sex tillf(cid:228)llen mellan januari 1993 och november 1995 hade beg(cid:228)ran om information som kunde klarg(cid:246)ra f(cid:246)rh(cid:229)llandena skickats till de franska myndigheterna. ii) Innan n(cid:229)got formellt beslut fattades betr(cid:228)ffande L:s klago- m(cid:229)l var det f(cid:246)rst n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att (cid:151) granska de successiva (cid:228)ndringarna i den franska lagstift- ningen, (cid:151) f(cid:246)rs(cid:228)kra sig om konsekvens svar genom att studera andra j(cid:228)mf(cid:246)rbara fall av statligt st(cid:246)d, i kommissionens (cid:151) kontrollera om de (cid:229)tg(cid:228)rder som klagom(cid:229)let avs(cid:229)g verk- ligen (cid:228)r ett statligt st(cid:246)d eller en mer allm(cid:228)n form av ekonomisk reglering via skatten. b) Ett klagom(cid:229)l per brev av den 25 augusti 1994 som g(cid:228)llde ytterligare 1 500 miljoner franc i bidrag, som enligt uppgif- Klagom(cid:229)let kr(cid:228)vde en mycket kommissionens personal var sysselsatt med detta. ing(cid:229)ende pr(cid:246)vning, och 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/77 iii) I motsats till den situation som g(cid:228)ller d(cid:229) ett statligt st(cid:246)d har anm(cid:228)lts (cid:228)r kommissionen i detta fall inte skyldig att svara inom en i f(cid:246)rv(cid:228)g fastst(cid:228)lld tid. Dessutom saknar inte klaganden m(cid:246)jlighet att f(cid:229) r(cid:228)ttelse eftersom han kan v(cid:228)cka talan vid nationell domstol. Det framgick av klagandens kommentarer till denna ytterligare information fr(cid:229)n kommissionen att SJB var inf(cid:246)rst(cid:229)dd med att de misstankar om eventuella administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden som framf(cid:246)rts i det ursprungliga klagom(cid:229)let hade undanr(cid:246)jts i och med att en formell unders(cid:246)kning i enlighet med artikel 93. 2 hade inletts. Klagandens kommentarer Klaganden h(cid:228)nvisade i sina kommentarer till ett pressmedde- lande fr(cid:229)n kommissionen (IP/97/40) den 22 januari 1997 d(cid:228)r L:s klagom(cid:229)l n(cid:228)mndes och det uppgavs att kommissionen hade beslutat att beg(cid:228)ra en f(cid:246)rklaring fr(cid:229)n de franska myndigheterna betr(cid:228)ffande de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits i fr(cid:229)ga om vadh(cid:229)llning vid h(cid:228)stkappl(cid:246)pningar. SJB f(cid:246)rstod detta pressmeddelande s(cid:229) att kommissionen hade beslutat att inleda ett formellt f(cid:246)rfarande i enlighet med artikel 93. 2 i EG-f(cid:246)rdraget f(cid:246)r att unders(cid:246)ka om (cid:229)tg(cid:228)rderna innebar ett lagstridigt statligt st(cid:246)d. SJB ville dock veta om kommissio- nens f(cid:246)rfarande omfattade endast L:s klagom(cid:229)l av den 23 december 1992 eller om det ocks(cid:229) omfattade klagom(cid:229)len av den 25 augusti 1994 och 27 mars 1995. I kommentarerna framf(cid:246)rdes ocks(cid:229) i sak f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: i) ˜ven om vissa av best(cid:228)mmelserna i f(cid:246)rdraget om statligt st(cid:246)d har direkt effekt och allts(cid:229) kan ligga till grund f(cid:246)r avg(cid:246)randen vid nationella domstolar, har dock kommissio- nen exklusiv beh(cid:246)righet n(cid:228)r det g(cid:228)ller att avg(cid:246)ra om ett st(cid:246)d (cid:228)r f(cid:246)renligt med den gemensamma marknaden. ii) Kommissionen vidh(cid:246)ll att den var i full f(cid:228)rd med att utreda L:s klagom(cid:229)l, men den hade senast haft kontakt med de franska myndigheterna den 21 november 1995, allts(cid:229) mer (cid:228)n ett (cid:229)r f(cid:246)re beslutet att inleda ett formellt f(cid:246)rfarande. Ytterligare unders(cid:246)kningar Som svar p(cid:229) en beg(cid:228)ran fr(cid:229)n ombudsmannen om ett klarg(cid:246)- rande av vilka av L:s klagom(cid:229)l som omfattades av den formella unders(cid:246)kningen (cid:246)verl(cid:228)mnade kommissionen en kopia av sitt brev till de franska myndigheterna, i vilket den tillk(cid:228)nnagav sitt beslut att inleda ett f(cid:246)rfarande i enlighet med artikel 93. 2. Detta brev, daterat den 4 februari 1997, offentliggjordes i Euro- peiska gemenskapernas officiella tidning (EGT C 163, 30. 5. 1997, s. 5). senare Kommissionen s(cid:228)nde ytterligare klarg(cid:246)randen till ombudsmannen. Av dessa framgick att brevet till de franska myndigheterna inte bara tog upp de dekret som hade med L:s klagom(cid:229)l av den 23 december 1992 att g(cid:246)ra, utan (cid:228)ven de dekret som r(cid:246)rde klagom(cid:229)len av den 25 augusti 1994 och 27 mars 1995. Dessutom behandlades i brevet (cid:228)ven det st(cid:246)d som det h(cid:228)nvisats till i ett pressmeddelande av den 10 december 1992 fr(cid:229)n det franska jordbruksministeriet. SJB framh(cid:246)ll emellertid att det var angel(cid:228)get att den formella unders(cid:246)kningen inte till(cid:228)ts dra ut p(cid:229) tiden i det o(cid:228)ndliga, s(cid:228)r- skilt med tanke p(cid:229) att det inte fanns n(cid:229)gra bindande tidsgr(cid:228)n- ser f(cid:246)r kommissionens f(cid:246)rfaranden. SJB anf(cid:246)rde att ett ytterli- gare klagom(cid:229)l till ombudsmannen skulle kunna framf(cid:246)ras om kommissionen inte inom rimlig tid avslutade sin unders(cid:246)kning i enlighet med artikel 93. 2. Beslutet 1. Enligt artikel 155 i EG-f(cid:246)rdraget har kommissionen rollen som (cid:148)(cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget(cid:148). I egenskap av (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget (cid:228)r den skyldig att s(cid:228)kerst(cid:228)lla efterlevnaden av best(cid:228)mmelserna i f(cid:246)rdraget och de best(cid:228)mmelser som anta- gits av institutionerna med st(cid:246)d av f(cid:246)rdraget. I fall av nytt statligt st(cid:246)d som inte har anm(cid:228)lts i enlighet med artikel 93. 3 i EG-f(cid:246)rdraget har kommissionen r(cid:228)tt att till(cid:228)mpa f(cid:246)r- farandet enligt artikel 93. 2 (1). 2. N(cid:228)r kommissionen handl(cid:228)gger klagom(cid:229)l om statligt st(cid:246)d (cid:228)r den, f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en sund f(cid:246)rvaltning av de grundl(cid:228)g- gande reglerna i f(cid:246)rdraget om statligt st(cid:246)d, skyldig att genomf(cid:246)ra en noggrann och opartisk unders(cid:246)kning av kla- gom(cid:229)let (2). 3. Den 4 februari 1997 inledde kommissionen en formell unders(cid:246)kning i enlighet artikel 93. 2 av L:s klagom(cid:229)l r(cid:246)rande statligt st(cid:246)d till franska kappl(cid:246)pningss(cid:228)llskap och vadh(cid:229)llningf(cid:246)retag. Unders(cid:246)kningen f(cid:246)ref(cid:246)ll omfatta samt- liga punkter som klagom(cid:229)let till ombudsmannen var f(cid:246)re- m(cid:229)l f(cid:246)r. 4. Ombudsmannen f(cid:246)rstod att klaganden var inf(cid:246)rst(cid:229)dd med att de fr(cid:229)gor om eventuella administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden som framf(cid:246)rdes i hans ursprungliga klagom(cid:229)l till ombuds- mannen hade tagits upp till behandling i och med att ett formellt f(cid:246)rfarande i enlighet med artikel 93. 2 hade inletts den 4 februari 1997. 5. Det framgick av Europeiska kommissionens yttrande och av klagandens kommentarer att kommissionen hade vidta- git (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att reda ut situationen och d(cid:228)rmed hade tillm(cid:246)tesg(cid:229)tt klaganden. Ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. (1) M(cid:229)l 173/73, Italien mot kommissionen, Rec. 1974, s. 717. (2) M(cid:229)l C-367/95 P, Kommissionen mot Chambre syndicale nationale des entreprises de transport de fonds et valeurs (Sytraval) och Brinks France SARL, dom av den 2 april 1998, punkt 62. C 300/78 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 P¯ST¯DD BRIST P¯ INFORMATION EFTER TELEFONSAMTAL Beslut i klagom(cid:229)l 1128/31. 12. 96/MH/L/(VK)OV mot Europeiska kommissionen krokodilk(cid:246)tt fr(cid:229)n Sydafrika och 3) best(cid:228)mmelser om k(cid:246)kutrust- ning f(cid:246)r restauranger. Vad g(cid:228)ller det f(cid:246)rsta (cid:228)mnet bifogade kommissionen (cid:228)ven det yttrande fr(cid:229)n Vetenskapliga livsmedels- kommittØn som lades fram den 7 juni 1996 och angav att kla- ganden efter ett telefonsamtal med tj(cid:228)nsteman vid GD III hade tillst(cid:228)llts dokumentation i denna fr(cid:229)ga den 29 april 1997. Klagom(cid:229)let Klagandens kommentarer I december 1996 klagade journalisten H till ombudsmannen om en p(cid:229)st(cid:229)dd brist p(cid:229) information fr(cid:229)n kommissionen. H f(cid:246)r- s(cid:246)kte vid flera tillf(cid:228)llen f(cid:229) information fr(cid:229)n kommissionen om 1) Badge, ett farligt (cid:228)mne i import, handel och konsumtion av krokodilk(cid:246)tt fr(cid:229)n Sydafrika och 3) nya best(cid:228)mmelser om k(cid:246)ksutrustning f(cid:246)r restauranger. Klagan- den h(cid:228)vdade att han i en rad telefonsamtal h(cid:228)nvisats fr(cid:229)n en tj(cid:228)nsteman till en annan utan att f(cid:229) n(cid:229)gon konkret information. H angav inte vilken av kommissionens enheter han hade kon- taktat f(cid:246)r att f(cid:229) denna information. livsmedelskonserver, 2) Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Sammanfatt- ningsvis klargjorde kommissionens yttrande f(cid:246)ljande: I princip skall journalister st(cid:228)lla f(cid:246)rfr(cid:229)gningar om information till talesmannens enhet som (cid:228)r det tj(cid:228)nstest(cid:228)lle vid kommissio- nen som ansvarar f(cid:246)r att ge information eller intervjuer till journalister. Kommissionen kommenterade ocks(cid:229) att den inte kunde kontrollera vilka steg klaganden vidtagit f(cid:246)r att erh(cid:229)lla den efterfr(cid:229)gade informationen, med tanke p(cid:229) att det var om(cid:246)j- ligt att identifiera de telefonsamtal som klaganden hade haft med dess enheter. Kommissionen p(cid:229)pekade emellertid att den var beredd att till- handah(cid:229)lla den efterfr(cid:229)gade informationen till klaganden. D(cid:228)r- f(cid:246)r angav den att klaganden f(cid:246)r att f(cid:229) allm(cid:228)n information skulle kontakta talesmannens enhet, till vilken den gav telefon- numret. Vad g(cid:228)ller tillg(cid:229)ng till s(cid:228)rskilda dokument h(cid:228)nvisade kommissionen till de regler som antagits i kommissionens beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom av den 8 februari 1994 om tillg(cid:229)ng till kommissionens dokument (1) och allm(cid:228)nhetens angav i fr(cid:229)ga om de tre olika (cid:228)mnen om vilka klaganden efter- fr(cid:229)gade information namn p(cid:229) och telefonnummer till de tj(cid:228)ns- tem(cid:228)n vid direktoraten III, VIII respektive XI som ansvarade f(cid:246)r dessa fr(cid:229)gor. Inga kommentarer om kommissionens yttrande erh(cid:246)lls fr(cid:229)n klaganden. Men i ett telefonsamtal uppgav klaganden att han var n(cid:246)jd med kommissionens slutgiltiga svar och den doku- mentation som hade skickats till honom. Beslutet 1. P(cid:229)st(cid:229)dd brist p(cid:229) information efter de inledande telefon- samtalen 1. 1 Enligt den information som fanns i klagom(cid:229)let hade H vid en rad telefonsamtal blivit h(cid:228)nvisad fr(cid:229)n en tj(cid:228)nsteman vid kommissionen till en annan utan att erh(cid:229)lla n(cid:229)gon konkret information. I sitt yttrande angav kommissionen att journalister skall st(cid:228)lla sina f(cid:246)rfr(cid:229)gningar om infor- mation till talesmannens enhet, som (cid:228)r det tj(cid:228)nstest(cid:228)lle som ansvarar f(cid:246)r att ge information och intervjuer till journalister. 1. 2 Som ett led i god f(cid:246)rvaltningssed borde kommissionen s(cid:228)kerst(cid:228)lla att dess tj(cid:228)nstem(cid:228)n handl(cid:228)gger f(cid:246)rfr(cid:229)gningar om information per telefon fr(cid:229)n medborgare p(cid:229) ett kor- rekt s(cid:228)tt, dvs. genom att ange vilket f(cid:246)rfarande som skall f(cid:246)ljas och den ansvariga enhet som skall kontaktas. Kom- missionen borde s(cid:228)rskilt undvika att medborgare inte f(cid:229)r n(cid:229)got svar p(cid:229) sin f(cid:246)rfr(cid:229)gan. Men med tanke p(cid:229) att kom- missionen i det aktuella (cid:228)rendet i sitt yttrande angav m(cid:246)j- ligheten f(cid:246)r klaganden att kontakta talesmannens enhet i fr(cid:229)ga om allm(cid:228)n information och gav namnen p(cid:229) de tj(cid:228)nstem(cid:228)n som kunde kontaktas vid de olika general- direktoraten i fr(cid:229)ga om s(cid:228)rskild information f(cid:246)ref(cid:246)ll inga ytterligare (cid:229)tg(cid:228)rder fr(cid:229)n ombudsmannen n(cid:246)dv(cid:228)ndiga. 2. Positivt svar fr(cid:229)n kommissionen om att tillhandah(cid:229)lla den efterfr(cid:229)gade informationen I kommissionens yttrande l(cid:228)mnades (cid:228)ven viss grundl(cid:228)ggande information om 1) Badge i livsmedelskonserver, 2) import av (1) EGT L 46, 18. 12. 1994, s. 58. 2. 1 I sitt yttrande angav kommissionen att den var beredd att tillhandah(cid:229)lla den efterfr(cid:229)gade informationen till klagan- den och l(cid:228)mnade viss grundl(cid:228)ggande information om de tre (cid:228)mnena (1. Badge i livsmedelskonserver, 2. import av krokodilk(cid:246)tt fr(cid:229)n Sydafrika och 3. best(cid:228)mmelser om k(cid:246)ks- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/79 utrustning f(cid:246)r restauranger). Kommissionen upplyste kla- ganden om att han kunde kontakta talesmannens enhet och flera tj(cid:228)nstem(cid:228)n f(cid:246)r allm(cid:228)n respektive s(cid:228)rskild infor- mation. erh(cid:229)llit ytterligare betalning fr(cid:229)n kommissionen och de uppgav att deras ekonomiska situation b(cid:246)rjade bli desperat. De fr(cid:229)gade ombudsmannen om kommissionen hade n(cid:229)gon tidsgr(cid:228)ns f(cid:246)r sena betalningar och anh(cid:246)ll om att ombudsmannen skulle ingripa s(cid:229) att slutbetalning skulle kunna g(cid:246)ras omedelbart. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll av kommissionens yttrande och klagandens kom- mentarer som om kommissionen hade vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att l(cid:246)sa fr(cid:229)gan och den hade d(cid:228)rmed tillfredsst(cid:228)llt klaganden. D(cid:228)r- f(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. SEN UTBETALNING AV KOMMISSIONENS BIDRAG TILL ETT PROJEKT Beslut i klagom(cid:229)l 384/97/JMA mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let I maj 1997 inkom M och H, i egenskap av f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r European Nature Heritage Fund (ENHF), till ombudsmannen med klagom(cid:229)l. De gjorde g(cid:228)llande att det hade f(cid:246)rekommit ett ober(cid:228)ttigat dr(cid:246)jsm(cid:229)l fr(cid:229)n GD VI:s sida n(cid:228)r det g(cid:228)llde utbetal- ningen av bidrag till ett projekt som genomf(cid:246)rdes av ENHF. I juni 1993 beviljade GD VI ett belopp p(cid:229) 660 473 ecu till ENHF f(cid:246)r genomf(cid:246)rande av en viss del av projektet (cid:148)Art. 8 93. ES. 06. 002(cid:148) i samband med (cid:148)Proyecto piloto y de demostra- ci(cid:243)n de aprovechamiento duradero de pastizales arbolados en el oeste de Espaæa(cid:148) (1). ENHF slutf(cid:246)rde projektet i slutet av mars 1996 och s(cid:228)nde in erforderliga tekniska och ekonomiska rapporter till kommissio- nen i maj 1996 f(cid:246)r att slutbetalning skulle kunna g(cid:246)ras. (Kom- missionen hade redan betalat ut 73 755 269 pesetas. ) I juni 1996 beg(cid:228)rde en tj(cid:228)nsteman p(cid:229) GD VI n(cid:229)gra (cid:228)ndringar i utformningen av projektets slutrapporter, vilka inl(cid:228)mnades av klagandena i juni 1996. D(cid:228)refter kontaktade klagandena kom- missionen vid flera tillf(cid:228)llen och beg(cid:228)rde att slutbetalning skulle g(cid:246)ras. I februari 1997 svarade kommissionen med att beg(cid:228)ra en (cid:228)nd- ring av en ekonomiska rapporten f(cid:246)r projektet. Fast(cid:228)n de ans(cid:229)g att den ursprungliga rapporten (cid:246)verensst(cid:228)mde med riktlinjerna f(cid:246)r projektets slutf(cid:246)rande, (cid:246)vers(cid:228)nde klagandena en ny ekono- misk rapport till kommissionen i april 1997. N(cid:228)r klagom(cid:229)let ingavs till ombudsmannen i maj 1997, mer (cid:228)n ett (cid:229)r efter det att projektet hade avslutats, hade klaganden inte (1) Kommissionens beslut C(93) 1605. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande uppgav kommissionen att den hade medverkat till finansie- ringen av klagandenas projekt p(cid:229) grundval av artikel 8 i f(cid:246)r- ordning (EEG) nr 4256/88. Betalning f(cid:246)r projektet hade skett i tre omg(cid:229)ngar: i augusti 1993, maj 1995 och juli 1997. Slut- betalningen hade f(cid:246)rdr(cid:246)jts eftersom det hade varit n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att kontrollera vissa ekonomiska uppgifter r(cid:246)rande projektet. Enligt beslut C(93) 1605, som inneh(cid:229)ller de best(cid:228)mmelser som g(cid:228)ller f(cid:246)r projektet, kan slutbetalning inte g(cid:246)ras f(cid:246)rr(cid:228)n beh(cid:246)- riga enheter inom kommissionen har godk(cid:228)nt de tekniska och ekonomiska rapporter som l(cid:228)mnats av entrepren(cid:246)ren. Bilaga II till beslutet ger kommissionen r(cid:228)tt att beg(cid:228)ra alla relevanta I detta s(cid:228)rskilda fall m(cid:229)ste upplysningar av entrepren(cid:246)ren. kommissionens enheter beg(cid:228)ra ytterligare information fr(cid:229)n de klagande vid flera tillf(cid:228)llen. Att det dr(cid:246)jde s(cid:229) l(cid:228)nge innan slutbetalning kunde ske berodde emellertid p(cid:229) att kommissionen h(cid:246)ll p(cid:229) att se (cid:246)ver alla projekt som finansierades i enlighet med artikel 8 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4256/88, till f(cid:246)ljd av kritiska anm(cid:228)rkningar fr(cid:229)n revisions- r(cid:228)tten. Denna (cid:246)versyn medf(cid:246)rde en betydande (cid:246)kning av arbetsbelastningen inom kommissionen. Kommissionen understr(cid:246)k att n(cid:228)r den v(cid:228)l hade f(cid:229)tt den nya rapporten fr(cid:229)n klagandena i april 1997, vilken utformats enligt de nya f(cid:246)reskrifterna, hade den utverkat slutbetalningen inom tv(cid:229) m(cid:229)nader. Ytterligare upplysningar fr(cid:229)n klagandena Innan ombudsmannen hade f(cid:229)tt kommissionens yttrande inkom klagandena med ytterligare upplysningar per brev i juni och juli 1997. Det f(cid:246)rsta brevet redogjorde f(cid:246)r de klagandes kontakter med kommissionen i syfte att informera sig om n(cid:228)r slutbetalning f(cid:246)r projektet i fr(cid:229)ga v(cid:228)ntades ske. ˜ven om slut- betalningen f(cid:246)ref(cid:246)ll vara p(cid:229) v(cid:228)g, hade kommissionen ocks(cid:229) p(cid:229)pekat f(cid:246)r klagandena att den hade befogenhet att stoppa utbetalningar i fall av tveksamhet. Med h(cid:228)nsyn till detta utta- lande ifr(cid:229)gasatte klagandena i sitt brev till ombudsmannen om det inte borde finnas en tidsgr(cid:228)ns f(cid:246)r denna befogenhet. C 300/80 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 I sitt brev i juli 1997 uppgav klagandena att de nu hade f(cid:229)tt slutbetalningen. De uppgav ocks(cid:229) att de inte skulle kunna delta i andra projekt, om inte kommissionen (cid:228)ndrade sitt s(cid:228)tt att samarbeta med icke-statliga organisationer. Klagandena tackade ocks(cid:229) ombudsmannen f(cid:246)r hans anstr(cid:228)ngningar att n(cid:229) en till- fredsst(cid:228)llande l(cid:246)sning p(cid:229) deras problem. Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens yttrande till klagandena med anmodan om att inkomma med synpunkter, men inga s(cid:229)dana inkom. Beslutet Mot bakgrund av de upplysningar som l(cid:228)mnades av klagan- dena och kommissionen ans(cid:229)g ombudsmannen att (cid:228)rendet hade l(cid:246)sts av kommissionen och ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. UNDERL¯TENHET ATT H¯LLA EN KLAGANDE UNDERR˜TTAD OM UTVECKLINGEN AV DENNES KLAGOM¯L Beslut i klagom(cid:229)l 596/97/JMA mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let I juni 1997 klagade DM till ombudsmannen f(cid:246)r milj(cid:246)gruppen CER:s r(cid:228)kning. Han p(cid:229)stod att kommissionen hade underl(cid:229)tit att informera CER om utvecklingen av det klagom(cid:229)l milj(cid:246)grup- pen hade skickat till kommissionen i maj 1996. CER:s klagom(cid:229)l till kommissionen r(cid:246)rde det tillst(cid:229)nd som de spanska myndigheterna f(cid:246)r gruvdrift i Montes Obarenes-To- loæo, La Rioja hade utf(cid:228)rdat. Detta omr(cid:229)de har av de spanska myndigheterna klassificerats som ett s(cid:228)rskilt f(cid:229)gelskyddsomr(cid:229)- de. Den 5 juni 1996 informerade kommissionen CER om att klagom(cid:229)let hade registrerats under (cid:228)rendenummer 96/4370 SG(96)A/8475, men hade d(cid:228)refter inte kommit med n(cid:229)gon ytterligare information. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Sammanfatt- ningsvis inneh(cid:246)ll kommissionens yttrande f(cid:246)ljande synpunkter: tionerna och organen, som f(cid:246)reskrivs i artikel 2. 4 i ombuds- mannens stadga. Kommissionen ans(cid:229)g att klaganden inte hade tagit n(cid:229)got initiativ till att kontakta dess enheter efter att ha framf(cid:246)rt sitt f(cid:246)rsta klagom(cid:229)l. N(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:228)rendets sakinneh(cid:229)ll h(cid:228)nvisade kommissionen till sina allm(cid:228)nna skyldigheter mot klagande s(cid:229)som dessa fastst(cid:228)lls i standardformul(cid:228)ret f(cid:246)r klagom(cid:229)l (1). Skyldigheterna omfattar i) att bekr(cid:228)fta mottagande av klagom(cid:229)let n(cid:228)r det har kommit in, ii) att informera klaganden om de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtas i fr(cid:229)ga om klagom(cid:229)let samt iii) om beslutet att inleda (cid:246)vertr(cid:228)del- sef(cid:246)rfarande mot den ansvariga medlemsstaten. N(cid:228)r det g(cid:228)ller detta s(cid:228)rskilda (cid:228)rende f(cid:246)rklarade kommissionen att klagandens brev av den 3 maj 1996 hade registrerats som ett klagom(cid:229)l den 10 maj 1996 ((cid:228)rende 96/4370). Eftersom best(cid:228)mmelserna i r(cid:229)dets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda f(cid:229)glar (2) och 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmilj(cid:246)er samt vilda djur och v(cid:228)xter (3) kunde vara relevanta f(cid:246)r (cid:228)rendet skickades en beg(cid:228)ran om kommentarer till de spanska myndigheterna den 25 juli 1996. Kommissionen f(cid:246)rklarade att i de (cid:228)renden d(cid:228)r den kla- gande har inkommit med sparsam information g(cid:246)rs eventuell ytterligare bed(cid:246)mning mot bakgrund av den information som l(cid:228)mnas av de nationella myndigheterna. Eftersom de spanska myndigheterna inte hade svarat inom den fastst(cid:228)llda tv(cid:229)m(cid:229)nadersperioden skickades en f(cid:246)rsta p(cid:229)minnelse den 25 oktober 1996 och en andra den 12 februari 1997. D(cid:229) kommissionen inte fick n(cid:229)got svar skrev kommission(cid:228)ren Bjer- regaard till den spanska milj(cid:246)ministern Tocino den 18 mars 1997. Den 2 juni 1997 fick kommissionen slutligen svar fr(cid:229)n de spanska myndigheterna. P(cid:229) grundval av den f(cid:246)rklaring som l(cid:228)mnades av de spanska myndigheterna granskade kommissionen (cid:228)rendet p(cid:229) nytt och bad sedan klaganden om kommentarer i ett brev av den 7 juli 1997. I sitt svar av den 25 augusti 1997 h(cid:246)ll klaganden med om den bed(cid:246)mning som kommissionen hade gjort och f(cid:246)rkla- rade att det projekt som l(cid:229)g till grund f(cid:246)r hans klagom(cid:229)l hade skjutits upp som en f(cid:246)ljd av kommissionens ingripande. Klagandens kommentarer Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens yttrande till klaganden med en inbjudan att inkomma med kommentarer. I klagandens svar angavs att projektet hade skjutits upp och att de spanska myndigheterna hade beordrat att en ny bed(cid:246)mning av projektets milj(cid:246)p(cid:229)verkan skulle g(cid:246)ras. Med h(cid:228)nsyn till detta ans(cid:229)g klaganden att hans st(cid:229)ndpunkt hade varit riktig hela tiden och att projekttillst(cid:229)ndet var olagligt. Inledningsvis h(cid:228)vdade kommissionen att klagom(cid:229)let inte hade f(cid:246)reg(cid:229)tts av de l(cid:228)mpliga h(cid:228)nv(cid:228)ndelserna till de ber(cid:246)rda institu- (1) EGT C 26, 1. 2. 1989, s. 6. (2) EGT L 103, 25. 4. 1979, s. 1. (3) EGT L 206, 22. 7. 1992, s. 7. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/81 Klaganden bad ombudsmannen att inte avsluta (cid:228)rendet f(cid:246)rr(cid:228)n de spanska myndigheterna hade avslutat tillst(cid:229)ndsf(cid:246)rfarandet f(cid:246)r projektet, s(cid:229) att det kunde s(cid:228)kerst(cid:228)llas att gemenskapsr(cid:228)tten iakttogs till fullo. Beslutet 1. ˜rendets till(cid:229)tlighet 1. 1 N(cid:228)r det g(cid:228)ller kommissionens inv(cid:228)ndning att klaganden inte hade klagat till institutionen tidigare m(cid:229)ste det beto- nas att det (cid:228)r ombudsmannen som skall besluta om ett klagom(cid:229)l (cid:228)r till(cid:229)tligt eller inte. Gemenskapens institutioner och organ f(cid:229)r naturligtvis g(cid:228)rna inkomma med sina syn- punkter i (cid:228)rendet till ombudsmannen. 1. 2 F(cid:246)r att ett klagom(cid:229)l skall vara till(cid:229)tligt m(cid:229)ste det f(cid:246)reg(cid:229)s av de l(cid:228)mpliga h(cid:228)nv(cid:228)ndelserna till de ber(cid:246)rda institutio- nerna och organen (artikel 2. 4 i stadgan). Mot bakgrund av de olika spr(cid:229)kversionerna av denna text (1) och med beaktande av best(cid:228)mmelsens syfte (cid:228)r det ombudsmannens praxis att bed(cid:246)ma om l(cid:228)mpliga h(cid:228)nv(cid:228)ndelser har gjorts med h(cid:228)nsyn till omst(cid:228)ndigheterna i varje enskilt fall. 1. 3 Mot bakgrund av att (cid:228)rendet r(cid:246)rde kommissionens under- l(cid:229)tenhet i (cid:246)ver ett (cid:229)rs tid att h(cid:229)lla klaganden underr(cid:228)ttad om utvecklingen av hans (cid:228)rende och eftersom det (cid:228)r rim- ligt att f(cid:246)rv(cid:228)nta sig att s(cid:229)dan information vidarebefordras till klagandena utan uppmaning, ans(cid:229)g ombudsmannen att villkoren f(cid:246)r klagom(cid:229)lets till(cid:229)tlighet hade uppfyllts utan ytterligare h(cid:228)nv(cid:228)ndelser. 2. 2 I samband med ombudsmannens unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ 303/97/PD (2) beskrev kommissionen detaljerat sin politik i fr(cid:229)ga om information till en klagande om de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits till f(cid:246)ljd av ett klagom(cid:229)l. Kommis- sionen f(cid:246)rklarade: (cid:148)N(cid:228)r klagom(cid:229)let har registrerats infor- meras klaganden om de (cid:229)tg(cid:228)rder som har vidtagits till f(cid:246)ljd av hans klagom(cid:229)l, inklusive de framst(cid:228)llningar som har gjorts till de ber(cid:246)rda nationella myndigheterna. (cid:148) 2. 3 Mot bakgrund av detta (cid:229)tagande skulle det ha varit l(cid:228)mp- ligt om kommissionen hade informerat klaganden om sina upprepade framst(cid:228)llningar till de ber(cid:246)rda myndighe- terna. Ombudsmannen noterade dock att som ett resultat av alla dessa (cid:229)tg(cid:228)rder (cid:150) inklusive ett personligt brev fr(cid:229)n kommission(cid:228)ren f(cid:246)r milj(cid:246)fr(cid:229)gor till den ansvariga natio- nella ministern (cid:150) hade det p(cid:229)st(cid:229)tt olagliga projektet dra- gits tillbaka och problemet l(cid:246)sts p(cid:229) detta s(cid:228)tt. D(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste slutsatsen dras att kommissionen hade vidta- git de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rderna f(cid:246)r att l(cid:246)sa (cid:228)rendet till kla- gandens fulla bel(cid:229)tenhet. 3 Klagandens beg(cid:228)ran att h(cid:229)lla (cid:228)rendet (cid:246)ppet 3. 1 Ombudsmannen (cid:228)r endast beh(cid:246)rig att unders(cid:246)ka m(cid:246)jliga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vid gemenskapens institutioner och organ. Ombudsmannens stadga f(cid:246)reskriver s(cid:228)rskilt i artikel 2. 1 att handlingar som f(cid:246)retas av n(cid:229)gon annan myndighet eller person inte kan vara f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r klagan hos ombudsmannen (3). verksamheten i 3. 2 Ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta klagom(cid:229)l inrikta- des d(cid:228)rf(cid:246)r p(cid:229) att unders(cid:246)ka om administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)l- landen hade f(cid:246)relegat i kommissionens verksamhet. Det l(cid:229)g inte inom ombudsmannens beh(cid:246)righetsomr(cid:229)de att bed(cid:246)ma om de spanska myndigheterna p(cid:229)g(cid:229)ende verk- samhet (cid:246)verensst(cid:228)mde med gemenskapsr(cid:228)tten. 2. Kommissionens underl(cid:229)tenhet att h(cid:229)lla klaganden underr(cid:228)ttad Slutsatser 2. 1 Kommissionen motiverade sin underl(cid:229)tenhet att vidarebe- fordra information till klaganden fr(cid:229)n maj 1996 till juli 1997 med att de spanska myndigheterna inte hade svarat p(cid:229) de brev och p(cid:229)minnelser som institutioner hade skickat med beg(cid:228)ran om kommentarer i fr(cid:229)gan. Mot bakgrund av den information som klaganden hade l(cid:228)mnat och kommissionens yttrande drog ombudsmannen slutsatsen att (cid:228)rendet hade l(cid:246)sts av kommissionen till klagandens fulla bel(cid:229)tenhet och d(cid:228)rf(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. (1) Det framg(cid:229)r tidigare beslut av ombudsmannens i klagom(cid:229)l 45/26. 7. 95/JBP/PD/B-dk (cid:148)att det f(cid:246)refaller finnas en viss o(cid:246)verens- st(cid:228)mmelse mellan de olika spr(cid:229)kversionerna av denna best(cid:228)mmelse. Den danska versionen anv(cid:228)nder helt riktigt beteckningen fornłdne och ger intryck av att s(cid:229)dana administrativa f(cid:246)rfaranden (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)n- diga. ¯ andra sidan anv(cid:228)nder exempelvis de engelska, franska, tys- ka, spanska och svenska versionerna beteckningen (cid:146)appropriate(cid:146), (cid:146)appropriØes(cid:146), (cid:146)adecuadas(cid:146) respektive (cid:146)l(cid:228)mpliga(cid:146), vilket tycks antyda att l(cid:228)mpliga administrativa f(cid:246)rfaranden m(cid:229)ste vidtas. (cid:148) Europeiska ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1996, s. 45. (cid:146)geeigneten(cid:146), (2) Unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ om kommissionens administrativa f(cid:246)rfaranden n(cid:228)r det g(cid:228)ller medborgarnas klagom(cid:229)l (cid:246)ver nationella myndigheter (se Europeiska ombudsmannens (cid:229)rsrapporter 1997, s. 270). (3) Europeiska ombudsmannens stadga, artikel 2. 1: (cid:148)Inom ramarna f(cid:246)r [(cid:133)] f(cid:246)rdragen [(cid:133)] skall ombudsmannen bidra till uppt(cid:228)ckten av fel och f(cid:246)rsummelser i samband med verksamheten inom gemen- skapens institutioner och organ [(cid:133)] Handlingar som f(cid:246)retas av n(cid:229)gon annan myndighet eller person kan inte vara f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r kla- gan hos ombudsmannen. (cid:148) C 300/82 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 3. 3. 3 BYR¯N F(cid:214)R HARMONISERING AV DEN INRE MARKNADEN UTTAGNINGSPROV F(cid:214)R TILLF˜LLIGT ANST˜LLDA: INGEN UTTAG- NING AV S(cid:214)KANDE lingar (cid:229)terkom och registrerades 393 svar. Av dessa bed(cid:246)mdes 255 vara godtagbara. c) UttagningskommittØn j(cid:228)mf(cid:246)rde sedan de s(cid:246)kandes meriter och erfarenheter. Endast 75 s(cid:246)kande f(cid:246)r- des upp p(cid:229) den slutliga f(cid:246)rteckningen. d) I den sista etappen genomf(cid:246)rdes ett muntligt prov. Beslut i klagom(cid:229)l 1016/13. 11. 96/ALG-PL/ES/JMA mot Byr(cid:229)n f(cid:246)r harmonisering av den inre marknaden Klaganden togs inte ut till de muntliga proven p(cid:229) grund av sin begr(cid:228)nsade yrkeserfarenhet, d(cid:229) han endast hade arbetat p(cid:229) lokal niv(cid:229) inom den spanska f(cid:246)rvaltningen. Klagom(cid:229)let I november 1996 framf(cid:246)rde PL klagom(cid:229)l och gjorde g(cid:228)llande att det r(cid:229)tt bristande m(cid:246)jlighet till insyn i det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket byr(cid:229)n f(cid:246)r harmonisering av den inre marknaden (harmonise- ringsbyr(cid:229)n) hade genomf(cid:246)rt ett (cid:246)ppet uttagningsprov, AT/C, och att den underl(cid:229)tit att l(cid:228)mna f(cid:246)rklaringar till de s(cid:246)kande som inte tagits ut till provet. PL klagade f(cid:246)rst till den regionala ombudsmannen i Valencia (Sindic de Greuges de la Comunitat Valenciana) som vidarebe- fordrade klagom(cid:229)let till den europeiska ombudsmannen. Efter att ha avslutat rekryteringsf(cid:246)rfarandet skickade uttag- ningskommittØn brev till samtliga s(cid:246)kande och meddelade dem resultatet. De s(cid:246)kande som inte hade antagits och som hade framf(cid:246)rt formella klagom(cid:229)l upplystes om sk(cid:228)let till att de inte hade uttagits. Byr(cid:229)n betonade ocks(cid:229) att klaganden inte hade inv(cid:228)nt mot att han inte hade tagits ut av uttagningskommittØn, utan bara fr(cid:229)- gat om sk(cid:228)len till detta beslut. F(cid:246)ljaktligen hade hans brev inte ansetts vara ett klagom(cid:229)l. Ombudsmannen vidarebefordrade harmoniseringsbyr(cid:229)ns ytt- rande till klaganden, som inte kommenterade det. PL deltog i ett uttagningsprov f(cid:246)r tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda som anordnades av harmoniseringsbyr(cid:229)n i november 1995. Efter en prelimin(cid:228)r genomg(cid:229)ng av samtliga ans(cid:246)kningar tog uttagnings- kommittØn inte ut honom till de muntliga proven. Han under- r(cid:228)ttades om detta i ett standardiserat brev. Beslutet I april 1996 skrev PL till harmoniseringsbyr(cid:229)n och framh(cid:246)ll att han inte klagade (cid:246)ver uttagningskommittØns beslut utan endast ville f(cid:229) mer information om uttagningsf(cid:246)rfarandet och sk(cid:228)len till att han inte hade tagits ut till proven. Svaret fr(cid:229)n harmoniseringsbyr(cid:229)n var enligt klaganden mycket allm(cid:228)nt och inneh(cid:246)ll ingen klar och tydlig motivering. Unders(cid:246)kningen Harmoniseringsbyr(cid:229)ns yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till harmoniseringsbyr(cid:229)n. I sitt yttrande p(cid:229)pekade denna att det i detta fall inte r(cid:246)rde sig om ett allm(cid:228)nt uttagningsprov f(cid:246)r rekrytering av tj(cid:228)nstem(cid:228)n inom EG utan bara om uttagning av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda f(cid:246)r sekreterar- tj(cid:228)nster (l(cid:246)negrad C). Vad g(cid:228)ller denna typ av s(cid:228)rskilt uttag- ningsprov f(cid:246)r tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda finns det inga allm(cid:228)nna regler f(cid:246)r genomf(cid:246)randet. Enligt harmoniseringsbyr(cid:229)n genomf(cid:246)rdes urvalet med vederb(cid:246)rlig h(cid:228)nsyn till principerna om likabehand- ling, insyn och geografisk balans. P(cid:229) grundval av den information som l(cid:228)mnats av klaganden och harmoniseringsbyr(cid:229)n kom ombudsmannen fram till f(cid:246)ljande slutsatser: 1. Kravet p(cid:229) motivering I sitt brev av april 1996 hade klaganden uttryckligen beg(cid:228)rt att harmoniseringsbyr(cid:229)n skulle ange sk(cid:228)len till att han hade uteslutits I harmoniseringsbyr(cid:229)ns svar angavs endast att han efter ett steg, i vilket de s(cid:246)kan- des personliga meriter j(cid:228)mf(cid:246)rdes, inte hade tagits ut till de muntliga proven. fr(cid:229)n uttagningsprovet. N(cid:228)r det g(cid:228)ller uttagningsprov m(cid:229)ste det framg(cid:229) av en uttagningskommittØs beslut att neka en s(cid:246)kande att delta vilka av kraven avseende uttagningsprovet som inte (cid:228)r upp- fyllda (1). Om antalet s(cid:246)kande (cid:228)r mycket stort kan uttag- ningskommittØn fr(cid:229)n b(cid:246)rjan begr(cid:228)nsa sig till att helt kort- fattat ange sk(cid:228)len till avslaget och endast meddela de s(cid:246)kande vilka kriterier som g(cid:228)ller f(cid:246)r uttagningen och resultat av den (2). UttagningskommittØn m(cid:229)ste dock senare l(cid:228)mna en individuell f(cid:246)rklaring till dem som uttryckligen beg(cid:228)r en s(cid:229)dan (3). fyra etapper: a) Harmoniserings- F(cid:246)rfarandet var uppdelat byr(cid:229)n skickade ans(cid:246)kningshandlingar till alla som uttryckt intresse f(cid:246)r att delta. b) Av 726 utskickade ans(cid:246)kningshand- i (1) F(cid:246)renade m(cid:229)len 4, 19 och 27/78, Salerno mot kommissionen; Rec. 1978, s. 2403. (2) M(cid:229)l 225/82, Verzyck mot kommissionen, Rec. 1983, s. 1991. (3) M(cid:229)l T-55/91, Olivier Fascilla mot parlamentet, Rec. 1992, s. II-1757, punkterna 34 och 35. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/83 Harmoniseringsbyr(cid:229)ns svar till klaganden inneh(cid:246)ll inte till- r(cid:228)ckligt detaljerade uppgifter f(cid:246)r att denna skulle kunna f(cid:246)rst(cid:229) vilka faktorer som uttagningskommittØns beslut just i hans fall byggde p(cid:229) och f(cid:246)r att m(cid:246)jligg(cid:246)ra en eventuell ompr(cid:246)vning av grunden f(cid:246)r detta beslut. Svaret gav honom s(cid:229)lunda inte n(cid:229)gon tillfredsst(cid:228)llande motivering till varf(cid:246)r hans ans(cid:246)kan hade avslagits. Harmoniseringsbyr(cid:229)n motiverade sin underl(cid:229)tenhet att l(cid:228)mna en motivering med att PL inte formellt (cid:246)verklagat uttagningskommittØns beslut utan bara bett om ytterligare information. Detta ytterligare krav har inget st(cid:246)d i domstolens r(cid:228)tts- praxis i (cid:228)renden som detta. Domstolen har betonat att institutionerna (cid:228)r skyldiga att l(cid:228)mna motivering s(cid:229) snart en s(cid:246)kande till ett uttagningsprov uttryckligen beg(cid:228)r en indi- viduell f(cid:246)rklaring. 2. Beslutet i sak I sitt yttrande till ombudsmannen framh(cid:246)ll harmoniserings- byr(cid:229)n att uttagningskommittØn hade j(cid:228)mf(cid:246)rt de s(cid:246)kandes meriter och tagit h(cid:228)nsyn till vilka arbetsuppgifter som skulle utf(cid:246)ras, den geografiska balansen och internationell erfarenhet. F(cid:246)retr(cid:228)de hade getts (cid:229)t s(cid:246)kande som hade erfa- renheter fr(cid:229)n internationella sammanhang. Mot bakgrund av dessa kriterier hade s(cid:246)kanden inte tagits ut, eftersom hans yrkeserfarenhet och praktiska kunskaper i fr(cid:228)mmande spr(cid:229)k f(cid:246)ref(cid:246)ll begr(cid:228)nsade. Ombudsmannen fann att svaret gav en utt(cid:246)mmande f(cid:246)rkla- ring till de sk(cid:228)l som i detta individuella fall lett till att uttagningskommittØn inte hade tagit ut klaganden till de muntliga proven. D(cid:228)rmed hade harmoniseringsbyr(cid:229)n p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt besvarat klagandens beg(cid:228)ran. C var ledamot av Europaparlamentets utskott f(cid:246)r utveckling och samarbete. Vid tiden f(cid:246)r de h(cid:228)ndelser som gav anledning till klagom(cid:229)let var han utskottets f(cid:246)redragande f(cid:246)r LomØkon- ventionen. Utskottet beordrade honom och ytterligare en parla- mentsledamot att resa till Paris f(cid:246)r ett m(cid:246)te med den franske utrikesministern den 26 januari 1995. Bes(cid:246)ket genomf(cid:246)rdes och C:s omkostnader i samband med uppdraget betalades d(cid:228)r- efter av parlamentet. N(cid:229)gra veckor senare upplystes C om att utskottet inte i tid hade underr(cid:228)ttat parlamentets presidium om uppdraget, och han beordrades att (cid:229)terbetala den ers(cid:228)ttning han erh(cid:229)llit f(cid:246)r sina omkostnader. C tog upp fr(cid:229)gan med kvestorerna och parlamentets ordf(cid:246)- rande som bekr(cid:228)ftade att ers(cid:228)ttningen m(cid:229)ste (cid:229)terbetalas. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade C att det var osk(cid:228)- ligt att en parlamentsledamot som f(cid:229)tt ett officiellt uppdrag skulle betala sina resekostnader och andra omkostnader p(cid:229) grund av n(cid:229)gon annans misstag. Unders(cid:246)kningen Parlamentets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades med bilagda handlingar till Euro- paparlamentet. Parlamentets yttrande inneh(cid:246)ll f(cid:246)ljande anm(cid:228)rk- ningar: (cid:148)Det torde knappast ligga inom ombudsmannens beh(cid:246)righet och ansvar att vara skyldig att fungera som en tillf(cid:228)llig myndighet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar medling och (cid:246)verklagande avsl(cid:229)s av de beh(cid:246)riga parlamentsorganen (presidiet och kvestorer- na). ledam(cid:246)ter vars f(cid:246)r Det f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r av harmoniseringsbyr(cid:229)ns yttrande och av den information som klaganden inkom med som om byr(cid:229)n vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att reda ut situationen och d(cid:228)r- med hade tillm(cid:246)tesg(cid:229)tt klagom(cid:229)let. Ombudsmannen avslu- tade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. [(cid:133)] 3. 4 V˜NSKAPLIGA F(cid:214)RLIKNINGAR SOM ¯STADKOMMITS AV OMBUDSMANNEN 3. 4. 1 EUROPAPARLAMENTET Jag beklagar att ombudsmannen har blivit inblandad i ett enskilt ogrundat klagom(cid:229)l av detta slag och utg(cid:229)r ifr(cid:229)n att s(cid:229)dana (cid:228)ren- den i framtiden kan f(cid:246)rklaras otill(cid:229)tliga. (cid:148) Vad betr(cid:228)ffar klagom(cid:229)let i sak, inneh(cid:246)ll yttrandet tv(cid:229) klarg(cid:246)ran- den: RESEKOSTNADER F(cid:214)R EN PARLAMENTSLEDAMOTS TJ˜NSTERESA Beslut i klagom(cid:229)l 760/24. 7. 96/JC/UK/IJH mot Europaparlamentet i) Trots att det f(cid:246)reskrivs i parlamentets arbetsordning att f(cid:246)r- handsgodk(cid:228)nnande kr(cid:228)vs f(cid:246)r deltagande i m(cid:246)ten av detta slag, hade C varken f(cid:229)tt eller s(cid:246)kt s(cid:229)dant godk(cid:228)nnande. Klagom(cid:229)let I juli 1996 framf(cid:246)rde C, ledamot av Europaparlamentet, ett kla- gom(cid:229)l till ombudsmannen. Enligt klagom(cid:229)let f(cid:246)rel(cid:229)g f(cid:246)ljande relevanta fakta: ii) Parlamentsledam(cid:246)ter har r(cid:228)tt till en ers(cid:228)ttning p(cid:229) 3 000 ecu per (cid:229)r f(cid:246)r att t(cid:228)cka kostnader f(cid:246)r resor som f(cid:246)retas i tj(cid:228)ns- ten utanf(cid:246)r det land i vilket de valts. C skulle, om han in- gett en anh(cid:229)llan i r(cid:228)tt tid och med st(cid:246)d av bestyrkande handlingar, ha haft r(cid:228)tt till att f(cid:229) omkostnaderna f(cid:246)r Paris- bes(cid:246)ket (cid:229)terbetalda genom denna r(cid:228)tt till ers(cid:228)ttning. C 300/84 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Klagandens kommentarer I sina kommentarer framf(cid:246)rde C att han k(cid:228)nde sig djupt kr(cid:228)nkt (cid:246)ver de anm(cid:228)rkningar som citerats ovan. Han framh(cid:246)ll vidare att han inte var intresserad av de ekonomiska aspekterna av (cid:228)rendet, utan (cid:246)nskade rentv(cid:229) sitt namn som han ans(cid:229)g hade (cid:148)fl(cid:228)ckats(cid:148) av parlamentets s(cid:228)tt att behandla (cid:228)rendet. Ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning Efter genomg(cid:229)ng av parlamentets yttrande och C:s kommenta- rer ans(cid:229)g ombudsmannen att det f(cid:246)rel(cid:229)g p(cid:229)tagliga bevis p(cid:229) administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden, eftersom p(cid:229)st(cid:229)endet i parla- mentets yttrande att det inte l(cid:228)mnats in n(cid:229)gon beg(cid:228)ran om f(cid:246)r- handsgodk(cid:228)nnande f(cid:246)r Parisresan inte (cid:246)verensst(cid:228)mde med de bestyrkande handlingar som hade bifogats C:s klagom(cid:229)l. I enlighet med artikel 3. 5 i stadgan f(cid:246)reslog ombudsmannen d(cid:228)rf(cid:246)r ett m(cid:246)te mellan sin tj(cid:228)nsteenhet och parlamentet f(cid:246)r att diskutera m(cid:246)jligheterna att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlik- ning. Europaparlamentets nuvarande ordf(cid:246)rande s(cid:228)nde en skrivelse daterad den 16 januari 1998 vilken inneh(cid:246)ll f(cid:246)ljande anm(cid:228)rk- ningar till ombudsmannen: (cid:148)I enlighet med artiklarna 22. 8 och 139. 5 i parlamentets arbets- ordning m(cid:229)ste ledam(cid:246)terna anh(cid:229)lla om presidiets godk(cid:228)nnande f(cid:246)r att delta i m(cid:246)ten utanf(cid:246)r parlamentets vanliga arbetsplatser. Vid ett m(cid:246)te med ombudsmannens tj(cid:228)nsteenhet bekr(cid:228)ftade C att han, s(cid:229)som han p(cid:229)pekat i sina kommentarer, inte var intres- serad av de ekonomiska aspekterna av (cid:228)rendet. Han angav att hans klagom(cid:229)l hade h(cid:246)rsammats genom att Europaparlamentet i offentlig handling medgivit att han hade handlat i god tro och att f(cid:246)rhandsgodk(cid:228)nnande f(cid:246)r Parisuppdraget faktiskt hade s(cid:246)kts. Beslutet 1. Europaparlamentet angav i offentlig handling att det hade godtagit att klaganden handlat i god tro och att f(cid:246)rhands- godk(cid:228)nnande f(cid:246)r Parisuppdraget faktiskt hade s(cid:246)kts. Kla- ganden (cid:229) sin sida klargjorde att han inte gjorde anspr(cid:229)k p(cid:229) det belopp som parlamentet beg(cid:228)rt skulle (cid:229)terbetalas p(cid:229) grundval av best(cid:228)mmelserna 22. 8 och 139. 5 i parlamentets arbetsordning (1). 2. Av ovanst(cid:229)ende framgick att det till f(cid:246)ljd av ombudsman- nens initiativ att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlik- ning inte kvarstod n(cid:229)gon konflikt mellan klaganden och Europaparlamentet. Ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)ren- det. Ytterligare kommentarer 1. Europaparlamentet ifr(cid:229)gasatte inte formellt ombudsman- nens beh(cid:246)righet att behandla detta klagom(cid:229)l. Det framf(cid:246)rde emellertid att framtida (cid:228)renden av detta slag skulle kunna f(cid:246)rklaras som otill(cid:229)tliga och ans(cid:229)g att ombudsmannen inte skulle fungera som (cid:148)en myndighet f(cid:246)r medling eller (cid:246)ver- klagande f(cid:246)r ledam(cid:246)ter vars framst(cid:228)llningar avsl(cid:229)s av de beh(cid:246)riga parlamentsorganen(cid:148). Den 18 januari 1995 s(cid:228)nde Lord Plumb, en av ordf(cid:246)randena i Gemensamma f(cid:246)rsamlingen AVS-EG en anh(cid:229)llan om godk(cid:228)n- nande f(cid:246)r C att delta i ett uppdrag i Paris. Denna anh(cid:229)llan inl(cid:228)mnades emellertid s(cid:229) sent att presidiet inte fick tillr(cid:228)cklig tid att behandla den och uppdraget genomf(cid:246)rdes utan erforderligt godk(cid:228)nnande. 2. S(cid:229)som klarg(cid:246)rs i (cid:229)rsrapporten f(cid:246)r 1997 (cid:246)vervakar ombuds- mannen inte Europaparlamentets politiska arbete. I avsak- nad av en uttrycklig best(cid:228)mmelse i i ombudsmannens stadga (2) finns det emellertid ingen r(cid:228)tts- lig grund f(cid:246)r ombudsmannen att betrakta klagom(cid:229)l som ber(cid:246)r parlamentets administrativa arbete som otill(cid:229)tliga. f(cid:246)rdraget eller Parlamentets arbetsordning (cid:228)r tydlig p(cid:229) denna punkt och fastst(cid:228)l- ler utan n(cid:229)got som helst tvivel att anh(cid:229)llan m(cid:229)ste inges i f(cid:246)rv(cid:228)g och det finns ingen best(cid:228)mmelse om godk(cid:228)nnande i efterhand. Under dessa f(cid:246)rh(cid:229)llanden tror jag inte att parlamentet kan betala de ers(cid:228)ttningar och resekostnader som C hade varit ber(cid:228)ttigad till om uppdraget hade godk(cid:228)nts av presidiet. Inget av det anf(cid:246)rda ger anledning till att ifr(cid:229)gas(cid:228)tta att C hand- lat i god tro. Jag (cid:228)r (cid:246)vertygad om att han endast ville utf(cid:246)ra sitt uppdrag som f(cid:246)redragande enligt b(cid:228)sta f(cid:246)rm(cid:229)ga. (cid:148) 3. ˜ven om ombudsmannen inte str(cid:228)var efter att bli en r(cid:228)tts- inte heller instans f(cid:246)r (cid:228)renden av detta slag, n(cid:229)gon r(cid:228)ttslig grund f(cid:246)r ombudsmannen att betrakta per- finns det (1) Artikel 22. 8: (cid:148)Presidiet skall vara den myndighet som godk(cid:228)nner utskottssammantr(cid:228)den utanf(cid:246)r de vanliga arbetsplatserna, utskotts- utfr(cid:229)gningar samt f(cid:246)redragandes studie- och informationsresor. (cid:148) Artikel 139. 5: (cid:148)Alla utskott kan med presidiets samtycke ge en eller flera av sina ledam(cid:246)ter ett studie- eller informationsuppdrag. (cid:148) (2) Europaparlamentets beslut 94/262/EKSG, EG, Euratom av den 9 mars 1994 om f(cid:246)reskrifter och allm(cid:228)nna villkor f(cid:246)r ombudsman- nens (cid:228)mbetsut(cid:246)vning (EGT L 113, 4. 5. 1994, s. 15). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/85 sonliga klagom(cid:229)l fr(cid:229)n parlamentsledam(cid:246)terna som otill(cid:229)tli- ga, f(cid:246)rutsatt att alla villkor om till(cid:229)tlighet i stadgan (cid:228)r upp- fyllda. Artikel 2. 4 i stadgan f(cid:246)reskriver att man innan ett klagom(cid:229)l framf(cid:246)rs skall v(cid:228)nda sig till det ber(cid:246)rda administ- rativa organet, vilket i (cid:228)renden av detta slag innefattar en framst(cid:228)llning till beh(cid:246)riga organ inom parlamentet. S(cid:229)dana (cid:228)renden skulle normalt kunna l(cid:246)sas av dessa myndigheter p(cid:229) ett s(cid:228)tt som inte ger anledning till ytterligare klagom(cid:229)l. terier f(cid:246)r definitionen av fattigdom och social utslagning, inklu- sive en (cid:246)versiktlig redovisning f(cid:246)r hur deras politik p(cid:229) omr(cid:229)det lagts upp och fastst(cid:228)llts. Klagandens ans(cid:246)kan avs(cid:229)g denna sam- manst(cid:228)llning av medlemsstaternas dokument. Kommissionen beslutade att inte (cid:246)verl(cid:228)mna n(cid:229)gon kopia av de inl(cid:228)mnade bidragen till honom, eftersom handlingen i fr(cid:229)ga inte var en kommissionshandling utan snarare material som utarbetats av de olika medlemsstaterna och enbart sammanst(cid:228)llts av institu- tionen. 4. I enlighet med artikel 138e i EG-f(cid:246)rdraget r(cid:246)r ombudsman- nens unders(cid:246)kningar m(cid:246)jliga fall av administrativa missf(cid:246)r- h(cid:229)llanden. I samtliga ombudsmannens unders(cid:246)kningar ges den ber(cid:246)rda institutionen m(cid:246)jlighet att p(cid:229)visa att inga administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)religger genom att avge ett yttrande, som omsorgsfullt och korrekt behandlar rele- vanta fakta, f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att ombudsmannen behand- lar klagom(cid:229)let snabbt och korrekt. 3. 4. 2 EUROPEISKA KOMMISSIONEN TILLG¯NG TILL KOMMISSIONENS HANDLINGAR P(cid:229) grundval av kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till kommissionens handlingar fann kommissionen att det beg(cid:228)rda materialet inte kunde betraktas som en kommissionshandling. Enligt kommissionens uppfatt- ning borde ans(cid:246)kan ha riktats till f(cid:246)rfattarna av de olika doku- menten, dvs. medlemsstaterna. Eftersom best(cid:228)mmelserna om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till kommissionshandlingar endast g(cid:228)ller kommissionens egna handlingar, f(cid:246)ruts(cid:228)tts enligt dessa best(cid:228)m- melser att kommissionen inte skall st(cid:228)lla handlingar till f(cid:246)r- fogande som utarbetats av andra organ. Kommissionen uppgav dock att dens kulle st(cid:228)lla slutrapporten till klagandens f(cid:246)r- fogande n(cid:228)r denna v(cid:228)l f(cid:228)rdigst(cid:228)llts och f(cid:246)reslog att klaganden skulle ta kontakt med socialdepartementet i Irland f(cid:246)r att f(cid:229) den information som han s(cid:246)kte. i klagom(cid:229)l 1045/21. 11. 96/BH/IRL/JMA mot Europeiska Beslut kommissionen Klagandens kommentarer Klagom(cid:229)let H klagade i november 1996 till ombudsmannen med anled- ning av att kommissionen v(cid:228)grat att l(cid:229)ta honom f(cid:229) tillg(cid:229)ng till en handling som g(cid:228)llde (cid:229)tg(cid:228)rder mot fattigdomen i unionen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nens yttrande inneh(cid:246)ll i sammanfattning f(cid:246)ljande: Kommissionen hade i sitt sociala handlingsprogram p(cid:229) medel- l(cid:229)ng sikt f(cid:246)r 1995(cid:150)1997 anm(cid:228)lt att en rapport om samtliga ber(cid:246)rda gemenskapsprogram om fattigdom och social utslag- ning skulle utarbetas. Kommissionen inledde i enlighet d(cid:228)rmed arbete tillsammans med f(cid:246)retr(cid:228)dare fr(cid:229)n medlemsstaterna inom ramen f(cid:246)r en h(cid:246)gniv(cid:229)grupp om social utslagning. Efter en beg(cid:228)ran fr(cid:229)n kommissionen 1996 st(cid:228)llde samtliga medlemssta- ter till gruppens f(cid:246)rfogande information om sina nationella kri- H p(cid:229)pekade i sina kommentarer f(cid:246)ljande: Enligt hans uppfattning fanns det ingen oklarhet vad g(cid:228)llde den typ av handling som han efterfr(cid:229)gat. Hans ans(cid:246)kan avs(cid:229)g en kommissionshandling och inte ett antal olika dokument som utarbetats av medlemsstaterna. Eftersom dessa underlag delvis hade (cid:246)versatts och spritts med kommissionens omslag, borde dokumentet betraktat som en kommissionshandling. H anf(cid:246)rde vidare att dokumentet hade spritts i Irland som en kommissionshandling under sommaren 1996. Trots att han hos det irl(cid:228)ndska socialdepartementet beg(cid:228)rt att f(cid:229) en kopia av handlingen hade hans beg(cid:228)ran avslagits med h(cid:228)nvisning till att det r(cid:246)rde sig om ett kommissionshandling och att det d(cid:228)rf(cid:246)r helt och h(cid:229)llet var kommissionens sak att fatta beslut om att l(cid:228)mna ut den. H delade inte kommissionens uppfattning. I den m(cid:229)n hand- lingen hade sammanst(cid:228)llts och spritts i institutionens namn borde den betraktas som en kommissionshandling. Avslutningsvis betonade klaganden att kommissionens motive- ring kunde f(cid:229) negativa konsekvenser f(cid:246)r insynen i Europeiska unionen. Allts(cid:229) borde han f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingen i (cid:246)ppenhe- tens intresse. C 300/86 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Ytterligare unders(cid:246)kningar st(cid:229)nd fr(cid:229)n samtliga medlemsstater f(cid:246)r att f(cid:229) g(cid:246)ra deras bidrag tillg(cid:228)ngliga f(cid:246)r allm(cid:228)nheten. Med tanke p(cid:229) tvistens art och f(cid:246)r att uppn(cid:229) en tillfredsst(cid:228)llande l(cid:246)sning p(cid:229) problemet beslutade ombudsmannen att dokumen- tet i fr(cid:229)ga skulle granskas av tj(cid:228)nstem(cid:228)n vid hans sekretariat. Granskningen gick ut p(cid:229) att fastst(cid:228)lla om dokumentet enbart var en sammanst(cid:228)llning av olika bidrag fr(cid:229)n medlemsstaterna och d(cid:228)rmed inte tillg(cid:228)ngligt f(cid:246)r allm(cid:228)nheten. Ett granskningsm(cid:246)te (cid:228)gde rum i kommissionens lokaler i Brys- sel den 10 oktober 1997. Kommissionen hade i f(cid:246)rv(cid:228)g medde- lat samtliga ledam(cid:246)ter i h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen om granskningen. Under m(cid:246)tet f(cid:246)rklarade de n(cid:228)rvarande tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen fr(cid:229)n kommissionen att dokumentet d(cid:229) det ursprungligen planerades 1995 hade t(cid:228)nkts som ett s(cid:228)tt att (cid:246)ka f(cid:246)rst(cid:229)elsen medlemssta- terna emellan i fr(cid:229)ga om deras nationella politik f(cid:246)r social I detta syfte hade kommissionen utslagning och fattigdom. i vilken nationella experter fr(cid:229)n inr(cid:228)ttat en h(cid:246)gniv(cid:229)grupp, samtliga medlemsstater ingick. Inom ramen f(cid:246)r denna h(cid:246)g- niv(cid:229)grupp distribuerade kommissionen i slutet av 1995 ett fr(cid:229)- fungera som ett diskussions- geformul(cid:228)r som var t(cid:228)nkt att underlag till samtliga medlemsstater. Alla svar fr(cid:229)n medlemssta- terna sammanst(cid:228)lldes av kommissionen till ett enda dokument som delades ut vid h(cid:246)gniv(cid:229)gruppens sammantr(cid:228)de i juni 1996. Den 13 maj och den 14 juli 1998 fick ombudsmannen ytterli- gare information fr(cid:229)n kommissionen om de svar som inkom- mit p(cid:229) hans beg(cid:228)ran. Det framgick att samtliga medlemsstater hade g(cid:229)tt med p(cid:229) att l(cid:228)mna ut sina dokument till klaganden men att n(cid:229)gra av dem hade gjort detta med vissa f(cid:246)rbeh(cid:229)ll betr(cid:228)ffande m(cid:229)ngfaldigande och copyright. Dessutom hade kommissionen g(cid:229)tt med p(cid:229) att skicka H en kopia av tj(cid:228)nstean- teckningarna fr(cid:229)n det sammantr(cid:228)de som h(cid:246)gniv(cid:229)gruppen om social utslagning skulle h(cid:229)lla i juni 1996. I tv(cid:229) brev till ombudsmannen av den 20 maj och den 24 juli 1998 uppgav H att samtliga de handlingar som han ursprung- ligen beg(cid:228)rt redan hade tillst(cid:228)llts honom i enlighet med ombudsmannens initiativ till v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. Klaganden tackade ombudsmannen f(cid:246)r det arbete som denne lagt ned och framh(cid:246)ll det betydelsefulla framsteg som hade gjorts. Enligt hans uppfattning hade ombudsmannen gjort allt som stod i dennes makt och han samtyckte d(cid:228)rf(cid:246)r till att (cid:228)rendet avsluta- des. Icke desto mindre uttryckte klaganden viss tveksamhet om hur de handlingar han erh(cid:229)llit fick utnyttjas och, mer allm(cid:228)nt, betr(cid:228)ffande f(cid:246)rfarandet n(cid:228)r det g(cid:228)llde allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar i Europeiska unionen. Beslutet Ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning P(cid:229) ombudsmannens initiativ hade en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning uppn(cid:229)tts mellan institutionen och klaganden och ombudsman- nen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. Efter detta granskningsm(cid:246)te skrev ombudsmannen till kommis- sionen i enlighet med artikel 3. 5 i stadgan f(cid:246)r att f(cid:246)rs(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i klagom(cid:229)let. Ombudsmannen h(cid:228)nvisade i sitt brev till den roll kommissionen spelat vid utar- betandet av dokumentet i fr(cid:229)ga och till att en medlemsstat hade avvisat klaganden med motiveringen att han skulle rikta sin beg(cid:228)ran till kommissionen. Det var d(cid:228)rf(cid:246)r beklagligt att kla- gandens f(cid:246)rs(cid:246)k att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till dokumentet hade bem(cid:246)tts negativt b(cid:229)de fr(cid:229)n en medlemsstats och fr(cid:229)n kommissionens sida. Ombudsmannen ans(cid:229)g dessutom att bristen p(cid:229) insyn i detta speciella (cid:228)rende skulle kunna undergr(cid:228)va allm(cid:228)nhetens f(cid:246)rtroende f(cid:246)r gemenskapens myndigheter och st(cid:229) i strid med de syften som kommer till uttryck i f(cid:246)rklaring 17, som (cid:228)r bifo- gad F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen och behandlar r(cid:228)tten till tillg(cid:229)ng till information. Mot bakgrund av dessa (cid:246)verv(cid:228)ganden f(cid:246)reslog ombudsmannen en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning som innebar att kommissionen skulle ge klaganden tillg(cid:229)ng till de beg(cid:228)rda hanldingarna. UPPHANDLING AV TJ˜NST SOM EKONOMICHEF UNDER PHARE-PROGRAMMET i klagom(cid:229)l 1109/18. 12. 96/IGL/UK/IJH mot Europeiska Beslut kommissionen Klagom(cid:229)let I december 1996 klagade X till ombudsmannen (cid:246)ver hur upp- handlingen av en tj(cid:228)nst som ekonomichef under Phare-pro- grammet, som genomf(cid:246)rdes av kommissionens GD IA, hade g(cid:229)tt till. Klaganden beg(cid:228)rde att klagom(cid:229)let skulle behandlas konfidentiellt i enlighet med artikel 2. 3 i ombudsmannens stad- ga. I sitt svar av den 3 februari 1998 bekr(cid:228)ftade kommissionen sin uppfattning om dokumentets art. Kommissionen gick emeller- tid med p(cid:229) ombudsmannens f(cid:246)rslag om en l(cid:246)sning ad hoc i detta speciella fall. Kommissionen hade i detta syfte beg(cid:228)rt till- Sammanfattningsvis var de relevanta fakta som lades fram i klagom(cid:229)let f(cid:246)ljande: X hade varit anst(cid:228)lld i Bryssel som ekono- michef vid en avdelning f(cid:246)r samordning av Phare-programmet. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/87 I augusti 1994 beslutades det att tj(cid:228)nsten skulle ut(cid:246)vas i ett annat land. Efter det att han hade f(cid:229)tt informella f(cid:246)rs(cid:228)kranden om l(cid:228)ngden p(cid:229) den framtida anst(cid:228)llningsperioden flyttade X till det andra landet med sin familj. Efter ungef(cid:228)r ett (cid:229)r blev tj(cid:228)ns- ten som ekonomichef f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r en upphandling; vid urvals- f(cid:246)rfarandet blev X inte uttagen. bel(cid:228)gg f(cid:246)r administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i och med bristen p(cid:229) (cid:246)verensst(cid:228)mmelse mellan kommissionens yttrande, som angav att ingen upphandling hade (cid:228)gt rum, och det brev som var st(cid:228)llt till X av GD IA, vilket h(cid:228)nvisade till resultatet av en upphandling. I klagom(cid:229)let till ombudsmannen h(cid:228)vdade X i) att upphandlingen inte hade genomf(cid:246)rts i enlighet med Phares best(cid:228)mmelser, I enlighet med artikel 3. 5 i stadgan skrev ombudsmannen d(cid:228)r- f(cid:246)r till kommissionens generalsekretariat f(cid:246)resl(cid:229) ett informellt m(cid:246)te mellan f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r kommissionen och f(cid:246)re- tr(cid:228)dare f(cid:246)r ombudsmannen f(cid:246)r att diskutera m(cid:246)jligheten till en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i (cid:228)rendet. f(cid:246)r att ii) att den person som hade valts ut f(cid:246)r tj(cid:228)nsten l(cid:229)ngtifr(cid:229)n uppfyllde kompetenskraven, iii) att den person som hade valts ut f(cid:246)r tj(cid:228)nsten tidigare hade haft m(cid:246)jlighet att skaffa sig k(cid:228)nnedom om det arvode som X hade erh(cid:229)llit som ekonomichef. Efter m(cid:246)tet informerade kommissionen ombudsmannen om att det p(cid:229)gick diskussioner mellan kommissionen och X. Senare informerade X ombudsmannen per fax om att han hade kom- mit (cid:246)verens med kommissionen om en ekonomisk uppg(cid:246)relse med anledning av klagom(cid:229)let. Kommissionen informerade (cid:228)ven ombudsmannen om att man uppn(cid:229)tt en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande informerade kommissionen om de organisatoriska och kon- traktsm(cid:228)ssiga ramarna f(cid:246)r Phare-programmet. I yttrandet gjordes ett antal p(cid:229)pekanden n(cid:228)r det g(cid:228)ller det s(cid:228)r- skilda (cid:228)rendet. I synnerhet angavs att det inte hade f(cid:246)rekommit n(cid:229)gon upphandling av tj(cid:228)nsten som ekonomichef, utan en j(cid:228)m- f(cid:246)rande bed(cid:246)mning av tv(cid:229) kandidaters kvalifikationer, vilka X var den ene. Yttrandet inneh(cid:246)ll (cid:228)ven flera bilagda dokument ang(cid:229)ende urvalsprocessen. Klagandens kommentarer I kommentarerna ifr(cid:229)gasattes flera av kommissionens p(cid:229)pekan- den. S(cid:228)rskilt h(cid:228)nvisades till ett brev av den 22 december 1995 som var st(cid:228)llt till X av en tj(cid:228)nstem(cid:228)n vid kommissionens GD IA. Detta brev, av vilket X skickade en kopia till ombudsman- nen, inleddes som f(cid:246)ljer: Beslutet Ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta (cid:228)rende avsl(cid:246)jade att p(cid:229)tagliga bel(cid:228)gg f(cid:246)r administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)rel(cid:229)g. I enlighet med artikel 3. 5 i stadgan (1) f(cid:246)reslog ombudsmannen s(cid:229)ledes ett informellt m(cid:246)te mellan f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r kommissio- nen och f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r ombudsmannen (2). Efter detta initiativ av ombudsmannen har kommissionen och klaganden n(cid:229)tt en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning vad g(cid:228)ller klagom(cid:229)let och ombudsmannen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att avsluta (cid:228)rendet. EXTERNT KONTRAKT SOM INTE F(cid:214)RL˜NGTS: P¯ST¯DD UNDERL¯TENHET ATT MEDDELA I TID Beslut i klagom(cid:229)l 485/97/OV mot Europeiska kommissionen (cid:148)Tyv(cid:228)rr m(cid:229)ste jag meddela att Ert anbud i det slutliga urval som gjordes av den bed(cid:246)mningskommittØ som ansvarar f(cid:246)r upphand- lingen [(cid:133)] inte ans(cid:229)gs vara det mest f(cid:246)rdelaktiga. (cid:148) Klagom(cid:229)let X anm(cid:228)rkte ocks(cid:229) att kommissionen inte hade svarat p(cid:229) punk- terna ii och iii i klagom(cid:229)let. Ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning Efter att ha granskat kommissionens yttrande och klagandens fanns p(cid:229)tagliga kommentarer ans(cid:229)g ombudsmannen att det I juni 1997 ingav V, en journalist som arbetade som kor- respondent vid Europeiska kommissionens representation i Haag, ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen om att hans kontrakt (1) (cid:148)Ombudsmannen skall s(cid:229) l(cid:229)ngt det (cid:228)r m(cid:246)jligt f(cid:246)rs(cid:246)ka att tillsam- mans med institutionen eller organet i fr(cid:229)ga n(cid:229) en l(cid:246)sning som r(cid:228)t- tar till felet eller gottg(cid:246)r f(cid:246)rsummelsen och som tillfredst(cid:228)ller klago- m(cid:229)let. (cid:148) (2) Den 22 oktober 1997 enades ombudsmannen och kommissionens generalsekreterare om att ett informellt m(cid:246)te i vissa (cid:228)renden skulle kunna vara ett l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt att f(cid:246)rska uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlik- ning i klagom(cid:229)l i enlighet med artikel 3. 5 i stadgan. C 300/88 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 inte hade f(cid:246)rl(cid:228)ngts. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta klagade han (cid:246)ver att chefen representation v(cid:228)grat underteckna den f(cid:246)r kommissionens senaste f(cid:246)rl(cid:228)ngningen av hans tre(cid:229)rskontrakt, eftersom han ans(cid:229)g att uppdraget inte hade tillr(cid:228)cklig betydelse. Detta skedde den 1 april 1997, dvs. en m(cid:229)nad efter det att kontraktet hade l(cid:246)pt ut, och utan att enheten f(cid:246)r audiovisuella medier inom kommissionens GD X (information, kommunikation, kultur och audiovisuella medier) hade konsulterats. F(cid:246)r det andra fick klaganden, som hade arbetat som vanligt under hela mars m(cid:229)nad, veta att han inte skulle f(cid:229) betalt f(cid:246)r den m(cid:229)naden. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. N(cid:228)r det g(cid:228)ller v(cid:228)gran att f(cid:246)rl(cid:228)nga kontraktet konstaterade kommissionen i sitt yttrande att den ursprungliga giltighetstiden f(cid:246)r kontraktet, som undertecknats den 25 april 1996 av den avg(cid:229)ende chefen f(cid:246)r kommissionens representation i Haag, var ett (cid:229)r med m(cid:246)j- lighet till f(cid:246)rl(cid:228)ngning med ytterligare ett (cid:229)r. Eftersom den nya chefen f(cid:246)r representationen inte tilltr(cid:228)dde sin tj(cid:228)nst f(cid:246)rr(cid:228)n den 3 mars 1997, hade beslutet om f(cid:246)rl(cid:228)ngning av klagandens kontrakt uppskjutits tills han anl(cid:228)nde. Representationens chef beslutade att det inte var l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rl(cid:228)nga kontraktet. Kla- ganden underr(cid:228)ttades muntligt om detta beslut vid m(cid:246)ten med representationens chef den 11 mars och den 1 april 1997. Efter att klaganden kritiserat beslutet i en skrivelse av den 3 april 1997, meddelade representationens chef honom i ett brev av den 7 april 1997 att det inte fanns anledning att ompr(cid:246)va beslutet. Klaganden l(cid:228)mnade slutligen in en beg(cid:228)ran om betalning f(cid:246)r mars 1997 med ett belopp p(cid:229) 2 500 ecu, vilket motsvarade en tolftedel av betalningen f(cid:246)r den ursprungliga perioden. Denna beg(cid:228)ran avslogs. Kommissionen p(cid:229)pekade slutligen att det fanns vissa oklarheter i fr(cid:229)ga om klagandens faktiska r(cid:228)ttigheter enligt kontraktet. Kommissionen f(cid:246)rklarade att den var beredd att f(cid:246)rs(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning med klaganden. Kommissionen infor- merade senare ombudsmannen om att en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning hade uppn(cid:229)tts och att klaganden skulle erh(cid:229)lla de 2 500 ecu som han beg(cid:228)rt f(cid:246)r sitt arbete under mars 1997. Klagandens kommentarer Beslutet 1. P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att meddela klaganden i tid att kontraktet inte skulle f(cid:246)rl(cid:228)ngas 1. 1 Klaganden h(cid:228)vdade att han inte i tid hade f(cid:229)tt meddelande om att kontraktet inte skulle komma att f(cid:246)rl(cid:228)ngas. Han gjorde g(cid:228)llande att han inte hade underr(cid:228)ttats om detta f(cid:246)rr(cid:228)n en m(cid:229)nad efter det att kontraktet hade l(cid:246)pt ut. 1. 2 Ombudsmannen behandlar klagom(cid:229)l som r(cid:246)r administra- tiva missf(cid:246)rh(cid:229)llanden till f(cid:246)ljd av avtalsf(cid:246)rh(cid:229)llanden. Han f(cid:246)rs(cid:246)ker emellertid inte avg(cid:246)ra om ett avtalsbrott har beg(cid:229)tts av n(cid:229)gondera parten. Denna fr(cid:229)ga kunde p(cid:229) ett verksamt s(cid:228)tt hanteras endast av nederl(cid:228)ndska domstolar som, enligt artikel 7 i kontraktet, (cid:228)r beh(cid:246)riga att avg(cid:246)ra tvister mellan parterna och som har m(cid:246)jlighet att h(cid:246)ra parternas argument i fr(cid:229)ga om den relevanta nationella lagstiftningen och utv(cid:228)rdera motstridiga bevis avseende de sakf(cid:246)rh(cid:229)llanden som tvisten r(cid:246)r. 1. 3 Vad avser skyldigheten att meddela kontraktsinnehavaren i tid framgick det att det ursprungliga kontraktet l(cid:246)pte ut den 25 april 1997 och inte den 1 mars 1997, vilket kla- ganden angivit. Det framgick vidare att klaganden hade underr(cid:228)ttats om att kontraktet inte skulle f(cid:246)rl(cid:228)ngas 25 dagar innan det l(cid:246)pte ut och inte en m(cid:229)nad efter, som klaganden p(cid:229)st(cid:229)tt. Vad avser skyldigheten att meddela i tid f(cid:246)ref(cid:246)ll det s(cid:229)ledes inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden fr(cid:229)n kommissionens sida. 2. Den v(cid:228)nskapliga f(cid:246)rlikningen i fr(cid:229)ga om betalning av 2 500 ecu f(cid:246)r mars 1997 2. 1 Eftersom klaganden hade arbetat som vanligt under hela mars m(cid:229)nad 1997 beg(cid:228)rde han betalning f(cid:246)r denna m(cid:229)nad med 2 500 ecu, vilket avslogs av kommissionens representation. I sina kommentarer angav emellertid kom- missionen att det r(cid:229)dde viss oklarhet om klagandens fak- tiska r(cid:228)ttigheter enligt kontraktet. Av denna anledning var kommissionen, efter ombudsmannens f(cid:246)rfr(cid:229)gan, beredd att f(cid:246)rs(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning med klaganden och gick med p(cid:229) att betala 2 500 ecu f(cid:246)r klagandens arbete under mars 1997. Klaganden meddelade ombuds- mannen att han var n(cid:246)jd med den (cid:246)verenskommelse som hade uppn(cid:229)tts. Inga skriftliga kommentarer inkom fr(cid:229)n klaganden. Den 6 juli 1998 meddelade han emellertid ombudsmannens kontor per telefon att han var n(cid:246)jd med den v(cid:228)nskapliga f(cid:246)rlikningen. Han framf(cid:246)rde sitt tack till ombudsmannen f(cid:246)r dennes ingri- pande. 2. 2 Ombudsmannen noterade att denna (cid:246)verenskommelse undanr(cid:246)jde den m(cid:246)jliga f(cid:246)rekomsten av ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande och att klaganden uttryckte sin tillfreds- st(cid:228)llelse med (cid:246)verenskommelse. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/89 Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kning r(cid:246)rande punkt 1 i klagom(cid:229)let f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administ- rativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden. Vad avser punkt 2 i klagom(cid:229)let hade en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning uppn(cid:229)tts mellan institutionen och kla- ganden. Ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. iii) Hela f(cid:246)rfarandet k(cid:228)nnetecknades av f(cid:246)rseningar som borde ha kunnat undvikas. iv) Den (cid:246)verordnade missbrukade sin st(cid:228)llning genom att ge klaganden arbetsuppgifter som inte var l(cid:228)mpade f(cid:246)r en per- son med hans handikapp. 3. 5 ˜RENDEN SOM AVSLUTATS MED EN KRITISK ANM˜RKNING FR¯N OMBUDSMANNEN P(cid:229) grundval av punkterna ovan (cid:246)nskade klaganden att Europa- parlamentet skulle erk(cid:228)nna att det f(cid:246)rel(cid:229)g en yrkessjukdom och yrkade p(cid:229) ers(cid:228)ttning. 3. 5. 1 EUROPAPARLAMENTET PERSONAL: ERK˜NNANDE AV YRKESSJUKDOM Beslut i klagom(cid:229)let 977/28. 10. 96/ST/L/BB(XD-ADB) mot Europa- parlamentet Klagom(cid:229)let Klaganden har varit anst(cid:228)lld av Europaparlamentet inom ramen f(cid:246)r ett program f(cid:246)r rekrytering av handikappade. Han h(cid:228)vdade att han led av en yrkessjukdom som orsakats av det h(cid:229)rda arbete som han tvingades utf(cid:246)ra under en parlamentssession i Strasbourg 1984. Han gjorde g(cid:228)llande att hans (cid:246)verordnade gav honom arbetsuppgifter som inte var l(cid:228)mpade f(cid:246)r en per- son med hans handikapp. ¯r 1990 gav han med st(cid:246)d av artikel 17 i reglerna om olycks- fallsf(cid:246)rs(cid:228)kring och yrkessjukdomsf(cid:246)rs(cid:228)kring f(cid:246)r gemenskapens tj(cid:228)nstem(cid:228)n in en f(cid:246)rklarande skrivelse till parlamentet. Klagan- dens avsikt var att f(cid:229) sin f(cid:246)rs(cid:228)mrade h(cid:228)lsa erk(cid:228)nd som en yrkessjukdom. Europaparlamentet inledde en unders(cid:246)kning. ¯r 1994 anh(cid:246)ll klaganden om att en medicinsk kommittØ i enlighet med arti- kel 19 i de ovann(cid:228)mnda reglerna skulle tills(cid:228)ttas. ¯r 1996 avslog parlamentet beg(cid:228)ran om erk(cid:228)nnande av yrkessjukdom fr(cid:229)n den medicinska kommittØn, p(cid:229) grundval av utl(cid:229)tandet som ans(cid:229)g att sjukdomen var en f(cid:246)ljd av hur klagandens tidi- gare h(cid:228)lsotillst(cid:229)nd utvecklat sig. Klaganden (cid:246)verklagade detta beslut, men Europaparlamentet avvisade hans beg(cid:228)ran 1996. Han beslutade d(cid:229) att framst(cid:228)lla ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen. Klagom(cid:229)let inneh(cid:246)ll fyra p(cid:229)st(cid:229)enden: i) Europaparlamentet gjorde inte en objektiv unders(cid:246)kning eftersom det samlade in handlingar som inte hade med saken att g(cid:246)ra. Unders(cid:246)kningen Europaparlamentets yttrande framh(cid:246)ll Europaparlamentet som att inl(cid:228)mnats av klaganden hade vidarebefordrats till den medi- cinska kommittØn utom fem av handlingarna, som antingen inte hade mottagits av parlamentet eller inte skickats in av kla- ganden. samtliga handlingar Parlamentet kunde medge att f(cid:246)rfarandet i vissa skeden i n(cid:229)gon m(cid:229)n hade f(cid:246)rsenats. Enligt parlamentet berodde dock detta p(cid:229) att (cid:228)rendet var invecklat, p(cid:229) de st(cid:228)ndigt nya (cid:229)tg(cid:228)rder som den klagande vidtog, p(cid:229) sv(cid:229)righeterna att granska ett antal medi- cinska handlingar, varav n(cid:229)gra p(cid:229) tyska, p(cid:229) den skriftliga utformningen av ett mycket detaljerat uppdrag till den medi- cinska kommittØn samt p(cid:229) att man samtidigt skulle handl(cid:228)gga tre andra (cid:228)renden med anknytning till klaganden. Parlamentet bilade en kronologisk (cid:246)versikt (cid:246)ver f(cid:246)rfarandet till sitt yttrande. Klagandens kommentarer I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt klagom(cid:229)l och l(cid:228)m- nade f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: i) Fyra av de fem handlingar som parlamentet p(cid:229)stod sig inte ha f(cid:229)tt var antingen omn(cid:228)mnda i den medicinska kommit- tØns slutsatser eller diarief(cid:246)rda hos Europaparlamentet. ii) Parlamentets administrativa unders(cid:246)kning var inte objektiv och parlamentet hade inte (cid:246)verl(cid:228)mnat de relevanta hand- lingarna till den medicinska kommittØn. Klaganden drog d(cid:228)rav slutsatsen att den medicinska kommittØn inte hade ett korrekt underlag f(cid:246)r sitt arbete och att dess motivering d(cid:228)rf(cid:246)r var felaktig. iii) Parlamentets unders(cid:246)kning gav ingen m(cid:246)jlighet till insyn. ii) Europaparlamentet underl(cid:228)t att (cid:246)verl(cid:228)mna vissa handlingar till den medicinska kommittØn. Avslutningsvis ville klaganden uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. C 300/90 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Beslutet 3. Administrativ f(cid:246)rsening fr(cid:229)n Europaparlamentets sida som skulle ha kunnat undvikas 1. Unders(cid:246)kningens bristande objektivitet I artikel 17. 2 i reglerna om olycksfallsf(cid:246)rs(cid:228)kring och tj(cid:228)nstem(cid:228)n yrkessjukdomsf(cid:246)rs(cid:228)kring f(cid:246)r gemenskapens anges att (cid:148)administrationen skall g(cid:246)ra en unders(cid:246)kning f(cid:246)r att ta reda p(cid:229) samtliga uppgifter som kr(cid:228)vs f(cid:246)r att avg(cid:246)ra sjukdomens art(cid:148). Ombudsmannen konstaterade att parlamentet samlat in ett stort antal handlingar, huvud- sakligen fr(cid:229)n klaganden, vilket gjorde det m(cid:246)jligt att for- mulera ett mycket detaljerat uppdrag (cid:229)t den medicinska kommittØn. Han ans(cid:229)g det inte bevisat att parlamentets unders(cid:246)kning hade brustit i objektivitet och syftat till att st(cid:228)lla klaganden i en of(cid:246)rm(cid:229)nlig dager. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r inte f(cid:246)religga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vid parlamentet i fr(cid:229)ga om denna aspekt av klagom(cid:229)let. Ombudsmannen unders(cid:246)kte noga den kronologiska (cid:246)ver- sikten (cid:246)ver omst(cid:228)ndigheterna och de argument som l(cid:228)m- nats av parlamentet. Han fann ingenting som tydde p(cid:229) administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i denna del av klagom(cid:229)- let. 4. En (cid:246)verordnads missbruk av sin st(cid:228)llning Ombudsmannen p(cid:229)pekade att han inte i enlighet med sin (cid:228)mbetsut(cid:246)vning kunde behandla denna anklagelse efter- som yrkandet framf(cid:246)rdes mer (cid:228)n tv(cid:229) (cid:229)r efter det datum d(cid:229) omst(cid:228)ndigheterna blev k(cid:228)nda av klaganden. Slutsatser 2. Underl(cid:229)tenhet att vidarebefordra vissa handlingar till den medicinska kommittØn P(cid:229) grundval av ovanst(cid:229)ende gjorde ombudsmannen f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: 2. 1 Efter en noggrann genomg(cid:229)ng av det material som st(cid:228)llts till ombudsmannens f(cid:246)rfogande f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om vissa handlingar som parlamentet uppgett som saknade i sj(cid:228)lva verket hade diarief(cid:246)rts hos institutionen. Ombudsmannen p(cid:229)pekade att det h(cid:246)r till god f(cid:246)rvaltningssed att en institu- tion noggrant registrerar de handlingar som den f(cid:229)r in. Parlamentet hade genom att inte g(cid:246)ra detta underl(cid:229)tit att f(cid:246)lja denna princip. 2. 2 Ombudsmannen unders(cid:246)kte d(cid:228)rf(cid:246)r klagandens p(cid:229)st(cid:229)ende att parlamentet genom att underl(cid:229)ta att vidarebefordra vissa handlingar till den medicinska kommittØn hindrat denna fr(cid:229)n att l(cid:228)mna en klar skriftlig motivering i sin rap- port. Han p(cid:229)pekade f(cid:246)rst och fr(cid:228)mst att vissa av de sak- nade handlingarna faktiskt m(cid:229)ste ha (cid:246)verl(cid:228)mnats till den medicinska kommittØn, med tanke p(cid:229) att de omn(cid:228)mndes i kommittØns rapport. Han konstaterade ocks(cid:229) att en av medlemmarna i den medicinska kommittØn hade utsetts av klaganden och att, som domstolen uttalat, (cid:148)tj(cid:228)nsteman- nens intressen s(cid:228)kerst(cid:228)lls genom att det i den medicinska kommittØn ing(cid:229)r en medlem som har hans f(cid:246)rtroende och en tredje medlem som utses i samf(cid:246)rst(cid:229)nd mellan de b(cid:229)da andra medlemmar som utsetts av parterna(cid:148) (1). 2. 3 Ovanst(cid:229)ende fakta ger inget bel(cid:228)gg f(cid:246)r att den medicinska kommittØns argumentering kan ha varit missvisande och att slutsatsen i dess rapport borde ha varit en annan. D(cid:228)r- f(cid:246)r ans(cid:229)g ombudsmannen att det inte fanns n(cid:229)gra f(cid:246)r- uts(cid:228)ttningar f(cid:246)r att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i (cid:228)rendet. (1) M(cid:229)l 2/87, Biedermann mot revisionsr(cid:228)tten; Rec. 1988, s. 143. Det h(cid:246)r till god f(cid:246)rvaltningssed att en institution noggrant registrerar de handlingar som den f(cid:229)r in. Parlamentet har genom att inte g(cid:246)ra detta underl(cid:229)tit att f(cid:246)lja denna princip. Ombudsmannen ans(cid:229)g att det inte fanns anledning att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. UTTAGNINGSPROV: UNDERL¯TENHET ATT L˜MNA EXAKTA UPPLYSNINGAR Beslut i klagom(cid:229)let 1051/25. 11. 96/AF/B/VK mot Europaparlamen- tet Klagom(cid:229)let F klagade till ombudsmannen i brev av november 1996 och januari 1997 och gjorde g(cid:228)llande att Europaparlamentet p(cid:229) fel- aktiga grunder f(cid:246)rv(cid:228)grat henne att delta i de skriftliga proven i uttagningsprovet PE/80/A som anordnades av parlamentet. Sk(cid:228)let till avslaget var att klaganden inte hade l(cid:228)mnat in hand- lingar som visade att hon hade mycket goda kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k, vilket kr(cid:228)vdes i meddelandet om uttagningsprovet. Meddelandet om uttagningsprovet offentliggjordes i EGT i tre delar: i) allm(cid:228)nna best(cid:228)mmelser om (cid:246)ppna uttagningsprov, ii) anvisningar till s(cid:246)kande i de (cid:246)ppna uttagningsprov som anord- nas av parlamentet och iii) meddelande om uttagningsprovet i fr(cid:229)ga. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/91 (cid:148)De f(cid:246)ljande: I fr(cid:229)ga om dokumentationen f(cid:246)reskrevs i anvisningarna under s(cid:246)kande m(cid:229)ste rubriken (cid:148)Dokumentation(cid:148) inl(cid:228)mna dokumentation f(cid:246)r varje ans(cid:246)kan om undantag fr(cid:229)n (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna och f(cid:246)r de uppgifter som avses i punkt 9 (cid:146)ut- bildning(cid:146) och under punkt 12 (cid:146)yrkeserfarenhet(cid:146) tillsammans med sina ans(cid:246)kningshandlingar(cid:148). I anvisningarna angavs inte att handlingar skulle l(cid:228)mnas in som visade p(cid:229) kunskaper i ett andra EU-spr(cid:229)k. I meddelandet om uttagningsprovet angavs i avdelning III. A. 2 att (cid:148)uttagningskommittØn g(cid:229)r igenom handlingarna och fast- st(cid:228)ller f(cid:246)rteckningen (cid:246)ver de s(cid:246)kande som uppfyller de s(cid:228)r- skilda villkoren i avdelning II-B. UttagningskommittØn utg(cid:229)r vid sitt beslut uteslutande fr(cid:229)n den information som l(cid:228)mnats i ans(cid:246)kningsblanketten och som styrks av kompletterande hand- lingar. (cid:148) I avdelning II-B i meddelandet angavs tv(cid:229) olika villkor: det ena var att s(cid:246)kandena skulle ha en universitetsexamen eller motsvarande yrkeserfarenhet, det andra att s(cid:246)kandena skulle ha mycket goda kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k. en ledamot av Europaparlamentet. Det borde d(cid:228)rf(cid:246)r ha varit uppenbart att hon uppfyllde dessa krav. 3. UttagningskommittØn (cid:229)sidosatte principen om likabehand- ling av s(cid:246)kande, eftersom en annan s(cid:246)kande som befann sig i samma situation som hon efter att ha (cid:246)verklagat hade f(cid:229)tt delta i uttagningsprovet. Unders(cid:246)kningen Parlamentets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till Europaparlamentet. I sitt ytt- rande h(cid:228)vdade parlamentet att dess beslut att avvisa F var grundat p(cid:229) ordalydelsen i meddelandet om uttagningsprovet, vilket parlamentet ans(cid:229)g ha st(cid:246)rre giltighet (cid:228)n anvisningarna. I ans(cid:246)kningsblanketten fanns flera rubriker. Dokumentation kr(cid:228)vdes endast i fr(cid:229)ga om rubrikerna 9 (cid:148)Utbildning(cid:148) och 12 (cid:148)Yrkeserfarenhet(cid:148). Rubrik 7, (cid:148)Spr(cid:229)kkunskaper(cid:148), var uppdelad i tv(cid:229) underkategorier: a) f(cid:246)rstaspr(cid:229)k och b) (cid:246)vriga spr(cid:229)k. Det angavs inte att s(cid:246)kanden skulle f(cid:246)rete handlingar i fr(cid:229)ga om uppgifterna under rubrik 7. Klagandens kommentarer F vidh(cid:246)ll sitt klagom(cid:229)l i sina kommentarer. F underr(cid:228)ttades i augusti 1996 om att hon inte skulle kunna antas till proven, eftersom det (cid:148)av de handlingar som Ni inl(cid:228)m- nat inte framg(cid:229)r att Ni har f(cid:246)rv(cid:228)rvat de mycket goda kunska- per i ett ytterligare gemenskapsspr(cid:229)k som kr(cid:228)vs i enlighet med avdelning II punkt B. 2 i meddelandet om uttagningsprovet PE/80/A(cid:148). Beslutet 1. Underl(cid:229)tenhet att l(cid:228)mna exakta upplysningar F (cid:246)verklagade detta beslut och h(cid:228)vdade att det enligt formule- ringen i EGT inte uttryckligen kr(cid:228)vdes att man skulle f(cid:246)rete handlingar som visade att man hade kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k. Hennes (cid:246)verklagande avslogs den 3 oktober 1996 p(cid:229) grundval av att uttagningskommittØn endast kunde bygga sin bed(cid:246)mning p(cid:229) ans(cid:246)kan och de handlingar som bifo- gats den och att de handlingar som hon l(cid:228)mnat in inte visade att hon hade mycket goda kunskaper i ett andra gemenskaps- spr(cid:229)k. Mot bakgrund h(cid:228)rav klagade F hos ombudsmannen. Hon anf(cid:246)rde i sak f(cid:246)ljande tre argument: 1. Den information som de s(cid:246)kande f(cid:229)tt om vilka handlingar som skulle l(cid:228)mnas in var f(cid:246)rvirrande och missvisande. Anvisningarna, i vilka det inte st(cid:228)lldes n(cid:229)gra krav p(cid:229) doku- mentation av spr(cid:229)kkunskaper, borde ha st(cid:246)rre giltighet (cid:228)n meddelandet om uttagningsprovet. anvisningarna ans(cid:246)kningsblanketten (1). Enligt 1. 1 Det (cid:228)r god f(cid:246)rvaltningssed att l(cid:228)mna s(cid:229) exakta upplys- ningar som m(cid:246)jligt om kraven p(cid:229) kvalifikationer f(cid:246)r en anst(cid:228)llning s(cid:229) att den s(cid:246)kande har m(cid:246)jlighet att avg(cid:246)ra om det (cid:228)r meningsfullt att l(cid:228)mna in en ans(cid:246)kan. Det- samma g(cid:228)ller upplysningar om vilka styrkande handlingar som (cid:228)r av vikt f(cid:246)r f(cid:246)rfarandet och som d(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste bifo- till gas s(cid:246)kandena kr(cid:228)vdes endast dokumentation f(cid:246)r att styrka uppgifterna i punkterna 9 och 12 p(cid:229) ans(cid:246)kningsblanket- ten, (cid:148)Utbildning(cid:148) och (cid:148)Yrkeserfarenhet(cid:148), medan det i med- delandet om uttagningsprovet angavs att de s(cid:246)kande m(cid:229)ste l(cid:228)mna in kopior av utbildningsbevis, arbetsreferen- ser och (cid:148)samtliga (cid:246)vriga handlingar(cid:148) som styrkte de upp- gifter som l(cid:228)mnats i ans(cid:246)kningsblanketten. De upplys- ningar som l(cid:228)mnades i anvisningarna och i meddelandet f(cid:246)ref(cid:246)ll vara mots(cid:228)gelsefulla vad g(cid:228)llde kravet p(cid:229) hand- lingar. Oberoende av texternas juridiska status var det uppenbart att b(cid:229)da texterna syftade till att ge de s(cid:246)kande korrekt information betr(cid:228)ffande ett visst uttagningsprov och d(cid:228)rf(cid:246)r inte borde ha formulerats p(cid:229) olika s(cid:228)tt. Parla- mentet underl(cid:228)t f(cid:246)ljaktligen att ge klaganden tydliga och exakta upplysningar om att det ans(cid:229)g att uppgifter om spr(cid:229)kkunskaper skulle styrkas. Parlamentet borde ha s(cid:228)kerst(cid:228)llt att de s(cid:246)kande erh(cid:246)ll upplysningar om de krav som g(cid:228)llde f(cid:246)r uttagningsprovet. 2. UttagningskommittØn borde ha f(cid:246)rst(cid:229)tt att hon uppfyllde kraven p(cid:229) spr(cid:229)kkunskaper eftersom det framgick av hennes ans(cid:246)kningsblankett att hon hade arbetat som assistent (cid:229)t (1) Dom av den 28 november 1991 i m(cid:229)l T-158/89, van Hecken mot Ekonomiska och sociala kommittØn; Rec. 1991, s. II-1341. C 300/92 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 2. Yrkeslivserfarenhet som bel(cid:228)gg f(cid:246)r spr(cid:229)kkunskaper 3. 5. 2 EUROPEISKA UNIONENS R¯D ˜ven om man tar h(cid:228)nsyn till den flerspr(cid:229)kiga milj(cid:246)n p(cid:229) arbetsplatsen och anst(cid:228)llningen som assistent i Europapar- lamentet utg(cid:246)r den omst(cid:228)ndigheten att den klagande arbe- tat d(cid:228)r inte i och f(cid:246)r sig n(cid:229)got bel(cid:228)gg f(cid:246)r att hon har till- r(cid:228)ckliga kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k. R¯DETS BESLUT 93/731/EG: INNEB(cid:214)RDEN AV (cid:148)UPPREPAD ANS(cid:214)KAN(cid:148) OCH (cid:148)OMFATTANDE HANDLINGAR(cid:148) i klagom(cid:229)l 1053/25. 11. 96/STATEWATCH/UK/IJH mot Beslut r(cid:229)det 3. Likabehandling av s(cid:246)kande fr(cid:229)n uttagningskommittØns sida Klagom(cid:229)let Som st(cid:246)d f(cid:246)r sitt p(cid:229)st(cid:229)ende uppgav F att en annan s(cid:246)kan- de, som f(cid:229)tt avslag p(cid:229) samma grunder som hon, hade antagits till f(cid:246)rfarandet efter det att han (cid:246)verklagat och h(cid:228)nvisat till att en strikt tolkning av ordalydelsen i medde- landet om uttagningsprovet inte innebar att en s(cid:246)kande automatiskt kunde anta att det kr(cid:228)vdes handlingar som styrkte kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k. Ombuds- mannen kunde inte, framf(cid:246)r allt med tanke p(cid:229) att det inte l(cid:228)mnades n(cid:229)gra uppgifter om denna persons identitet, granska detta f(cid:246)rh(cid:229)llande n(cid:228)rmare. Slutsatser P(cid:229) grundval av ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta klago- m(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rk- ning: Det (cid:228)r god f(cid:246)rvaltningssed att l(cid:228)mna s(cid:229) exakta upplysningar som m(cid:246)jligt om kraven p(cid:229) kvalifikationer f(cid:246)r en anst(cid:228)llning s(cid:229) att den s(cid:246)kande har m(cid:246)jlighet att avg(cid:246)ra om det (cid:228)r menings- fullt att l(cid:228)mna in en ans(cid:246)kan. Detsamma g(cid:228)ller upplysningar om vilka styrkande handlingar som (cid:228)r av vikt f(cid:246)r f(cid:246)rfarandet och som d(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste befogas ans(cid:246)kningsblanketten (1). Enligt anvisningarna till s(cid:246)kandena kr(cid:228)vdes endast dokumentation f(cid:246)r att styrka uppgifterna i punkterna 9 och 12 p(cid:229) ans(cid:246)knings- i blanketten, (cid:148)Utbildning(cid:148) och (cid:148)Yrkeserfarenhet(cid:148), medan det meddelandet om uttagningsprovet angavs att de s(cid:246)kande m(cid:229)ste l(cid:228)mna in kopior av utbildningsbevis, arbetsreferenser och (cid:148)samtliga (cid:246)vriga handlingar(cid:148) som styrkte de uppgifter som l(cid:228)m- nats i ans(cid:246)kningsblanketten. De upplysningar som l(cid:228)mnades i anvisningarna och i meddelandet f(cid:246)ref(cid:246)ll vara mots(cid:228)gelsefulla vad g(cid:228)llde kravet p(cid:229) handlingar. Oberoende av texternas juri- diska status var det uppenbart att b(cid:229)da texterna syftade till att ge de s(cid:246)kande korrekt information betr(cid:228)ffande ett visst uttag- ningsprov och d(cid:228)rf(cid:246)r inte borde ha formulerats p(cid:229) olika s(cid:228)tt. Parlamentet underl(cid:228)t f(cid:246)ljaktligen att ge klaganden tydliga och exakta upplysningar om att det ans(cid:229)g att uppgifter om spr(cid:229)k- kunskaper skulle styrkas. Parlamentet borde ha s(cid:228)kerst(cid:228)llt att de s(cid:246)kande erh(cid:246)ll upplysningar om de krav som g(cid:228)llde f(cid:246)r uttagningsprovet. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. B skrev i februari 1996 till r(cid:229)det och beg(cid:228)rde att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till kopior av protokollen fr(cid:229)n 14 sammantr(cid:228)den som h(cid:229)llits i K4-kommittØn som sorterar under ministrarna f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor i r(cid:229)det. Hans ans(cid:246)kan gavs in i enlighet med r(cid:229)dets beslut om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar (2) (nedan kallat beslut 93/731/EG). R(cid:229)dets generalsekretariat besvarade i april 1996 ans(cid:246)kan. I sva- ret h(cid:228)nvisades till artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG som har f(cid:246)l- jande lydelse: (cid:148)De ber(cid:246)rda enheterna inom generalsekretariatet skall str(cid:228)va efter att finna rimliga l(cid:246)sningar vid upprepade ans(cid:246)kningar och ans(cid:246)k- ningar som g(cid:228)ller omfattande handlingar. (cid:148) L(cid:228)ngre fram i svaret konstaterades att ans(cid:246)kan innebar (cid:148)en upprepad ans(cid:246)kan som dessutom avser ett mycket stort antal handlingar(cid:148) och att generalsekretariatet, som en (cid:148)rimlig l(cid:246)s- ning(cid:148), skulle (cid:246)verl(cid:228)mna fem av de 14 beg(cid:228)rda handlingarna. B ingav en bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan ang(cid:229)ende de (cid:246)vriga nio hand- lingarna, men r(cid:229)dets presidium h(cid:246)ll fast vid det ursprungliga beslutet. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade B att r(cid:229)det inte hade r(cid:228)tt att st(cid:246)dja sig p(cid:229) artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG som grund f(cid:246)r att delvis avsl(cid:229) hans ans(cid:246)kan, eftersom i) han aldrig tidigare hade beg(cid:228)rt att f(cid:229) ut handlingarna i fr(cid:229)- ga; uttrycket (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) avs(cid:229)g, enligt hans upp- fattning, en situation d(cid:228)r en och samma person upprepade g(cid:229)nger beg(cid:228)r att f(cid:229) ut en och samma handling, ii) artikel 3. 2 avser (cid:148)omfattande handlingar(cid:148), inte (cid:148)ett mycket stort antal handlingar(cid:148) s(cid:229)som angetts i generalsekretariatets svar. Dessutom hade r(cid:229)det i februari 1996 inf(cid:246)rt ett system med avgifter f(cid:246)r de handlingar som l(cid:228)mnades ut. B menade d(cid:228)rf(cid:246)r att omfattningen av eller antalet handlingar som efterfr(cid:229)gades inte l(cid:228)ngre hade n(cid:229)gon betydelse. (1) Dom av den 28 november 1991 i m(cid:229)l T-158/89, van Hecken mot Ekonomiska och sociala kommittØn; Rec. 1991, s. II-1341. (2) R(cid:229)dets beslut 93/731/EG (EGT L 340, 31. 12. 1993, s. 43). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/93 Unders(cid:246)kningen R(cid:229)dets yttrande R(cid:229)dets yttrande inneh(cid:246)ll sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)- randen: Klaganden anv(cid:228)nder en systematiskt teknik f(cid:246)r att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets samtliga handlingar om r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor. Tekniken best(cid:229)r i att f(cid:246)rst beg(cid:228)ra att f(cid:229) f(cid:246)redragningslistorna fr(cid:229)n r(cid:229)dets samtliga organ som handl(cid:228)gger s(cid:229)dana (cid:228)renden och att d(cid:228)refter beg(cid:228)ra att f(cid:229) alla handlingar som tagits upp p(cid:229) dessa f(cid:246)redragningslistor. Artikel 3. 2 m(cid:229)ste tolkas p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att den blir verk- ningsfull i praktiken. Om en person upprepade g(cid:229)nger beg(cid:228)r att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till en handling som redan har f(cid:246)rv(cid:228)grats honom, och de omst(cid:228)ndigheter som motiverade denna v(cid:228)gran kvarst(cid:229)r of(cid:246)r(cid:228)ndrade, (cid:228)r generalsekretariatet inte skyldigt att finna en rimlig l(cid:246)sning utan kan anv(cid:228)nda sig av samma l(cid:246)sning, dvs. h(cid:229)lla fast vid sin v(cid:228)gran att l(cid:228)mna ut handlingen. En inskr(cid:228)nk- ning av begreppet (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) till att g(cid:228)lla ans(cid:246)kningar som avser samma handling skulle d(cid:228)rf(cid:246)r ber(cid:246)va artikel 3. 2 dess verkan i praktiken. Enligt r(cid:229)dets uppfattning omfattar begreppet (cid:148)upprepad ans(cid:246)- kan(cid:148) s(cid:229)dana fall i vilka en person regelbundet och systematiskt under l(cid:229)ng tid beg(cid:228)r att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till ett stort antal handlingar av samma slag, (cid:228)ven om de inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigtvis (cid:228)r identiska. Det (cid:228)r i detta sammanhang som antalet beg(cid:228)rda handlingar utg(cid:246)r ett av de kriterier som skall tas i beaktande. Det framg(cid:229)r klart av ordalydelsen i artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG att omfattningen av de efterfr(cid:229)gade handlingarna utg(cid:246)r ett s(cid:228)rskilt kriterium som kan g(cid:246)ra det befogat att tillgripa en rimlig l(cid:246)s- ning (cid:228)ven om det inte r(cid:246)r sig om en upprepad beg(cid:228)ran. Den franska versionen av artikel 3. 2, som ligger till grund f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningen f(cid:246)r samtliga (cid:246)vriga spr(cid:229)kversioner, talar om en (cid:148)demande rØpØtitive(cid:148), ett uttryck som har negativa och pejora- tiva konnotationer. Enligt r(cid:229)dets uppfattning (cid:228)r syftet med artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG att man i undantagsfall skall kunna sl(cid:229) vakt om effektiviteten hos r(cid:229)dets administration. Artikeln har hittills endast till(cid:228)mpats i begr(cid:228)nsad utstr(cid:228)ckning. Uttaget av avgifter f(cid:246)r (cid:246)verl(cid:228)mnande av handlingar bygger p(cid:229) artikel 3. 1 i beslut 93/731/EG och p(cid:229)verkar inte den princi- piella regel som anges i artikel 3. 2. Klagandens kommentarer B kritiserade i sina kommentarer ing(cid:229)ende r(cid:229)dets yttrande och vidh(cid:246)ll sin uppfattning att r(cid:229)det inte hade r(cid:228)tt att st(cid:246)dja sig p(cid:229) artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG som grund f(cid:246)r att delvis avsl(cid:229) hans ans(cid:246)kan om att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingar. Beslutet 1. Beslut 93/731/EG 1. 1 I beslut 93/731/EG genomf(cid:246)rs de principer som fastst(cid:228)lls i den gemensamma uppf(cid:246)randekodexen f(cid:246)r allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets och kommissionens handlingar (1). Syf- tet med beslutet (cid:228)r att f(cid:246)rverkliga principen om att med- borgarna s(cid:229) l(cid:229)ngt som m(cid:246)jligt skall ha tillg(cid:229)ng till infor- mation, i syfte att st(cid:228)rka institutionernas demokratiska karakt(cid:228)r och allm(cid:228)nhetens f(cid:246)rtroende f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningen (2). 1. 2 Det f(cid:246)rfarande som r(cid:229)det skall f(cid:246)lja n(cid:228)r det g(cid:228)ller hand- l(cid:228)ggningen av ans(cid:246)kningar om tillg(cid:229)ng till handlingar fast- st(cid:228)lls i artiklarna 3, 5, 6 och 7 i beslut 93/731/EG. D(cid:228)r f(cid:246)reskrivs ett f(cid:246)rfarande i tv(cid:229) steg. I det f(cid:246)rsta steget hand- l(cid:228)ggs ans(cid:246)kningarna av generalsekretariatet och ans(cid:246)kan besvaras av generalsekreteraren. Om s(cid:246)kanden f(cid:229)r avslag har denne m(cid:246)jlighet att inleda ett andra steg genom att en bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan. Om den bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan avsl(cid:229)s besvarar r(cid:229)det ans(cid:246)kan. 2. Den omtvistade best(cid:228)mmelsen: artikel 3. 2 2. 1 I artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG f(cid:246)reskrivs f(cid:246)ljande: (cid:148)De ber(cid:246)rda enheterna inom generalsekretariatet skall str(cid:228)va efter att finna rimliga l(cid:246)sningar vid upprepade ans(cid:246)kningar och ans(cid:246)kningar som g(cid:228)ller omfattande handlingar. (cid:148) Av h(cid:228)nvisningen till generalsekretariatet framg(cid:229)r det att man f(cid:246)rutser en m(cid:246)jlighet att finna en rimlig l(cid:246)sning i samband med den ursprungliga ans(cid:246)kan, vilket ocks(cid:229) (cid:228)r fallet n(cid:228)r det g(cid:228)ller motsvarande best(cid:228)mmelse i uppf(cid:246)ran- dekodexen, d(cid:228)r det dessutom f(cid:246)reskrivs att en r(cid:228)ttvis l(cid:246)s- ning skall uppn(cid:229)s (cid:148)i samr(cid:229)d med dem som framst(cid:228)llt ans(cid:246)kan(cid:148) (3). 2. 2 Varken i artikel 3. 2 eller i motsvarande best(cid:228)mmelse i uppf(cid:246)randekodexen f(cid:246)reskrivs uttryckligen n(cid:229)got undan- tag fr(cid:229)n den allm(cid:228)nna regeln om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar vilket skulle kunna l(cid:228)ggas till grund f(cid:246)r att del- vis avsl(cid:229) en ans(cid:246)kan om att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingar. I detta (cid:228)rende angav dock r(cid:229)det artikel 3. 2 som grund f(cid:246)r att avsl(cid:229) klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan om att f(cid:229) till(cid:229)ng (1) EGT L 340, 31. 12. 1993, s. 41. (2) Dom av den 17 juni 1998 i m(cid:229)l T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)r- bundet (Tidningen Journalisten) mot kommissionen, punkt 66. (3) (cid:148)Institutionen skall i samr(cid:229)d med dem som framst(cid:228)llt ans(cid:246)kan finna en r(cid:228)ttvis l(cid:246)sning p(cid:229) f(cid:246)rnyade ans(cid:246)kningar eller ans(cid:246)kningar som avser omf(cid:229)ngsrika handlingar. (cid:148) C 300/94 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 till de nio handlingar som generalsekretariatet underl(cid:229)tit att f(cid:246)rse honom med. 2. 3 Klaganden bestrider r(cid:229)dets tolkning av uttrycket (cid:148)upp- repad ans(cid:246)kan(cid:148). Han h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att generalsekretariatet i sitt svar p(cid:229) hans ursprungliga ans(cid:246)kan hade fel d(cid:229) det ans(cid:229)g att artikel 3. 2 var till(cid:228)mplig ocks(cid:229) n(cid:228)r det g(cid:228)llde ans(cid:246)kningar om ett mycket stort antal handlingar. 2. 4 Enligt r(cid:229)dets yttrande till ombudsmannen avser (cid:148)begreppet upprepad ans(cid:246)kan bl. a. (cid:228)renden d(cid:228)r en person regelbundet och systematiskt under l(cid:229)ng tid beg(cid:228)r att f(cid:229) till- g(cid:229)ng till ett stort antal handlingar av samma slag, (cid:228)ven om de inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigtvis (cid:228)r identiska. (cid:148) I r(cid:229)dets yttrande h(cid:228)vdas ocks(cid:229) att (cid:148)omfattning av de hand- lingar som beg(cid:228)rs utg(cid:246)r ett s(cid:228)rskilt kriterium som kan g(cid:246)ra det befogat att tillgripa en rimlig l(cid:246)sning, (cid:228)ven om det inte r(cid:246)r sig om en upprepad ans(cid:246)kan(cid:148). 2. 5 Det f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r som den fr(cid:229)ga som klaganden och r(cid:229)det tvistar om (cid:228)r tolkningen av uttrycken (cid:148)upprepade ans(cid:246)kningar(cid:148) och (cid:148)omfattande handlingar(cid:148) i artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG. Inget av uttrycken definieras i sj(cid:228)lva beslutet eller i uppf(cid:246)randekodexen. 3. Inneb(cid:246)rden av uttrycken (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) och (cid:148)om- fattande handlingar(cid:148) 3. 1 Om och i den utstr(cid:228)ckning som artikel 3. 2 lagenligt kan till(cid:228)mpas av r(cid:229)det som grund f(cid:246)r att delvis avsl(cid:229) en ans(cid:246)- kan om att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingar utg(cid:246)r denna best(cid:228)m- melse ett undantag fr(cid:229)n den allm(cid:228)nna regeln i beslut 93/731/EG. Enligt f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens r(cid:228)ttspraxis b(cid:246)r, i de fall d(cid:229) det finns en fastst(cid:228)lld allm(cid:228)n princip och undantag fr(cid:229)n den principen sedan l(cid:228)ggs fast, undantagen utformas och till(cid:228)mpas strikt och p(cid:229) ett s(cid:228)tt som inte kullkastar till- l(cid:228)mpningen av den allm(cid:228)nna regeln (1). r(cid:229)det utan att tvingas ange sk(cid:228)len f(cid:246)r sin beg(cid:228)ran (2). Till- g(cid:229)ngen till handlingar kan d(cid:228)rf(cid:246)r inte p(cid:229) n(cid:229)got lagligt s(cid:228)tt stoppas av r(cid:229)det p(cid:229) grund av en eventuell negativ inst(cid:228)ll- ning till syftet med beg(cid:228)ran eller till den person som inl(cid:228)mnat den. 3. 3 Uttrycket (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) uppfattas naturligen som en h(cid:228)nvisning till ans(cid:246)kningar om att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till en och samma handling. Denna tolkning inneb(cid:228)r att artikel 3. 2 i praktiken g(cid:246)r det m(cid:246)jligt att uppn(cid:229) en rimlig l(cid:246)sning som inneb(cid:228)r att r(cid:229)dets tj(cid:228)nstegrenar p(cid:229) ett effektivt s(cid:228)tt kan handl(cid:228)gga (cid:228)renden d(cid:228)r en och samma person upp- repade g(cid:229)nger l(cid:228)mnar in ans(cid:246)kningar om tillg(cid:229)ng till samma handling i f(cid:246)rhoppningen om eller med h(cid:228)vdande av att de omst(cid:228)ndigheter som motiverade de tidigare avslagen (cid:228)ndrats. 3. 4 En vidgning av begreppet (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) till att omfatta ans(cid:246)kningar om olika handlingar fr(cid:229)n en och samma person skulle kunna kullkasta till(cid:228)mpningen av den allm(cid:228)nna regeln: beslut 93/731/EG anger inte n(cid:229)gon begr(cid:228)nsning av det antal handlingar som en medborgare har r(cid:228)tt att beg(cid:228)ra tillg(cid:229)ng till. I avsaknad av s(cid:229)dan begr(cid:228)nsning skulle dessutom r(cid:229)dets tolkning kunna inne- b(cid:228)ra att principen om r(cid:228)ttss(cid:228)kerhet (cid:229)sidosattes, eftersom det inte vore m(cid:246)jligt att i f(cid:246)rv(cid:228)g veta hur m(cid:229)nga olika handlingar man skulle kunna beg(cid:228)ra innan r(cid:229)det ans(cid:229)g att det r(cid:246)rde sig om en (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148). 3. 5 Att tolka artikel 3. 2 s(cid:229) att den skulle omfatta alla ans(cid:246)k- ningar om ett mycket stort antal handlingar inom dess till- l(cid:228)mpningsomr(cid:229)de leder till samma praktiska resultat som tolkningen att en (cid:148)upprepad ans(cid:246)kan(cid:148) skulle omfatta ans(cid:246)kningar om olika handlingar fr(cid:229)n en och samma per- son. Mot en s(cid:229)dan tolkning kan d(cid:228)rf(cid:246)r liknande argument anv(cid:228)ndas. 3. 6 Ombudsmannen anser d(cid:228)rf(cid:246)r att r(cid:229)det har gjort en fel- aktig tolkning av artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG och att r(cid:229)det inte hade r(cid:228)tt att st(cid:246)dja sig p(cid:229) den artikeln som grund f(cid:246)r att delvis avsl(cid:229) klagandens ans(cid:246)kan om hand- lingar i detta (cid:228)rende. Uttrycket (cid:148)upprepade ans(cid:246)kningar (cid:148) i artikel 3. 2 inbegriper inte ans(cid:246)kningar fr(cid:229)n en och samma person om olika handlingar. Inte heller skall arti- kel 3. 2 tolkas s(cid:229) att den skulle omfatta alla ans(cid:246)kningar om ett mycket stort antal handlingar. Det m(cid:229)ste dock erinras om att det (cid:228)r EG-domstolen som (cid:228)r h(cid:246)gsta aukto- ritet ang(cid:229)ende fr(cid:229)gor om gemenskapsr(cid:228)ttens inneb(cid:246)rd och tolkningen av den. 3. 2 Genom beslut 93/731/EG ges medborgarna r(cid:228)tt att f(cid:229) till- g(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar. Varje person har r(cid:228)tt att beg(cid:228)ra att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till vilken handling som helst hos (1) Domarna i m(cid:229)len T-194/94, John Carvel och Guardian Newspapers mot r(cid:229)det, REG. 1995, s. II-2765 och T-105/95, World Wide Fund for Nature (WWF) mot kommissionen, REG 1997, s. II-313 samt domen av den 17 juni 1998 i m(cid:229)l T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)r- bundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det. Slutsatser P(cid:229) grundval av ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta klago- m(cid:229)l f(cid:246)refaller det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rk- ning: (2) Dom av den 17 juni 1998 i m(cid:229)let T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)r- bundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det, punkt 109. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/95 Ombudsmannen anser att r(cid:229)det har gjort en felaktig tolkning av artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG och att r(cid:229)det inte hade r(cid:228)tt att st(cid:246)dja sig p(cid:229) den artikeln som grund f(cid:246)r att delvis avsl(cid:229) kla- gandens ans(cid:246)kan om handlingar i detta (cid:228)rende. Uttrycket (cid:148)upp- repade ans(cid:246)kningar(cid:148) i artikel 3. 2 inbegriper inte ans(cid:246)kningar fr(cid:229)n en och samma person om olika handlingar. Inte heller skall artikel 3. 2 tolkas s(cid:229) att den skulle omfatta alla ans(cid:246)k- ningar om ett mycket stort antal handlingar. Det m(cid:229)ste dock erinras om att det (cid:228)r EG-domstolen som (cid:228)r h(cid:246)gsta auktoritet ang(cid:229)ende fr(cid:229)gor om gemenskapsr(cid:228)ttens inneb(cid:246)rd och tolk- ningen av den. I artikel 7. 3 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG f(cid:246)reskrivs det uttryck- ligen att en s(cid:246)kande vars bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan om tillg(cid:229)ng till handlingar har avslagits skall underr(cid:228)ttas om m(cid:246)jligheten att klaga hos ombudsmannen. Ombudsmannens kritiska anm(cid:228)rk- ning inneb(cid:228)r att r(cid:229)det b(cid:246)r ompr(cid:246)va klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan av den 17 april 1996 och g(cid:246)ra de beg(cid:228)rda handling- arna tillg(cid:228)ngliga, s(cid:229)vida inte n(cid:229)got av de undantag som anges i artikel 4 i beslut 93/731/EG (cid:228)r till(cid:228)mpligt. Eftersom det ankom p(cid:229) r(cid:229)det att g(cid:246)ra denna ompr(cid:246)vning och meddela klaganden resultatet avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. Ytterligare kommentarer I r(cid:229)dets yttrande i detta (cid:228)rende h(cid:228)nvisade man till att det inf(cid:246)rts ett system med uttag av avgifter f(cid:246)r de handlingar som st(cid:228)lls till f(cid:246)rfogande i enlighet med r(cid:229)dets beslut 93/731/EG. Ombudsmannen delar r(cid:229)dets uppfattning att systemet med avgifter i r(cid:228)ttsligt h(cid:228)nseende saknade betydelse vid tolkningen av artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG. I r(cid:229)dets yttrande uttrycktes emellertid ocks(cid:229) med all r(cid:228)tt att det var angel(cid:228)get att sl(cid:229) vakt om r(cid:229)dets administrativa effektivitet. I det sammanhanget konstaterar ombudsmannen att medlems- stater med l(cid:229)ng erfarenhet av att administrera allm(cid:228)nhetens till- g(cid:229)ng till handlingar ofta till(cid:228)mpar ett system med avgifter f(cid:246)r ans(cid:246)kningar om utl(cid:228)mnande avhandlingar som medf(cid:246)r en avsev(cid:228)rd administrativ belastning. R¯DET: ALLM˜NHETENS TILLG¯NG TILL HANDLINGAR i klagom(cid:229)l 1056/25. 11. 96/STATEWATCH/UK/IJH mot Beslut r(cid:229)det Klagom(cid:229)let I juli 1996 skrev B till r(cid:229)dets generalsekretariat och bad om en kopia av sammantr(cid:228)deskalendern f(cid:246)r r(cid:229)dets styrkommittØer och arbetsgrupper p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor under perioden f(cid:246)r det irl(cid:228)ndska ordf(cid:246)randeskapet (juli/decem- ber 1996). Hans ans(cid:246)kan gjordes enligt r(cid:229)dets beslut om all- m(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar (1) (nedan kallat beslut 93/731/EG). Genom en skrivelse daterad den 29 juli 1996 avslogs hans beg(cid:228)ran av r(cid:229)dets generalsekretariat. Skrivelsen h(cid:228)nvisade till artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG vilken lyder som f(cid:246)ljer: (cid:148)Om den handling som efterfr(cid:229)gas har uppr(cid:228)ttats av en fysisk eller juridisk person, en medlemsstat, en annan gemenskapsinsti- tution eller ett annat gemenskapsorgan eller n(cid:229)gon annat natio- nellt eller internationellt organ, skall ans(cid:246)kningen inte g(cid:246)ras till r(cid:229)det utan direkt till den som har uppr(cid:228)ttat handlingen. (cid:148) I skrivelsen uppgavs det att ansvaret f(cid:246)r sammantr(cid:228)deskalen- dern l(cid:229)g hos ordf(cid:246)randeskapet och inte hos r(cid:229)dets generalsek- retariat och att B d(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste st(cid:228)lla fr(cid:229)gan direkt till det irl(cid:228)ndska ordf(cid:246)randeskapet. Den 15 augusti 1996 skrev han till Irlands st(cid:228)ndiga representation vid Europeiska unionen och bad om sammantr(cid:228)deskalendern. Hans beg(cid:228)ran avslogs med motiveringen att (cid:148)det inte (cid:228)r meningen att informationen i fr(cid:229)ga skall g(cid:246)ras tillg(cid:228)nglig f(cid:246)r allm(cid:228)nheten(cid:148). B h(cid:228)vdade att generalsekretariatet inte hade r(cid:228)tt att avsl(cid:229) hans beg(cid:228)ran genom att h(cid:228)nvisa till artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG eftersom ordf(cid:246)randeskapet inte (cid:228)r (cid:148)en annan gemenskapsinsti- tution eller ett annat gemenskapsorgan(cid:148) utan snarare en funk- tion hos eller ett (cid:228)mbete vid sj(cid:228)lva r(cid:229)det. Unders(cid:246)kningen R(cid:229)dets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till r(cid:229)det. R(cid:229)dets yttrande om kla- gom(cid:229)let inneh(cid:246)ll bl. a. : (cid:148)I detta fall ans(cid:229)g generalsekretariatet att det detaljerade schemat endast var ett informellt redskap f(cid:246)r att organisera r(cid:229)dets f(cid:246)reha- vanden som st(cid:228)ndigt uppdaterades av ordf(cid:246)randeskapet och varken distribuerades eller arkiverades p(cid:229) ett systematiskt s(cid:228)tt av sekreta- riatet. Datum f(cid:246)r planerade sammantr(cid:228)den i schemat (cid:228)r prelimi- n(cid:228)ra och formaliseras f(cid:246)rst genom en officiell kallelse till ett sam- mantr(cid:228)de per telex. f(cid:246)ljaktligen inte Eftersom generalsekretariatet kunnat best(cid:228)mma om den version av sammantr(cid:228)desschemat som det innehade var den slutgiltiga versionen av handlingen i fr(cid:229)ga bad det B att v(cid:228)nda sig till direkt till ordf(cid:246)randeskapet som ensamt kunde tillhandah(cid:229)lla exakt information (cid:246)ver sin aktuella plane- ring. exakt (1) R(cid:229)dets beslut 93/731/EG (EGT L 340, 31. 12. 1993, r. 43). C 300/96 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Mot bakgrund av B:s argument ompr(cid:246)var nu generalsekreteraren sin praxis och sin tolkning av artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG med h(cid:228)nsyn till f(cid:246)rfr(cid:229)gningar om tillg(cid:229)ng till handlingar av detta slag. (cid:148) ga, n(cid:228)mligen avslaget p(cid:229) den bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan av den 28 f(cid:246)redragningslistorna f(cid:246)r gruppen juli 1997 om tillg(cid:229)ng till med h(cid:246)ga tj(cid:228)nstem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU-F(cid:246)renta stater- na. Som svar p(cid:229) en beg(cid:228)ran fr(cid:229)n ombudsmannen om ytterligare information bekr(cid:228)ftade r(cid:229)det att det redan hade (cid:228)ndrat sin praxis och att generalsekretariatet hade beviljat tillg(cid:229)ng till de kalendrar som var i omlopp under Luxemburgs ordf(cid:246)rande- skap. R(cid:229)det uttalade (cid:228)ven sin avsikt att f(cid:246)lja samma policy vid liknande fall i framtiden. R(cid:229)det klargjorde ocks(cid:229) att dessa kalendrar inte (cid:228)r av officiell och bindande natur, att de (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r (cid:228)ndringar under hela ordf(cid:246)randeskapsperioden och att den officiella kallelsen till sammantr(cid:228)de g(cid:246)rs per telex d(cid:228)r man fastst(cid:228)ller datum och f(cid:246)redragningslistor. R(cid:229)dets svar I sitt svar p(cid:229) ombudsmannens beg(cid:228)ran om ytterligare infor- mation i dessa fr(cid:229)gor angav r(cid:229)det att det inte anser sitt ordf(cid:246)- randeskap vara (cid:148)en annan institution(cid:148), skild fr(cid:229)n r(cid:229)det, i enlig- het med artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG. R(cid:229)det fortsatte med att anf(cid:246)ra att en distinktion borde g(cid:246)ras mellan (cid:148)handlingar som skrivs av den medlemsstat som innehar ordf(cid:246)- randeskapet i dess egenskap av innehavare av ordf(cid:246)randeskap i r(cid:229)det, och Klagandens kommentarer handlingar skrivna av den medlemsstaten vilka inte har samband med dess egenskap av innehavare av ordf(cid:246)randeskap i r(cid:229)det. (cid:148) I sina kommentarer l(cid:228)mnade B sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: i) R(cid:229)dets svar hade f(cid:246)rtydligat att r(cid:229)det numera tillhandah(cid:229)l- ler kopior av de scheman (cid:246)ver sammantr(cid:228)den f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor som h(cid:229)lls under varje ordf(cid:246)randeskap. Denna del av klagom(cid:229)let var d(cid:228)rf(cid:246)r tillgodosedd. ii) R(cid:229)det hade misslyckats med att bem(cid:246)ta yrkandet att ordf(cid:246)- randeskapet inte (cid:228)r (cid:148)en annan gemenskapsinstitution eller ett annat gemenskapsorgan(cid:148) i enlighet med artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG. iii) R(cid:229)det fortsatte att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till vissa handlingar av denna anledning. B h(cid:228)nvisade s(cid:228)rskilt till f(cid:246)redragningslis- torna f(cid:246)r gruppen med h(cid:246)ga tj(cid:228)nstem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU/F(cid:246)renta staterna. Hans bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan om till- g(cid:229)ng till dessa dokument, daterad den 28 juli 1997, hade avslagits av r(cid:229)det p(cid:229) grund av att de ber(cid:246)rda f(cid:246)redragnings- listorna hade uppr(cid:228)ttats gemensamt av ordfr(cid:246)randeskapet, kommissionen och de amerikanska myndigheterna och att artikel 2. 2. i beslut 93/731/EG var till(cid:228)mplig eftersom de ber(cid:246)rda f(cid:246)redragningslistorna inte uteslutande f(cid:246)rberetts under r(cid:229)dets eller ordf(cid:246)randeskapets ansvar. Ytterligare unders(cid:246)kningar Efter noggrant (cid:246)verv(cid:228)gande av r(cid:229)dets yttrande och klagandens kommentarer f(cid:246)ref(cid:246)ll ytterligare unders(cid:246)kningar vara n(cid:246)dv(cid:228)n- diga. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta f(cid:246)r att klarg(cid:246)ra r(cid:229)dets st(cid:229)ndpunkt i fr(cid:229)ga om dess ordf(cid:246)randeskaps status i enlighet med artikel 2. 2 i beslutet om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar, och f(cid:246)r det andra eftersom klagandens kommentarer hade v(cid:228)ckt en ny fr(cid:229)- R(cid:229)det uttryckte ocks(cid:229) (cid:229)sikten att artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG (cid:228)r till(cid:228)mplig p(cid:229) den senare typen av dokument. Vad g(cid:228)ller f(cid:246)redragningslistorna f(cid:246)r gruppen med h(cid:246)ga tj(cid:228)ns- tem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU-F(cid:246)renta staterna anf(cid:246)rde r(cid:229)det f(cid:246)ljande: (cid:148)Det nekande svaret p(cid:229) B:s beg(cid:228)ran daterad den 28 juli 1997 [(cid:133)] motiverades inte av det faktum att ordf(cid:246)randeskapet, som hade bidragit till uppr(cid:228)ttandet av handlingen, ans(cid:229)gs vara en (cid:146)an- nan institution(cid:146) i enlighet med artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG. I detta specifika fall sammanst(cid:228)lldes inte f(cid:246)redragningslistorna i fr(cid:229)ga uteslutande under ordf(cid:246)randeskapets ansvar utan gemensamt av ordf(cid:246)randeskapet, kommissionen och de amerikanska myndig- heterna. (cid:148) Ytterligare kommentarer fr(cid:229)n klaganden I sina kommentarer till r(cid:229)dets svar angav B att han var n(cid:246)jd med att r(cid:229)det inte l(cid:228)ngre ans(cid:229)g sitt ordf(cid:246)randeskap vara en annan institution skild fr(cid:229)n r(cid:229)det. Han klargjorde (cid:228)ven sam- manfattningsvis f(cid:246)ljande: i) En handling skriven av en medlemsstat som s(cid:228)tts upp p(cid:229) den formella f(cid:246)redragningslistan f(cid:246)r ett av r(cid:229)dets samman- tr(cid:228)den f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor och som sedan god- k(cid:228)nns eller antas blir d(cid:228)rigenom en del av regelverket f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor och borde vara (cid:246)ppen f(cid:246)r en ans(cid:246)kan enligt beslut 93/731/EG. En handling som inte sedermera godk(cid:228)nns eller antas men som utg(cid:246)r en del av f(cid:246)rfarandet f(cid:246)r att utforma eller genomf(cid:246)ra politiska riktlin- jer borde ocks(cid:229) vara (cid:246)ppen f(cid:246)r en s(cid:229)dan ans(cid:246)kan. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/97 ii) R(cid:229)dets motivering till att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till f(cid:246)redragningslis- tor f(cid:246)r gruppen med h(cid:246)ga tj(cid:228)nstem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU-F(cid:246)renta staterna var oacceptabel. Europeiska med- borgare borde kunna ans(cid:246)ka till enligt beslut 93/731/EG om tillg(cid:229)ng till handlingar som r(cid:229)dets ordf(cid:246)ran- deskap har medverkat till uppr(cid:228)ttandet av. r(cid:229)det Beslutet skrivs av den medlemsstaten. Klaganden kommenterade ocks(cid:229) fr(cid:229)gan om status p(cid:229) handlingar skrivna av en med- lemsstat och uppsatta p(cid:229) den formella f(cid:246)redragningslistan f(cid:246)r sammantr(cid:228)den f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor. B(cid:229)de r(cid:229)dets distinktion och klagandens kommentarer f(cid:246)refaller h(cid:228)nvisa till hypotetiska fall snarare (cid:228)n till de handlingar som var klagom(cid:229)lets sakinneh(cid:229)ll. Det (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r inte l(cid:228)mp- ligt f(cid:246)r ombudsmannen att ta st(cid:228)llning till (cid:228)rendet i detta beslut. 1. Tillg(cid:229)ng till kalendrar (cid:246)ver r(cid:229)dets sammantr(cid:228)den 3. F(cid:246)rv(cid:228)grad tillg(cid:229)ng till dokument d(cid:228)r r(cid:229)det (cid:228)r medf(cid:246)rfat- tare 1. 1 Det ursprungliga klagom(cid:229)let r(cid:246)rde f(cid:246)rv(cid:228)grad tillg(cid:229)ng till sammantr(cid:228)deskalendrar f(cid:246)r r(cid:229)dsm(cid:246)ten som planerats f(cid:246)r Irlands ordf(cid:246)randeskap (juli(cid:150)december 1996). 1. 2 Ombudsmannens unders(cid:246)kning fastst(cid:228)llde att r(cid:229)det hade (cid:228)ndrat sin praxis och beviljade tillg(cid:229)ng till de kalendrar som var i omlopp under Irlands ordf(cid:246)randeskap. R(cid:229)det uttalade ocks(cid:229) sin avsikt att f(cid:246)lja samma policy i liknande (cid:228)renden i framtiden. Klaganden f(cid:246)rklarade sig n(cid:246)jd med detta svar. 3. 1 Klagandens ans(cid:246)kan, daterad den 28 juli 1997, om till- g(cid:229)ng till f(cid:246)redragningslistor f(cid:246)r gruppen med h(cid:246)ga tj(cid:228)ns- tem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU/F(cid:246)renta staterna avslogs av r(cid:229)det med motiveringen att f(cid:246)redragningslistorna i fr(cid:229)ga uppr(cid:228)ttats gemensamt av r(cid:229)dets ordf(cid:246)randeskap, kommissionen och de amerikanska myndigheterna och att artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG var till(cid:228)mplig eftersom f(cid:246)redragningslistorna inte uteslutande sammanst(cid:228)llts under r(cid:229)dets eller dess ordf(cid:246)randeskaps ansvar. 1. 3 R(cid:229)det har s(cid:229)ledes vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att reda ut denna del av klagom(cid:229)let och har d(cid:228)rigenom tillm(cid:246)tesg(cid:229)tt klagan- den. 3. 2 M(cid:229)let med beslut 93/731/EG (cid:228)r att f(cid:246)rverkliga principen om st(cid:246)rsta m(cid:246)jliga tillg(cid:229)ng till information f(cid:246)r medbor- garna i st(cid:228)rka institutionernas demokratiska karakt(cid:228)r och allm(cid:228)nhetens f(cid:246)rtroende f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningen (1). syfte att 2. Ordf(cid:246)randeskapets status 2. 1 R(cid:229)dets v(cid:228)gran att uppfylla klagandens beg(cid:228)ran om tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets sammantr(cid:228)deskalendrar h(cid:228)nvisade till artikel 2. 2 i beslut 93/731/EG om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar. Den klagande h(cid:228)vdade att r(cid:229)dets resonemang var felaktigt eftersom ordf(cid:246)randeskapet inte (cid:228)r (cid:148)en annan institution eller ett annat organ(cid:148) i enlighet med artikel 2. 2. 2. 2 Under unders(cid:246)kning ombudsmannens r(cid:229)det uttryckligen att det inte anser sitt ordf(cid:246)randeskap vara (cid:148)en i enlighet med artikel 2. 2 i beslut annan institution(cid:148) 93/731/EG. Klaganden angav att han var n(cid:246)jd med detta svar. angav 3. 3 Artikel 2. 2 (cid:228)r inte utformad som ett undantag till den all- m(cid:228)nna regeln om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng. Men i praktiken fungerar den som ett undantag eftersom den medf(cid:246)r att inkommande dokument helt utesluts fr(cid:229)n den allm(cid:228)nna regelns till(cid:228)mpningsomr(cid:229)de. Att inom r(cid:228)ckvidden f(cid:246)r arti- kel 2. 2 inkludera handlingar som r(cid:229)det har medverkat till uppr(cid:228)ttandet av skulle bredda r(cid:228)ckvidden f(cid:246)r detta fak- tiska undantag. 3. 4 Enligt f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens r(cid:228)ttspraxis borde, i de fall en allm(cid:228)n princip uppr(cid:228)ttats och undantag till den principen sedan fastst(cid:228)llts, undantagen tolkas och till(cid:228)mpas strikt p(cid:229) ett s(cid:228)tt som inte kullkastar till(cid:228)mpningen av den allm(cid:228)nna regeln (2). 2. 3 R(cid:229)det har d(cid:228)rf(cid:246)r vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att reda ut denna del av klagom(cid:229)let och har d(cid:228)rigenom tillm(cid:246)tesg(cid:229)tt klagan- den. 2. 4 I sitt svar p(cid:229) ombudsmannens beg(cid:228)ran om ytterligare information gjorde r(cid:229)det en distinktion mellan handlingar som skrivs av en medlemsstat i dess egenskap av inneha- vare av ordf(cid:246)randeskap i r(cid:229)det och andra handlingar som 3. 5 Varken den uttryckliga formuleringen av artikel 2. 2 eller ovann(cid:228)mnda r(cid:228)ttspraxis st(cid:229)ndpunkt att st(cid:246)der handlingar som det har medverkat till uppr(cid:228)ttandet av fal- ler inom r(cid:228)ckvidden f(cid:246)r artikel 2. 2. Det f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r r(cid:229)dets (1) M(cid:229)l T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)rbundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det, dom av den 17 juni 1998, punkt 66. (2) Se m(cid:229)l T-194/94, John Carvel och Guardian Newspapers mot r(cid:229)det, REG 1995, s. II-2765; m(cid:229)l T-105/95, V(cid:228)rldsnaturfonden (WWF) mot kommissionen, REG 1997, s. II-313 i och m(cid:229)l T-174/95 (se f(cid:246)reg(cid:229)ende not). C 300/98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 som om r(cid:229)dets avslag av klagandens ans(cid:246)kan om tillg(cid:229)ng f(cid:246)redragningslistorna f(cid:246)r gruppen med h(cid:246)ga tj(cid:228)ns- till tem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU-F(cid:246)renta staterna har grundats p(cid:229) en felaktig till(cid:228)mpning av beslut 93/731/EG. Det (cid:228)r dock n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att erinra sig att EG-domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta auktoriteten i fr(cid:229)ga om inneb(cid:246)rden i och tolk- ningen av gemenskapsr(cid:228)tten. Slutsatser R(cid:229)det har vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att reda ut de delar av klagom(cid:229)- let som behandlades i avsnitten 1 och 2 i detta beslut och har d(cid:228)rigenom tillm(cid:246)tesg(cid:229)tt klaganden. Vad g(cid:228)ller den del av (cid:228)rendet som behandlas i del 3 i detta f(cid:246)refaller det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska beslut anm(cid:228)rkning: Varken den uttryckliga utformningen av artikel 2. 2 eller f(cid:246)rsta- instansr(cid:228)ttens r(cid:228)ttspraxis st(cid:246)der r(cid:229)dets st(cid:229)ndpunkt att hand- lingar som det har medverkat till uppr(cid:228)ttandet av faller inom r(cid:228)ckvidden f(cid:246)r artikel 2. 2. Det f(cid:246)refaller d(cid:228)rf(cid:246)r som om r(cid:229)dets avslag p(cid:229) klagandens ans(cid:246)kan om tillg(cid:229)ng till f(cid:246)redragningslis- torna f(cid:246)r gruppen med h(cid:246)ga tj(cid:228)nstem(cid:228)n och arbetsgruppen f(cid:246)r EU/F(cid:246)renta staterna har grundats p(cid:229) en felaktig till(cid:228)mpning av beslut 93/731/EG. Det (cid:228)r dock n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att erinra sig att EG-domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta auktoriteten i fr(cid:229)ga om inneb(cid:246)r- den i och tolkningen av gemenskapsr(cid:228)tten. I artikel 7. 3 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG f(cid:246)reskrivs det uttryck- ligen att den s(cid:246)kande vars bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan om tillg(cid:229)ng till handlingar avsl(cid:229)s skall informeras om m(cid:246)jligheten att klaga till ombudsmannen. Ombudsmannens kritiska anm(cid:228)rkning inne- b(cid:228)r att r(cid:229)det borde ompr(cid:246)va klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kan daterad den 28 juli 1997 och ge tillg(cid:229)ng till de beg(cid:228)rda hand- lingarna s(cid:229)vida inte ett eller flera av undantagen enligt artikel 4 i beslut 93/731/EG (cid:228)r till(cid:228)mpliga. rapporter som hade behandlats vid K4-kommittØns samman- tr(cid:228)de den 3/4 mars 1994. Ans(cid:246)kningen gjordes i enlighet med r(cid:229)dets beslut om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar (1) (nedan kallat beslut 93/731/EG). R(cid:229)dets generalsekretariat beviljade tillg(cid:229)ng till 17 av 41 efter- fr(cid:229)gade handlingar och v(cid:228)grade tillg(cid:229)ng till (cid:246)vriga 24. Klagan- den gjorde en bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning om 23 av de handlingar till vilka tillg(cid:229)ng hade v(cid:228)grats. R(cid:229)dets presidium svarade med att bevilja tillg(cid:229)ng till ytterligare 7 handlingar, men upprepade sin v(cid:228)gran att l(cid:228)mna ut de andra 16 handlingarna. Klagom(cid:229)let till ombudsmannen behandlade 15 av de hand- lingar till vilka tillg(cid:229)ng hade v(cid:228)grats i svaret p(cid:229) den bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kningen. R(cid:229)det gav f(cid:246)ljande f(cid:246)rklaring till att den v(cid:228)grat tillg(cid:229)ng till dessa handlingar: (cid:148)Vad g(cid:228)ller handlingarna 5375/95, 5406/95+COR1, 5405/ 95, 5354/95, 5319/95, 11020/93, 11565/93, 11151/93, 10448/93 och SN 1100/94 s(cid:229) v(cid:228)gdes vid handl(cid:228)ggningen av er beg(cid:228)ran ert intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till de s(cid:228)rskilda hand- lingarna mot r(cid:229)dets intresse av att beh(cid:229)lla sekretessen vid sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar. R(cid:229)det beslutade att det senare intresset v(cid:228)gde tyngre (cid:228)n det f(cid:246)rra i detta fall, s(cid:228)rskilt eftersom handlingarna i fr(cid:229)ga inneh(cid:229)ller detaljerade nationella st(cid:229)ndpunkter i fr(cid:229)ga om konventioner som f(cid:246)rst nyligen har uppr(cid:228)ttats, eller andra r(cid:228)tts- liga instrument som fortfarande diskuteras eller som helt nyligen har antagits. De inneh(cid:229)ller ocks(cid:229) intern information om f(cid:246)r- faranden f(cid:246)r rekrytering av personal till institutionerna och valet av konsulter p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor. Dess- utom (cid:228)r en av handlingarna ett arbetsdokument f(cid:246)r internt bruk inom organisationen, om skydd av sekretessbelagd information, och andra inneh(cid:229)ller yttranden fr(cid:229)n r(cid:229)dets r(cid:228)ttsavdelning vilka endast f(cid:229)r anv(cid:228)ndas av r(cid:229)det i dess (cid:246)verl(cid:228)ggningar, (cid:228)ven om de inte (cid:228)r bindande f(cid:246)r r(cid:229)det. Vad g(cid:228)ller de andra handlingarna (cid:228)r de relevanta sk(cid:228)len i enlig- het med artikel 4. 1 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG f(cid:246)ljande: Eftersom det (cid:229)ligger r(cid:229)det att utf(cid:246)ra denna ompr(cid:246)vning och meddela resultatet d(cid:228)rav till den klagande avslutade ombuds- mannen (cid:228)rendet. (cid:151) skyddet f(cid:246)r det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset (allm(cid:228)n s(cid:228)kerhet) handlingarna 12247/1/94, SN 1053/94, 10166/4/94, 9908/2/93+ADD 1, V˜GRAD TILLG¯NG TILL HANDLINGAR: FELAKTIGT RESONEMANG (cid:151) skyddet f(cid:246)r det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset (internationella f(cid:246)rbindelser) handling 5121/95. i klagom(cid:229)l 1057/25. 11. 96/STATEWATCH/UK/IJH mot Beslut r(cid:229)det Den information som dessa handlingar inneh(cid:229)ller, s(cid:228)rskilt med avseende p(cid:229) kampen mot den organiserade brottsligheten inom och utanf(cid:246)r Europeiska unionen, (cid:228)r av s(cid:229)dant slag att r(cid:229)det har beslutat att inte ge tillg(cid:229)ng till dessa handlingar. (cid:148) Klagom(cid:229)let I februari 1996 skrev B till r(cid:229)det och bad om kopior p(cid:229) 24 rapporter som hade behandlats vid sammantr(cid:228)det den 9/10 mars 1994 i r(cid:229)det (justitie- och inrikesministrarna) och p(cid:229) 17 Klagom(cid:229)let till ombudsmannen var att r(cid:229)dets resonemang, som citeras ovan, var felaktigt. Klaganden n(cid:228)mnde s(cid:228)rskilt att for- (1) R(cid:229)dets beslut 93/731/EG (EGT L 340, 31. 12. 1993, r. 43). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/99 muleringarna (cid:148)f(cid:246)rst nyligen har uppr(cid:228)ttats(cid:148) och (cid:148)helt nyligen har antagits(cid:148) inte grundas p(cid:229) beslut 93/731/EG. f(cid:246)r en bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning daterad den 2 april 1996 var felaktigt. I sina kommentarer godtog klaganden v(cid:228)gran att ge honom tillg(cid:229)ng till vissa handlingar men vidh(cid:246)ll sitt yrkande i fr(cid:229)ga om de andra. Unders(cid:246)kningen R(cid:229)dets yttrande Sammanfattningsvis h(cid:228)vdade r(cid:229)det i sitt yttrande att det hade uppfyllt skyldigheten att ange sk(cid:228)len till v(cid:228)gran att l(cid:228)mna ut handlingarna i fr(cid:229)ga i enlighet med de principer som fastst(cid:228)llts genom en fast r(cid:228)ttspraxis. (cid:148)[T]illg(cid:229)ng till en klart definierad upps(cid:228)ttning handlingar v(cid:228)grades f(cid:246)r att skydda sekretessen i r(cid:229)dets (cid:246)verl(cid:228)ggningar i enlighet med artikel 4. 2 i beslut 93/731/EG, medan tillg(cid:229)ng till en annan klart definierad upps(cid:228)ttning handlingar v(cid:228)grades av sk(cid:228)l som r(cid:246)r det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset (allm(cid:228)n s(cid:228)kerhet och internationella f(cid:246)rbindelser) i enlighet med artikel 4. 1 i beslut 93/731/EG [(cid:133)] N(cid:228)r det g(cid:228)ller de handlingar till vilka tillg(cid:229)ng v(cid:228)grades i enlig- het med artikel 4. 1 i beslut 93/731/EG anf(cid:246)rs i brevet av den 2 maj 1996 tillr(cid:228)ckligt tungt v(cid:228)gande sk(cid:228)l med h(cid:228)nvisning till till(cid:228)mpningen av undantaget f(cid:246)r skyddet f(cid:246)r det allm(cid:228)nna sam- h(cid:228)llsintresset. N(cid:228)r det g(cid:228)ller de handlingar till vilka tillg(cid:229)ng v(cid:228)grats i enlighet med artikel 4. 2 i beslut 93/731/EG b(cid:246)r man l(cid:228)gga m(cid:228)rke till att r(cid:229)det inte v(cid:228)grat tillg(cid:229)ng till handlingarna med anledning av att de (cid:146)f(cid:246)rst nyligen har uppr(cid:228)ttats(cid:146) som B h(cid:228)vdar i sitt kla- gom(cid:229)l. Motiveringen f(cid:246)r att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingarna (cid:228)r i sj(cid:228)lva verket den omst(cid:228)ndigheten att de inneh(cid:229)ller detaljerade nationella st(cid:229)ndpunkter och att r(cid:229)dets intresse av att skydda sekretessen f(cid:246)r sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar s(cid:229)ledes v(cid:228)gde tyngre (cid:228)n B:s intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till dessa handlingar. (cid:148) Klagandens kommentarer I klagandens kommentarer till r(cid:229)dets yttrande godtog han att det var befogat att v(cid:228)gra honom tillg(cid:229)ng till vissa handlingar. Han vidh(cid:246)ll dock klagom(cid:229)let fr(cid:229)ga om handlingarna 10448/93, 5354/95, 5319/95, SN 1053/94 samt 5121/95 och bad ombudsmannen att unders(cid:246)ka om det var motiverat att v(cid:228)gra honom tillg(cid:229)ng till dessa handlingar. i Beslutet 1. Klagandens yrkanden 1. 1 Klaganden h(cid:228)vdade att r(cid:229)dets resonemang f(cid:246)r att v(cid:228)gra honom tillg(cid:229)ng till vissa av de handlingar som var f(cid:246)rem(cid:229)l 2. De r(cid:228)ttsliga principerna 2. 1 Artikel 4 i beslut 93/731/EG f(cid:246)rutser tv(cid:229) kategorier av undantag fr(cid:229)n principen om att medborgarna skall ges generell tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar. 2. 2 Artikel 4. 1 f(cid:246)reskriver att tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar inte f(cid:229)r beviljas om ett offentligg(cid:246)rande kan skada skyddet f(cid:246)r det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset (allm(cid:228)n s(cid:228)kerhet, inter- nationella f(cid:246)rbindelser, monet(cid:228)r stabilitet, r(cid:228)ttsliga f(cid:246)r- faranden, inspektioner och unders(cid:246)kningar). F(cid:246)r att visa att offentligg(cid:246)randet av s(cid:228)rskilda handlingar kan under- gr(cid:228)va skyddet f(cid:246)r det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset m(cid:229)ste r(cid:229)det i fr(cid:229)ga om varje beg(cid:228)rd handling, mot bakgrund av den information som det har tillg(cid:229)ng till, beakta om ett offentligg(cid:246)rande faktiskt i n(cid:229)got h(cid:228)nseende kan skada n(cid:229)got av inslagen i det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresse som skyddas. Om s(cid:229) (cid:228)r fallet m(cid:229)ste r(cid:229)det v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingen i fr(cid:229)ga (1). 2. 3 Artikel 4. 2 f(cid:246)reskriver att r(cid:229)det (cid:228)ven f(cid:229)r v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng f(cid:246)r att skydda den sekretess som r(cid:229)dets (cid:246)verl(cid:228)ggningar omfat- tas av. R(cid:229)det m(cid:229)ste vid till(cid:228)mpningen av artikel 4. 2 sj(cid:228)lv bed(cid:246)ma hur avv(cid:228)gningen skall g(cid:246)ras mellan (cid:229) ena sidan medborgarens intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingarna och (cid:229) andra sidan sitt eget intresse av att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla sekretessen i fr(cid:229)ga om sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar (2). 2. 4 I enlighet med en fast r(cid:228)ttspraxis m(cid:229)ste motiveringen av ett beslut att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingar (cid:150) (cid:229)tminstone f(cid:246)r varje kategori av handlingar inneh(cid:229)lla de s(cid:228)rskilda sk(cid:228)l som g(cid:246)r att r(cid:229)det anser att ett offentligg(cid:246)rande av de efterfr(cid:229)gade handlingarna omfattas av n(cid:229)got av de undan- tag som anges i beslut 93/731/EG. 3. V(cid:228)grad tillg(cid:229)ng enligt artikel 4. 1 3. 1 Tillg(cid:229)ng till tv(cid:229) av de omtvistade handlingarna v(cid:228)grades i enlighet med artikel 4. 1. I sitt svar p(cid:229) den bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kningen f(cid:246)rklarade r(cid:229)det: (cid:148)Den information som dessa handlingar inneh(cid:229)ller, s(cid:228)rskilt med avseende p(cid:229) kampen mot den organiserade brottslighe- (1) M(cid:229)l T-124/96, Interporc mot kommissionen, dom av den 6 februari 1998, punkt 52; m(cid:229)l T-83/96, Gerard van der Wal mot kommissionen, dom av den 19 mars 1998, punkt 43; m(cid:229)l T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)rbundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det, dom av den 17 juni 1998. (2) M(cid:229)l T-194/94, John Carvel och Guardian Newspapers mot r(cid:229)det, REG 1995, s. II-2765, punkterna 64 och 65. C 300/100 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 ten inom och utanf(cid:246)r Europeiska unionen, (cid:228)r av s(cid:229)dant slag att r(cid:229)det har beslutat att inte ge tillg(cid:229)ng till dessa handling- ar. (cid:148) 3. 2 Enligt f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten kan begreppet (cid:148)det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset(cid:148) omfatta situationer i vilka allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till s(cid:228)rskilda handlingar kan l(cid:228)gga hinder i v(cid:228)gen f(cid:246)r myndigheternas f(cid:246)rs(cid:246)k att f(cid:246)rhindra kriminella hand- lingar (1). R(cid:229)dets h(cid:228)nvisning till kampen mot den organi- serade brottsligheten (cid:228)r s(cid:229)ledes relevant i fr(cid:229)ga om ett av inslagen i det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresse som skyddas av artikel 4. 1. 3. 3 I sitt svar p(cid:229) klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning n(cid:228)mnde r(cid:229)det (cid:148)kampen mot den organiserade brottsligheten(cid:148) men l(cid:228)mnade ingen ytterligare f(cid:246)rklaring till sin h(cid:228)nvisning till slaget av den information som handlingarna inneh(cid:229)ller. Ombudsmannen anser s(cid:229)ledes att r(cid:229)det inte uppfyllde kra- vet att f(cid:246)r klaganden redovisa de s(cid:228)rskilda sk(cid:228)l som f(cid:246)r- anledde det att anse att ett offentligg(cid:246)rande av handling- arna omfattades av artikel 4. 1. 4. V(cid:228)grad tillg(cid:229)ng enligt artikel 4. 2 4. 1 I sitt svar p(cid:229) den bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kningen h(cid:228)nvisade r(cid:229)det till flera olika faktorer f(cid:246)r att motivera sin v(cid:228)gran att l(cid:228)mna ut tio handlingar enligt artikel 4. 2. I sitt yttrande till ombudsmannen h(cid:228)vdade dock r(cid:229)det: (cid:148)Motiveringen till att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingarna (cid:228)r den inneh(cid:229)ller detaljerade nationella omst(cid:228)ndigheten att de st(cid:229)ndpunkter och att r(cid:229)dets intresse av att skydda sekretessen f(cid:246)r sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar s(cid:229)ledes v(cid:228)gde tyngre (cid:228)n B:s intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till dessa handlingar. (cid:148) I sitt svar p(cid:229) klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning n(cid:228)mnde r(cid:229)det (cid:148)kampen mot den organiserade brottsligheten(cid:148) men l(cid:228)mnade ingen ytterligare f(cid:246)rklaring till sin h(cid:228)nvisning (cid:148)information [(cid:133)] av s(cid:229)dant slag(cid:148) som handlingarna inneh(cid:229)ller. Ombudsmannen anser s(cid:229)ledes att r(cid:229)det inte uppfyllde kravet p(cid:229) att f(cid:246)r klagan- den redovisa de s(cid:228)rskilda sk(cid:228)l som f(cid:246)ranledde det att anse att ett offentligg(cid:246)rande av de efterfr(cid:229)gade handlingarna omfattades av artikel 4. 1. R(cid:229)dets motivering till sin v(cid:228)gran att bevilja tillg(cid:229)ng till hand- lingar i enlighet med artikel 4. 2, s(cid:228)rskilt anv(cid:228)ndningen av ordet (cid:148)s(cid:229)ledes(cid:148), inneb(cid:228)r att tillg(cid:229)ng b(cid:246)r v(cid:228)gras f(cid:246)r varje handling som inneh(cid:229)ller detaljerade nationella st(cid:229)ndpunkter, oavsett hur obe- tydlig del av handlingen dessa utg(cid:246)r eller vad det (cid:246)vriga inne- h(cid:229)llet i handlingarna (cid:228)r. Ombudsmannen anser inte att detta resonemang g(cid:246)r det m(cid:246)jligt att bekr(cid:228)fta att r(cid:229)det uppfyllt sin skyldighet att r(cid:228)ttvist v(cid:228)ga de ber(cid:246)rda intressena mot varandra. I fr(cid:229)ga om b(cid:229)da de ovann(cid:228)mnda kritiska anm(cid:228)rkningarna skall det dock erinras om att domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta auktoriteten i fr(cid:229)ga om inneb(cid:246)rden i och tolkningen av gemenskapsr(cid:228)tten. Artikel 7. 3 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG f(cid:246)reskriver uttryckligen att den s(cid:246)kande vars bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning om tillg(cid:229)ng till handling avsl(cid:229)s skall informeras om m(cid:246)jligheten att klaga till ombudsmannen. Ombudsmannens kritiska anm(cid:228)rkning inne- b(cid:228)r att r(cid:229)det b(cid:246)r ompr(cid:246)va klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning av den 2 april 1996 och ge honom tillg(cid:229)ng till de efterfr(cid:229)gade handlingarna, om inte ett av undantagen i artikel 4 i beslut 93/731/EG (cid:228)r till(cid:228)mpligt. Eftersom det (cid:229)ligger r(cid:229)det att g(cid:246)ra denna ompr(cid:246)vning och att meddela klaganden resultatet av den avslutar ombudsmannen (cid:228)rendet. ALLM˜NT UTTAGNINGSPROV: UNDERL¯TENHET ATT INFORMERA OM M(cid:214)JLIGHETER TILL (cid:214)VERKLAGANDE 4. 2 R(cid:229)dets motivering till sin v(cid:228)gran att bevilja tillg(cid:229)ng till handlingar i enlighet med artikel 4. 2, s(cid:228)rskilt anv(cid:228)nd- ningen av ordet (cid:148)s(cid:229)ledes(cid:148), inneb(cid:228)r att tillg(cid:229)ng b(cid:246)r v(cid:228)gras f(cid:246)r varje handling som inneh(cid:229)ller detaljerade nationella st(cid:229)ndpunkter, oavsett hur obetydlig del av handlingen dessa utg(cid:246)r, eller vad det (cid:246)vriga inneh(cid:229)llet i handlingarna (cid:228)r. Ombudsmannen anser inte att detta resonemang g(cid:246)r det m(cid:246)jligt att bekr(cid:228)fta att r(cid:229)det uppfyllt sin skyldighet att r(cid:228)ttvist v(cid:228)ga de ber(cid:246)rda intressena mot varandra. Beslut i klagom(cid:229)l 16/97/JMA mot r(cid:229)det Klagom(cid:229)let Slutsatser I januari 1997 framf(cid:246)rde BS klagom(cid:229)l till ombudsmannen (cid:246)ver att uttagningskommittØn f(cid:246)r uttagningsprov R(cid:229)det/C/374 hade avslagit hans ans(cid:246)kan. Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar av detta f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska klagom(cid:229)l anm(cid:228)rkningar: (1) M(cid:229)l T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)rbundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det, dom av den 17 juni 1998. UttagningskommittØn motiverade sitt beslut med att klaganden inte hade inkommit med handlingar som styrkte hans kunska- per i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k. Varken i uttagningskommit- tØns brev eller i tillk(cid:228)nnagivandet av provet angavs n(cid:229)gra m(cid:246)j- ligheter att (cid:246)verklaga kommittØns beslut. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/101 I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade BS att han som medborgare hade r(cid:228)tt att (cid:246)verklaga ett beslut som fattats av gemenskapens offentliga administration. Han h(cid:228)vdade vidare att han inte kunde utnyttja denna r(cid:228)tt eftersom han inte f(cid:229)tt korrekt information om detta av r(cid:229)det. ett f(cid:246)reg(cid:229)ende (cid:246)verklagande hos uttagningskommittØn. Det fak- tum att 86 andra kandidater hade (cid:246)verklagat kommittØns beslut kunde inte r(cid:228)ttf(cid:228)rdiga kommittØns underl(cid:229)tenhet att upplysa honom om hans (cid:246)verklagander(cid:228)tt liksom om till(cid:228)mp- liga formaliteter. Unders(cid:246)kningen R(cid:229)dets yttrande Klaganden h(cid:228)nvisade ocks(cid:229) till de best(cid:228)mmelser som g(cid:228)ller f(cid:246)r liknande situationer enligt spansk lag och f(cid:246)rklarade att den offentliga f(cid:246)rvaltningen i enlighet med spansk f(cid:246)rvaltningsr(cid:228)tt (cid:228)r skyldig att upplysa den som tar emot ett beslut om m(cid:246)jlig- heterna att (cid:246)verklaga, och att detta (cid:228)r ett viktigt krav f(cid:246)r att det administrativa f(cid:246)rfarandet skall vara giltigt. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till r(cid:229)det. R(cid:229)det p(cid:229)pekade f(cid:246)rst i sitt yttrande att klaganden inte inkommit med klagom(cid:229)l till institutionen innan han s(cid:246)kte uppr(cid:228)ttelse genom ombudsman- nen. Beslutet N(cid:228)r det g(cid:228)ller den p(cid:229)st(cid:229)dda bristen p(cid:229) m(cid:246)jligheter att (cid:246)verklaga uttagningskommittØns beslut h(cid:228)nvisade r(cid:229)det till ett antal m(cid:246)j- f(cid:246)rsta ligheter som klaganden kunde ha utnyttjat. F(cid:246)r det kunde han enligt artikel 91 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna ha v(cid:228)nt sig till f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten inom tre m(cid:229)nader efter att ha underr(cid:228)t- tats om kommittØns beslut, utan att dessf(cid:246)rinnan ha inkommit med ett (cid:246)verklagande enligt artikel 90. 2. Alternativt kunde han ha inkommit med ett klagom(cid:229)l enligt artikel 90. 2 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna inom tre m(cid:229)nader efter att ha underr(cid:228)ttats om kommittØns beslut. Det fanns 86 s(cid:246)kande vars ans(cid:246)kningar hade avslagits som hade gjort p(cid:229) detta s(cid:228)tt och framst(cid:228)llt klagom(cid:229)l till r(cid:229)dets generalsekreterare. F(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en korrekt behandling av dessa (cid:246)veklaganden fast- st(cid:228)lldes tidpunkten f(cid:246)r de skriftliga uttagningsproven till den 26 april 1996, dvs. flera m(cid:229)nader efter det att uttagningskom- mittØn hade fattat sitt beslut om antagning till de skriftliga pro- ven. R(cid:229)det framh(cid:246)ll ocks(cid:229) att generalsekretariatet i enlighet med EG-domstolens till(cid:228)mpliga r(cid:228)ttspraxis inte var skyldigt att g(cid:246)ra s(cid:246)kande, vars kandidatur avslagits, uppm(cid:228)rksamma p(cid:229) m(cid:246)jlig- heterna att (cid:246)verklaga. Sk(cid:228)let till detta var att man inte ville (cid:246)verbelasta uttagningsorganisationen med ett stort antal s(cid:246)kan- de. 1. ˜rendets till(cid:229)tlighet 1. 1 Inom ramen f(cid:246)r det f(cid:246)rfarande som fastst(cid:228)lls i f(cid:246)rdraget och i ombudsmannens stadga avg(cid:246)r ombudsmannen i enlighet med gemenskapsr(cid:228)tten om klagom(cid:229)l (cid:228)r till(cid:229)tna. Gemenskapens institutioner och organ (cid:228)r naturligtvis v(cid:228)l- komna att l(cid:228)mna sina synpunkter p(cid:229) de fall som kommer till ombudsmannens k(cid:228)nnedom. 1. 2 F(cid:246)r att ett klagom(cid:229)l skall upptas m(cid:229)ste det f(cid:246)reg(cid:229)s av l(cid:228)mpliga h(cid:228)nv(cid:228)ndelser till de ber(cid:246)rda institutionerna och organen (artikel 2. 4 i stadgan). Med tanke p(cid:229) de olika spr(cid:229)kversionerna av denna text (1) och med h(cid:228)nsyn till best(cid:228)mmelsen syfte bed(cid:246)mer ombudsmannen om l(cid:228)mp- liga administrativa h(cid:228)nv(cid:228)ndelser har gjorts, beroende p(cid:229) omst(cid:228)ndigheterna i varje enskilt fall. 1. 3 Eftersom detta (cid:228)rende ber(cid:246)r ett beslut som fattats av en uttagningskommittØ i ett allm(cid:228)nt uttagningsprov, vilket klaganden direkt hade kunnat (cid:246)verklaga till f(cid:246)rstainstans- r(cid:228)tten, anser ombudsmannen att kriterierna f(cid:246)r klagom(cid:229)- lets till(cid:229)tlighet uppfyllts utan ytterligare krav. 2. Information som skall l(cid:228)mnas till klaganden Trots detta tillade r(cid:229)det att generalsekretariatet vid senare uttag- ningsomg(cid:229)ngar, f(cid:246)r att ge kandidaterna en informell m(cid:246)jlighet till (cid:246)verklagande, i tillk(cid:228)nnagivandet om allm(cid:228)nna uttagnings- prov uttryckligen angett att s(cid:246)kande, vars ans(cid:246)kan avslagits, kunde anh(cid:229)lla om uttagningskommittØns ompr(cid:246)vning inom en kortare tidsfrist. 2. 1 Enligt klagandens mening kunde han inte utnyttja sin r(cid:228)tt att (cid:246)verklaga ett negativt beslut av uttagningskommittØn eftersom han varken hade informerats om att han hade en s(cid:229)dan r(cid:228)tt eller om hur han skulle g(cid:229) till v(cid:228)ga f(cid:246)r att Klagandens kommentarer I sina kommentarer angav klaganden f(cid:246)r det f(cid:246)rsta att han, eftersom han inte informerats av r(cid:229)det om sin r(cid:228)tt att (cid:246)verkla- ga, inte k(cid:228)nde till om en ans(cid:246)kan till f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten kr(cid:228)vde (1) Det tidigare beslut framg(cid:229)r av ombudsmannens i klagom(cid:229)l 45/26. 7. 95/JPB/PD/B-dk att (cid:148)det f(cid:246)refaller finnas en viss o(cid:246)verens- st(cid:228)mmelse mellan de olika spr(cid:229)kversionerna av denna best(cid:228)mmelse. Den danska versionen anv(cid:228)nder helt riktigt beteckningen fornłdne och ger intryck av att s(cid:229)dana administrativa f(cid:246)rfaranden (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)n- diga. ¯ andra sidan anv(cid:228)nder exempelvis de engelska, franska, tys- ka, spanska och svenska versionerna beteckningarna (cid:146)appropriate(cid:146), (cid:146)appropriØes(cid:146), (cid:146)adecuadas(cid:146), respektive (cid:146)l(cid:228)mpliga(cid:146), vilket tycks antyda att l(cid:228)mpliga administrativa f(cid:246)rfaranden m(cid:229)ste vidtas. (cid:148) (Europeiska ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1996, s. 45. ) (cid:146)geeigneten(cid:146), C 300/102 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 utnyttja den. R(cid:229)det anf(cid:246)rde emellertid att om kandida- terna upplystes om sin r(cid:228)tt att (cid:246)verklaga, skulle uttag- ningsorganisationen (cid:246)verbelastas med ett stort antal kan- didater. 2. 2 I bed(cid:246)mningen av uttagningskommittØns beslut m(cid:229)ste vederb(cid:246)rlig h(cid:228)nsyn tas till behovet att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en v(cid:228)l- organiserad uttagningsprocess, s(cid:228)rskilt n(cid:228)r det g(cid:228)ller prov med m(cid:229)nga kandidater. EG-domstolen har r(cid:228)knat med detta n(cid:228)r den fastst(cid:228)llt uttagningskommittØns skyldighet att ange sk(cid:228)l till s(cid:246)kande som avvisats. S(cid:229)ledes har dom- stolen i fast r(cid:228)ttspraxis angett att det i provomg(cid:229)ngar med ett stort antal kandidater kan vara acceptabelt att kommit- tØn till kandidater (som avvisats) endast skickar infor- mation om uttagningskriterierna och resultat av uttag- ningen och inte l(cid:228)mnar enskilda f(cid:246)rklaringar f(cid:246)rr(cid:228)n i ett senare skede (1). 2. 3 Anordnandet av allm(cid:228)nna uttagningsprov torde emellertid inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigtvis st(cid:246)ras eller (cid:246)verbelastas genom att uttagningskommittØn l(cid:228)mnar allm(cid:228)n information till avvi- sade kandidater om hur man g(cid:229)r till v(cid:228)ga vid ett eventu- ellt (cid:246)verklagande genom ett standardformul(cid:228)r. Tillr(cid:228)ckliga upplysningar om vilka r(cid:228)ttigheter gemenskapsr(cid:228)tten ger medborgarna och om hur r(cid:228)ttigheterna kan skyddas (cid:228)r ett grundl(cid:228)ggande villkor f(cid:246)r att dessa r(cid:228)ttigheter skall kunna utnyttjas och i f(cid:246)rl(cid:228)ngningen f(cid:246)r att de skall respekteras. F(cid:246)r att efterleva principen om god f(cid:246)rvaltningssed borde r(cid:229)det d(cid:228)rf(cid:246)r se till att det i sina kontakter med medbor- garna p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt informerar dem om deras r(cid:228)ttig- heter och skyldigheter. I synnerhet (cid:228)r det viktigt i de fall d(cid:228)r r(cid:229)det tar initiativ till att inbjuda enskilda s(cid:246)kande till allm(cid:228)nna uttagningsprov med syfte att rekrytera tj(cid:228)ns- tem(cid:228)n. 2. 4 Ombudsmannen noterade emellertid den nya policy som r(cid:229)det till(cid:228)mpat vid senare uttagningsprov, vilken inneb(cid:228)r att tillk(cid:228)nnagivandet om uttagningsprovet, som publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, nu inneh(cid:229)ller en best(cid:228)mmelse om att avvisade kandidater inom en kor- tare tidsfrist kan beg(cid:228)ra att uttagningskommittØn ompr(cid:246)- var deras ans(cid:246)kan. Med h(cid:228)nsyn till att r(cid:229)det p(cid:229) detta s(cid:228)tt (cid:228)ndrat sin policy fanns det ingen anledning f(cid:246)r ombudsmannen att f(cid:246)ra denna aspekt av (cid:228)rendet vidare. 3. Underl(cid:229)tenhet att l(cid:228)mna korrekt information i tillk(cid:228)n- nagivandet om uttagningsprov 3. 2 Enligt de s(cid:228)rskilda villkoren f(cid:246)r antagning till uttagnings- provet (punkt B i tillk(cid:228)nnagivandet om uttagningsprovet) kr(cid:228)vdes att den s(cid:246)kande kunde styrka utbildning (punkt a), arbetslivserfarenhet (punkt b), f(cid:228)rdighet i maskinskriv- ning (punkt c) och (cid:229)lder (punkt e). Bara n(cid:228)r det g(cid:228)llde dessa omr(cid:229)den kr(cid:228)vdes det uttryckligen i tillk(cid:228)nnagivandet om uttagningsprovet n(cid:229)gon typ av bestyrkande genom intyg eller annat skriftligt bevis. 3. 3 Det tillh(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed att l(cid:228)mna s(cid:229) korrekt infor- mation som m(cid:246)jligt om villkoren f(cid:246)r att komma i fr(cid:229)ga f(cid:246)r en tj(cid:228)nst. Informationen b(cid:246)r g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r den s(cid:246)kande att bed(cid:246)ma om han skall s(cid:246)ka tj(cid:228)nsten och vilka handlingar som (cid:228)r viktiga f(cid:246)r f(cid:246)rfarandet och d(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste bifogas ans(cid:246)kningsformul(cid:228)ret (2). Tillk(cid:228)nnagivandet om uttagningsprov har till syfte att p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt infor- mera s(cid:246)kande till det provet om vilka krav och villkor som m(cid:229)ste uppfyllas. I det aktuella fallet angavs i tillk(cid:228)n- nagivandet inte uttryckligen n(cid:229)got krav p(cid:229) att inkomma med handlingar som styrkte kunskaper i ett andra gemen- skapsspr(cid:229)k. Under dessa omst(cid:228)ndigheter kunde klaganden inte rimligen f(cid:246)rv(cid:228)ntas s(cid:228)nda in s(cid:229)dana handlingar. R(cid:229)det underl(cid:228)t s(cid:229)ledes att ge klaganden tydlig och korrekt infor- mation om att kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k m(cid:229)ste styrkas genom skriftliga bevis. Slutsatser Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar i (cid:228)rendet f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: l(cid:228)mna s(cid:229) korrekt tillh(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed att Det infor- mation som m(cid:246)jligt om villkoren f(cid:246)r att komma i fr(cid:229)ga f(cid:246)r en tj(cid:228)nst. Informationen b(cid:246)r g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r den s(cid:246)kande att bed(cid:246)ma om han skall s(cid:246)ka tj(cid:228)nsten och vilka handlingar som (cid:228)r viktiga f(cid:246)r f(cid:246)rfarandet och d(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste bifogas ans(cid:246)knings- formul(cid:228)ret. Tillk(cid:228)nnagivandet om uttagningsprov har till syfte att p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt informera s(cid:246)kande till det provet om vilka krav och villkor som m(cid:229)ste uppfyllas. I detta fall angavs i tillk(cid:228)nnagivandet inte uttryckligen n(cid:229)got krav p(cid:229) att inkomma med handlingar som styrkte kunskaper i ett andra gemenskaps- spr(cid:229)k. Under dessa omst(cid:228)ndigheter kunde klaganden inte rimli- gen f(cid:246)rv(cid:228)ntas s(cid:228)nda in s(cid:229)dana handlingar. R(cid:229)det underl(cid:228)t s(cid:229)le- des att ge klaganden tydlig och korrekt information om att kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k m(cid:229)ste styrkas genom skriftliga bevis. 3. 1 UttagningskommittØn grundade sitt avslag av klagandens ans(cid:246)kan p(cid:229) att han inte styrkt sina kunskaper i ett andra gemenskapsspr(cid:229)k. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. (1) M(cid:229)l 225/82, Verzyck mot kommissionen, Rec. 1983, s. 1991, punkt 16. (2) M(cid:229)l T-158/89, Van Hecken mot ESK, Rec. 1991, s. II-1341. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/103 TILLG¯NG TILL HANDLINGAR Beslut i klagom(cid:229)l 634/97/PD mot r(cid:229)det Klagom(cid:229)let I juli 1997 inl(cid:228)mnade P till ombudsmannen ett klagom(cid:229)l mot r(cid:229)det. I ett brev till r(cid:229)det av den 19 februari 1997 hade klagan- den beg(cid:228)rt kopior av olika f(cid:246)redragningslistor f(cid:246)r r(cid:229)dets kom- mittØer och andra handlingar. R(cid:229)det avslog delar av klagandens ans(cid:246)kning, (cid:229)beropande best(cid:228)mmelserna i sitt beslut 93/731/EG om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar (1). N(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)redragningslistorna informerade r(cid:229)det klagan- den om att det hade beslutat att ge honom kopior p(cid:229) f(cid:246)redrag- ningslistor f(cid:246)r en sexm(cid:229)nadersperiod i st(cid:228)llet f(cid:246)r tv(cid:229) och ett halvt (cid:229)r, som klaganden hade beg(cid:228)rt. Detta beslut fattades p(cid:229) grundval av artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG som f(cid:246)reskriver att r(cid:229)det skall finna (cid:148)rimliga l(cid:246)sningar(cid:148) f(cid:246)r att hantera upprepade ans(cid:246)kningar och/eller s(cid:229)dana som r(cid:246)r mycket omfattande handlingar. Klaganden ifr(cid:229)gasatte om detta beslut var lagligt och h(cid:228)vdade att artikel 3. 2 inte kan till(cid:228)mpas p(cid:229) ett mycket stort antal handlingar utan endast kunde till(cid:228)mpas p(cid:229) separata handlingar som var (cid:148)omfattande(cid:148). Enligt klaganden var ingen av de separata f(cid:246)redragningslistorna l(cid:228)ngre (cid:228)n ca tre sidor. N(cid:228)r det g(cid:228)ller de andra handlingarna v(cid:228)grade r(cid:229)det ge klagan- den tillg(cid:229)ng till de f(cid:246)ljande: (cid:151) (cid:148)Skolbarn/5143(cid:148), en handling som sammanst(cid:228)ller med- lemsstaternas svar p(cid:229) en enk(cid:228)t om till(cid:228)mpningen av en gemensam (cid:229)tg(cid:228)rd (cid:229)r 1994 om (cid:148)m(cid:246)jlighet att resa inom EU f(cid:246)r skolbarn som (cid:228)r medborgare i tredje land(cid:148). (cid:151) (cid:148)CIREA/1452(cid:148), ett f(cid:246)rslag till rapport med detaljerade uppgifter om Cireas verksamhet 1994(cid:150)1996 (2); (cid:151) (cid:148)Asyl/8418(cid:148), best(cid:229)ende av tv(cid:229) handlingar med medlems- staternas detaljerade svar p(cid:229) en enk(cid:228)t om asylprinciper och praxis. (cid:151) (cid:148)Rasism/7141(cid:148), ett meddelande om rasistiska brott fr(cid:229)n en arbetsgrupp inom r(cid:229)det om terrorism. R(cid:229)det hade motiverat sin v(cid:228)gran att ge klaganden tillg(cid:229)ng p(cid:229) f(cid:246)ljande s(cid:228)tt: N(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:148)Skolbarn/5143(cid:148): en enk(cid:228)t om genomf(cid:246)randet av den f(cid:246)rutn(cid:228)mnda gemensamma (cid:229)tg(cid:228)rden. Denna sammanst(cid:228)llning har (cid:228)nnu inte studerats av den ber(cid:246)rda arbetsgruppen och den rapport som n(cid:228)mns i den gemen- samma (cid:229)tg(cid:228)rden har (cid:228)nnu inte sammanst(cid:228)llts. Efter att ha v(cid:228)gt ert intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingen mot r(cid:229)dets intresse av att beh(cid:229)lla sekretessen f(cid:246)r sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar har r(cid:229)det beslutat att det senare intresset i detta s(cid:228)rskilda fall v(cid:228)ger tyngre (cid:228)n det f(cid:246)rra, i enlighet med artikel 4. 2 i beslutet (93/731/EG). Att l(cid:228)mna ut denna handling p(cid:229) detta stadium skulle f(cid:246)rsv(cid:229)ra de planerade diskussionerna om fr(cid:229)gan och inverka negativt p(cid:229) s(cid:229)dant informationsutbyte i framtiden. (cid:148) N(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:148)Cirea/1452(cid:148): (cid:148)Efter att ha v(cid:228)gt ert intresse av att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till handlingen mot r(cid:229)dets intresse av att beh(cid:229)lla sekretessen f(cid:246)r sina (cid:246)verl(cid:228)gg- ningar har r(cid:229)det beslutat att det senare intresset i detta s(cid:228)rskilda fall v(cid:228)ger tyngre (cid:228)n det f(cid:246)rra, i enlighet med artikel 4. 2 i beslu- tet. Denna handling, som inneh(cid:229)ller detaljerade uppgifter om Cireas verksamhet, har (cid:228)nnu inte studerats eller godk(cid:228)nts av r(cid:229)det. R(cid:229)det anser att ett utl(cid:228)mnande av denna handling p(cid:229) detta stadium skulle f(cid:246)rsv(cid:229)ra de planerade diskussionerna om denna fr(cid:229)ga. (cid:148) N(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:148)Asyl/8418(cid:148) och (cid:148)Rasism/7141(cid:148) uppgav r(cid:229)det att om de tv(cid:229) handlingarna l(cid:228)mnades ut skulle det undergr(cid:228)va skyddet f(cid:246)r det allm(cid:228)nna samh(cid:228)llsintresset i enlighet med arti- kel 4. 1 i beslut 93/731/EG. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade klaganden att detta resonemang var felaktigt. Vidare h(cid:228)vdade han som ett separat p(cid:229)st(cid:229)ende att r(cid:229)det i svaret p(cid:229) den f(cid:246)rsta ans(cid:246)kningen om handlingar hade underl(cid:229)tit att v(cid:228)ga medborgarnas intresse av (cid:246)ppenhet mot r(cid:229)dets intresse av att beh(cid:229)lla sekretessen. Klaganden h(cid:228)vdade att i enlighet med beslut 93/731/EG m(cid:229)ste denna v(cid:228)gning, som kr(cid:228)vs enligt gemenskapernas domstols r(cid:228)ttspraxis, g(cid:246)ras s(cid:229)v(cid:228)l i svaret p(cid:229) den f(cid:246)rsta ans(cid:246)kningen om tillg(cid:229)ng till handlingar som i svaret p(cid:229) den bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning som f(cid:229)r l(cid:228)mnas in efter ett f(cid:246)rsta avslag. (cid:148)Handling 5143/1/97 (cid:228)r ett meddelande fr(cid:229)n generalsekretariatet som inneh(cid:229)ller en sammanst(cid:228)llning av medlemsstaternas svar p(cid:229) (1) R(cid:229)dets beslut 93/731/EG (EGT L 340, 31. 12. 1993, r. 43). (2) CIREA st(cid:229)r f(cid:246)r (cid:148)Centrum f(cid:246)r information, diskussion och utbyte i asylfr(cid:229)gor(cid:148). Slutligen h(cid:228)vdade klaganden att r(cid:229)dets underl(cid:229)tenhet att upp- r(cid:228)tta en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver handlingarna var ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. ˜ven om det i beslut 93/731/EG inte f(cid:246)re- skrivs n(cid:229)gon skyldighet om detta gjorde enligt klagandens upp- fattning fr(cid:229)nvaron av en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver handlingarna det utomordentligt sv(cid:229)rt f(cid:246)r s(cid:246)kande att veta vilka interna hand- lingar som finns. C 300/104 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Unders(cid:246)kningen Beslutet R(cid:229)dets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till r(cid:229)det. N(cid:228)r det g(cid:228)ller artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG anm(cid:228)rkte r(cid:229)det i sitt yttrande f(cid:246)ljande: Artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG syftar till att garantera effektivi- teten i institutionens f(cid:246)rvaltning under s(cid:228)rskilda omst(cid:228)ndighe- I enlighet med de allm(cid:228)nna lagtolkningsbest(cid:228)mmelserna ter. m(cid:229)ste artikeln tolkas i sitt sammanhang och p(cid:229) ett s(cid:228)tt som ger den en praktisk inneb(cid:246)rd. Mot bakgrund av detta kan till(cid:228)mpningen av rimliga l(cid:246)sningar i enlighet med artikel 3. 2 f(cid:246)r att behandla upprepade ans(cid:246)k- ningar inte begr(cid:228)nsas till att endast omfatta exakt likadana handlingar. Begreppet (cid:148)upprepad ans(cid:246)kning(cid:148) h(cid:228)nf(cid:246)r sig bl. a. till (cid:228)renden d(cid:228)r en person regelbundet och systematiskt under en l(cid:229)ng tid beg(cid:228)r tillg(cid:229)ng till ett stort antal (cid:150) eller t. o. m. till alla (cid:150) handlingar av samma slag, som inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigtvis (cid:228)r exakt likadana. I detta sammanhang (cid:228)r det antal handlingar som efterfr(cid:229)gas ett kriterium som m(cid:229)ste beaktas. N(cid:228)r det g(cid:228)llde de handlingar till vilka tillg(cid:229)ng hade v(cid:228)grats bestred r(cid:229)det att den ovan n(cid:228)mnda motiveringen skulle ha varit felaktig. N(cid:228)r det g(cid:228)ller till(cid:228)mpningen av artikel 4. 1 angav r(cid:229)det emellertid att det hade tagit till sig de inv(cid:228)ndningar som lagts fram av klaganden och ans(cid:229)g att det skulle ha varit korrektare att (cid:229)beropa undantaget i artikel 4. 2 n(cid:228)r det v(cid:228)grade tillg(cid:229)ng till (cid:148)Asyl/8418(cid:148) och (cid:148)Rasism/7141(cid:148). N(cid:228)r det g(cid:228)ller den p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenheten att v(cid:228)ga intressena i sitt svar p(cid:229) klagandens f(cid:246)rsta ans(cid:246)kning angav r(cid:229)det att detta krav i sj(cid:228)lva verket hade iakttagits. Vidare ans(cid:229)g det att det i detta avseende i svaren till klaganden hade klargjort att de till- l(cid:228)mpliga undantagen skulle anv(cid:228)ndas och anledningen till det- ta. R(cid:229)det medgav dock att det inte uttryckligen hade angett att v(cid:228)gningen av intressen hade (cid:228)gt rum. Det skulle d(cid:228)rf(cid:246)r i fram- tida (cid:228)renden s(cid:228)kerst(cid:228)lla att det i den f(cid:246)rsta motiveringen skulle ange att en v(cid:228)gning av intressen hade (cid:228)gt rum. N(cid:228)r det g(cid:228)ller fr(cid:229)nvaron av en central f(cid:246)rteckning (cid:246)ver r(cid:229)dets handlingar informerade r(cid:229)det ombudsmannen om att m(cid:246)jlighe- ten att uppr(cid:228)tta en s(cid:229)dan f(cid:246)rteckning f(cid:246)r n(cid:228)rvarande unders(cid:246)k- tes. De sv(cid:229)righeter som m(cid:229)ste (cid:246)vervinnas r(cid:246)rde behovet av att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att en s(cid:229)dan f(cid:246)rteckning var tillf(cid:246)rlitlig och utt(cid:246)m- mande. Klagandens kommentarer Syftet med r(cid:229)dets beslut 93/731/EG (cid:228)r att ge medborgarna st(cid:246)rsta m(cid:246)jliga tillg(cid:229)ng till information, i avsikt att st(cid:228)rka insti- tutionernas demokratiska karakt(cid:228)r och allm(cid:228)nhetens tilltro till f(cid:246)rvaltningen (1). 1. Artikel 3. 2 Den fr(cid:229)ga som klagom(cid:229)let tog upp var densamma som i klagom(cid:229)l 1053/25. 11. 96/STATEWATCH/UK/IJH mot r(cid:229)det. L(cid:228)saren h(cid:228)nvisas d(cid:228)rf(cid:246)r till ombudsmannens beslut av den 28 juli 1998 i detta klagom(cid:229)l. 2. Motivering 2. 1 Enligt fast r(cid:228)ttspraxis m(cid:229)ste motiveringen till ett beslut om att v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingar inneh(cid:229)lla de s(cid:228)rskilda sk(cid:228)l p(cid:229) grundval av vilka r(cid:229)det anser att ett utl(cid:228)mnande av de efterfr(cid:229)gade handlingarna omfattas av n(cid:229)got av de undantag som f(cid:246)rutses i beslut 93/731/EG. 2. 2 N(cid:228)r det g(cid:228)ller handlingarna (cid:148)Skolbarn/5143(cid:148) och (cid:148)Ci- rea/1452(cid:148) v(cid:228)grades tillg(cid:229)ng i enlighet med artikel 4. 2 som f(cid:246)reskriver att r(cid:229)det f(cid:229)r v(cid:228)gra tillg(cid:229)ng f(cid:246)r att skydda sitt intresse av sekretess f(cid:246)r sina (cid:246)verl(cid:228)ggningar. R(cid:229)dets moti- vering grundades p(cid:229) bed(cid:246)mningen att handlingarna r(cid:246)rde (cid:228)mnen som fortfarande diskuterades i r(cid:229)det och att det framtida informationsutbytet mellan r(cid:229)det och medlems- statena skulle skadas av ett utl(cid:228)mnande. 2. 3 Ombudsmannen p(cid:229)pekade att i system d(cid:228)r allm(cid:228)nheten har tillg(cid:229)ng till handlingar anses det allm(cid:228)nt att ett utl(cid:228)m- nande av handlingar som r(cid:246)r p(cid:229)g(cid:229)ende diskussioner kan f(cid:246)rsv(cid:229)ra s(cid:229)dana diskussioner. Om r(cid:229)dets system f(cid:246)r all- m(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar skall uppn(cid:229) syftet att st(cid:228)rka institutionernas demokratiska karakt(cid:228)r och allm(cid:228)n- hetens tilltro till dem m(cid:229)ste s(cid:229)dana bed(cid:246)mningar till(cid:228)mpas med f(cid:246)rsiktighet. till s(cid:229)dana (cid:246)versiktliga bed(cid:246)mningar utan att n(cid:228)rmare ange varf(cid:246)r de var till(cid:228)mpliga i fr(cid:229)ga om de ber(cid:246)rda handling- arna. R(cid:229)dets motivering g(cid:246)r det d(cid:228)rf(cid:246)r inte m(cid:246)jligt f(cid:246)r ombudsmannen att fastst(cid:228)lla om det har till(cid:228)mpat artikel 4. 2 korrekt eller inte. Ombudsmannen finner d(cid:228)rf(cid:246)r att klaganden hade r(cid:228)tt n(cid:228)r han p(cid:229)stod att r(cid:229)dets resonemang var felaktigt. I sin motivering h(cid:228)nvisade r(cid:229)det Klaganden vidh(cid:246)ll sitt klagom(cid:229)l i sak. (1) M(cid:229)l T-174/95, Svenska Journalistf(cid:246)rbundet (Tidningen Journalisten) mot r(cid:229)det, dom av den 17 juni 1998, punkt 66. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/105 2. 4 N(cid:228)r det g(cid:228)ller handlingarna (cid:148)Asyl/8418(cid:148) och (cid:148)Ra- sism/7141(cid:148) angav r(cid:229)det i sitt yttrande att dess till(cid:228)mpning av artikel 4. 1 var felaktig och artikel 4. 2 borde ha (cid:229)bero- pats i st(cid:228)llet. R(cid:229)det m(cid:229)ste d(cid:228)rf(cid:246)r ompr(cid:246)va sin v(cid:228)gran att ge tillg(cid:229)ng i enlighet med artikel 4. 2 mot bakgrund av ombudsmannens ovann(cid:228)mnda slutsatser. 3. Skyldigheten att v(cid:228)ga intressen i enlighet med artikel 4. 2 i svar p(cid:229) den f(cid:246)rsta ans(cid:246)kningen om handlingar I artikel 7. 3 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG f(cid:246)reskrivs det uttryck- ligen att en s(cid:246)kande vars bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)kning om tillg(cid:229)ng till handlingar avsl(cid:229)s m(cid:229)ste informeras om m(cid:246)jligheten att klaga till ombudsmannen. Ombudsmannens kritiska anm(cid:228)rkning innebar att r(cid:229)det b(cid:246)r ompr(cid:246)va klagandens bekr(cid:228)ftande ans(cid:246)k- ningar och ge honom tillg(cid:229)ng till de efterfr(cid:229)gade handlingarna om inte n(cid:229)got av de undantag som finns i artikel 4 i beslut 93/731/EG (cid:228)r till(cid:228)mpbart. Eftersom det var r(cid:229)dets sak att g(cid:246)ra denna ompr(cid:246)vning och informera klaganden om resultatet avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. Ombudsmannen noterade att r(cid:229)det hade medgett att det ocks(cid:229) borde v(cid:228)ga de till(cid:228)mpliga intressena i det inledande stadiet av en ans(cid:246)kan fr(cid:229)n allm(cid:228)nheten om tillg(cid:229)ng till handlingar n(cid:228)r det (cid:229)beropade artikel 4. 2. R(cid:229)det hade ocks(cid:229) erk(cid:228)nt sin skyldighet att i den f(cid:246)rsta motiveringen klarg(cid:246)ra att en v(cid:228)gning av intressen faktiskt hade (cid:228)gt rum. Ombudsmannen ans(cid:229)g d(cid:228)rf(cid:246)r inte att det fanns anledning att f(cid:246)reta n(cid:229)gon ytterligare unders(cid:246)kning av detta klago- m(cid:229)l. 4. En f(cid:246)rteckning (cid:246)ver r(cid:229)dets handlingar Eftersom det f(cid:246)ref(cid:246)ll som om r(cid:229)det h(cid:246)ll p(cid:229) att uppr(cid:228)tta en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver handlingar ans(cid:229)g ombudsmannen det inte vara motiverat att f(cid:246)reta n(cid:229)gon ytterligare unders(cid:246)k- ning av detta klagom(cid:229)l. Slutsatser Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar av detta klagom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkningar: 1. Ombudsmannen ans(cid:229)g att r(cid:229)det hade tolkat artikel 3. 2 i beslut 93/731/EG felaktigt och att det inte fick (cid:229)beropa denna artikel som ett sk(cid:228)l f(cid:246)r att avsl(cid:229) en del av klagandens ans(cid:246)kning om handlingar i detta (cid:228)rende. Uttrycket (cid:148)upp- repade ans(cid:246)kningar(cid:148) i artikel 3. 2 omfattar inte ans(cid:246)kningar av samma person om olika handlingar och inte heller skall artikeln tolkas s(cid:229) att den g(cid:228)ller alla ans(cid:246)kningar om ett mycket stort antal handlingar. Det (cid:228)r dock n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att erinra sig att EG-domstolen (cid:228)r den h(cid:246)gsta auktoriteten i fr(cid:229)ga om inneb(cid:246)rden i och tolkningen av gemenskapsr(cid:228)t- ten. 2. N(cid:228)r r(cid:229)det v(cid:228)grade tillg(cid:229)ng till (cid:148)Skolbarn/5143(cid:148) och (cid:148)Ci- rea/1452(cid:148) i enlighet med artikel 4. 2 i beslut 93/731/EG h(cid:228)nvisade det till en (cid:246)versiktlig bed(cid:246)mning enligt vilken ett utl(cid:228)mnande av handlingarna skulle f(cid:246)rsv(cid:229)ra diskussionerna om inneh(cid:229)llet i dessa handlingar. Denna (cid:246)versiktliga bed(cid:246)mning gjorde det inte m(cid:246)jligt f(cid:246)r ombudsmannen att fastst(cid:228)lla om r(cid:229)det hade till(cid:228)mpat artikel 4. 2 korrekt. Ombudsmannen ans(cid:229)g d(cid:228)rf(cid:246)r att r(cid:229)det hade underl(cid:229)tit att uppfylla kravet p(cid:229) att upplysa klaganden om de s(cid:228)rskilda sk(cid:228)l som gjorde att det ans(cid:229)g att ett utl(cid:228)mnande skulle f(cid:246)r- sv(cid:229)ra dess (cid:246)verl(cid:228)ggningar. 3. 5. 3 EUROPEISKA KOMMISSIONEN ITOIZ-DAMMEN: KOMMISSIONENS OF(cid:214)RM¯GA ATT MOTIVERA SIN SLUTSATS ATT DET INTE F(cid:214)REKOMMIT N¯GON (cid:214)VERTR˜DELSE Beslut i klagom(cid:229)l 472/6. 3. 96/XP/ES/PD mot Europeiska kommis- sionen Klagom(cid:229)let I mars 1996 tog ombudsmannen emot ett klagom(cid:229)l fr(cid:229)n Greenpeace Espaæa och organisationen Coordinadora de Itoiz mot kommissionen. I senare skrivelser uts(cid:229)gs B till f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r de klagande. De klagande ans(cid:229)g att kommissionen inte hade f(cid:246)rs(cid:228)krat sig om att de spanska myndigheternas beslut att bygga en damm i Itoiz, Navarra, var f(cid:246)renligt med direktiv 85/337/EEG och 79/409/EEG. Klagom(cid:229)let r(cid:246)rde b(cid:229)de kommis- sionens handl(cid:228)ggning av ett klagom(cid:229)l som B framst(cid:228)llt till fr(cid:229)gan och kommissionens bed(cid:246)mning av kommissionen i detta klagom(cid:229)l. ¯r 1990 godk(cid:228)nde den spanska ministern med ansvar f(cid:246)r anl(cid:228)ggningsarbeten ett dammprojekt i Itoiz, Navarra. Projektet tycktes vara mycket stort, eftersom en areal p(cid:229) 11 500 000 m2 skulle komma att l(cid:228)ggas under vatten och dammen f(cid:229) en vat- tenmagasineringskapacitet p(cid:229) 4,18 miljoner m3. De klagande ans(cid:229)g att de spanska myndigheterna i sin hand- l(cid:228)ggning av (cid:228)rendet, vilken ledde fram till godk(cid:228)nnandet av byggnadsplanen, inte hade uppfyllt kraven i direktiv 85/337/ EEG av den 27 juni 1985 om bed(cid:246)mning av inverkan p(cid:229) mil- j(cid:246)n av vissa offentliga och privata projekt (1). Dessutom ans(cid:229)g organisationerna r(cid:229)dets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda f(cid:229)g- lar (2). att projektet stred mot N(cid:228)r det g(cid:228)ller det f(cid:246)rstn(cid:228)mnda direktivet ans(cid:229)g de klagande att de spanska myndigheterna inte gjort en riktig milj(cid:246)konsekvens- analys, och n(cid:228)r det g(cid:228)ller det andra direktivet lade organisatio- nerna fram f(cid:246)ljande argument: direktiv 79/409/EEG syftar till (1) EGT L 175, 5. 7. 1985, s. 40. (2) EGT L 103, 25. 4. 1979, s. 1. C 300/106 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 att skydda f(cid:229)glar, och i dess artikel 4 f(cid:246)reskrivs att medlemssta- terna skall uppr(cid:228)tta s(cid:228)rskilda skyddsomr(cid:229)den. I artikel 4. 4 f(cid:246)re- skrivs: (cid:148)Med avseende p(cid:229) de skyddsomr(cid:229)den som avses i punkterna 1 och 2 skall medlemsstaterna vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att und- vika f(cid:246)rorening och f(cid:246)rs(cid:228)mring av livsmilj(cid:246)er samt st(cid:246)rningar som p(cid:229)verkar f(cid:229)glarna, i den m(cid:229)n denna p(cid:229)verkan inte saknar bety- delse f(cid:246)r att uppn(cid:229) syftet med denna artikel. Medlemsstaterna skall (cid:228)ven utanf(cid:246)r dessa skyddsomr(cid:229)den str(cid:228)va efter att undvika f(cid:246)rorening och f(cid:246)rs(cid:228)mring av livsmilj(cid:246)er. (cid:148) De klagande organisationerna ans(cid:229)g att de spanska myndighe- terna hade brutit mot denna best(cid:228)mmelse s(cid:229)som den tolkats i EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis. Detta g(cid:228)ller i synnerhet domstolens dom av den 28 februari 1991 i m(cid:229)l C-57/89, kommissionen mot Tyskland (1). I sin dom avgjorde domstolen fr(cid:229)gan om m(cid:246)jligheten att minska ett omr(cid:229)de som (cid:228)r skyddat enligt artikel 4. 4 i direktivet. Med domstolens ord: (cid:148)Tolkningen av artikel 4. 4 i direktivet f(cid:229)r dessutom st(cid:246)d i ingres- sens nionde stycke, d(cid:228)r det understryks vilken vikt man i direktivet l(cid:228)ger vid s(cid:228)rskilda (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att bevara livsmilj(cid:246)er f(cid:246)r de f(cid:229)glar som finns f(cid:246)rtecknade i bilaga I, f(cid:246)r att p(cid:229) s(cid:229) s(cid:228)tt s(cid:228)kerst(cid:228)lla dessa arters (cid:246)verlevnad och reproduktion inom sina utbrednings- omr(cid:229)den. Det g(cid:229)r d(cid:228)rf(cid:246)r bara att motivera en minskning av ett s(cid:228)rskilt skyddsomr(cid:229)de p(cid:229) exceptionella grunder. (cid:148)Vi informerar er h(cid:228)rmed om att kommissionen vid sitt samman- tr(cid:228)de den 30 november 1994 beslutade att avsluta (cid:228)rendet i fr(cid:229)ga om det klagom(cid:229)l som ni ingivit mot dammprojektet i Itoiz. Kla- gom(cid:229)let registrerades i kommissionens officiella register (cid:246)ver kla- gom(cid:229)l under nummer P/4758/92. Jag bifogar den spanska versionen av det pressmeddelande som kommissionen ansett sig tvungen att publicera f(cid:246)r att f(cid:246)rklara beslutet att avsluta (cid:228)rendet. Jag kan konstatera att kommissionens enheter, efter att ha grans- kat den dokumentation som ni och ansvariga myndigheter inkom- mit med, inte kan sl(cid:229) fast att det f(cid:246)rekommer n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapens milj(cid:246)lagstiftning. Detta h(cid:228)nger samman med att det utifr(cid:229)n tillg(cid:228)nglig information inte kan bevisas att projek- tet skulle f(cid:229) n(cid:229)gra betydande konsekvenser f(cid:246)r milj(cid:246)n enligt vad som avses i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmilj(cid:246)er samt vilda djur och v(cid:228)xter. I denna situation kunde kommissionen bara besluta att avsluta (cid:228)rendet. Jag vil tacka er f(cid:246)r det intresse som ni och de organ som ni f(cid:246)re- tr(cid:228)der, kommunerna Valle de L(cid:243)nguida, Aioz, Valle de Artze och Oroz-Beztelu i Navarra samt Junta General del Valle de Aezcoa och Coordinadora de Itoiz, har visat f(cid:246)r att bevara och skydda milj(cid:246)n. Med v(cid:228)nlig h(cid:228)lsning [(cid:133)](cid:148). Det m(cid:229)ste r(cid:246)ra sig om ett allm(cid:228)nintresse som (cid:228)r (cid:246)verordnat det allm(cid:228)nintresse som utg(cid:246)rs av milj(cid:246)m(cid:229)ls(cid:228)ttningen bakom direkti- vet. I detta sammanhang kan man inte beakta de intressen som h(cid:228)nvisas till i artikel 2 i direktivet, n(cid:228)mligen ekonomiska krav och rekreationsbehov. (cid:148) [(cid:214)versatt fr(cid:229)n den engelska version som (cid:246)versatts av ombuds- mannens enheter. ] I det pressmeddelande som h(cid:228)nvisas till angavs f(cid:246)ljande motiv f(cid:246)r kommissionens beslut att avsluta (cid:228)rendet: skulle minska Organisationerna menar att vattenmagasinet skyddsomr(cid:229)dena och att de spanska myndigheterna bara har ekonomiska motiv f(cid:246)r att bygga dammen. De ans(cid:229)g d(cid:228)rf(cid:246)r att dammbygget skulle strida mot EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis. Mot denna bakgrund inkom organisationerna tillsammans med ett antal kommuner som skulle komma att ber(cid:246)ras av damm- bygget med ett klagom(cid:229)l till Europeiska kommissionen, som enligt artikel 155 i EG-f(cid:246)rdraget (cid:228)r skyldig att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemenskapens lagstiftning f(cid:246)ljs. De klagande bifogade en omfattande dokumentation som st(cid:246)d f(cid:246)r sin st(cid:229)ndpunkt. I en skrivelse av den 21 december 1994 informerade kommis- sionen de klagande om sitt beslut i (cid:228)rendet. I skrivelsen s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: (1) Rec. 1998, s. I-883 (det s(cid:229) kallade Leybucht-m(cid:229)let). Senare har de klagande ocks(cid:229) s(cid:228)rskilt h(cid:228)nvisat till domen av den 2 augusti 1993 i m(cid:229)l C-355/90, kommissionen mot Spanien, Rec. 1993, s. I-4221 (det s(cid:229) kallade Santoæa-m(cid:229)let). (cid:148)Kommissionen har precis avslutat f(cid:246)rfarandet att granska en eventuell (cid:246)vertr(cid:228)delse mot lagstiftningen f(cid:246)r skydd av vilda f(cid:229)glar i den spanska regionen Navarra [(cid:133)] Kommissionen har inlett f(cid:246)rfarandet till f(cid:246)ljd av ett klagom(cid:229)l d(cid:228)r de klagande anser att projektet i fr(cid:229)ga skulle p(cid:229)verka tv(cid:229) omr(cid:229)den, n(cid:228)mligen Sierra de Artxuba y Zariquieta och Montes de Areta, som ursprungligen skyddades enligt r(cid:229)dets direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda f(cid:229)gelarter. Kommissionen granskade i huvudsak (cid:228)rendet utifr(cid:229)n r(cid:229)dets direktiv 92/43/EEG om beva- rande av livsmilj(cid:246)er samt vilda djur och v(cid:228)xter, vilket tr(cid:228)dde i kraft den 5 juni 1994 och d(cid:229) ersatte de ursprungliga best(cid:228)mmel- serna i 1979 (cid:229)rs direktiv. Kommissionen har unders(cid:246)kt (cid:228)rendet i en anda av dialog och samarbete b(cid:229)de med de spanska myndigheterna (cid:229) ena sidan och de klagande och olika milj(cid:246)grupper (cid:229) den andra. Kommissionens enheter har granskat flera studier av projektets konsekvenser, och har dessutom bes(cid:246)kt ber(cid:246)rda omr(cid:229)den. Samtliga ber(cid:246)rda parter fick m(cid:246)jlighet att framf(cid:246)ra sina synpunkter vid en offentlig utfr(cid:229)g- ning i Madrid den 25 oktober 1994. Denna unders(cid:246)kning gjorde det m(cid:246)jligt att fastst(cid:228)lla dammens inverkan p(cid:229) milj(cid:246)n och att dessa konsekvenser inte (cid:228)r betydande enligt vad som avses i 1992 (cid:229)rs direktiv. Med tanke p(cid:229) att det inte finns n(cid:229)gra bevis f(cid:246)r att gemenskapens lagstiftning skulle (cid:246)vertr(cid:228)das har kommissionen avslutat (cid:228)rendet. (cid:148) 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/107 Med tanke p(cid:229) de anstr(cid:228)ngningar man gjort och p(cid:229) den omfat- tande dokumentation som lagts fram f(cid:246)r kommissionen godtog de klagande organisationerna inte detta beslut. De ans(cid:229)g s(cid:228)r- skilt att kommissionen inte hade granskat deras klagom(cid:229)l utifr(cid:229)n direktiv 85/337/EEG och 79/409/EEG. De ans(cid:229)g vidare att kommissionens h(cid:228)nvisning till direktiv 92/43/EEG var fel- aktig eftersom detta inte hade tr(cid:228)tt i kraft vid tidpunkten f(cid:246)r projektet. Mot denna bakgrund ingav de klagande ett klagom(cid:229)l hos ombudsmannen. Till detta klagom(cid:229)l bifogades en omfat- tande dokumentation, bland annat rapporter fr(cid:229)n det spanska ornitologiska s(cid:228)llskapet d(cid:228)r man kommit fram till att Itoiz-pro- jektet skulle f(cid:229) sv(cid:229)ra konsekvenser f(cid:246)r f(cid:229)gellivet i det aktuella omr(cid:229)det. I juli 1994 lade de spanska myndigheterna fram en f(cid:246)rsta omg(cid:229)ng dokument om Navarras hydrologiska f(cid:246)rh(cid:229)llanden samt en tidsplan f(cid:246)r n(cid:228)r (cid:246)vriga beg(cid:228)rda upplysningar skulle l(cid:228)mnas in. Den 25 juli bad kommission(cid:228)ren Paleokrassas minister Borrell att skjuta upp arbetet i Itoiz fram till dess att (cid:228)rendet lett till ett beslut. Ministern godtog denna beg(cid:228)ran i en skrivelse av den 3 augusti 1994, och detta arbetsstopp fortsatte till dess att (cid:228)rendet avslutades den 30 november 1994. Den 21 september 1994 inkom de spanska myndigheterna med en full- st(cid:228)ndig dokumentation om projektets (cid:246)verordnade allm(cid:228)n- intresse, de alternativ som unders(cid:246)kts samt projektets inverkan p(cid:229) vilda f(cid:229)glar. Den 4 oktober 1994 inkom de spanska myn- digheterna med ett dokument om de kompensations(cid:229)tg(cid:228)rder som erbj(cid:246)ds enligt direktiv 92/43/EEG. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande anf(cid:246)rt Vad g(cid:228)ller kommissionens handl(cid:228)ggning av (cid:228)rendet har kom- missionen sammanfattningsvis f(cid:246)ljande: Klagom(cid:229)let inkom i juli 1992 och ett mottagningsbevis skickades i septem- ber 1992. Samtidigt beg(cid:228)rde kommissionen in ytterligare upp- lysningar fr(cid:229)n de klagande. Den 26 november 1992 beg(cid:228)rde kommissionen in upplysningar fr(cid:229)n de spanska myndigheterna. D(cid:229) dessa inte inkom med n(cid:229)got svar skickade kommissionen en p(cid:229)minnelse den 4 februari 1993. Den 14 maj 1993 svarade de spanska myndigheterna p(cid:229) denna beg(cid:228)ran. ˜rendet diskute- rades sedan ing(cid:229)ende vid ett sammantr(cid:228)de i Madrid den 3 mars 1994 mellan f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r kommissionen respektive de spanska myndigheterna. Efter dessa diskussioner skickade de spanska myndigheterna kompletterande upplysningar till kom- missionen den 21 april 1994. ˜rendet diskuterades p(cid:229) politisk niv(cid:229) i Luxemburg den 8 juni 1994 av kommission(cid:228)ren Paleokrassas, de spanska ministrarna Borrell och Narbona samt ordf(cid:246)randen f(cid:246)r Navarras regionala regering, Alli. Under detta m(cid:246)te understr(cid:246)k de spanska myn- digheterna projektets allm(cid:228)nintresse och erbj(cid:246)d s(cid:229) kallade kom- pensations(cid:229)tg(cid:228)rder enligt artikel 6. 4 i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmilj(cid:246)er samt vilda djur och v(cid:228)xter. F(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r kommissionens enheter gjorde ett bes(cid:246)k p(cid:229) plats i Itoiz den 23 juni 1994. D(cid:229) bes(cid:246)ket avslutades beg(cid:228)rde kommissionens f(cid:246)retr(cid:228)dare in upplysningar och dokument fr(cid:229)n de spanska lokala och centrala myndigheterna. De beg(cid:228)rde d(cid:229) s(cid:228)rskilt in motiv f(cid:246)r det (cid:246)verordnade allm(cid:228)nintresset, analyser av de alternativa placeringar av dammen som (cid:246)verv(cid:228)gts innan man beslutade att bygga Itoiz-dammen, upplysningar om bevattningsprojekt, ett formellt (cid:229)tagande att dessa projekt skulle genomg(cid:229) en fullst(cid:228)ndig konsekvensanalys samt en debatt (cid:246)ppen f(cid:246)r alla ber(cid:246)rda parter d(cid:229) kompensationsomr(cid:229)dena skall diskuteras. Den 25 oktober 1994 organiserade de spanska myndigheterna p(cid:229) kommissionens initiativ en offentlig utfr(cid:229)gning om Itoiz- projektet i Madrid. Alla ber(cid:246)rda parter till(cid:228)ts delta och aktivt f(cid:246)rsvara sina st(cid:229)ndpunkter f(cid:246)r eller mot projektet. TV, press och andra medier t(cid:228)ckte evenemanget. Den klagande organisa- tionen Coordinadora de Itoiz och dess f(cid:246)retr(cid:228)dare n(cid:228)rvarade och deltog ocks(cid:229) i debatten. Efter utfr(cid:229)gningen uppr(cid:228)ttade kommissionens enheter en slutrapport. N(cid:228)r det g(cid:228)ller den punkt i klagom(cid:229)let som g(cid:229)r ut p(cid:229) att direk- tiv 85/337/EEG har (cid:246)vertr(cid:228)tts menade kommissionen att de spanska myndigheterna har gjort en milj(cid:246)konsekvensanalys. N(cid:228)r det g(cid:228)ller den punkt i klagom(cid:229)let som g(cid:229)r ut p(cid:229) att direk- tiv 79/409/EEG har (cid:246)vertr(cid:228)tts menade kommissionen att den hade unders(cid:246)kt klagom(cid:229)let utifr(cid:229)n artikel 4. 4 i direktivet. De genom denna som (cid:229)l(cid:228)ggs medlemsstaterna skyldigheter best(cid:228)mmelse i direktiv ersattes dock av best(cid:228)mmelserna 92/43/EEG den 5 juni 1994. I artikel 6. 2 i direktiv 92/43/EEG f(cid:246)reskrivs att medlemsstaterna skall vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att f(cid:246)rhindra f(cid:246)rs(cid:228)mring av livsmilj(cid:246)erna och habitaten samt st(cid:246)rningar av de arter f(cid:246)r vilka omr(cid:229)dena har utsetts, om s(cid:229)dana st(cid:246)rningar kan ha betydande konsekvenser. I artikel 6. 3 f(cid:246)reskrivs att det skall g(cid:246)ras en l(cid:228)mplig bed(cid:246)mning av alla planer och projekt som inte direkt h(cid:228)nger samman med eller (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)r sk(cid:246)tseln och f(cid:246)rvaltningen av ett omr(cid:229)- de, men som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan p(cid:229)verka omr(cid:229)det p(cid:229) ett betydande s(cid:228)tt. I artikel 6. 4 f(cid:246)reskrivs att ber(cid:246)rd medlemsstat, om en plan eller ett projekt trots en negativ bed(cid:246)mning m(cid:229)ste genomf(cid:246)ras av tvingande orsaker som har ett v(cid:228)sentligt allm(cid:228)nintresse, inbe- gripet orsaker av social eller ekonomisk karakt(cid:228)r, skall vidta alla n(cid:246)dv(cid:228)ndiga kompensations(cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att det ekologiska n(cid:228)tet totalt sett f(cid:246)rblir sammanh(cid:228)ngande. Detta ekologiska n(cid:228)t uppr(cid:228)ttas i artikel 3 i direktivet och g(cid:229)r under ben(cid:228)mningen Natura 2000. C 300/108 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Utifr(cid:229)n dessa best(cid:228)mmelser kom kommissionen fram till att ungef(cid:228)r 6 procent av ett av de skyddsomr(cid:229)den som ber(cid:246)rs av Itoiz-projektet skulle komma att l(cid:228)ggas under vatten, vilket kunde bed(cid:246)mas vara negativt. Enligt den tekniska rapport som utarbetats av kommissionens enheter var det emellertid sv(cid:229)rt att avg(cid:246)ra om dessa konsekvenser kunde anses vara (cid:148)betydan- de(cid:148) i den mening som avses i direktiv 92/43/EEG. Kommissio- nen beslutade d(cid:228)rf(cid:246)r att inte inleda ett (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfarande mot Spanien. De klagandes kommentarer att direktiv 85/337/EEG, som skulle genomf(cid:246)ras senast den 3 juli 1988, var till(cid:228)mpligt i detta fall. J(cid:228)mf(cid:246)r domstolens dom i m(cid:229)let Grosskrotzenburg (1). ¯r 1989 inleddes dock en konsekvensanalys av Itoiz-projektet. Denna avslutades 1990 efter att en offentlig r(cid:229)dfr(cid:229)gningspro- cess genomf(cid:246)rts. 1992 fattades det slutgiltiga beslutet att pro- jektet skulle genomf(cid:246)ras och 1993 inleddes det f(cid:246)rberedande arbetet. Enligt kommissionen har man d(cid:228)rmed genomf(cid:246)rt en konsekvensanalys, och de bevis som lagts fram visar att projek- tets inklusive skyddade f(cid:229)glar, hade inverkan p(cid:229) milj(cid:246)n, bed(cid:246)mts p(cid:229) ett fullgott s(cid:228)tt. I sina kommentarer understr(cid:246)k de klagande s(cid:228)rskilt att kom- missionen fortfarande inte gett dem en fullgod f(cid:246)rklaring av hur den slutit sig till att Spanien helt uppfyllt sina skyldigheter enligt direktiv 85/337/EEG och 79/409/EEG. Enligt de kla- gande hade kommissionen inte r(cid:228)tt att granska projektet utifr(cid:229)n direktiv 92/43/EEG eftersom detta inte var i kraft n(cid:228)r projektet inleddes. Enligt dem var det tydligt att projektet stred mot direktiv 79/409/EEG: det hade (cid:229)tminstone slagits fast att minst ett s(cid:228)rskilt skyddsomr(cid:229)de riskerade att minskas och att detta inte skulle ske p(cid:229) grunder som (cid:148)motsvarar ett allm(cid:228)n- intresse som (cid:228)r (cid:246)verordnat det allm(cid:228)nintresse som utg(cid:246)rs av milj(cid:246)m(cid:229)ls(cid:228)ttningen bakom direktivet(cid:148). J(cid:228)mf(cid:246)r domstolens dom i det ovann(cid:228)mnda Leybucht-m(cid:229)let. Till sina kommentarer har de klagande bifogat dokument som visar att kommissionens enheter vid ett tillf(cid:228)lle ans(cid:229)g att projektet stred mot direktiv 79/409/EEG. N(cid:228)r det g(cid:228)ller direktiv 79/409/EEG ans(cid:229)g kommissionens enhe- Itoiz-projektets konsekvenser f(cid:246)r f(cid:229)glar ter inledningsvis att och livsmilj(cid:246)er kunde bli betydande och d(cid:228)rmed strida mot artikel 4. 4 i direktivet. Man kom dock fram till andra slutsatser n(cid:228)r kommissionens enheter hade granskat de upplysningar som man f(cid:229)tt fr(cid:229)n de spanska myndigheterna samt de ytterli- gare upplysningar som framkomit under den offentliga utfr(cid:229)g- ning som h(cid:246)lls i Madrid. ˜rendet bed(cid:246)mdes slutligen utifr(cid:229)n direktiv 92/43/EEG eftersom best(cid:228)mmelserna i detta direktiv ersatte artikel 4. 4 i direktiv 79/409/EEG den 5 juni 1994. I sina synpunkter p(cid:229) kommissionens andra yttrande vidh(cid:246)ll de klagande sitt klagom(cid:229)l. Ytterligare unders(cid:246)kningar Beslutet Efter att ha granskat kommissionens yttrande och de klagandes kommentarer riktade ombudsmannen en skrivelse till kommis- sionen. I denna beg(cid:228)rde ombudsmannen att kommissionen skulle inkomma med en mer detaljerad f(cid:246)rklaring av sin slut- sats att de spanska myndigheterna har uppfyllt sin skyldigheter enligt direktiv 85/337/EEG och 79/409/EEG. I sitt andra yttrande angav kommissionen i huvudsak f(cid:246)l- jande: N(cid:228)r det g(cid:228)ller direktiv 85/337/EEG godk(cid:228)nde det spanska ministeriet f(cid:246)r anl(cid:228)ggningsarbeten i december 1961 det bevatt- ningsprojekt som g(cid:229)r under namnet Navarra-kanalen. Ett f(cid:246)rsta projekt som r(cid:246)rde Itoiz-dammen godk(cid:228)ndes 1977. Genom- f(cid:246)randet av Itoiz-projektet godk(cid:228)ndes 1985. B(cid:228)gge projekten (cid:228)ndrades senare f(cid:246)r att beakta resultatet av en offentligt r(cid:229)dfr(cid:229)gning samt nya bed(cid:246)mningar av r(cid:229)dande vattenbehov. Under dessa omst(cid:228)ndigheter skulle det vara sv(cid:229)rt att motivera 1. De klagande tar upp fr(cid:229)gan huruvida kommissionen har handlagt deras ursprungliga klagom(cid:229)l p(cid:229) ett fullgott s(cid:228)tt. 2. N(cid:228)r det g(cid:228)ller kommissionens granskning av det ursprung- liga klagom(cid:229)let tycks det utifr(cid:229)n kommissionens redog(cid:246)- relse och den dokumentation som de klagande lagt fram inte finnas n(cid:229)gon grund f(cid:246)r att anse att kommissionens handl(cid:228)ggning varit felaktig. 3. N(cid:228)r det g(cid:228)ller de motiv som kommissionen anf(cid:246)rt f(cid:246)r sina slutsatser tycks en viktig tvistefr(cid:229)ga mellan kommissionen och de klagande kvarst(cid:229). Denna fr(cid:229)ga (cid:228)r huruvida kommis- sionen i vederb(cid:246)rlig ordning beaktat klagom(cid:229)lspunkten att Itoiz-projektet strider mot direktiv 79/409/EEG och att denna (cid:246)vertr(cid:228)delse inte kan avhj(cid:228)lpas genom att man i st(cid:228)l- let till(cid:228)mpar direktiv 92/43/EEG, som inte var i kraft vid den aktuella tidpunkten. (1) Dom av den 11 augusti 1995 i m(cid:229)l C-431/92, Rec. 1995, s. I-2189. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/109 4. Enligt principerna om god f(cid:246)rvaltningssed skall myndighe- terna ge allm(cid:228)nheten en fullgod f(cid:246)rklaring av sina beslut. 1997 genomf(cid:246)rde ombudsmannen p(cid:229) eget initiativ en unders(cid:246)kning av kommissionens administrativa f(cid:246)rfaranden f(cid:246)r att handl(cid:228)gga klagom(cid:229)l som r(cid:246)r (cid:246)vertr(cid:228)delser mot gemenskapens lagstiftning fr(cid:229)n medlemsstaternas sida. Som svar p(cid:229) detta initiativ (cid:229)tog sig kommissionen att delge de klagande en motivering i fall d(cid:228)r man kommer fram till att det inte f(cid:246)rekommit n(cid:229)gra (cid:246)vertr(cid:228)delser (1). att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. Obs! Efter ombudsmannens beslut har det i spansk press rapporterats att kommissionen beslutat att (cid:229)teruppta sin unders(cid:246)kning av Itoiz- dammen. 5. I detta (cid:228)rende verkar de klagande ha framh(cid:228)rdat i att Itoiz- projektet strider mot direktiv 79/409/EEG och att denna (cid:246)vertr(cid:228)delse inte kan avhj(cid:228)lpas genom att man i st(cid:228)llet till- l(cid:228)mpar direktiv 92/43/EEG, som inte var i kraft vid den aktuella tidpunkten. Det verkar ocks(cid:229) som om kommissio- nen inte har beaktat denna klagom(cid:229)lspunkt i sitt ursprung- liga beslut, vilket inneb(cid:228)r att man inte gett en fullgod f(cid:246)r- klaring p(cid:229) denna punkt. Detta beslut fattades innan kom- missionen gjort samband med m(cid:229)l (cid:229)tagande 303/97/PD, som omn(cid:228)mns ovan. Kommissionen har emel- lertid ocks(cid:229) undl(cid:229)tit att ta upp denna klagom(cid:229)lspunkt i sina yttranden. Det verkar d(cid:228)rf(cid:246)r som om kommissionen inte kan anf(cid:246)ra fullgoda sk(cid:228)l, vilket inneb(cid:228)r att det f(cid:246)religger ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. sitt i Slutsatser TVIST OM ETT FORSKNINGSKONTRAKT Beslut i klagom(cid:229)l 768/26. 7. 96/CP/UK/IJH mot Europeiska kom- missionen Klagom(cid:229)let I juli 1996 framf(cid:246)rde P ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen med anledning av ett forskningskontrakt mellan hans f(cid:246)retag LWL, tv(cid:229) samarbetande f(cid:246)retag (ett portugisiskt och ett grekiskt) och kommissionen. Klagom(cid:229)let avs(cid:229)g att GD VI vid kommissionen i) avsiktligt g(cid:229)tt in f(cid:246)r att omintetg(cid:246)ra projektet genom att sprida felaktiga uppgifter om det, ii) med or(cid:228)tt h(cid:229)llit inne den slutliga betalningen enligt kon- traktet, och Ombudsmannen kom i sin unders(cid:246)kning av detta klagom(cid:229)l fram till att det var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: iii) till(cid:228)mpat felaktiga metoder f(cid:246)r bokf(cid:246)ring av kostnader f(cid:246)r att minska det slutliga utbetalningsbeloppet. Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissionen anf(cid:246)r fullgoda sk(cid:228)l f(cid:246)r de beslut den fattar gentemot allm(cid:228)nhe- ten. I detta fall har de klagande framh(cid:228)rdat i att Itoiz-projektet strider mot direktiv 79/409/EEG och att denna (cid:246)vertr(cid:228)delse inte kan avhj(cid:228)lpas genom att man i st(cid:228)llet till(cid:228)mpar direktiv 92/43/EEG, som inte var i kraft vid den aktuella tidpunkten. Det verkar ocks(cid:229) som om kommissionen inte har beaktat denna klagom(cid:229)lspunkt i sitt ursprungliga beslut, vilket inneb(cid:228)r att man inte gett en fullgod f(cid:246)rklaring p(cid:229) denna punkt. Detta beslut fattades innan kommissionen gjort sitt (cid:229)tagande att ge de klagande motiveringar i fall d(cid:228)r man kommer fram till att det inte gjorts n(cid:229)gra (cid:246)vertr(cid:228)delser. Kommissionen har emeller- tid ocks(cid:229) undl(cid:229)tit att ta upp denna klagom(cid:229)lspunkt i sina ytt- randen om det aktuella (cid:228)rendet. Det verkar d(cid:228)rf(cid:246)r som om kommissionen inte kan anf(cid:246)ra n(cid:229)gra fullgoda sk(cid:228)l, vilket inne- b(cid:228)r att det f(cid:246)religger ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande framh(cid:246)ll kommissionen att den enligt kontraktet skulle betala h(cid:228)lften av de kostnader som ber(cid:228)ttigade till ers(cid:228)ttning, dock h(cid:246)gst 1 050 000 ecu. LWL var p(cid:229) alla entrepren(cid:246)rernas v(cid:228)gnar ansvarigt f(cid:246)r att all dokumentation inl(cid:228)mnades till kommissio- nen. I yttrandet hette det vidare: (cid:148)Alla slutligt (cid:229)terst(cid:229)ende belopp kunde endast utbetalas f(cid:246)rst inom tv(cid:229) m(cid:229)nader efter dagen f(cid:246)r godk(cid:228)nnandet av konsortiets sam- manslagna utgiftsanspr(cid:229)k och den sista tekniska rapporten, (cid:246)vrig dokumentation och all annan redovisning som kr(cid:228)vdes enligt kontraktet (artikel 21. 2 c i bilaga II). Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt (1) M(cid:229)l 303/97/PD, rapporterat i ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1997, avsnitt 3. 7. Kontraktet skulle d(cid:228)rf(cid:246)r g(cid:228)lla tills den information som kommis- sionen beg(cid:228)rt enligt kontraktet l(cid:228)mnats in (artikel 13 i bilaga II) eller tills kommissionens sista utbetalning gjorts, beroende av det sist intr(cid:228)ffade. Under denna tid och under tv(cid:229) (cid:229)r efter det att kontraktet har l(cid:246)pt ut har kommissionen r(cid:228)tt att f(cid:246)r revisions- C 300/110 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 (cid:228)ndam(cid:229)l f(cid:229) tillg(cid:229)ng till allt relevant bokf(cid:246)ringsmaterial och om s(cid:229) (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt beg(cid:228)ra att s(cid:229)dan dokumentation l(cid:228)mnas in (ar- tikel 39 i bilaga II). vii) Enligt artikel 6. 1 c och 6. 5 i (cid:146)Allm(cid:228)nna kontraktsvillkor(cid:146) i bilaga II till kontraktet [(cid:133)] kan den samordnande parten anse sig l(cid:246)st fr(cid:229)n sina (cid:229)ligganden om kommissionen inte har haft n(cid:229)gra inv(cid:228)ndningar mot den sista redovisningen inom tv(cid:229) m(cid:229)nader efter mottagandet. Enligt artikel 6 i bilaga II till kontraktet (cid:228)r kommissionen emel- lertid inte skyldig att g(cid:246)ra utbetalningar inom en viss tidsfrist. Artikel 6 ing(cid:229)r i bilagans del A, som bara behandlar arbetets genomf(cid:246)rande och entrepren(cid:246)rernas (cid:229)ligganden n(cid:228)r det g(cid:228)ller det tekniska utf(cid:246)randet av arbetet. P(cid:229) denna punkt kom kommissio- nens tj(cid:228)nstem(cid:228)n fram till att de inte hade n(cid:229)gon anledning att ifr(cid:229)gas(cid:228)tta om det utf(cid:246)rda arbetet hade genomf(cid:246)rts i enlighet med projektets syften. (cid:148) Kommissionens yttrande inneh(cid:246)ll ocks(cid:229) sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: i) ii) Fyra utbetalningar gjordes till LWL, som fick i uppdrag att vidarebefordra de korrekta beloppen till de (cid:246)vriga konsor- tieparterna. Enligt redovisningen av de utgiftsanspr(cid:229)k som hade l(cid:228)m- nats in (cid:229)terstod ett saldo p(cid:229) 47 967 ecu att betala, varav 14 370 ecu avs(cid:229)g LWL:s utgiftsanspr(cid:229)k. iii) Den 17 augusti 1995 meddelade LWL kommissionen att myndigheterna p(cid:229) Teneriffa i maj 1994 hade beslutat att projektets utformning var lagstridig. iv) Den 31 augusti 1995 meddelade den portugisiska partern kommissionen att de inte fr(cid:229)n LWL hade mottagit sum- man p(cid:229) 16 088 ecu avseende det andra verksamhets(cid:229)ret. Den portugisiska parten uppgav ocks(cid:229) att det r(cid:229)dde olika uppfattningar om den vetenskapliga bed(cid:246)mningen och anm(cid:228)rkte vidare p(cid:229) att tekniska f(cid:246)r(cid:228)ndringar av projektet hade gjorts som ans(cid:229)gs vara omfattande. v) Kommissionen anordnade ett m(cid:246)te den 27 november 1995 med alla tre parterna varvid det bekr(cid:228)ftades att LWL skulle forts(cid:228)tta i sin roll som vetenskaplig samordnare av projektet. I november 1995 skickade LWL en ekonomisk redovis- ning med utgiftsanspr(cid:229)k till kommissionen avseende det tredje verksamhets(cid:229)ret och f(cid:246)r hela projektperioden. Efter det att kommissionen flera g(cid:229)nger hade beg(cid:228)rt ytterligare information skickades i mitten av maj 1996 en korrigerad version av konsortiets sammanslagna utgiftsanspr(cid:229)k. Vid den tidpunkten hade emellertid (cid:228)nnu inte de gemen- samma rapporterna fr(cid:229)n de portugisiska och grekiska par- terna skickats till kommissionen. viii) Mot bakgrund av punkterna iii och iv ovan beslutade tills vidare skulle betraktas kommissionen att projektet som ett som kr(cid:228)vde n(cid:228)rmare granskning. Kommissionen intog d(cid:228)rf(cid:246)r den f(cid:246)rsiktig h(cid:229)ll- ning och beslutade att det inte var l(cid:228)mpligt att g(cid:246)ra n(cid:229)gon ytterligare utbetalning. (cid:148)problematiskt(cid:148) projekt ix) Den 5 juli 1996 f(cid:246)retogs en revision p(cid:229) platsen i LWL:s huvudkontor vid vilken LWL inte kunde f(cid:246)rete de n(cid:246)d- v(cid:228)ndiga handlingarna, s(cid:228)rskilt l(cid:246)nelistor, f(cid:246)r att styrka per- sonalkostnaderna. x) Kommissionen inbj(cid:246)d den portugisiska parten och LWL till ett m(cid:246)te den 11 juli 1996 f(cid:246)r att reda ut situationen. Den portugisiska parten kunde inte infinna sig. Vid m(cid:246)tet uppmanade kommissionen p(cid:229) nytt LWL att f(cid:246)rete de eko- nomiska verifikationer som saknades. LWL h(cid:228)vdade emel- lertid att artikel 6. 1 c och 6. 5 i kontraktet befriade f(cid:246)reta- get fr(cid:229)n dess (cid:229)ligganden enligt kontraktet och kr(cid:228)vde att kommissionen skulle g(cid:246)ra den slutliga utbetalningen. xi) Kommissionens enhet f(cid:246)r samordning av (cid:229)tg(cid:228)rderna i kampen mot bedr(cid:228)gerier (UCLAF) hade inlett en under- s(cid:246)kning eftersom LWL inte hade kunnat f(cid:246)rete verifikatio- ner som st(cid:246)dde dess ers(cid:228)ttningskrav. Klagandens kommentarer Kommentarerna inneh(cid:246)ll sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)- randen: i) De kontinuerliga l(cid:228)gesrapporterna och den slutliga rap- porten som kr(cid:228)vdes enligt kontraktet inl(cid:228)mnades av LWL i tid. Kommissionen kommenterade aldrig rapporterna eller angav n(cid:229)got behov av f(cid:246)rl(cid:228)ngd tid f(cid:246)r att yttra sig. D(cid:228)rf(cid:246)r skall kommissionen enligt artikel 6. 1 b och 6. 1 c i kontraktet anses ha godk(cid:228)nt rapporterna och LWL vara befriat fr(cid:229)n sina (cid:229)ligganden enligt kontraktet i enlighet med artikel 6. 5. vi) Efter att ha tagit del av rapporten fr(cid:229)n en anlitad obero- ende expert i juli 1996 godk(cid:228)nde kommissionen de veten- skapliga rapporter som hade l(cid:228)mnats f(cid:246)r projektet. ii) Det tredje (cid:229)rets rapport och konsortieredovisningen l(cid:228)m- nades till kommissionen i november respektive december 1995. I ett faxat brev fr(cid:229)n kommissionen av den 18 april 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/111 1996 kr(cid:228)vdes att en s(cid:228)rskild korrigering skulle g(cid:246)ras av konsortiets sammanslagna utgiftsanspr(cid:229)k och det medde- lades att kommissionen hade granskat och godk(cid:228)nt den ekonomiska redovisningen och att betalning skulle ske s(cid:229) snart de vetenskapliga rapporterna hade godk(cid:228)nts. undertecknats och attesterats av projektledaren. Det var inte praktiskt eller l(cid:228)mpligt att h(cid:229)lla s(cid:229)dana uppgifter registrerade f(cid:246)r en liten arbetsgrupp som arbetade i tv(cid:229) eller ibland tre eller fyra l(cid:228)nder samtidigt. Arbetsjournaler som inneh(cid:246)ll anteckningar om daglig n(cid:228)rvaro och andra uppgifter uppvisades. iii) Kommissionen skulle g(cid:246)ra sig skyldig till kontraktsbrott genom att inte inom tv(cid:229) m(cid:229)nader efter det godk(cid:228)nnandet verkst(cid:228)lla slutbetalningen enligt artikel 21. 2 c i kontraktet. x) Vid m(cid:246)tet den 11 juli 1996 var (cid:229)tta tj(cid:228)nstem(cid:228)n fr(cid:229)n kom- missionen och P n(cid:228)rvarande. Fr(cid:229)gor om kommissionens handl(cid:228)ggning av kontraktet besvarades inte. F(cid:246)rsta g(cid:229)ngen kommissionen beg(cid:228)rde ett klarg(cid:246)rande betr(cid:228)ffande l(cid:228)gesrapporterna var den 24 maj 1996. Detta klarg(cid:246)rande l(cid:228)mnades den 25 maj 1996 men kommissio- nen bekr(cid:228)ftade inte att det mottagits. Ytterligare unders(cid:246)kningar iv) v) Kommissionen v(cid:228)grade, utan att l(cid:228)mna f(cid:246)rklaringar eller h(cid:228)nvisningar, att ge LWL r(cid:228)tt att utnyttja de m(cid:246)jligheter som fanns inskrivna i kontraktet att (cid:246)verf(cid:246)ra kostnader mellan olika kategorier. Framf(cid:246)r allt v(cid:228)grade kommissio- nen att acceptera ett f(cid:246)rslag fr(cid:229)n LWL:s sida att kostnader som ursprungligen hade h(cid:228)nf(cid:246)rts till rubriken (cid:148)varaktig utrustning(cid:148) skulle betraktas som (cid:148)f(cid:246)rbrukningsmateriel(cid:148) f(cid:246)r att b(cid:228)ttre motsvara deras verkliga art, n(cid:228)mligen som kostnader vilka avskrivits under projekttiden. vi) Vid slutet av projektets andra verksamhets(cid:229)r stod det klart att den portugisiska parten inte hade f(cid:246)r avsikt att fullf(cid:246)lja sina (cid:229)taganden. LWL informerade kommissionen om detta muntligt och fick det muntliga beskedet att LWL:s huvud- ansvar var att (cid:148)leverera resultat(cid:148), i enlighet med artikel 2 i kontraktet, d(cid:228)r det f(cid:246)reskrivs att avtalsparterna skall ta p(cid:229) sig ansvaret om en partner inte fullg(cid:246)r sina (cid:229)ligganden enligt kontraktet. vii) Vid m(cid:246)tet den 27 november 1995 (se kommissionens ytt- rande, punkt v ovan) kom man (cid:246)verens om att varje part h(cid:228)danefter skulle skicka sina rapporter direkt till kommis- sionen och att (cid:229)terst(cid:229)ende utbetalningar fr(cid:229)n kommissio- nen skulle g(cid:246)ras direkt till varje part och inte genom LWL:s f(cid:246)rmedling. viii) Kommissionens beskrivning av revisionen den 5 juli 1996 var grovt missvisande. Revisorerna p(cid:229)tr(cid:228)ffade tre mindre poster som de inte ans(cid:229)g ber(cid:228)ttiga till ers(cid:228)ttning. I tv(cid:229) av dessa fall ans(cid:229)g LWL att posterna var ber(cid:228)ttigade ers(cid:228)tt- ning och beg(cid:228)rde den 8 juli 1996 ett klarg(cid:246)rande fr(cid:229)n kommissionen. Inget svar erh(cid:246)lls. Den tredje posten g(cid:228)llde en faktura f(cid:246)r en garanterad n(cid:228)stadagsleverans av det undertecknade kontraktet till kommissionen i Bryssel. Denna faktura ber(cid:228)ttigade inte till ers(cid:228)ttning eftersom den var daterad en dag innan kontraktet b(cid:246)rjade g(cid:228)lla. Efter att ha g(cid:229)tt igenom handlingarna fann ombudsmannen att det var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att f(cid:246)reta ytterligare unders(cid:246)kningar. Han skrev till kommissionen och bad om upplysningar om 1. a) sk(cid:228)len till att kommissionen hade v(cid:228)grat att godta LWL:s f(cid:246)rslag om att vissa kostnader skulle anses ber(cid:228)ttiga till ers(cid:228)ttning enligt kontraktet och b) huruvida dessa sk(cid:228)l hade meddelats LWL, 2. den r(cid:228)ttsliga grunden f(cid:246)r kommissionens st(cid:229)ndpunkt att inga vidare (cid:229)tg(cid:228)rder kunde vidtas i kontrakts(cid:228)rendet i eko- nomiskt h(cid:228)nseende f(cid:246)rr(cid:228)n s(cid:228)rskild information hade l(cid:228)m- nats av den klagande och de andra parterna. I detta sam- manhang h(cid:228)nvisade ombudsmannen till kommissionens brev till den klagande av den 18 april 1996, 3. huruvida UCLAF:s unders(cid:246)kning hade genomf(cid:246)rts och i s(cid:229) fall vad den lett till. Kommissionens svar Som svar p(cid:229) fr(cid:229)ga 1a h(cid:228)nvisade kommissionen till sin beg(cid:228)ran om ytterligare dokumentation fr(cid:229)n LWL. P(cid:229) fr(cid:229)ga 1b svarade den att sk(cid:228)len hade meddelats P b(cid:229)de under revisionen och vid m(cid:246)tet i Bryssel den 11 juli 1996. Som svar p(cid:229) fr(cid:229)ga 2 uppgav kommissionen att den portugi- siska partens utgiftsanspr(cid:229)k som var det sista dokumentet som inkom den 25 kr(cid:228)vdes enligt artikel 21. 2 c i kontraktet, november 1996. Med utg(cid:229)ngspunkt enbart fr(cid:229)n artikel 21. 2 c skulle utbetalning ha gjorts senast i januari 1997. S(cid:229) blev emel- lertid inte fallet eftersom det f(cid:246)rel(cid:229)g en (cid:228)nnu inte tillgodosedd beg(cid:228)ran fr(cid:229)n kommissionen, framst(cid:228)lld i juli 1996, om ytterli- gare information. ix) Revisorerna ville ocks(cid:229) se arbetstidsrapporter f(cid:246)r persona- som (cid:229)tminstone m(cid:229)nadsvis hade len inom projektet, Kommissionen hade vidare bett P att f(cid:246)rete verifikationer p(cid:229) de belopp han p(cid:229)st(cid:229)tt sig ha (cid:246)verf(cid:246)rt till sina partners, men detta C 300/112 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 hade han inte gjort. Kommissionen h(cid:228)nvisade ocks(cid:229) till den (cid:148)f(cid:246)rsiktiga h(cid:229)llning(cid:148) som n(cid:228)mns i punkt viii i dess yttrande. Som svar p(cid:229) fr(cid:229)ga 3 uppgav kommissionen att UCLAF:s under- s(cid:246)kning (cid:228)nnu inte var avslutad. Ytterligare kommentarer fr(cid:229)n klaganden Sammanfattningsvis konstaterade P att kommissionen inte hade besvarat fr(cid:229)ga 1a och han h(cid:228)vdade att dess svar p(cid:229) 1b inte var korrekt. Vad betr(cid:228)ffar svaret p(cid:229) fr(cid:229)ga 2 gjorde P g(cid:228)llande att alla handlingar hade l(cid:228)mnats var f(cid:246)r sig enligt kommissionens instruktioner efter m(cid:246)tet den 27 november 1995. P bifogade ocks(cid:229) kopior av bank(cid:246)verf(cid:246)ringar till den portugisiska parten, vilka han redan den 24 maj 1996 hade l(cid:228)mnat i kopia till kommissionen. Vad g(cid:228)ller UCLAF h(cid:228)nvisade P till brev som han hade vidarebe- fordrat till ombudsmannen i juli 1997. UCLAF hade beg(cid:228)rt att han skulle f(cid:246)rete kopior av projektets ekonomiska och admi- nistrativa dokumentation. Han hade svarat UCLAF att han ans(cid:229)g denna beg(cid:228)ran att kopiera tusentals dokument vara orimlig, eftersom LWL inte hade n(cid:229)gon personal anst(cid:228)lld f(cid:246)r att utf(cid:246)ra ett s(cid:229)dant arbete och f(cid:246)reslog i st(cid:228)llet en ny revision p(cid:229) platsen i enlighet med artikel 39 i kontraktet. I sitt svar av den 12 november 1997 meddelade kommissionen ombudsmannen att UCLAF inte l(cid:228)ngre kr(cid:228)vde att LWL skulle l(cid:228)mna in kopior av handlingarna, att en inspektion p(cid:229) platsen skulle g(cid:246)ras och att P hade underr(cid:228)ttats om detta. I fr(cid:229)ga om avtalstvisten angav kommissionen i sitt svar att den vid varje periodisk utbetalning hade skickat ett brev till LWL med en ekonomisk redog(cid:246)relse d(cid:228)r s(cid:229)v(cid:228)l de beg(cid:228)rda som de ber(cid:228)tti- gade kostnadsers(cid:228)ttningarna redovisades och med en f(cid:246)rklaring till eventuella avvikelser. Kommissionen angav ocks(cid:229) att den r(cid:228)ttsliga grunden till att den inte hade gjort den slutliga utbetal- ningen var att den (cid:228)nnu inte hade godtagit LWL:s slutliga utgiftsanspr(cid:229)k. som Kommissionens brev vidarebefordrades bestred kommissionens synpunkter r(cid:246)rande avtalstvisten och gjorde g(cid:228)llande att kommissionen hade g(cid:229)tt in f(cid:246)r att omintet- g(cid:246)ra projektet genom att meddela andra ber(cid:246)rda parter att pro- jektet var ett tekniskt och ekonomiskt misslyckande. till klaganden, Det f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r inte vara m(cid:246)jligt att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)n- skaplig f(cid:246)rlikning. Beslutet 1. R(cid:228)ckvidden av ombudsmannens unders(cid:246)kningar och av beslutet Ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att n(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning 1. 1 U C L A F : s u n d e r s (cid:246) k n i n g Den 8 september 1997 skrev ombudsmannen till kommissio- nen i syfte att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning. Ombudsmannen p(cid:229)pekade att klaganden mot bakgrund av handlingarna i (cid:228)rendet inte f(cid:246)ref(cid:246)ll ha f(cid:229)tt n(cid:229)got svar p(cid:229) det han gjort g(cid:228)llande om att UCLAF:s krav att han skulle l(cid:228)mna i kopior av dokumentationen var orimligt och p(cid:229) sitt f(cid:246)rslag att UCLAF i st(cid:228)llet borde f(cid:246)reta en revision p(cid:229) platsen. Ombuds- mannen f(cid:246)reslog kommissionen att den antingen skulle modi- fiera sitt krav eller ange sk(cid:228)len till varf(cid:246)r det var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att kr(cid:228)va att all dokumentation skulle kopieras. I ombudsmannens brev uppm(cid:228)rksammades ocks(cid:229) det faktum att kommissionen inte hade f(cid:246)rsett ombudsmannen med den beg(cid:228)rda informationen om sk(cid:228)len till att vissa kostnader inte ber(cid:228)ttigade till ers(cid:228)ttning. Vidare hade ombudsmannens under- s(cid:246)kningar (cid:228)nnu inte (cid:246)vertygat honom om att kommissionen kunde prestera en logiskt h(cid:229)llbar redog(cid:246)relse f(cid:246)r varf(cid:246)r den ans(cid:229)g att dess syn p(cid:229) det kontraktsm(cid:228)ssiga l(cid:228)get var den rikti- ga. Han f(cid:246)reslog att kommissionen skulle ompr(cid:246)va sin h(cid:229)llning i fr(cid:229)ga om det utest(cid:229)ende beloppets storlek och utbetalningen av detta enligt kontraktet, beroende p(cid:229) resultatet av UCLAF:s unders(cid:246)kning. 1. 1. 1 I sitt f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning p(cid:229)pekade ombudsmannen f(cid:246)r kommissionen att klagan- den inte f(cid:246)ref(cid:246)ll ha f(cid:229)tt n(cid:229)got svar p(cid:229) sitt brev i vilket han h(cid:228)vdade att UCLAF:s krav p(cid:229) kopior av dokumen- tationen var orimligt och d(cid:228)r han f(cid:246)reslog att UCLAF i st(cid:228)llet skulle f(cid:246)reta en revision p(cid:229) platsen. 1. 1. 2 I sitt svar meddelade kommissionen ombudsmannen att UCLAF inte l(cid:228)ngre kr(cid:228)vde att LWL skulle tillhandah(cid:229)lla kopior av dokumenten innan en revision genomf(cid:246)rts p(cid:229) platsen. Kommissionen f(cid:246)ref(cid:246)ll allts(cid:229) ha handlat korrekt i den speciella fr(cid:229)ga som ombudsmannen tagit upp. 1. 2 K l a g o m (cid:229) l e t s e t t i t e t f (cid:246) r h (cid:229) l l a n d e t i l l k o n t r a k - 1. 2. 1 Enligt artikel 11. 1 i det kontrakt som givit upphov till klagom(cid:229)let skall detta omfattas av engelsk och walesisk lag. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/113 1. 2. 2 M(cid:229)nga ombudsm(cid:228)n p(cid:229) nationell niv(cid:229) i medlemsstaterna handl(cid:228)gger inte avtalstvister, antingen p(cid:229) grund av avta- lens allm(cid:228)nna egenskaper enligt nationell r(cid:228)tt eller d(cid:228)r- f(cid:246)r att den lagstiftning som fastst(cid:228)ller ombudsmannens (cid:228)mbetsut(cid:246)vning uttryckligen utesluter avtalsfr(cid:229)gor. 2. 1. 3 Av ombudsmannens unders(cid:246)kning har det inte fram- kommit n(cid:229)gra bevis som tyder p(cid:229) att kommissionens tj(cid:228)nstem(cid:228)n, sedan den oberoende expertens utl(cid:229)tande undanr(cid:246)jt deras tvivel i fr(cid:229)ga om projektets vetenskap- liga aspekter, har gjort n(cid:229)gra uttalanden som inte (cid:246)ver- ensst(cid:228)mmer med utl(cid:229)tandet. 1. 2. 3 Som det framh(cid:246)lls i (cid:229)rsrapporten fr(cid:229)n 1995 best(cid:229)r en del av ombudsmannens uppdrag i att s(cid:246)ka minska anta- let r(cid:228)ttstvister genom att verka f(cid:246)r en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlik- ning och genom att l(cid:228)mna rekommendationer som g(cid:246)r det m(cid:246)jligt att undvika domstolsf(cid:246)rfaranden Av den anledningen handl(cid:228)gger ombudsmannen klagom(cid:229)l som r(cid:246)r administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden som uppkommit i samband med avtal. 2. 1. 4 Ombudsmannen ans(cid:229)g d(cid:228)rf(cid:246)r att det inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden vid kommissionen i fr(cid:229)ga om denna aspekt av klagom(cid:229)let. 2. 2 I n n e h (cid:229) l l a n d e k o n t r a k t e t a v s l u t l i g b e t a l n i n g e n l i g t 1. 2. 4 Ombudsmannen f(cid:246)rs(cid:246)ker d(cid:228)remot inte avg(cid:246)ra huruvida det har beg(cid:229)tts n(cid:229)got avtalsbrott av n(cid:229)gondera parten. Den fr(cid:229)gan kan effektivt behandlas endast av en beh(cid:246)rig domstol, som skulle ha m(cid:246)jlighet att h(cid:246)ra parternas argument om g(cid:228)llande nationell r(cid:228)tt och att bed(cid:246)ma motstridiga uppgifter i omtvistade sakfr(cid:229)gor. 2. 2. 1 LWL har genomg(cid:229)ende gjort klart f(cid:246)r kommissionen att det ans(cid:229)g sig ha fullgjort sina (cid:229)ligganden enligt kontrak- tet och att kommissionen borde ha gjort den slutliga utbetalningen i enlighet med artikel 21. 2 c i detta. 1. 2. 5 Som ett led i god f(cid:246)rvaltningssed borde likv(cid:228)l en offent- lig myndighet som (cid:228)r invecklad i en avtalstvist med en enskild part alltid p(cid:229) ett konsekvent s(cid:228)tt f(cid:246)r ombuds- mannen kunna redovisa den r(cid:228)ttsliga grunden f(cid:246)r sitt handlande, och varf(cid:246)r den anser att dess syn p(cid:229) avtals- l(cid:228)get (cid:228)r den riktiga. 2. Sakfr(cid:229)gorna 2. 1 P (cid:229) s t (cid:229) e n d e t a t t G D V I a v s i k t l i g t g (cid:229) t t i n f (cid:246) r a t t o m i n t e t g (cid:246) r a p r o j e k t e t 2. 1. 1. Klaganden p(cid:229)stod att GD VI avsiktligt g(cid:229)tt in f(cid:246)r att omintetg(cid:246)ra projektet genom att sprida felaktig infor- mation om det. ˜ven om detta p(cid:229)st(cid:229)ende inte uttryck- ligen bestreds av kommissionen, s(cid:229) f(cid:246)rnekades det dock i sak i dess yttrande och framf(cid:246)r allt i dess motivering f(cid:246)r att projektet bed(cid:246)mdes som (cid:148)problematiskt(cid:148). 2. 2. 2 I sitt yttrande och i sitt svar p(cid:229) ombudsmannens beg(cid:228)- ran om ytterligare information redovisade kommissio- nen inte klart sin syn p(cid:229) avtalsl(cid:228)get. I sitt svar p(cid:229) ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning f(cid:246)rklarade kommissionen att den r(cid:228)ttsliga grunden f(cid:246)r att inte ha betalat slutsumman var att kom- slutliga missionen (cid:228)nnu inte hade godk(cid:228)nt LWL:s utgiftsanspr(cid:229)k. Som sk(cid:228)l f(cid:246)r att den hade h(cid:229)llit inne med ett godk(cid:228)nnande angav kommissionen att klagan- den inte hade l(cid:228)mnat det ekonomiska underlag som kommissionen beg(cid:246)rt i juli 1996. 2. 2. 3 Med tanke p(cid:229) kommissionens nuvarande uppfattning var det missvisande av den att s(cid:228)nda ett brev till klagan- den daterat den 18 april 1996 med beg(cid:228)ran om att en speciell (cid:228)ndring skulle g(cid:246)ras i konsortiets sammanslagna utgiftsanspr(cid:229)k och i brevet uppge att utbetalning skulle verkst(cid:228)llas s(cid:229) snart de vetenskapliga rapporterna hade godtagits. Ett s(cid:229)dant brev kunde uppfattas som att kon- sortiets sammanslagna utgiftsanspr(cid:229)k skulle godk(cid:228)nnas om den beg(cid:228)rda (cid:228)ndringen gjordes. 2. 3 R e d o v i s n i n g a v k o s t n a d e d e n s l u t l i g a b e t a l n i n g e n f (cid:246) r a t t m i n s k a 2. 1. 2 Enligt yttrandet beg(cid:228)rde kommissionen, efter att ha tagit del av information fr(cid:229)n den portugisiska parten, ett utl(cid:229)tande fr(cid:229)n en oberoende expert. Sedan den i juli 1996 hade erh(cid:229)llit expertens utl(cid:229)tande ans(cid:229)g sig kom- missionen kunna godta de forskningsrapporter som den hade f(cid:229)tt in i enlighet med kontraktet. Kommissionen uppgav ocks(cid:229) att dess tj(cid:228)nstem(cid:228)n kommit fram till att de inte hade n(cid:229)got sk(cid:228)l att ifr(cid:229)gas(cid:228)tta att arbetet utf(cid:246)rts i enlighet med projektets syfte. 2. 3. 1 Klaganden h(cid:228)vdade att kommissionen, utan att l(cid:228)mna n(cid:229)gon f(cid:246)rklaring eller h(cid:228)nvisning, hade v(cid:228)grat att medge en (cid:246)verf(cid:246)ring av kostnader mellan kategorier i enlighet med kontraktet. I klagandens kommentarer till kommissionens yttrande p(cid:229)stods s(cid:228)rskilt att kommissio- nen hade v(cid:228)grat godta ett f(cid:246)rslag om att kostnader som fr(cid:229)n b(cid:246)rjan hade ber(cid:228)knats under rubriken (cid:148)varaktig utrustning(cid:148) skulle betraktas som (cid:148)f(cid:246)rbrukningsmaterial(cid:148). C 300/114 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 2. 3. 2 Enligt kommissionens svar p(cid:229) ombudsmannens beg(cid:228)ran om ytterligare information underr(cid:228)ttades klaganden vid revisionen och vid det m(cid:246)te som h(cid:246)lls i Bryssel den 11 juli 1996 om sk(cid:228)len till att vissa kostnader inte ber(cid:228)tti- gade till ers(cid:228)ttning. Klaganden bestred uttryckligen detta p(cid:229)st(cid:229)ende. Hans kommentarer till kommissionens ytt- rande inneh(cid:246)ll en redog(cid:246)relse f(cid:246)r revisionen, och han bifogade sina anteckningar fr(cid:229)n m(cid:246)tet den 11 juli 1996. B(cid:229)da dessa handlingar vidarebefordrades till kommissio- nen, som inte presenterade n(cid:229)gra motbevis. 2. 3. 3 I sitt f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning pekade ombudsmannen p(cid:229) den omst(cid:228)ndigheten att kommissionen inte hade l(cid:228)mnat ombudsmannen den information han hade beg(cid:228)rt om sk(cid:228)len till att vissa kostnader inte ber(cid:228)ttigade till ers(cid:228)ttning. I sitt svar upp- gav kommissionen att den vid varje periodisk utbetal- ning hade skickat ett brev till LWL med en ekonomisk (cid:246)versikt b(cid:229)de (cid:246)ver de beg(cid:228)rda och de ber(cid:228)ttigade kost- nadsers(cid:228)ttningarna och med f(cid:246)rklaring av eventuella avvikelser. Kommissionen fogade till sitt svar kopior av brev till klaganden fr(cid:229)n kommissionen, daterade den 4 juli 1994, den 14 mars 1995 och den 8 augusti 1995. Ombudsmannen erh(cid:246)ll dock inte n(cid:229)gra kopior av de ekonomiska (cid:246)versikter som breven h(cid:228)nvisade till. 2. 3. 4 F(cid:246)ljden av kommissionens avslag p(cid:229) klagandens beg(cid:228)- ran att f(cid:229) kostnader (cid:246)verf(cid:246)rda mellan kategorier var att den andel av de totala kostnaderna som ber(cid:228)ttigade till ers(cid:228)ttning minskade och att kommissionens bidrag d(cid:228)ri- genom blev mindre (cid:228)n h(cid:228)lften av hela kostnaden. Under s(cid:229)dana omst(cid:228)ndigheter borde kommissionen ha upp- givit sk(cid:228)len till avslaget f(cid:246)r klaganden. Motiveringen borde ocks(cid:229) p(cid:229) beg(cid:228)ran ha l(cid:228)mnats till ombudsmannen. Trots att detta beg(cid:228)rdes vid flera tillf(cid:228)llen fick inte ombudsmannen n(cid:229)gon motivering fr(cid:229)n kommissionen. Ombudsmannen drog d(cid:228)rf(cid:246)r slutsatsen att kommissio- nen hade underl(cid:229)tit att l(cid:228)mna klaganden sk(cid:228)len till avslaget p(cid:229) dennes f(cid:246)rslag att de kostnader som fr(cid:229)n b(cid:246)rjan hade ber(cid:228)knats under rubriken (cid:148)varaktig utrust- ning(cid:148) skulle betraktas som (cid:148)f(cid:246)rbrukningsmateriel(cid:148). (cid:228)ndring skulle g(cid:246)ras i konsortiets sammanslagna utgifts- anspr(cid:229)k och i brevet ange att utbetalning skulle verkst(cid:228)llas s(cid:229) snart de vetenskapliga rapporterna hade godtagits. Ett s(cid:229)dant brev kunde uppfattas som att de sammanslagna utgiftsanspr(cid:229)ken skulle godk(cid:228)nnas om den beg(cid:228)rda (cid:228)nd- ringen gjordes. 2. F(cid:246)ljden av kommissionens avslag p(cid:229) klagandens beg(cid:228)ran att f(cid:229) kostnader (cid:246)verf(cid:246)rda mellan kategorier var att den andel av de totala kostnaderna som ber(cid:228)ttigade till ers(cid:228)tt- ning minskade och att kommissionens bidrag d(cid:228)rigenom blev mindre (cid:228)n h(cid:228)lften av hela kostnaden. Under s(cid:229)dana omst(cid:228)ndigheter borde kommissionen ha uppgivit sk(cid:228)len till avslaget f(cid:246)r klaganden. Motiveringen borde ocks(cid:229) p(cid:229) beg(cid:228)- ran ha l(cid:228)mnats till ombudsmannen. Trots att detta beg(cid:228)rdes vid flera tillf(cid:228)llen l(cid:228)mnade inte kommissionen n(cid:229)gon moti- vering till ombudsmannen. Ombudsmannen drog d(cid:228)rf(cid:246)r tillst(cid:228)lla slutsatsen att kommissionen hade underl(cid:229)tit att klaganden sk(cid:228)len till avslaget p(cid:229) dennes f(cid:246)rslag att de kost- nader som fr(cid:229)n b(cid:246)rjan hade ber(cid:228)knats under rubriken (cid:148)var- aktig utrustning(cid:148) skulle betraktas som (cid:148)f(cid:246)rbrukningsma- teriel(cid:148). 3. De v(cid:228)sentliga fr(cid:229)gorna i tvisten mellan klaganden och kom- missionen avser deras respektive (cid:229)taganden enligt kontrak- tet. Ombudsmannen kan inte avg(cid:246)ra huruvida n(cid:229)gondera parten gjort sig skyldig till kontraktsbrott. Det var d(cid:228)rf(cid:246)r inte ombudsmannens l(cid:228)mna n(cid:229)gra f(cid:246)rslag till rekommendationer i detta fall, trots det faktum att f(cid:246)rs(cid:246)ken att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning hade misslyckats. Ombudsmannen konstaterade att kontraktet i fr(cid:229)ga omfat- tas av engelsk och walesisk lag och att domstolen ensam har beh(cid:246)righet att avg(cid:246)ra tvister r(cid:246)rande kontraktet (artikel 11. 1; artikel 12 i bilaga II). Det stod d(cid:228)rf(cid:246)r b(cid:229)da parter fritt att v(cid:228)cka talan vid gemenskapens domstol. sak att Ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. Slutsatser KONKURRENSLAGSTIFTNING: P¯ST¯DD UNDERL¯TENHET ATT VIDTA ¯TG˜RDER OCH ATT BESVARA KORRESPONDENS Av ombudsmannens unders(cid:246)kning har det inte framkommit n(cid:229)gra bevis som tyder p(cid:229) att kommissionens tj(cid:228)nstem(cid:228)n, sedan den oberoende expertens utl(cid:229)tande undanr(cid:246)jt deras tvivel i fr(cid:229)ga om projektets vetenskapliga aspekter, har gjort n(cid:229)gra uttalanden som inte (cid:246)verensst(cid:228)mmer med utl(cid:229)tandet. i klagom(cid:229)l 774/29. 7. 96/ELR/UK/IJH/OV mot Europeiska Beslut kommissionen Det f(cid:246)ref(cid:246)ll emellertid n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkningar: Klagom(cid:229)let 1. Med tanke p(cid:229) kommissionens nuvarande uppfattning var det missvisande av den att s(cid:228)nda ett brev till klaganden daterat den 18 april 1996 med beg(cid:228)ran om att en speciell I juli 1996 framf(cid:246)rde R klagom(cid:229)l till ombudsmannen om kom- missionens (generaldirektorat IV) p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenhet att p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt handl(cid:228)gga hans klagom(cid:229)l som gjorde g(cid:228)llande att tyska och (cid:246)sterikiska modellj(cid:228)rnv(cid:228)gstillverkare begr(cid:228)nsar konkurrensen genom att ing(cid:229) avtal om ensam agentur. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/115 Klaganden skrev i egenskap av f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r en (cid:229)terf(cid:246)rs(cid:228)ljare av modellj(cid:228)rnv(cid:228)gar (leksaker) med verksamhet i norra Wales och med s(cid:228)rskild inriktning p(cid:229) produkter fr(cid:229)n Tyskland, (cid:214)ster- rike, Frankrike och Italien. Den 3 augusti 1994 skrev klagan- den till Joe Wilson, ledamot av Europaparlamentet, som vidare- befordrade klagom(cid:229)let till kommissionen (GD IV), och gjorde g(cid:228)llande att tyska och (cid:246)sterrikiska modellj(cid:228)rnv(cid:228)gstillverkare begr(cid:228)nsade konkurrensen genom avtal om ensam agentur. Han klagade s(cid:228)rskilt p(cid:229) att de tyska och (cid:246)sterrikiska tillverkarna uts(cid:229)g en enda import(cid:246)r/distribut(cid:246)r f(cid:246)r den brittiska marknaden och att ink(cid:246)pspriserna f(cid:246)r brittiska (cid:229)terf(cid:246)rs(cid:228)ljare d(cid:228)rf(cid:246)r var v(cid:228)sentligt h(cid:246)gre (cid:228)n de priser som till(cid:228)mpades gentemot t. ex. tyska (cid:229)terf(cid:246)rs(cid:228)ljare. Kommissionen svarade den 12 januari 1995, med en urs(cid:228)kt f(cid:246)r dr(cid:246)jsm(cid:229)let, att det inte f(cid:246)ref(cid:246)ll n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att vidta n(cid:229)gon (cid:229)tg(cid:228)rd enligt konkurrenslagstiftningen med anledning av inne- h(cid:229)llet i klagandens brev. Klaganden, som inte var n(cid:246)jd med kommissionens svar, skrev p(cid:229) nytt den 23 januari 1995 och erh(cid:246)ll ett likartat svar den 1 februari 1995. Han skrev (cid:229)terigen den 28 april och den 31 oktober 1995 och fick svar den 9 november 1995. I sina svar bad kommissionen klaganden att l(cid:228)mna n(cid:228)rmare uppgifter om den p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)delsen av konkurrensreglerna och framf(cid:246)r allt att ange vilka f(cid:246)retag som (cid:228)gnade sig (cid:229)t den p(cid:229)st(cid:229)dda otillb(cid:246)rliga konkurrensen. Klagan- den skickade slutligen ytterligare tre brev, den 21 november 1995, den 29 mars 1996 och den 23 maj 1996, men fick inget svar. Till sitt brev av den 21 november 1995 fogade kla- ganden, f(cid:246)r att tillm(cid:246)tesg(cid:229) kommissionens beg(cid:228)ran om mer information, en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver namn p(cid:229) och adresser till tyska och (cid:246)sterrikiska tillverkare som till(cid:228)mpade avtal om ensam agentur. D(cid:229) klaganden inte fick n(cid:229)got svar p(cid:229) dessa sista brev klagade han i juli 1996 till ombudsmannen p(cid:229) att kommissionen 1. underl(cid:229)tit att vidta n(cid:229)gon (cid:229)tg(cid:228)rd med anledning av hans klagom(cid:229)l som gjorde g(cid:228)llande att tyska och (cid:246)sterrikiska modellj(cid:228)rnv(cid:228)gstillverkare begr(cid:228)nsade konkurrensen, 2. underl(cid:229)tit att besvara hans skrivelser. vet av den 23 maj 1996. Kommissionen fogade till sitt ytt- rande en kopia av sitt svar, daterat den 28 november 1996, och en kopia av klagandens svar. Vad g(cid:228)ller den p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenheten att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder med anledning av (cid:246)vertr(cid:228)delse av konkurrensreglerna framh(cid:246)ll kom- missionen att GD IV endast inleder unders(cid:246)kningar n(cid:228)r veder- b(cid:246)rligen bestyrkta klagom(cid:229)l inl(cid:228)mnas i ett specifikt (cid:228)rende som ber(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten. Kommissionen vidh(cid:246)ll att de omst(cid:228)n- digheter som klaganden beskrev i sina brev inte gav vid han- den att n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av konkurrensreglerna hade (cid:228)gt rum och inte angav namnen p(cid:229) de ber(cid:246)rda f(cid:246)retagen utan bara inneh(cid:246)ll allm(cid:228)nna p(cid:229)st(cid:229)enden av politisk karakt(cid:228)r. Emellertid tillfogade kommissionen att, om klaganden inkom med ett for- mellt klagom(cid:229)l om en (cid:246)vertr(cid:228)delse av konkurrensreglerna, s(cid:229) skulle kommissionen behandla detta i enlighet med f(cid:246)rfaran- dena i f(cid:246)rordningarna nr 17 och nr 99. Kommissionen framh(cid:246)ll att det fanns m(cid:229)nga sk(cid:228)l till varf(cid:246)r GD IV inte hade kunnat l(cid:228)mna klaganden n(cid:229)gon ytterligare hj(cid:228)lp. Mot bakgrund av att klaganden f(cid:246)rsummat att l(cid:228)mna n(cid:228)rmare uppgifter som hade kunnat leda till att konkurrensbegr(cid:228)nsande avtal hade uppt(cid:228)ckts, f(cid:246)rklarade kommissionen att de inte var fr(cid:229)ga om en (cid:246)vertr(cid:228)delse av konkurrensreglerna, eftersom alla leverant(cid:246)rer (cid:228)r i sin fulla r(cid:228)tt att anlita distribut(cid:246)rer med ensamr(cid:228)tt, i Storbritannien och p(cid:229) andra h(cid:229)ll. Kommissionen framh(cid:246)ll vidare att den i avsaknad av n(cid:228)rmare uppgifter inte kunde fatta beslut om inspektioner p(cid:229) platsen och att det inte skulle vara befogat att f(cid:246)reta en systematisk unders(cid:246)kning genom att g(cid:229) ut till alla grossister och tillverkare av modellj(cid:228)rn- v(cid:228)gar med en formell beg(cid:228)ran om information. Kommissionen betonade s(cid:228)rskilt det faktum att klaganden till sitt klagom(cid:229)l hade fogat (cid:148)Kommissionens tillk(cid:228)nnagivande av den 3 septem- ber 1986 om avtal av mindre betydelse(cid:148), vilket visade att han var medveten om att kommissionen normalt inte ingrep i s(cid:229)dana (cid:228)renden. Slutligen framh(cid:246)ll kommissionen att det under alla omst(cid:228)ndigheter var osannolikt att saken hade n(cid:229)gon p(cid:229)ver- kan p(cid:229) handeln mellan medlemsstaterna, eftersom det framgick att den r(cid:246)rde handeln med modellj(cid:228)rnv(cid:228)gar p(cid:229) detaljhandels- niv(cid:229). Unders(cid:246)kningen Klagandens kommentarer Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen i november 1996. Sammanfattningsvis avgav kommissionen f(cid:246)ljande kom- mentarer. Vad g(cid:228)ller den p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenheten att besvara klagandens brev framh(cid:246)ll kommissionen att den nyligen hade besvarat bre- kommissionens p(cid:229)st(cid:229)enden och Klaganden tillbakavisade beg(cid:228)rde en fullst(cid:228)ndig unders(cid:246)kning av de f(cid:246)rh(cid:229)llanden som p(cid:229)talats i hans klagom(cid:229)l, vilka enligt honom var de faktiska omst(cid:228)ndigheterna och inte n(cid:229)gra allm(cid:228)nna p(cid:229)st(cid:229)enden. Speci- ellt betonade han att det inte fanns n(cid:229)gra alternativa leverant(cid:246)- rer och att ett monopol hade skapats, och han p(cid:229)talade p(cid:229) nytt att (cid:229)terf(cid:246)rs(cid:228)ljarna i Storbritannien i motsats till andra l(cid:228)nder tvingades betala (cid:246)verpriser. Han anm(cid:228)rkte ocks(cid:229) att han inte kunde f(cid:246)rete bevis p(cid:229) konkurrensbegr(cid:228)nsande beteenden utan att bryta sig in hos tillverkare och leverant(cid:246)rer f(cid:246)r att skaffa s(cid:229)dan information. C 300/116 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Beslutet 1. P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att vidta (cid:229)tg(cid:229)rder med anledning av klagom(cid:229)let om ensam agentur. D(cid:229) klaganden inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)got svar fr(cid:229)n kommissionen i mars 1996 skrev han tv(cid:229) ytterligare brev i vilka han anh(cid:246)ll om svar p(cid:229) sitt f(cid:246)rsta brev som hade daterats den 21 november 1995. Kommissionen sva- rade att den hade besvarat dessa brev den 28 november 1996. 1. 1 Enligt klaganden borde kommissionen ha vidtagit (cid:229)tg(cid:228)rder med anledning av hans klagom(cid:229)l som gjorde g(cid:228)llande att tyska och (cid:246)sterrikiska modellj(cid:228)rnv(cid:228)gstillverkare begr(cid:228)n- sade konkurrensen. Sammanfattningsvis framh(cid:246)ll kommis- sionen att den klagande inte hade l(cid:228)mnat tillr(cid:228)ckligt detal- jerade uppgifter f(cid:246)r att kommissionen skulle kunna inleda unders(cid:246)kningar. 2. 2 Principerna f(cid:246)d god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att brev med klagom(cid:229)l till kommissionen besvaras inom rimlig tid. Detta (cid:228)r (cid:228)nnu mer angel(cid:228)get om ett brev fr(cid:229)n en klagande inneh(cid:229)ller nya uppgifter i f(cid:246)rh(cid:229)llande till tidigare brev, t. ex. i en korrespondens d(cid:228)r kommissionen ombeds att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder med anledning av en (cid:246)vertr(cid:228)delse av kon- kurrensreglerna. 1. 2 Kommissionens p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenhet att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder enligt konkurrensr(cid:228)tten m(cid:229)ste ses mot bakgrund av det administrativa f(cid:246)rfarande som kommissionen f(cid:246)ljer f(cid:246)r att uppt(cid:228)cka (cid:246)vertr(cid:228)delser av artiklarna 85 och 86 i EG-f(cid:246)r- draget. Detta administrativa f(cid:246)rfarande har fastst(cid:228)llts genom r(cid:229)dets f(cid:246)rordning nr 17 (1) som ger kommissionen omfattande befogenheter att f(cid:246)reta unders(cid:246)kningar och inh(cid:228)mta information. 2. 3 Det framgick av den information som kommissionen l(cid:228)m- nat att brevet av den 21 november 1995 inte besvarades f(cid:246)rr(cid:228)n den 28 november 1996, dvs. ett (cid:229)r senare. ˜ven om kommissionen hade besvarat klagandens samtliga (cid:246)vriga brev enligt punkt 2 i avsnittet om klagom(cid:229)let ovan, s(cid:229) borde den ocks(cid:229) inom rimlig tid ha svarat p(cid:229) brevet av den 21 november 1995. 1. 3 N(cid:228)r det g(cid:228)ller unders(cid:246)kningar enligt artikel 14 i f(cid:246)rord- ning nr 17 (cid:228)r det enligt EG-domstolens (2) r(cid:228)ttspraxis kommissionen sj(cid:228)lv och inte tredje man som skall avg(cid:246)ra huruvida s(cid:228)rskild information (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndig f(cid:246)r att den skall kunna avsl(cid:246)ja (cid:246)vertr(cid:228)delser av konkurrensreglerna. Domstolen har s(cid:228)rskilt fastslagit att kommissionen, (cid:228)ven om det redan (cid:228)r uppenbart eller rentav finns bevis f(cid:246)r att en (cid:246)vertr(cid:228)delse f(cid:246)religger, kan komma fram till att det (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att beg(cid:228)ra ytterligare information, f(cid:246)r att den mera exakt skall kunna fastst(cid:228)lla (cid:246)vertr(cid:228)delsens omfatt- ning, hur l(cid:228)nge den p(cid:229)g(cid:229)tt eller kretsen av indblandade f(cid:246)retag. Det faktum att kommissionen i detta fall beg(cid:228)rda mer information av klaganden f(cid:156)ref(cid:246)ll rimligt och inte (cid:246)verdrivet. D(cid:228)rf(cid:246)r f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte ha f(cid:246)relegat n(cid:229)gra administrativa f(cid:246)rh(cid:229)llanden n(cid:228)r kommissionen beslutade att den fortfarande inte kunde vidta n(cid:229)gon (cid:229)tg(cid:228)rd p(cid:229) grundval av den information som klaganden hade l(cid:228)mnat. 2. 4 N(cid:246)dv(cid:228)ndigheten att l(cid:228)mna ett svar blev i detta (cid:228)rende (cid:246)verh(cid:228)ngande, d(cid:229) klaganden p(cid:229) kommissionens beg(cid:228)ran om mera ing(cid:229)ende uppgifter slutligen f(cid:246)rs(cid:229)g kommissio- nen med nya uppgifter i form av en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de tyska och (cid:246)sterrikiska tillverkare som sannolikt till(cid:228)mpade avtal om ensam agentur. Denna information, som var ny i f(cid:246)rh(cid:229)llande till hans tidigare korrespondens och som han med sk(cid:228)l kunde anse utg(cid:246)ra svar p(cid:229) kommissionens beg(cid:228)- ran om mera ing(cid:229)ende uppgifter, var ytterligare ett sk(cid:228)l f(cid:246)r att klaganden var ber(cid:228)ttigad till att inom rimlig tid f(cid:229) ett motiverat svar. Det faktum att kommissionen f(cid:246)rst efter ett (cid:229)r besvarade klagandens brev av den 21 novem- ber 1995 som inneh(cid:246)ll ny information i f(cid:246)rh(cid:229)llande till hans ursprungliga klagom(cid:229)l utgjorde d(cid:228)rf(cid:246)r ett administ- rativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. 2. P(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet att svara p(cid:229) klagandens brev Slutsatser 2. 1 Klaganden gjorde g(cid:228)llande att kommissionen underl(cid:229)tit att besvara hans brev av den 21 november 1995, den 29 mars 1996 och den 23 maj 1996. Med anledning av kommissionens beg(cid:228)ran om n(cid:228)rmare uppgifter bifogade klaganden i sitt brev av den 21 november 1995 en f(cid:246)r- teckning (cid:246)ver de tillverkare som sannolikt till(cid:228)mpade avtal (1) F(cid:246)rordning nr 17: f(cid:246)rsta f(cid:246)rordningen om till(cid:228)mpning av f(cid:246)rdragets artiklar 85 och 86 (EGT 13, 21. 2. 1962, s. 204/62). (2) M(cid:229)l 155/79, AM & S mot kommissionen, Rec. 1982, s. 1575; m(cid:229)l 374/87, Orkem mot kommissionen, Rec. 1989, s. 3283. Ombudsmannen kom i sin unders(cid:246)kning av detta klagom(cid:229)l fram till att det var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att l(cid:228)mna f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att brev fr(cid:229)n en kla- gande till kommissionens f(cid:246)rvaltning besvaras inom rimlig tid. Det faktum att kommissionen f(cid:246)rst efter ett (cid:229)r besvarade kla- gandens brev av den 21 november 1995 som inneh(cid:246)ll ny information i f(cid:246)rh(cid:229)llande till hans ursprungliga klagom(cid:229)l, utgjorde d(cid:228)rf(cid:246)r ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/117 Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. Kommissionen inledde 1990 f(cid:246)rfarandet om (cid:246)vertr(cid:228)delse i enlighet med artikel 169 i EG-f(cid:246)rdraget mot Spanien f(cid:246)r dess underl(cid:229)tenhet att f(cid:246)lja kraven i direktiv 78/686/EEG (1) och 78/687/EEG (2) om erk(cid:228)nnande av examensbevis f(cid:246)r tandl(cid:228)ka- re. ERK˜NNANDE AV EXAMENSBEVIS F(cid:214)R TANDL˜KARE FR¯N TREDJE LAND Beslut i klagom(cid:229)l 783/01. 08. 96/LBR/ES/KH(JMA) mot Europeiska kommissionen I artikel 1. 4 i direktiv 78/687/EEG anges att direktivet p(cid:229) intet s(cid:228)tt utesluter (cid:148)medlemsstaternas m(cid:246)jligheter att inom sitt eget territorium och enligt sin egen lagstiftning till(cid:229)ta innehavare av s(cid:229)dana utbildnings-, examens- eller andra beh(cid:246)righetsbevis som inte erh(cid:229)llits i en medlemsstat att p(cid:229)b(cid:246)rja och ut(cid:246)va verksam- het som tandl(cid:228)kare(cid:148). Klagom(cid:229)let B klagade i juli 1996 till ombudsmannen i egenskap av f(cid:246)retr(cid:228)- dare f(cid:246)r Colegio de Odont(cid:243)logos y Estomat(cid:243)logos i Vizcaya. Klagom(cid:229)let avs(cid:229)g p(cid:229)st(cid:229)dd underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n kommissionens sida att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att de spanska myndigheterna p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt till(cid:228)mpade direktiv 78/686/EEG om (cid:246)msesidigt erk(cid:228)nnande av examensbevis f(cid:246)r tandl(cid:228)kare. En medlemsstats m(cid:246)jligheter i detta avseende begr(cid:228)nsas dock av de grundl(cid:228)ggande krav i direktiven som m(cid:229)ste vara uppfylla av alla som ut(cid:246)ver specialisttandv(cid:229)rd. Kommissionen ans(cid:229)g att en tandl(cid:228)karexamen som erh(cid:229)llits i en icke-medlemsstat m(cid:229)ste uppfyllda dessa minimikrav f(cid:246)r att erk(cid:228)nnas i gemenskapen. I sitt klagom(cid:229)l gjorde B g(cid:228)llande att Spanien inte f(cid:246)ljde best(cid:228)m- melserna i direktivet eftersom myndigheterna d(cid:228)r erk(cid:228)nde examensbevis f(cid:246)r tandl(cid:228)kare som tagit sin examen i latiname- rikanska l(cid:228)nder, vilket inte uppfyllde kraven i direktivet. Trots denna skyldighet erk(cid:228)nde Spanien automatiskt s(cid:229)dana tandl(cid:228)karexamina fr(cid:229)n latinamerikanska l(cid:228)nder som inte upp- fyllde direktivets minimikrav. Erk(cid:228)nnandet av dessa examina grundade sig p(cid:229) bilaterala internationella avtal som Spanien ing(cid:229)tt f(cid:246)re landets anslutning till Europeiska gemenskaperna. Efter att ha mottagit flera klagom(cid:229)l som g(cid:228)llde detta f(cid:246)rh(cid:229)l- lande inledde kommissionen ett f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)delse i enlighet med artikel 169 i EG-f(cid:246)rdraget. En skrivelse med en formell anm(cid:228)lan skickades till de spanska myndigheterna i oktober 1990, f(cid:246)ljd av ett motiverat yttrande i augusti 1992. De spanska myndigheterna besvarade det motiverade yttrandet i mars 1993. B hade (cid:229)r 1992 klagat till kommissionen. D(cid:228)refter hade han skrivit till och bes(cid:246)kt de ansvariga enheterna vid ett flertal till- f(cid:228)llen f(cid:246)r att f(cid:229) information om hur f(cid:246)rfarandet i enlighet med artikel 169 fortskred. Han hade bett kommissionen att p(cid:229)skynda (cid:228)rendet och om att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till information om handlingarna i (cid:228)rendet, s(cid:228)rskilt kopior av skriftv(cid:228)xlingen mel- lan kommissionen och de spanska myndigheterna. Kommissio- nen avslog emellertid hans beg(cid:228)ran om att f(cid:229) ta del av hand- lingarna med motiveringen att f(cid:246)rfarandet var konfidentiellt. I alla kontakter med och brev till klaganden h(cid:228)vdade kommis- sionen att f(cid:246)rfarandet gick sin gilla g(cid:229)ng och att kommissio- nens enheter granskade de handlingar som de spanska myndig- heterna skickade. Klaganden ans(cid:229)g att dessa svar var alltf(cid:246)r all- m(cid:228)nt h(cid:229)llna och otillfredsst(cid:228)llande. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nens yttrande inneh(cid:246)ll i sammanfattning f(cid:246)ljande: Trots att de spanska myndigheterna f(cid:246)rs(cid:246)kt iaktta best(cid:228)mmel- serna i de ovann(cid:228)mnda direktiven hade dess beslut (cid:246)verklagats till och (cid:228)ndrats av olika f(cid:246)rvaltningsdomstolar. F(cid:246)ljden var att best(cid:228)mmelserna i direktiven i fr(cid:229)ga fortfarande inte iakttogs. Kommissionen f(cid:246)rklarade ocks(cid:229) att den med tanke p(cid:229) att Spa- nien h(cid:246)ll p(cid:229) att omf(cid:246)rhandla sina bilaterala avtal med tredje land hade beslutat att inte f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till domstolen, och d(cid:228)rvid utnyttjat den r(cid:228)tt till sk(cid:246)nsm(cid:228)ssig bed(cid:246)mning som erk(cid:228)nts i domstolens r(cid:228)ttspraxis. Vad betr(cid:228)ffar den l(cid:229)nga tid som detta f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)- delse i enlighet med artikel 169 hade tagit, motiverade kom- missionen detta med att (cid:228)rendet var mycket komplicerat ur s(cid:229)v(cid:228)l juridisk som politisk synvinkel. Efter att ha f(cid:229)tt svar p(cid:229) sitt motiverade yttrande beg(cid:228)rde kom- missionen i oktober 1994 och juli 1995 ytterligare upplys- ningar fr(cid:229)n de spanska myndigheterna. De spanska myndighe- (1) R(cid:229)dets direktiv 78/686/EEG av den 25 juli 1978 om (cid:246)msesidigt erk(cid:228)nnande av utbildnings-, examens- och andra beh(cid:246)righetsbevis faktiska f(cid:246)r tandl(cid:228)kare inklusive (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att underl(cid:228)tta det ut(cid:246)vandet av etableringsr(cid:228)tten och friheten att tillhandah(cid:229)lla tj(cid:228)ns- ter (EGT L 233, 24. 8. 1978, s. 1). (2) R(cid:229)dets direktiv 78/687/EEG av den 25 juli 1978 om samordning av best(cid:228)mmelserna i lagar och andra f(cid:246)rfattningar om verksamhet som tandl(cid:228)kare (EGT L 233, 24. 8. 1978, s. 10). C 300/118 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 terna besvarade dessa f(cid:246)rfr(cid:229)gningar i december 1994 respek- tive oktober 1995. Ytterligare unders(cid:246)kningar Vid tidpunkten f(cid:246)r yttrandet (den 20 december 1996) v(cid:228)ntade kommissionen fortfarande p(cid:229) svar p(cid:229) en ny beg(cid:228)ran om upp- lysningar fr(cid:229)n de spanska myndigheterna. N(cid:228)r det g(cid:228)llde den p(cid:229)st(cid:229)dda bristen p(cid:229) insyn i f(cid:246)rfarandet och v(cid:228)gran att l(cid:228)mna ut skriftv(cid:228)xlingen mellan kommissionen och den spanska regeringen h(cid:228)vdade kommissionen att brev och andra handlingar som utv(cid:228)xlas med en medlemsstat i samband med artikel 169 var av konfidentiell natur. D(cid:228)rf(cid:246)r fanns det ingen skyldighet att delge eller l(cid:228)mna ut s(cid:229)dan information till tredje man. Kommissionen betonade att den under hela handl(cid:228)ggningen hade iakttagit principerna om god f(cid:246)rvaltningssed och att dess enheter i tid och korrekt hade besvarat klagandens brev. Man hade ocks(cid:229) haft ett m(cid:246)te med honom i Bryssel. Klagandens kommentarer B:s kommentarer inneh(cid:246)ll sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)- randen: Ombudsmannen skrev i maj 1997 (cid:229)nyo till kommissionen och beg(cid:228)rde ytterligare upplysningar i klagom(cid:229)let. Ombudsmannen f(cid:246)reslog att kommissionen skulle l(cid:228)mna tydligare, mer exakt och (cid:246)ppen information om f(cid:246)rhandlingarna mellan kommissio- nen och de spanska myndigheterna och om hur f(cid:246)rfarandet fortskridit sedan 1990. I sitt svar bekr(cid:228)ftade kommissionen sitt tidigare yttrande och meddelade ombudsmannen att den h(cid:246)ll p(cid:229) att granska de nya juni uppgifter som l(cid:228)mnats av de spanska myndigheterna i 1997. I februari 1998 meddelade kommissionen ombudsmannen att den hade beslutat att inte f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till domstolen. Enligt kommissionens uppfattning h(cid:246)ll de spanska myndighe- terna p(cid:229) att ta itu med problemet i enlighet med gemenskaps- r(cid:228)tten. Vidare hade h(cid:246)gsta domstolen i Spanien (cid:228)ndrat sin tolk- ning av de g(cid:228)llande nationella reglerna s(cid:229) att de skulle (cid:246)verens- st(cid:228)mma med kraven i direktiv 78/686/EEG och 78/687/EEG. ett f(cid:229)tt Kommissionen p(cid:229)pekade att den omst(cid:228)ndigheten att ombuds- mannen hade (531/97/PD och 535/97/PD) fr(cid:229)n medborgare som hade erh(cid:229)llit sin tandl(cid:228)kar- examen i latinamerikanska l(cid:228)nder men som inte hade f(cid:229)tt denna erk(cid:228)nd av de spanska myndigheterna var bevis nog p(cid:229) att situationen hade f(cid:246)r(cid:228)ndrats. flertal klagom(cid:229)l tolkning 78/686/EEG och av Kommissionens 78/687/EEG var enligt hans mening korrekt. Han hade alltid gjort allt vad han kunnat f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att dessa direktiv skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) r(cid:228)tt s(cid:228)tt i Spanien. direktiv Kommissionen avs(cid:229)g att avsluta f(cid:246)rfarandet om (cid:246)vertr(cid:228)delse s(cid:229) snart Spanien inte l(cid:228)ngre var part i alla de internationella avtal som (cid:228)r of(cid:246)renliga med gemenskapsr(cid:228)tten. Han godtog inte kommissionens motivering av den l(cid:229)nga handl(cid:228)ggningstiden. Han ans(cid:229)g att kommissionens uppgift som organ f(cid:246)r administrativt genomf(cid:246)rande i f(cid:246)rsta hand var att se i samtliga till att gemenskapsr(cid:228)tten till(cid:228)mpades p(cid:229) r(cid:228)tt s(cid:228)tt medlemsstater. F(cid:246)ljaktligen kunde kommissionen om(cid:246)jligen motivera det l(cid:229)nga dr(cid:246)jsm(cid:229)let med politiska orsaker. Han bad ombudsmannen att f(cid:246)reta n(cid:246)dv(cid:228)ndiga unders(cid:246)kningar f(cid:246)r att kontrollera om alla ber(cid:246)rda parter i (cid:228)rendet handlade i enlighet med gemenskapsr(cid:228)tten. I april 1997 vidarebefordrade han till ombudsmannen en kopia av ett brev han hade f(cid:229)tt fr(cid:229)n kommissionen. I detta brev underr(cid:228)ttades han om kommissionens beslut av december 1996 om att f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till domstolen, men med till- l(cid:228)gget att detta (cid:228)nnu inte hade skett. Kommissionen hade fattat detta beslut mot bakgrund av det otillfredsst(cid:228)llande svar som de spanska myndigheterna hade l(cid:228)mnat p(cid:229) kommissionens motiverade yttrande. Beslutet 1. Kommissionens beslut att inte f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till EG-domstolen 1. 1 Enligt artikel 155 i f(cid:246)rdraget (cid:228)r det kommissionens upp- gift som (cid:148)f(cid:246)rdragets (cid:246)vervakare(cid:148) att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemen- skapsr(cid:228)tten till(cid:228)mpas. Det huvudsakliga r(cid:228)ttsliga medel som st(cid:229)r till kommissionens f(cid:246)rfogande f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att medlemsstaterna f(cid:246)ljer best(cid:228)mmelserna (cid:228)r det f(cid:246)r- farande som anges i artikel 169. 1. 2 Kommissionen avger d(cid:228)rf(cid:246)r ett motiverat yttrande om den anser att en medlemsstat har underl(cid:229)tit att iaktta en skyldighet gentemot gemenskapen. Om den ber(cid:246)rda med- lemsstaten inte r(cid:228)ttar sig efter yttrandet kan kommissio- nen f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till domstolen. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/119 Kommissionen har som domstolen vid flera tillf(cid:228)llen fast- slagit (1) befogenhet att sk(cid:246)nsm(cid:228)ssigt bed(cid:246)ma om den skall v(cid:228)nda sig till EG-domstolen f(cid:246)r att f(cid:229) fastslaget att den ber(cid:246)rda medlemsstaten beg(cid:229)tt en (cid:246)vertr(cid:228)delse. skapsr(cid:228)tten b(cid:246)r den arbeta i enlighet med principerna om som god f(cid:246)rvaltningssed och g(cid:246)ra de anstr(cid:228)ngningar erfordras. Detta inneb(cid:228)r att kommissionen aktivt b(cid:246)r s(cid:246)ka f(cid:246)rm(cid:229) medlemsstaten i fr(cid:229)ga att upph(cid:246)ra med (cid:246)vertr(cid:228)del- sen och (cid:228)ven informera klaganden om sitt agerande. 1. 3 F(cid:246)r de flesta offentliga f(cid:246)rvaltningar (cid:228)r det d(cid:229) de g(cid:246)r en sk(cid:246)nsm(cid:228)ssig bed(cid:246)mning normalt att motivera varf(cid:246)r de valt vissa (cid:229)tg(cid:228)rder. Om kommissionen d(cid:228)rf(cid:246)r v(cid:228)ljer att inte fullf(cid:246)lja f(cid:246)rfarandet om (cid:246)vertr(cid:228)delsen b(cid:246)r det finnas en motivering f(cid:246)r just detta val. S(cid:229)dana motiveringar b(cid:246)r utg(cid:246)ra grunden f(cid:246)r varje eventuell unders(cid:246)kning som ombudsmannen g(cid:246)r f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att det inte f(cid:246)re- kommit n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden. 2. 3 F(cid:246)r att f(cid:246)rm(cid:229) de spanska myndigheterna att iaktta direktiv 78/686/EEG vidtog kommissionen f(cid:246)rst en formell (cid:229)tg(cid:228)rd i oktober 1990 genom att s(cid:228)nda ett brev med en formell anm(cid:228)lan. I december 1996 beslutade institutionen att f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till domstolen, men upph(cid:228)vde tills vidare detta beslut i december 1997 med tanke p(cid:229) de positiva resultaten av f(cid:246)rhandlingarna med Spanien. 1. 4 Kommissionen beslutade p(cid:229) grundval av de senaste upp- lysningarna som l(cid:228)mnades av de spanska myndigheterna att inte f(cid:246)ra (cid:228)rendet vidare till domstolen. Bakgrunden till detta beslut var dels att de spanska myndigheterna sagt upp flera internationella avtal om erk(cid:228)nnande av examina som ing(cid:229)tts med vissa latinamerikanska l(cid:228)nder, dels den nya st(cid:229)ndpunkt som den spanska h(cid:246)gsta domstolen inta- git. 1. 5 Ombudsmannen fann d(cid:229) han granskade kommissionens motivering att institutionen hade handlat inom ramen f(cid:246)r sina r(cid:228)ttsliga befogenheter och att n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden d(cid:228)rf(cid:246)r inte kunde fastst(cid:228)llas. 2. Vederb(cid:246)rliga anstr(cid:228)ngningar f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemenskapsr(cid:228)tten efterlevs 2. 1 I samband med ombudsmannens unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ av kommissionens administrativa f(cid:246)rfaranden i (303/97/PD) (cid:229)tog sig fr(cid:229)ga om medborgares klagom(cid:229)l kommissionen att fatta beslut om ett klagom(cid:229)l inom ett (cid:229)r fr(cid:229)n tidpunkten f(cid:246)r registrering. Man menade d(cid:229) att om denna regel iakttogs skulle den utg(cid:246)ra en tillr(cid:228)cklig garanti f(cid:246)r att klagom(cid:229)l behandlades utan on(cid:246)digt dr(cid:246)js- m(cid:229)l. Denna allm(cid:228)nna m(cid:229)ls(cid:228)ttning skulle dock inte kunna upp- n(cid:229)s om ett klagom(cid:229)l hade lett till att ett f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)delse skulle inledas och detta f(cid:246)rfarande p(cid:229)gick i m(cid:229)nga (cid:229)r utan att n(cid:229)gon tillfredsst(cid:228)llande l(cid:246)sning p(cid:229) pro- blemet kunde n(cid:229)s. 2. 2 N(cid:228)r kommissionen i sin egenskap av (cid:148)f(cid:246)rdragets (cid:246)vervaka- re(cid:148) s(cid:228)kerst(cid:228)ller att medlemsstaterna fullt ut iakttar gemen- Detta (cid:228)rende, som kommissionen fortfarande granskar, har tagit sju (cid:229)r. Under denna l(cid:229)nga tid skickade kommis- sionen ett motiverat yttrande till de spanska myndighe- terna i augusti 1992 samt beg(cid:228)rde ytterligare upplys- ningar i (cid:228)rendet i mars och juli 1993, oktober 1994, juli 1995 och april 1996. 2. 4 I sina svar till ombudsmannen hade kommissionen gjort g(cid:228)llande att den varit mycket verksam i samband med kla- gom(cid:229)let under de sju (cid:229)r som f(cid:246)rflutit sedan (cid:246)vertr(cid:228)delse- f(cid:246)rfarandet hade inletts. Trots en beg(cid:228)ran fr(cid:229)n ombuds- mannen hade den dock inte kunnat l(cid:228)mna tydlig, exakt och (cid:246)ppen information som skulle kunna st(cid:246)dja detta p(cid:229)st(cid:229)ende och p(cid:229) s(cid:229) s(cid:228)tt visa att den hade handlat med tillb(cid:246)rlig omsorg under hela denna l(cid:229)nga tid. 3. Klagandens beg(cid:228)ran att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till vissa handlingar 3. 1 F(cid:246)r att f(cid:229) klarhet om hur (cid:228)rendet fortskred hade klagan- den vid flera tillf(cid:228)llen beg(cid:228)rt information om skriftv(cid:228)x- lingen mellan kommissionen och de spanska myndighe- terna. Kommissionen avslog dessa ans(cid:246)kningar och v(cid:228)g- rade l(cid:228)mna ut breven med h(cid:228)nvisning till att f(cid:246)rfarandet var konfidentiellt. 3. 2 Kommissionen angav i sina svar p(cid:229) ombudsmannens f(cid:246)r- fr(cid:229)gan att den i sin roll som f(cid:246)rdragets (cid:246)vervakare m(cid:229)ste s(cid:228)kerst(cid:228)lla en atmosf(cid:228)r av (cid:246)msesidigt f(cid:246)rtroende i sitt f(cid:246)r- h(cid:229)llande till medlemsstaterna. Ett s(cid:229)dant f(cid:246)rtroende skulle inte kunna uppn(cid:229)s om inte kontakterna mellan institutio- nen och den ber(cid:246)rda medlemsstaten (cid:228)r konfidentiella. (1) Se senast f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens (andra avdelningen) beslut av den 16 februari 1998 i m(cid:229)l T-182/97, Smanor SA, Hubert SØgaud och Monique SØgaud mot Europeiska kommissionen, REG 1998, s. II-0271 ((cid:228)nnu inte redovisat). 3. 3 Ans(cid:246)kningar om tillg(cid:229)ng till handlingar hos kommissio- nen skall handl(cid:228)ggas i enlighet med kommissionens beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom som (cid:228)r en genomf(cid:246)rfarande- best(cid:228)mmelse till den uppf(cid:246)randekodex som antagits av C 300/120 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 r(cid:229)det och kommissionen. I denna (cid:229)l(cid:228)ggs kommissionen en r(cid:228)ttslig skyldighet att ge allm(cid:228)nheten st(cid:246)rsta m(cid:246)jliga tillg(cid:229)ng till de handlingar den innehar. Undantagen fr(cid:229)n r(cid:228)tten till tillg(cid:229)ng till handlingar skall tolkas strikt s(cid:229) att inte det s(cid:228)rskilda syftet med uppf(cid:246)randekodexen motver- kas (1). F(cid:214)RTROLIGHET I F(cid:214)RH¯LLANDET MELLAN L˜KARE OCH PATIENT Beslut i klagom(cid:229)let 819/19. 8. 96/GV/I/VK mot Europeiska kommis- sionen 3. 4 I det aktuella (cid:228)rendet hade handlingarna i fr(cid:229)ga onekligen samband med att ett f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)delse i enlighet med artikel 169 i EG-f(cid:246)rdraget eventuellt skulle inledas. S(cid:229)som gemenskapsr(cid:228)tten (cid:228)r utformad i dag har kommis- sionen m(cid:246)jlighet att med h(cid:228)nvisning till skyddet f(cid:246)r all- m(cid:228)nintresset f(cid:246)rv(cid:228)gra tillg(cid:229)ng till handlingar som h(cid:228)nf(cid:246)r sig till unders(cid:246)kningar som kan leda till f(cid:246)rfarande om (cid:246)vertr(cid:228)delse (2). Det f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r inte som om v(cid:228)gran av s(cid:229)dana sk(cid:228)l att medge tillg(cid:229)ng till handlingar innebart n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Slutsatser P(cid:229) grundval av ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta klago- m(cid:229)l f(cid:246)refaller det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rk- ning: N(cid:228)r kommissionen i sin egenskap av (cid:148)f(cid:246)rdragets (cid:246)vervakare(cid:148) s(cid:228)kerst(cid:228)ller att medlemsstaterna fullt ut iakttar gemenskapsr(cid:228)t- ten b(cid:246)r den arbeta i enlighet med principerna om god f(cid:246)rvalt- ningssed och handla med den omsorg som kr(cid:228)vs. Detta inne- b(cid:228)r att kommissionen aktivt b(cid:246)r s(cid:246)ka f(cid:246)rm(cid:229) medlemsstaten i fr(cid:229)ga att upph(cid:246)ra med (cid:246)vertr(cid:228)delsen och informera klaganden om sitt agerande. Klagom(cid:229)let X klagade i augusti 1996 hos ombudsmannen med anledning av det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket en tj(cid:228)nsteman vid kommissionen upptr(cid:228)tt under hans praktiktj(cid:228)nstg(cid:246)ring vid kommissionens (cid:246)vers(cid:228)tt- ningstj(cid:228)nst i Luxemburg. Klaganden hade 1994 f(cid:229)tt m(cid:246)jlighet att tj(cid:228)nstg(cid:246)ra som praktikant vid kommissionen. Hand blev sjuk redan i b(cid:246)rjan av perioden och (cid:246)verl(cid:228)mnade de n(cid:246)dv(cid:228)n- diga l(cid:228)karintygen till kommissionen. I januari 1995 ringde che- fen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten till X:s l(cid:228)kare i Italien som utf(cid:228)rdat intygen och st(cid:228)llde fr(cid:229)gor om hans tillst(cid:229)nd. X ans(cid:229)g att chefen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten hade handlat p(cid:229) ett felaktigt s(cid:228)tt och skrev ett brev med klagom(cid:229)l till kommissionen. Han fick inte n(cid:229)got svar p(cid:229) detta brev. I klagom(cid:229)let till ombudsmannen h(cid:228)vdade X att i) det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket chefen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten upptr(cid:228)tt var felaktigt och gjorde i huvudsak g(cid:228)llande att denna var- nat l(cid:228)karen f(cid:246)r att utf(cid:228)rda ogrundade l(cid:228)karintyg, ii) kommissionen borde ha besvarat hans brev. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande I sina svar till ombudsmannen hade kommissionen gjort g(cid:228)l- lande att den varit mycket verksam i samband med klagom(cid:229)let under de sju (cid:229)r som f(cid:246)rflutit sedan (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfarandet hade inletts. Trots en beg(cid:228)ran fr(cid:229)n ombudsmannen hade den dock inte kunnat l(cid:228)mna tydlig, exakt och (cid:246)ppen information som skulle kunna st(cid:246)dja detta p(cid:229)st(cid:229)ende och p(cid:229) s(cid:229) s(cid:228)tt visa att den hade handlat med tillb(cid:246)rlig omsorg under hela denna l(cid:229)nga tid. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. (1) Dom av den 6 februari 1998 i m(cid:229)let T-124/96, Interpore Im- und Export GmbH mot kommissionen, REG 1998, s. II-0231, punkt 48 och 49. (2) Dom i m(cid:229)let T-105/96, WWF UK mot kommissionen, REG 1997, s. II-313, punkt 63. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nen medgav i sitt yttrande att chefen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten kontaktat klagandens l(cid:228)kare i januari 1995 f(cid:246)r att (cid:148)klag(cid:246)ra situationen(cid:148). Enligt kommissionen hade chefens ingripande enbart varit begr(cid:228)nsat till de fr(cid:229)gor som var n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)r detta syfte och han hade inte f(cid:246)rs(cid:246)kt p(cid:229)verka l(cid:228)karens bed(cid:246)m- ning. Han hade enbart p(cid:229)mint henne om att det kr(cid:228)vdes l(cid:228)ka- rintyg vid all fr(cid:229)nvaro. Kommissionen medgav ocks(cid:229) att chefen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten hade informerat l(cid:228)karen om klagan- dens bostadssituation i Luxemburg. Enligt kommissionen var denna information av betydelse f(cid:246)r diskussionen med l(cid:228)karen och den inneh(cid:246)ll inte n(cid:229)gra kr(cid:228)nkande inslag. D(cid:228)rf(cid:246)r hade kommissionen kommit fram till att chefen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttnings- tj(cid:228)nsten hade handlat helt i enlighet med g(cid:228)ngse praxis och yrkesetik. Vad betr(cid:228)ffar kalgandens andra grund f(cid:246)r klagom(cid:229)let angavs i kommissionens yttrande att ett svar p(cid:229) brevet hade skrivits men inte avs(cid:228)nts p(cid:229) grund av ett administrativt f(cid:246)rbiseende. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/121 Klagandens kommentarer Slutsatser I sina kommentarer vidh(cid:246)ll klaganden sitt klagom(cid:229)l. Beslutet 1. P(cid:229)st(cid:229)endet att chefen f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten inte borde ha kontaktat klagandens l(cid:228)kare 1. 1 I reglerna f(cid:246)r praktiktj(cid:228)nstg(cid:246)ring vid kommissionen f(cid:246)re- skrivs det hur man skall f(cid:246)rfara vid fr(cid:229)nfara vid fr(cid:229)nvaro till f(cid:246)ljd av sjukdom (1). Genom artikel 33 i reglerna f(cid:246)re- faller administrationen ges tillr(cid:228)ckliga garantier f(cid:246)r att kunna s(cid:228)kerst(cid:228)lla sina intressen. En praktikant som (cid:228)r sjuk mer (cid:228)n tre dagar m(cid:229)ste kunna styrka detta med l(cid:228)karintyg. Om han inte kan g(cid:246)ra detta f(cid:229)r administrationen v(cid:228)lja att inte f(cid:228)sta avseende vid sjukdomen. Om intyget inte ger kommissionen utt(cid:246)mmande besked f(cid:246)reskrivs ett s(cid:228)rskilt f(cid:246)rfarande som inneb(cid:228)r att kommissionen kan kr(cid:228)va av praktikanten att han skall genomg(cid:229) en l(cid:228)karunders(cid:246)kning. 1. 2 Domstolen har fastlagt att f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan en patient som s(cid:246)ker behandling och dennes l(cid:228)kare utg(cid:246)r ett kon- fidentiellt f(cid:246)rh(cid:229)llande (2) som det (cid:228)r viktigt att sl(cid:229) vakt om. Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed inneb(cid:228)r ett krav p(cid:229) kommissionen att respektera det f(cid:246)rtroliga i f(cid:246)rh(cid:229)llan- det mellan l(cid:228)kare och patient. 1. 3 I det aktuella (cid:228)rendet kontaktade klagandens chef den l(cid:228)kare som utf(cid:228)rdat l(cid:228)karintyget direkt och utan klagan- dens medgivande. Oavsett exakt vilken typ av upplys- ningar som han ville ha eller fick betr(cid:228)ffande klagandens situation (cid:228)r det uppenbart att denna kontakt riskerade att skada f(cid:246)rtroligheten i f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan l(cid:228)kare och pati- ent. Om kommissionen ans(cid:229)g det vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att reda ut situationen hade det f(cid:246)rfarande som uttryckligen f(cid:246)reskrivs i artikel 33 i reglerna f(cid:246)r praktiktj(cid:228)nstg(cid:246)ring kunnat till(cid:228)mpas. 2. Underl(cid:229)tenhet att besvara klagandens brev 2. 1 Enligt kommissionen skrevs ett brev till klaganden som aldrig skickades p(cid:229) grund av ett administrativt f(cid:246)rbiseen- de. Det hade varit p(cid:229) sin plats om kommissionen ocks(cid:229) hade beklagat detta f(cid:246)rbiseende. (1) (cid:148)Praktikanterna skall vid sjukdom omedelbart meddela sina handledare. Om de (cid:228)r fr(cid:229)nvarande i mer (cid:228)n tre dagar skall de f(cid:246)rete ett l(cid:228)karintyg, av vilket det skall framg(cid:229) hur l(cid:229)ng fr(cid:229)nvaro det sannolikt r(cid:246)r sig om; hand- ledaren skall vidarebefordra intyget till praktikenheten. De kan (cid:229)l(cid:228)ggas att genomg(cid:229) en l(cid:228)karunders(cid:246)kning i tj(cid:228)nstens intresse. (cid:148) (2) Dom i m(cid:229)let 155/78, M mot kommissionen, Rec. 1980, s. 1797. Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna av detta kla- gom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkningar: 1. Domstolen har fastlagt att f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan en patient som s(cid:246)ker behandling och dennes l(cid:228)kare utg(cid:246)r ett kon- fidentiellt f(cid:246)rh(cid:229)llande som det (cid:228)r viktigt att sl(cid:229) vakt om. Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed inneb(cid:228)r ett krav p(cid:229) kommissionen att respektera det f(cid:246)rtroliga i f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan l(cid:228)kare och patient. I det aktuella (cid:228)rendet kontaktade klagandens chef f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nsten den l(cid:228)kare som utf(cid:228)rdat l(cid:228)karintyget till klaganden direkt och utan klagan- dens medgivande. Oavsett exakt vilken typ av upplysningar som han ville ha eller fick betr(cid:228)ffande klagandens situation (cid:228)r det uppenbart att denna kontakt riskerade att skada f(cid:246)r- troligheten i f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan l(cid:228)kare och patient. Om kommissionen ans(cid:229)g det vara n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att reda ut situa- tionen hade det f(cid:246)rfarande som uttryckligen f(cid:246)reskrivs i artikel 33 i reglerna f(cid:246)r praktiktj(cid:228)nstg(cid:246)ring kunnat till(cid:228)m- pas. 2. Enligt kommissionen skrevs ett brev till klaganden som ald- rig skickades p(cid:229) grund av ett administrativt f(cid:246)rbiseende. Det hade varit p(cid:229) sin plats om kommissionen ocks(cid:229) hade beklagat detta f(cid:246)rbiseende Eftersom b(cid:229)da dessa aspekter av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. SK˜L F(cid:214)R AVSLAG P¯ EN ANS(cid:214)KAN i Beslut kommissionen klagom(cid:229)l 825/20. 8. 96/SH/SW/VK mot Europeiska Klagom(cid:229)let I augusti 1996 framf(cid:246)rde X klagom(cid:229)l till ombudsmannen med anledning av att han inte uttagits till kommissionens (cid:246)ppna uttagningsprov KOM/A/972 som han ans(cid:246)kt om att f(cid:229) delta i. Detta (cid:246)ppna uttagningsprov syftade till att p(cid:229) grundval av meriter och ett muntligt prov uppr(cid:228)tta en reservlista (cid:246)ver medicinska r(cid:229)dgivare i l(cid:246)negrad A 4/A 5 av (cid:246)sterrikisk, finsk eller svensk nationalitet. P(cid:229) beg(cid:228)ran inl(cid:228)mnade X till kommissionen en meritf(cid:246)rteckning som inneh(cid:246)ll n(cid:228)rmare uppgifter om hans utbildning och erfa- renheter p(cid:229) de aktuella omr(cid:229)dena. I brev av den 29 maj 1996 meddelades X att hans ans(cid:246)kan hade avslagits av uttagningskomittØn. I det standardiserade bre- C 300/122 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 vet angavs som motivering dels att X saknade medicinsk kom- petens, dels att han inte kunde uppvisa n(cid:229)got utbildningsbevis efter specialstudier i arbetsmedicin. Klagandens kommentarer I brev av den 8 juni 1996 bad X uttagningskommittØn att ompr(cid:246)va hans ans(cid:246)kan. I sitt svar angav uttagningskommittØn att X inte hade tillr(cid:228)cklig yrkesm(cid:228)ssig erfarenhet av omr(cid:229)dena tropisk medicin och str(cid:229)lskydd. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade X att I sina kommentarer h(cid:228)vade klaganden att kommissionens f(cid:246)r- klaringar fortfarande inte var helt klarg(cid:246)rande. Han p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att kommissionen hade medgett att den angett tv(cid:229) olika sk(cid:228)l. Slutligen uttryckte X sin tillfredsst(cid:228)llelse (cid:246)ver kommittØns f(cid:246)r- s(cid:228)kran om att dess beslut inte hade p(cid:229)verkats av tidpunkten f(cid:246)r hans studier inom ramen f(cid:246)r det svenska utbildningssys- temet. i) hans meriter motsvarade kraven f(cid:246)r det (cid:246)ppna uttagnings- provet; han framh(cid:246)ll s(cid:228)rskilt att han hade yrkesm(cid:228)ssig erfa- renhet p(cid:229) str(cid:229)lskyddsomr(cid:229)det och att detta inte hade beak- tats, Beslutet ii) kommissionen hade angett tv(cid:229) olika sk(cid:228)l f(cid:246)r att avsl(cid:229) hans ans(cid:246)kan, och han hade d(cid:228)rf(cid:246)r inte f(cid:229)tt ett tillr(cid:228)ckligt utt(cid:246)mmande svar p(cid:229) sin beg(cid:228)ran om ompr(cid:246)vning av sitt (cid:228)rende, iii) kommissionens bristf(cid:228)lliga resonemang kunde tyda p(cid:229) dis- kriminering av s(cid:246)kande med svensk medicinsk kompetens. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nens yttrande inneh(cid:246)ll sammanfattningsvis f(cid:246)ljande klarg(cid:246)ran- den: i) UttagningskommittØn pr(cid:246)vade klagandens ans(cid:246)kan och beslutade att inte l(cid:229)ta honom delta i uttagningsprovet efter- som den ans(cid:229)g han inte hade n(cid:229)got utbildningsbevis i arbetsmedicin. (cid:148)Beslutet meddelades X i brev av den 29 maj 1996. KommittØn inte var helt klarg(cid:246)rande n(cid:228)r det g(cid:228)llade medgav att brevet beslutsmotiveringen. (cid:148) ii) P(cid:229) beg(cid:228)ran ompr(cid:246)vade uttagningskommittØn klagandens ans(cid:246)kan och kom till den slutsatsen att han i j(cid:228)mf(cid:246)relse med (cid:246)vriga s(cid:246)kande inte hade tillr(cid:228)cklig erfarenhet vare sig i tropisk medicin eller str(cid:229)lskydd. 1. UttagningskommittØns motivering 1. 1 Uttagningsprovet KOM/A/972 anordnades f(cid:246)r att uppr(cid:228)tta en reservlista (cid:246)ver medicinska r(cid:229)dgivare inom det arbets- medicinska omr(cid:229)det i l(cid:246)negrad A 5/A 4 vid kommissio- nens medicinska enhet. Enligt punkt III. B. 2 i meddelandet om uttagningsprovet kr(cid:228)vdes att de s(cid:246)kande skulle inneha en h(cid:246)gre medicinsk universitetsexamen och ett utbild- ningsbevis p(cid:229) specialisering i arbetsmedicin. Dessutom kr(cid:228)vdes det att de s(cid:246)kande skulle ha yrkesm(cid:228)ssig erfaren- het av bl. a. tropisk medicin och str(cid:229)lskydd. 1. 2 I sitt f(cid:246)rsta brev till kaganden angav uttagningskommittØn som sk(cid:228)l f(cid:246)r avslaget p(cid:229) hans ans(cid:246)kan b(cid:229)de att han sak- nade medicinsk kompetens och att han inte kunde upp- visa ett utbildningsbevis efter specialstudier i arbetsmedi- cin. I sitt andra brev angav uttagningskommittØn ett annat sk(cid:228)l, n(cid:228)mligen att han j(cid:228)mf(cid:246)rt med (cid:246)vriga s(cid:246)kande sak- nade tillr(cid:228)cklig erfarenhet b(cid:229)de av tropisk medicin och str(cid:229)lskydd. 1. 3 Det (cid:228)r en grundl(cid:228)ggande princip f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed att beslut skall vara motiverade, i enlighet med bl. a. artikel 190 i EG-f(cid:246)rdraget. Motiveringen skall g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r den ber(cid:246)rda parten att f(cid:246)rst(cid:229) varf(cid:246)r en viss (cid:229)tg(cid:228)rd har vidtagits. I sitt yttrande till ombudsmannen medgav kom- missionen att uttagningskommittØns f(cid:246)rsta brev till kla- ganden (cid:148)inte var helt klarg(cid:246)rande n(cid:228)r det g(cid:228)llde besluts- motiveringen(cid:148). I sj(cid:228)lva verket framg(cid:229)r det att motiveringen inte bara var oklar utan (cid:228)ven felaktig. 1. 4 I sitt andra brev ans(cid:229)g uttagningskommittØn att klagan- j(cid:228)mf(cid:246)rt med (cid:246)vriga s(cid:246)kande, var otill- dens erfarenhet, r(cid:228)cklig b(cid:229)de i fr(cid:229)ga om tropisk medicin och str(cid:229)lskydd. (cid:148)KommittØn kan f(cid:246)rs(cid:228)kra [X] att dess beslut inte hade p(cid:229)verkats av tidpunkten f(cid:246)r hans studier inom ramen f(cid:246)r det svenska utbildningssystemet utan enbart av att man m(cid:229)ste f(cid:246)rs(cid:228)kra sig om att endast de mest kvalificerade s(cid:246)kandena kallades till inter- vju. (cid:148) 1. 5 Enligt artikel 27 i Europeiska gemenskapernas tj(cid:228)nstef(cid:246)- reskrifter skall rekryteringen vara inriktad p(cid:229) att s(cid:228)ker- st(cid:228)lla att de tj(cid:228)nstem(cid:228)n som tj(cid:228)nstg(cid:246)r vid en institution 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/123 skall ha h(cid:246)gsta kompetens och prestationsf(cid:246)rm(cid:229)ga. Vid till(cid:228)mpningen av de kriterier som angetts i meddelandet om uttagningsprov hade uttagningskommittØn r(cid:228)tt att j(cid:228)mf(cid:246)ra de s(cid:246)kande f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att de mest l(cid:228)mpade kallades till intevju. 1. 6 De motiveringar som angavs i det andra brevet f(cid:246)ref(cid:246)ll i och f(cid:246)r sig vara tillr(cid:228)ckliga f(cid:246)r att den s(cid:246)kande skulle kunna f(cid:246)rst(cid:229) anledningen till avslaget. Dessutom var dessa motiveringar utformade s(cid:229) att de (cid:246)versensst(cid:228)mde med en korrekt genomf(cid:246)rd bed(cid:246)mning fr(cid:229)n uttagningskommittØns sida. Av det andra brevet framgick det emellertid inte att de sk(cid:228)l som angetts i det f(cid:246)rsta brevet var felaktiga. Sam- mantagna var d(cid:228)rf(cid:246)r det f(cid:246)rsta och det andra brevet inte tillr(cid:228)ckliga som f(cid:246)rklaring av sk(cid:228)len till att ans(cid:246)kan avslogs. 2. P(cid:229)st(cid:229)dd diskrimimering av s(cid:246)kande med svensk medi- cinsk kompetens 2. 1 I sitt yttrande uppgav kommissionen att beslutet inte var p(cid:229)verkat av tidpunkten f(cid:246)r den s(cid:246)kandes studier inom ramen f(cid:246)r det svenska utbildningssystemet utan enbart av att man m(cid:229)ste f(cid:246)rs(cid:228)kra sig om att endast de mest kvalifi- cerade s(cid:246)kandena kallades till intervju. I sina kommentarer uttryckte klaganden sin tillfredsst(cid:228)llelse med detta svar. 2. 2 Ombudsmannens unders(cid:246)kningar avsl(cid:246)jade d(cid:228)rf(cid:246)r inget som tydde p(cid:229) att det f(cid:246)relagat administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)l- landen i f(cid:246)rh(cid:229)llande till denna aspekt av klagom(cid:229)let. Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kning av detta kla- gom(cid:229)l syntes det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rk- ningar: Det (cid:228)r en grundl(cid:228)ggande princip f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed att beslut skall vara motiverade, vilket kr(cid:228)vs t. ex. enligt artikel 190 i EG-f(cid:246)rdraget. Motiveringen skall g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r den ber(cid:246)rda parten att f(cid:246)rst(cid:229) varf(cid:246)r den viss (cid:229)tg(cid:228)rd har vidtagits. I sitt yttrande till ombudsmannen medgav kommissionen att uttagningskommittØns f(cid:246)rsta brev till klaganden (cid:148)inte var helt klarg(cid:246)rande n(cid:228)r det g(cid:228)llde beslutsmotiveringen(cid:148). I sj(cid:228)lva verket framg(cid:229)r det att motiveringen inte bara var oklar utan (cid:228)ven fel- aktig. De motiveringar som angavs i det andra brevet f(cid:246)ref(cid:246)ll i och sig vara tillr(cid:228)ckliga f(cid:246)r att den s(cid:246)kande skulle kunna f(cid:246)rst(cid:229) anlegningen till avslaget. Dessutom var dessa motiveringar utformade s(cid:229) att de (cid:246)verensst(cid:228)mde med en korrekt genomf(cid:246)rd bed(cid:246)mning fr(cid:229)n uttagningskommittØns sida. Av det andra bre- vet framgick det emellertid inte att de sk(cid:228)l som angetts i det f(cid:246)rsta brevet var felaktiga. Sammantagna var d(cid:228)rf(cid:246)r det f(cid:246)rsta och det andra brevet inte tillr(cid:228)ckliga som f(cid:246)rklaring av sk(cid:228)len till att ans(cid:246)kan avslogs. att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. NEDSK˜RNING AV FORSKARSTIPENDIER Beslut i klagom(cid:229)l, 878/13. 9. 96/TT/IT/PD och 905/26. 9. 96/AGS/ IT/PD mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let Grant Holders Association (nedan kallad f(cid:246)reningen) klagade i september 1996 hos ombudsmannen med anledning av en nedsk(cid:228)rning av de stipendier som dess medlemmar fick fr(cid:229)n kommissionen och det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket kommissionen hade gjort dessa nedsk(cid:228)rningar. 1994 antog Europaparlamentet fj(cid:228)rde ramprogrammet inom omr(cid:229)det nr beslut R(cid:229)det och f(cid:246)r Europeiska 1110/94/EG om det teknisk gemenskapens verksamhet utveckling och demonstration (1). R(cid:229)det antog i enlighet med Euratomf(cid:246)rdraget ett parallellt beslut, beslut 94/268/Euratom, om ett ramprogram f(cid:246)r gemenskapens verksamhet inom forsk- nings- och utbildningsomr(cid:229)det f(cid:246)r Europeiska atomenergi- gemenskapen (2). forskning, Enligt ingressen till de b(cid:229)da besluten skall gemenskapens verk- samheter inom ramprogrammen bland annat syfta till att sti- mulera och fr(cid:228)mja forskares, s(cid:228)rskilt unga forskares, utbildning och r(cid:246)rlighet. Vidare skall gemenskapernas gemensamma forsk- ningscenter medverka vid genomf(cid:246)randet av ramprogrammen. Gemensamma forskningscentrets roll fast(cid:228)lls n(cid:228)rmare i r(cid:229)dets beslut 94/918/EG om ett s(cid:228)rskilt program f(cid:246)r forskning, tek- nisk utveckling och demonstration (3) som f(cid:246)r gemenskapens del skall genomf(cid:246)ras dels av Gemensamma foskningscentret, dels genom konkurrensinriktade verksamheter i syfte att ge vetenskapligt och tekniskt st(cid:246)d (cid:229)t gemenskapsprogrammen, och i r(cid:229)dets beslut 94/919/Euratom om ett s(cid:228)rskilt program f(cid:246)r forskning och teknisk utveckling inklusive demonstration som skall genomf(cid:246)ras av Gemensamma forskningscentret f(cid:246)r Europeiska atomenergigemenskapen (4). Det framg(cid:229)r av ingresserna till dessa b(cid:229)da beslut att Gemen- samma forskingscentret med sina laboratorier och anl(cid:228)ggningar p(cid:229) ett verksamt s(cid:228)tt skall bidra till forskarnas utbildning och r(cid:246)rlighet. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt (1) EGT l 126, 18. 5. 1994, s. 1. (2) EGT L 115, 5. 6. 1994, s. 31. (3) EGT L 361, 31. 12. 1994, s. 114. (4) EGT L 361, 31. 12. 1994, s. 132. C 300/124 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Gemensamma forskningscentret ingick i enlighet med dessa r(cid:228)ttsakter avtal med forskare fr(cid:229)n olika medlemsstater i gemen- skapen. Det enskilda avtalet (cid:228)r ett standardformul(cid:228)r som skall fyllas i med uppgifter om den s(cid:246)kande och som ben(cid:228)mns (cid:148)per- sonligt avtal om forskarstipendium mellan Europeiska gemen- skapen och (X)(cid:148). En bilaga med de allm(cid:228)nna villkor som (cid:228)r till- l(cid:228)mpliga bifogas avtalet. B(cid:229)da dessa handlingar utarbetas av kommissionens enheter. Av standardformul(cid:228)ret framg(cid:229)r det f(cid:246)r hur l(cid:229)ng tid stipendiet vid Gemensamma forskningscentret g(cid:228)l- ler, i normalfallet tv(cid:229) (cid:229)r. Under stipendieperioden f(cid:229)r forskaren ett m(cid:229)natligt stipendium fr(cid:229)n gemenskapen. I samtliga de avtal som ber(cid:246)rs av detta (cid:228)rende anges i artikel 4. 1 i standardformul(cid:228)ret f(cid:246)ljande: (cid:148)Kommissionen skall under hela stipendieperioden till avtalsparten utbetala ett belopp varje m(cid:229)nad p(cid:229) [(cid:133)] ecu. Detta belopp kom- mer att anpassas, upp(cid:229)t eller ned(cid:229)t, efter kommissionens anta- gande av de nya allm(cid:228)nna villkoren f(cid:246)r forkningsstipendier. En s(cid:229)dan anpassning kommer inte att ges retroaktiv verkan. (cid:148) I artikel 9 i standardformul(cid:228)ret fastst(cid:228)lls det att de allm(cid:228)nna villkor som bifogas utg(cid:246)r en del av sj(cid:228)lva avtalet och att klarl(cid:228)ggande om vissa best(cid:228)mmelser i de nya allm(cid:228)nna vill- sistn(cid:228)mnda avseendet uppn(cid:229)ddes koren. Bortsett uppenbarligen ingenting genom dessa kontakter. fr(cid:229)n det Mot denna bakgrund beslutade de forskare som var medlem- mar i f(cid:246)reningen att framf(cid:246)ra ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen. I klagom(cid:229)let angavs att det beslut som fattats fullst(cid:228)ndigt kull- kastade de ursprungliga f(cid:246)ruts(cid:228)ttningarna f(cid:246)r de enskilda sti- i synnerhet pendiaternas deltagande i forskningsprogrammet, f(cid:246)r dem som hade familj. I klagom(cid:229)let framf(cid:246)rdes vidare att det beslut som fattats i materiellt h(cid:228)nseende gjorde det mycket sv(cid:229)rt f(cid:246)r forskarna att forts(cid:228)tta sitt arbete vid Gemensamma forskningscentret. F(cid:246)reningen p(cid:229)stod i sak f(cid:246)ljande: 1. Kommissionen borde ha informerat stipendiaterna i f(cid:246)rv(cid:228)g om den eventuellt f(cid:246)rest(cid:229)ende nedsk(cid:228)rningen av stipendi- erna innan den fattage sitt beslut. 2. Brevet av den 6 augusti 1996 borde ha riktats till varje enskild stipendiat p(cid:229) dennes eget spr(cid:229)k. 3. De best(cid:228)mmelser i avtalet som medgav nedsk(cid:228)rning av sti- pendierna var olagliga, or(cid:228)ttsvisa och of(cid:246)renliga med andan i programmen om fri r(cid:246)rlighet. (cid:148)dessa allm(cid:228)nna villkor kommer att bytas ut efter antagandet av de nya allm(cid:228)nna villkoren f(cid:246)r forskningsstipendiert. Dessa nya villkor kommer inte att ges retroaktiv verkan. (cid:148) Kommissionens yttrande Unders(cid:246)kningen I ett beslut av den 29 juli 1996 fastst(cid:228)llde kommissionen nya standardformul(cid:228)r, nya stipendiebelopp och nya allm(cid:228)nna vill- kor. Kommissionen beslutade ocks(cid:229) att detta beslut skulle till- l(cid:228)mpas p(cid:229) alla redan ing(cid:229)ngna avtal som inneh(cid:246)ll ovan citerade best(cid:228)mmelser. I beslutet angavs att de skulle tr(cid:228)da i kraft den 1 augusti 1996. Det har framkommit att detta beslut lett till att stipendierna reducerades med 30 procent f(cid:246)r cirka 50 mottaga- re. I brev av den 6 augusti 1996 informerades de enskilda stipen- diaterna om beslutet och om att det skulle tr(cid:228)da i kraft den 1 augusti 1996. Brevet var skrivet p(cid:229) franska och till det hade fogats de nya allm(cid:228)nna villkoren p(cid:229) franska och en icke offici- ell (cid:246)vers(cid:228)ttning av dessa till engelska. Brevet avslutades med en beg(cid:228)ran om att de enskilda stipendiaterna skulle kontakta kom- missionens enheter f(cid:246)r undertecknande av de nya avtalen, men inte f(cid:246)re den 9 september 1996 med tanke p(cid:229) sommaruppe- h(cid:229)llet. Stipendiaterna var d(cid:228)refter aktivt sysselsatta med att konsultera advokater samt med att kontakta kommission(cid:228)rer och kommissionens enheter i syfte att f(cid:229) kommissionen att avst(cid:229) fr(cid:229)n en nedsk(cid:228)rning av stipendierna och f(cid:246)r att f(cid:229) ett Kommissionen anf(cid:246)rde n(cid:228)r det g(cid:228)llde f(cid:246)reningens f(cid:246)rsta klago- m(cid:229)l att Gemensamma forskningscentrets administration hade informerat stipendiaterna, antingen direkt eller via f(cid:246)reningen, om den p(cid:229)g(cid:229)ende diskussionen om de nya stipendiebeloppen. Kommissionen understr(cid:246)k s(cid:228)rskilt att ett m(cid:246)te (cid:228)gt rum den 11 juli 1996 vid Gemensamma forskningscentrets anl(cid:228)ggning i Ispra d(cid:228)r stipendiaterna hade informerats om det kommande kommissionsbeslutet. Kommissionen medgav n(cid:228)r det g(cid:228)llde brevet av den 6 augusti 1996 att det var fel att bara skicka en version p(cid:229) franska till stipendiaterna och f(cid:246)rs(cid:228)krade att den inte skulle upprepa miss- taget i framtiden. Kommissionen (cid:229)tog sig ocks(cid:229) att l(cid:229)ta (cid:246)ver- s(cid:228)tta avtalen till de (cid:246)vriga gemenskapsspr(cid:229)ken. Kommissionen anf(cid:246)rde n(cid:228)r det g(cid:228)llde f(cid:246)reningens tredje klago- m(cid:229)l att de nya stipendiebeloppen antagits f(cid:246)r att skapa kon- sekvens och r(cid:228)ttvisa s(cid:229) att de belopp som betalades utt skulle vara desamma som stipendiebeloppen i utbildning enligt forsk- ningsavtal i andra program inom ramen f(cid:246)r det fj(cid:228)rde rampro- gram som antagits genom de ovan n(cid:228)mnda besluten. Kommis- sionen anf(cid:246)rde vidare att de nya beloppen fastst(cid:228)llts efter ett ing(cid:229)ende samr(cid:229)d med f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r medlemsstaterna. Belop- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/125 pen hade ber(cid:228)knats s(cid:229) att att de s(cid:229) l(cid:229)ngt som m(cid:246)jligt skulle s(cid:228)kerst(cid:228)lla att stipendiaterna fick en nettobeh(cid:229)llning som mot- svarade vad en forskare p(cid:229) motsvarande niv(cid:229) skulle f(cid:229) i v(cid:228)rd- landet. Ytterligare unders(cid:246)kningar Man hade beslutat att de nya beloppen ocks(cid:229) skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) de g(cid:228)llande avtal som inneh(cid:246)ll de best(cid:228)mmelser som angetts ovan. Kommissionen beslutade dock den 16 december 1996 att sitt skjuta upp till(cid:228)mpningen av beslutet till den 31 mars 1997 f(cid:246)r att ge de 47 stipendiaterna vid Gemensamma forsk- ningscentrets anl(cid:228)ggning i Ispra och de fyra stipendiaterna vid anl(cid:228)ggningen i Sevilla m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rbereda sig inf(cid:246)r de kraf- tiga nedsk(cid:228)rningarna av deras stipendier. Fram till denna tid- punkt skulle d(cid:228)rf(cid:246)r ingen nedsk(cid:228)rning av stipendiebeloppen g(cid:246)ras. F(cid:246)reningens kommentarer F(cid:246)reningen anf(cid:246)rde n(cid:228)r det g(cid:228)llde det f(cid:246)rsta klagom(cid:229)let att den lokala administrationen vid Gemensamma forskningscentrets anl(cid:228)ggning i Ispra hade gjort allt som stod i dess markt f(cid:246)r att f(cid:246)reningen informera stipendiaterna om utvecklingen. Enligt fick emellertid inte den lokala administrationen tillr(cid:228)cklig infor- mation fr(cid:229)n kommissionens enheter i Bryssel. Under alla omst(cid:228)ndigheter var det inte f(cid:246)rr(cid:228)n vid m(cid:246)tet den 11 juli 1996 som stipendiaterna informerades om den kommande nedsk(cid:228)r- ningen av deras stipendier. F(cid:246)reningen anf(cid:246)rde n(cid:228)r det g(cid:228)llde det andra klagom(cid:229)let att den godtog kommissionens urs(cid:228)kt f(cid:246)r att endast en fransk version av brevet av den 6 augusti 1996 skickats ut till de enskilda sti- pendiaterna. r(cid:228)tt att F(cid:246)reningen anf(cid:246)rde n(cid:228)r det g(cid:228)llde de nya stipendiebeloppen att den inte ifr(cid:229)gasatte kommissionens fastst(cid:228)lla nya belopp. Den var till och med beredd att godta de (cid:246)verv(cid:228)ganden och det syfte som l(cid:229)g bakom dessa nya belopp, t. ex. att de borde vara j(cid:228)mf(cid:246)rbara med vad en forskare p(cid:229) motsvarande niv(cid:229) tj(cid:228)nade i samma land. F(cid:246)reningen ifr(cid:229)gasatte dock starkt att de nya beloppen skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) g(cid:228)llande avtal. man understr(cid:246)k i det sammanhanget att nedsk(cid:228)rningen av stipendi- erna i de g(cid:228)llande avtalen inte hade till syfte att utg(cid:246)ra en ers(cid:228)ttning f(cid:246)r t. ex. l(cid:228)gre levnadsomkostnader eller l(cid:228)gre skatter; i s(cid:229) fall skulle nedsk(cid:228)rningen inte ha medf(cid:246)rt en nettominsk- ning av stipendiet. Kommissionens beslut avs(cid:229)g inte s(cid:229)dana omst(cid:228)ndigheter som m(cid:246)jligen skulle kunna g(cid:246)ra beslutet ber(cid:228)t- tigat. Beslutet innebar tv(cid:228)rtom en trettioprocentig nedsk(cid:228)rning netto av stipendierna i de g(cid:228)llande avtalen. I vissa fall innebar nedsk(cid:228)rningen att de f(cid:246)ruts(cid:228)ttningar som utgjort ett villkor f(cid:246)r att forskaren skulle engagera sig i forskningsprogrammet helt kullkastades. N(cid:228)r det g(cid:228)llde beslutet av den 16 december 1996 att skjuta upp det beslut som kommissionen antagit var f(cid:246)r- eningen positivt inst(cid:228)lld men p(cid:229)pekade att de forskare vars avtal inte l(cid:246)pet ut f(cid:246)rr(cid:228)n i slutet av 1997 fortfarande skulle drabbas av de mycket negativa effekterna av beslutet. Efter att i vederb(cid:246)rlig ordning ha (cid:246)verv(cid:228)gt kommissionens ytt- rande och f(cid:246)reningens kommentarer v(cid:228)nde sig ombudsmannen till kommissionen. I sitt brev framh(cid:246)ll ombudsmannen att han, (cid:228)ven om han kunde ha f(cid:246)rst(cid:229)else f(cid:246)r det allm(cid:228)nna syftet med inf(cid:246)randet av de nya stipendiebeloppen, inte f(cid:229)tt n(cid:229)got klarg(cid:246)- rande fr(cid:229)n kommissionen om varf(cid:246)r dess beslut m(cid:229)ste till(cid:228)m- pas p(cid:229) de nuvarande stipendierna. Ombudsmannen p(cid:229)pekade vidare att forskarna med all r(cid:228)tt kunde f(cid:246)rv(cid:228)nta sig av kommis- sionen att den inte skulle till(cid:228)mpa de n(cid:228)mnda avtalsbest(cid:228)mmel- serna s(cid:229) drastiskt och att en trettioprocentig nedsk(cid:228)rning av de nuvarande stipendierna hade gjort det i materiellt h(cid:228)nseende mycket sv(cid:229)rt f(cid:246)r ett antal forskare att f(cid:246)rts(cid:228)tta sitt arbete, och under alla omst(cid:228)ndigheter riskerade att minska deras motiva- tion att f(cid:246)rts(cid:228)tta med arbetet. Ombudsmannen p(cid:229)pekade slut- ligen att man inte kunde utesluta att forskare i framtiden skulle avst(cid:229) fr(cid:229)n att delta i forskningsprogrammen om det blev all- m(cid:228)nt k(cid:228)nt att stipendierna under en avtalsperiod drastiskt skulle kunna reduceras. Ombudsmannen f(cid:246)reslog avslutnings- vis att kommissionen skulle ompr(cid:246)va sitt st(cid:228)llningstagande mot bakgrund av dessa (cid:246)verv(cid:228)ganden. Kommissionen anf(cid:246)rde som svar p(cid:229) detta brev att den mycket ofta kritiserats f(cid:246)r de h(cid:246)ga belopp som den tilldelat stipendiater och f(cid:246)r att ha underl(cid:229)tit att till fullo ta h(cid:228)nsyn till f(cid:246)rh(cid:229)llan- dena i det land d(cid:228)r forskningen bedrevs. Dessa fr(cid:229)gor hade enligt kommissionen diskuterats i den ansvariga programkom- mittØn och kommissionen hade d(cid:229) den fattade beslut om de nya beloppen tagit h(cid:228)nsyn till de synpunkter som framf(cid:246)rts av flera delegationer. Kommissionen p(cid:229)pekade att de nya belop- pen var avsedda att uppn(cid:229) konsekvens och r(cid:228)ttvisa i f(cid:246)rh(cid:229)l- lande till de stipendiebelopp som var aktuella i de andra s(cid:228)r- skilda programmen inom ramen f(cid:246)r det fj(cid:228)rde ramprogram- met. (cid:214)vriga omst(cid:228)ndigheter Det har framg(cid:229)tt av ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen av den 23 september 1997 (klagom(cid:229)l 855/97/PD) att en forskare p(cid:229) grund av den kraftiga nedsk(cid:228)rningen av stipendierna tvingats l(cid:228)mna forskningsprogrammet och (cid:229)terv(cid:228)nda till hemlandet med sin familj. Beslutet 1. N(cid:228)r det g(cid:228)ller den f(cid:246)rsta grunden f(cid:246)r klagom(cid:229)let, n(cid:228)mligen att det f(cid:246)re kommissionens beslut brustit i informationen till och kommunikationen med stipendiaterna, skall det f(cid:246)rst och fr(cid:228)mst konstateras att det enligt principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)vs att f(cid:246)rvaltningen skall behandla medborgarna p(cid:229) ett r(cid:228)ttvist och korrekt s(cid:228)tt. Detta inneb(cid:228)r bl. a. att f(cid:246)rvaltningen d(cid:229) den avser att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder som g(cid:228)ller ett avgr(cid:228)nsat och klart fastst(cid:228)llt antal medborgare C 300/126 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 skall ta kontakt med dessa medborgare p(cid:229) l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt och g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r dem att ge uttryck f(cid:246)r sina (cid:229)sikter. Det inneb(cid:228)r ocks(cid:229) att medborgarna i god tid skall informeras om (cid:229)tg(cid:228)rderna s(cid:229) att de kan vidta l(cid:228)mpliga m(cid:229)tt och steg f(cid:246)r att anpassa sig till de (cid:228)ndrade f(cid:246)ruts(cid:228)ttningarna. Det f(cid:246)refaller i detta (cid:228)rende som om det inte f(cid:246)rekommit n(cid:229)gon kontakt mellan de ansvariga enheterna vid kommis- sionen och stipendiaterna. Vid m(cid:246)tet den 11 juli 1996 informerades stipendiaterna enbart om att deras stipendier eventuellt skulle sk(cid:228)ras ner, innan kommissionen i realite- ten fattade detta beslut den 29 juli 1996. N(cid:228)r stipendia- terna genom brev av den 6 augusti 1996 informerades om den faktiska nedsk(cid:228)rning som belsutet innebar, hade detta redan tr(cid:228)tt i kraft. Detta f(cid:246)rfaringss(cid:228)tt f(cid:246)refaller vara god- tyckligt och arrogant och (cid:228)r s(cid:229)ledes inte f(cid:246)renligt med principerna f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed. 2. N(cid:228)r det g(cid:228)ller brevet av den 6 augusti 1996 medgav kom- missionen att den borde ha skickat det till den enskilde sti- pendiaten p(cid:229) dennes eget spr(cid:229)k och bad om urs(cid:228)kt f(cid:246)r det- ta. Ombudsmannen fann d(cid:228)rf(cid:246)r inte att det fanns sk(cid:228)l att fullf(cid:246)lja unders(cid:246)kningen av denna aspekt av klagom(cid:229)let. 3. N(cid:228)r det g(cid:228)llde anklagelsen om att de best(cid:228)mmelser som gjorde den drastiska nedsk(cid:228)rningen av stipendierna m(cid:246)jlig vore olagliga skall det p(cid:229)pekas att denna fr(cid:229)ga m(cid:229)ste bed(cid:246)- mas mot bakgrund av till(cid:228)mplig nationell lagstiftning och att en s(cid:229)dan bed(cid:246)mning m(cid:229)ste g(cid:246)ras av de beh(cid:246)riga natio- nella myndigheterna. Ombudsmannen har d(cid:228)rf(cid:246)r inte unders(cid:246)kt denna fr(cid:229)ga. F(cid:246)rvaltningen m(cid:229)ste dock alltid vara ansvarig inf(cid:246)r ombudsmannen n(cid:228)r det g(cid:228)ller att leva upp till principerna om god administrativ sed och s(cid:229)lunda kunna f(cid:246)rse ombudsmannen med en sammanh(cid:228)ngande redog(cid:246)relse f(cid:246)r sina (cid:229)tg(cid:228)rder och f(cid:246)r deras ber(cid:228)ttigande. Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed inneb(cid:228)r bl. a att kom- missionen m(cid:229)ste behandla sina medborgare p(cid:229) ett r(cid:228)ttvist och korrekt s(cid:228)tt. av de nuvarande Det har i detta (cid:228)rende fastst(cid:228)llts att de best(cid:228)mmelser som kommissionen inf(cid:246)rt i standardkontraktet medgav en ned- stipendierna utan n(cid:229)gra sk(cid:228)rning inskr(cid:228)nkningar och utan att man beh(cid:246)vde ange vilka para- metrar som nedsk(cid:228)rningen byggde p(cid:229). Med s(cid:229)dana best(cid:228)m- melser m(cid:229)ste det anses som mycket vanskligt att inleda en forskningsverksamhet, och de (cid:228)r m(cid:246)jliga att missbruka. De kan inte betecknas som r(cid:228)ttvisa. Med tanke h(cid:228)rp(cid:229) m(cid:229)ste det finnas mycket starka sk(cid:228)l f(cid:246)r att tillgripa dem. Kommis- sionen har inte kunnat redovisa s(cid:229)dana mycket starka sk(cid:228)l. Slutsatser Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna av dessa kla- gom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: Enligt principerna om god f(cid:246)rvaltningssed skall kommissionen behandla medborgarna p(cid:229) ett r(cid:228)ttvist och korrekt s(cid:228)tt. Genom att inte p(cid:229) ett l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt ta kontakt med de stipendiater som drabbades av den kraftiga nedsk(cid:228)rning av stipendierna som kommissionen planerade och genom att inte i god tid infor- mera dem om nedsk(cid:228)rningen har kommissionen underl(cid:229)tit att uppfylla detta krav. Kommissionen har ocks(cid:229) underl(cid:229)tit att uppfylla kravet genom att den till(cid:228)mpat or(cid:228)ttvisa avtalsbest(cid:228)m- melser. Eftersom dessa aspekter av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser (cid:150) stipendiaterna i fr(cid:229)ga har avslutat sin stipendieperiod vid Gemensamma forsk- ningscentret (cid:150) var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombudsmannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. BIDRAG TILL EN FILMFESTIVAL: BRISTF˜LLIG MOTIVERING Beslut i klagom(cid:229)l 23/97/KH mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let (NFF) Som f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r Stichting Nederlands Film Festival inkom M per brev i december 1996 och januari 1997 med klagom(cid:229)l mot kommissionen. Han gjorde g(cid:228)llande att han utsatts f(cid:246)r of(cid:246)rklarlig behandling av kommissionens general- direktorat XIII, d(cid:229)lig handl(cid:228)ggning och otillr(cid:228)cklig information. Bakgrunden till klagom(cid:229)let kan sammanfattas enligt f(cid:246)ljande: ¯r 1995 anordnade NFF en vetenskaplig filmdag som man fick bidrag till av kommissionen. B(cid:229)de NFF och kommissionens ber(cid:246)rda enheter ans(cid:229)g tydligen att arrangemanget var fram- g(cid:229)ngsrikt. NFF beslutade sedan att 1996 anordna ytterligare en vetenskaplig filmdag och ans(cid:246)kte (cid:228)ven f(cid:246)r denna om bidrag fr(cid:229)n kommissionen. Bidrag beviljades emellertid inte. NFF l(cid:228)mnade in en bidragsans(cid:246)kan f(cid:246)r 1996 (cid:229)rs vetenskapliga filmdag i maj 1996. Kommissionen svarade per brev av den 18 juni 1996 och den 28 juni 1996. Mot bakgrund h(cid:228)rav fann ombudsmannen att kommissio- nen genom att till(cid:228)mpa or(cid:228)ttvisa avtalsbest(cid:228)mmelser under- l(cid:229)tit att handla i enlighet med principerna om god f(cid:246)rvalt- ningssed. Det f(cid:246)rsta brevet angav att klagandens projekt var av s(cid:229)dan art att bidrag skulle kunna komma i fr(cid:229)ga. Klaganden skulle emel- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/127 lertid beh(cid:246)va (cid:228)ndra budgeten f(cid:246)r att h(cid:229)lla den inom den gr(cid:228)ns p(cid:229) 12 000 ecu som enligt kommissionens relevanta pro- gram (1) inte fick (cid:246)verskridas. En ans(cid:246)kningsblankett bifogades brevet. Vi har noggrant unders(cid:246)kt m(cid:246)jligheten att (cid:228)ven bevilja ett bidrag till den 16:e upplagan av den nederl(cid:228)ndska filmfestivalen. Tyv(cid:228)rr m(cid:229)ste jag meddela att ans(cid:246)kan inte godk(cid:228)ndes av v(cid:229)ra ekono- miska instanser, med h(cid:228)nvisning till att rapporten fr(cid:229)n det f(cid:246)reg(cid:229)- ende arrangemanget d(cid:229) (cid:228)nnu inte uppr(cid:228)ttats p(cid:229) ett tillfredsst(cid:228)l- lande s(cid:228)tt. Det andra brevet inneh(cid:246)ll ytterligare en ans(cid:246)kningsblankett och angav vilka handlingar som skulle bifogas. Klaganden upp- lystes ocks(cid:229) om att ans(cid:246)kan m(cid:229)ste s(cid:228)ndas in snarast m(cid:246)jligt. Jag beklagar att jag inte kunnat hj(cid:228)lpa Er i detta fall. (cid:148) Den 1 juli 1996 svarade NFF enligt f(cid:246)ljande: (cid:148)H(cid:228)rmed (cid:246)vers(cid:228)nds en detaljerad budget f(cid:246)r den vetenskapliga filmdagen samt m(cid:228)starklassen och seminariet. Vi anh(cid:229)ller om ett ekonomiskt bidrag p(cid:229) 12 000 ecu och om att representanter f(cid:246)r Europeiska gemenskaperna deltar (GD XIII D/2). (cid:148) i arrangemanget Kommissionen svarade i brev av den 11 september 1996: (cid:148)Tyv(cid:228)rr m(cid:229)ste jag meddela att Er ans(cid:246)kan om bidrag har avsla- gits. Jag ber om urs(cid:228)kt f(cid:246)r de besv(cid:228)rligheter detta beslut kan inne- b(cid:228)ra f(cid:246)r Er. Den slutliga rapporten fr(cid:229)n 1995 (cid:229)rs arrangemang har (cid:228)nnu inte ingivits till kommissionen i det utf(cid:246)rande som kr(cid:228)vs enligt avtalet. Detta betraktas som ett brott mot avtalsbest(cid:228)mmel- serna. (cid:148) D(cid:228)refter (cid:228)gde ett sammantr(cid:228)ffande rum mellan den ansvariga enheten vid kommissionen och NFF den 23 september 1996. Efter m(cid:246)tet skrev NFF ett brev till kommissionen den 27 november 1996. I brevet meddelade NFF kommissionen att filmfestivalen hade blivit en stor succØ. I brevet anf(cid:246)rdes vidare: (cid:148)Efter herr [M:s] bes(cid:246)k hos Er och v(cid:229)rt telefonsamtal lovade Ni att ta kontakt med mig efter festivalen ang(cid:229)ende hanteringen av bidraget p(cid:229) 25 000 ecu f(cid:246)r den andra vetenskapliga filmdagen. Jag har f(cid:246)r- g(cid:228)ves f(cid:246)rs(cid:246)kt n(cid:229) Er per telefon. Jag vore tacksam om Ni ville kon- takta mig ang(cid:229)ende ovann(cid:228)mnda projekt. (cid:148) Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande I sitt f(cid:246)rsta Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. yttrande angav kommissionen att NFF n(cid:228)r det g(cid:228)llde 1995 (cid:229)rs bidrag hade underl(cid:229)tit att fullg(cid:246)ra en av sina grundl(cid:228)ggande skyldigheter genom att rapporten ingavs f(cid:246)r sent. Betalningen hade emellertid godk(cid:228)nts. Kommissionen h(cid:228)nvisade ocks(cid:229) till klagandens korrespondens ang(cid:229)ende 1996 (cid:229)rs projekt. Med h(cid:228)nvisning till sitt brev av den 18 juni 1996 anf(cid:246)rde kommissionen att NFF vederb(cid:246)rligen hade informerats om gr(cid:228)nsen p(cid:229) 12 000 ecu f(cid:246)r s(cid:229)dana bidrag och att NFF hade ombetts att komma in med en ny ans(cid:246)kan. N(cid:228)r det g(cid:228)llde d(cid:228)rp(cid:229) f(cid:246)ljande ans(cid:246)kningar fr(cid:229)n NFF h(cid:228)vdade kommissionen att en genomg(cid:229)ng av det ber(cid:246)rda generaldirek- toratets diarium inte visade att n(cid:229)gon ans(cid:246)kan eller n(cid:229)gra brev hade inkommit i detta sammanhang. NFF fr(cid:229)gade senare om bidraget. Kommissionen medgav att det varit ett misstag att svara att NFF:s ans(cid:246)kan formellt hade avslagits. I ett d(cid:228)rp(cid:229) f(cid:246)l- jande telefonsamtal underr(cid:228)ttade kommissionen NFF om att n(cid:229)gon ans(cid:246)kan faktiskt inte hade inkommit och att det nu bli- vit f(cid:246)r sent att l(cid:228)mna in en s(cid:229)dan. Den 23 september 1996 fr(cid:229)- gade NFF p(cid:229) nytt om bidrag till 1996 (cid:229)rs projekt fortfarande kunde ges. De fick veta att det inte fanns n(cid:229)gon m(cid:246)jlighet att f(cid:229) bidrag till 1996 (cid:229)rs arrangemang. Klagandens kommentarer Efter detta brev meddelade NFF kommissionens enhet den 29 november 1996 att man beslutat att g(cid:229) vidare med bidragspro- cessen snarast m(cid:246)jligt via diplomatiska kanaler. Den 9 januari 1997 skrev kommissionen f(cid:246)ljande brev till NFF: I sina kommentarer vidh(cid:246)ll NFF sitt klagom(cid:229)l. Med anledning av kommissionens brev av den 9 januari 1997 om att NFF underl(cid:229)tit att korrekt redog(cid:246)ra f(cid:246)r anv(cid:228)ndningen av 1995 (cid:229)rs bidrag, dokumenterade NFF utf(cid:246)rligt hur de hade redogjort f(cid:246)r anv(cid:228)ndningen av 1995 (cid:229)rs bidrag. (cid:148)Jag har gl(cid:228)djen att meddela Er att utbetalning av v(cid:229)rt ekono- miska bidrag till NFF f(cid:246)r 1995 slutligen godk(cid:228)nts av v(cid:229)ra eko- nomiska instanser. Bidraget p(cid:229) 12 000 ecu kommer att utbetalas till Ert bankkonto inom de n(cid:228)rmaste dagarna. Ytterligare unders(cid:246)kningar (1) Innovation (cid:150) det tredje verksamhetsomr(cid:229)det inom det fj(cid:228)rde ram- programmet f(cid:246)r forskning och teknisk utveckling (cid:150) spridning och utnyttjande av resultaten. Mot bakgrund av de olika sk(cid:228)l kommissionen uppgivit f(cid:246)r att inte bevilja bidrag f(cid:246)r 1996, bad ombudsmannen kommissio- nen att l(cid:228)mna ytterligare upplysningar. C 300/128 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 I sitt andra yttrande anf(cid:246)rde kommissionen att fr(cid:229)gan om huruvida bidrag skulle l(cid:228)mnas eller inte aldrig (cid:246)verv(cid:228)gdes, eftersom inga ans(cid:246)kningsblanketter n(cid:229)gonsin skickats till kommissionen. vederb(cid:246)rligen ifyllda Kommissionen tillade att de ansvariga enheterna till f(cid:246)ljd av NFF:s klagom(cid:229)l hade gjort en (cid:246)versyn av sin interna handl(cid:228)gg- ning f(cid:246)r att g(cid:246)ra den mera formell, s(cid:228)rskilt vad g(cid:228)ller kontak- terna med bidragss(cid:246)kande. I sina kommentarer till kommissionens andra yttrande vidh(cid:246)ll NFF sitt klagom(cid:229)l. Beslutet Slutsatser Mot bakgrund av unders(cid:246)kningarna i detta klagom(cid:229)l f(cid:246)rf(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis och principerna f(cid:246)r god f(cid:246)rvalt- ningssed kr(cid:228)ver att administrationen l(cid:228)mnar korrekta och enty- diga sk(cid:228)l till de (cid:229)tg(cid:228)rder den vidtar gentemot medborgarna. I detta (cid:228)rende f(cid:246)ref(cid:246)ll kommissionen att f(cid:246)rst inte ha l(cid:228)mnat n(cid:229)got sk(cid:228)l till att den avslagit klagandens ans(cid:246)kan om bidrag; d(cid:228)refter motiverade den avslaget genom att h(cid:228)nvisa till klagan- dens p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenhet att fullg(cid:246)ra sin skyldighet att redo- visa hur ett tidigare bidrag hade anv(cid:228)nts; och slutligen uppgav kommissionen att den aldrig hade f(cid:229)tt n(cid:229)gon ans(cid:246)kan. D(cid:228)ri- genom hade kommissionen underl(cid:229)tit att uppfylla kraven p(cid:229) korrekta och entydiga sk(cid:228)l. 1. Kommissionen vidh(cid:246)ll inte i sina tv(cid:229) yttranden att bidrag till 1996 (cid:229)rs arrangemang avslagits p(cid:229) grund av NFF:s underl(cid:229)tenhet att korrekt redog(cid:246)ra f(cid:246)r anv(cid:228)ndningen av 1995 (cid:229)rs bidrag. Ombudsmannen unders(cid:246)kte d(cid:228)rf(cid:246)r inte riktigheten hos kommissionens p(cid:229)st(cid:229)ende att NFF:s redovis- ning var bristf(cid:228)llig. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. 2. Kommissionen vidh(cid:246)ll att NFF inte f(cid:229)tt n(cid:229)got bidrag f(cid:246)r 1996 (cid:229)rs arrangemang eftersom n(cid:229)gon formell ans(cid:246)kan inte hade inkommit. Det fanns inget klart bevis p(cid:229) att kom- missionen verkligen hade f(cid:229)tt de formella ans(cid:246)kningarna. Ombudsmannen kunde d(cid:228)rf(cid:246)r inte vidare unders(cid:246)ka fr(cid:229)gan om kommissionen hade hanterat NFF:s ans(cid:246)kan p(cid:229) ett fel- aktigt s(cid:228)tt. (cid:214)MSESIDIGT GODK˜NNANDE AV HELIKOPTERCERTIFIKAT Beslut i klagom(cid:229)l 121/97/VK mot Europeiska kommissionen 3. EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis och principerna om god f(cid:246)rvalt- ningssed kr(cid:228)ver att administrationen l(cid:228)mnar korrekta och entydiga sk(cid:228)l till (cid:229)tg(cid:228)rder som den vidtar gentemot med- borgarna (1). I detta fall f(cid:246)ref(cid:246)ll kommissionen att f(cid:246)rst inte ha givit n(cid:229)gon f(cid:246)rklaring till att den avslagit klagandens ans(cid:246)kan om bidrag; d(cid:228)refter motiverade den avslaget med h(cid:228)nvisning till klagandens p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenhet att full- g(cid:246)ra sin skyldighet att redovisa hur ett tidigare bidrag hade anv(cid:228)nts; och slutligen uppgav kommissionen att den aldrig hade f(cid:229)tt n(cid:229)gon ans(cid:246)kan. D(cid:228)rigenom hade kommissionen underl(cid:229)tit att uppfylla kraven p(cid:229) korrekta och entydiga sk(cid:228)l. Klagom(cid:229)let I februari 1997 ingav B till ombudsmannen ett klagom(cid:229)l mot kommissionen. Han anklagade kommissionen f(cid:246)r att ha under- l(cid:229)tit att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att de tyska myndigheterna r(cid:228)ttade sig efter ett direktiv om (cid:246)msesidigt godk(cid:228)nnande av certifikat f(cid:246)r perso- nal med funktioner inom den civila luftfarten (2). Han ankla- gade ocks(cid:229) kommissionen f(cid:246)r att inte ha handlat i (cid:246)verens- st(cid:228)mmelse med sina skyldigheter enligt direktivet. 4. Ombudsmannen v(cid:228)lkomnade kommissionens initiativ att se (cid:246)ver sina handl(cid:228)ggningsrutiner. (1) Se bl. a. dom av den 7 november 1997 i m(cid:229)l T-218/95, Azienda Agricola (cid:148)Le Canne(cid:148) mot kommissionen, REG 1997, s. II-2055, punkt 65. Se (cid:228)ven, ang(cid:229)ende administrationens skyldighet att f(cid:246)r- klara sig, J. A. Usher, (cid:148)The (cid:146)Good Administration(cid:146) of Community Law(cid:148), i Current Legal Problems, 1985, s. 278. B hade anh(cid:229)llit hos de tyska myndigheterna om godk(cid:228)nnande av hans (cid:246)sterrikiska trafikflygarcertifikat f(cid:246)r helikopter. De tyska myndigheterna ans(cid:229)g att hans certifikat inte var likv(cid:228)rdigt med ett tyskt och att de d(cid:228)rf(cid:246)r inte kunde godk(cid:228)nna det utan att B uppfyllde ytterligare villkor. B ans(cid:229)g detta vara diskrimi- nerande och klagade till kommissionen. Efter brevv(cid:228)xling var B inst(cid:228)llning och klagade till missn(cid:246)jd med kommissionens (2) R(cid:229)dets direktiv 91/670/EEG (EGT L 373, 31. 12. 1991, s. 21). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/129 ombudsmannen. Han h(cid:228)vdade att kommissionen hade underl(cid:229)- tit att Klagandens kommentarer 1. g(cid:246)ra den j(cid:228)mf(cid:246)relse av respektive medlemsstats krav f(cid:246)r att utf(cid:246)rda helikoptercertifikat vilken f(cid:246)reskrivs i artikel 4 i direktivet, I sina kommentarer vidh(cid:246)ll B sitt klagom(cid:229)l. 2. s(cid:228)kerst(cid:228)lla att de tyska myndigheterna inte inf(cid:246)r diskrimi- nerande villkor f(cid:246)r att godk(cid:228)nna (cid:246)sterrikiska helikoptercer- tifikat, Beslutet 3. avge det f(cid:246)rslag till r(cid:229)dets r(cid:228)ttsakt om (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att uppn(cid:229) fullt (cid:246)msesidigt godk(cid:228)nnande av certifikat som f(cid:246)r- utses i direktivets ingress, 4. besvara ett brev som B hade skickat till Probst vid kommis- sionens generaldirektorat VII den 9 september 1996. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande 1. Vad avser den f(cid:246)rsta anklagelsen s(cid:228)gs i artikel 4. 1 i direkti- vet att kommissionen (cid:148)skall f(cid:228)rdigst(cid:228)lla och till alla med- lemsstater f(cid:246)re den 1 januari 1992 vidarebefordra en j(cid:228)m- f(cid:246)relse av de krav som st(cid:228)lls i varje medlemsstat f(cid:246)r att utf(cid:228)rda certifikat f(cid:246)r samma funktioner(cid:148). Kommissionen medgav att den fortfarande inte hade gjort en s(cid:229)dan j(cid:228)m- f(cid:246)relse f(cid:246)r helikopterlicenser. Kommissionen har befogen- het att f(cid:246)resl(cid:229) en (cid:228)ndring av direktivet om den inte har m(cid:246)jlighet att iaktta den tidsgr(cid:228)ns som anges i direktivet. Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissio- nen f(cid:246)ljer de regler och principer som (cid:228)r bindande f(cid:246)r den. Eftersom kommissionen inte handlade i enlighet med arti- kel 4. 1 i direktivet avseende helikopterlicenser hade den inte uppfyllt detta krav. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande anf(cid:246)rde kommissionen i huvudsak f(cid:246)ljande: 2. Betr(cid:228)ffande kommissionens bed(cid:246)mning av de ytterligare krav som de tyska myndigheterna inf(cid:246)rt f(cid:246)r godk(cid:228)nnande av (cid:246)sterrikiska helikoptercertifikat, f(cid:246)rel(cid:229)g inga omst(cid:228)ndig- heter som kunde tyda p(cid:229) att denna bed(cid:246)mning var felaktig. Vad avser den f(cid:246)rsta anklagelsen (cid:228)r det riktigt att kommissio- nen (cid:228)nnu inte har gjort den j(cid:228)mf(cid:246)relse av krav som st(cid:228)lls i varje medlemsstat f(cid:246)r att utf(cid:228)rda helikoptercertifikat, vilken enligt artikel 4. 1 i direktivet skulle ha gjorts f(cid:246)re den 1 januari 1992. Underl(cid:229)tenheten att ta fram j(cid:228)mf(cid:246)relsen har emellertid ingen inverkan p(cid:229) B:s enskilda situation. Kommissionen informerades vederb(cid:246)rligen av de tyska myndig- heterna om vilka ytterligare krav de st(cid:228)llde f(cid:246)r att godk(cid:228)nna (cid:246)sterrikiska helikoptercertifikat. Efter noggrant (cid:246)verv(cid:228)gande accepterade kommissionen dessa. B underr(cid:228)ttades om detta. Vad avser den tredje anklagelsen (cid:228)r kommissionen f(cid:246)r sitt f(cid:246)r- slag beroende av det tekniska arbete som genomf(cid:246)rs av Gemensamma luftfartsmyndigheten, som (cid:228)r ansluten till Euro- peiska civilflygskonferensen. N(cid:228)r ombudsmannen genomf(cid:246)rde sin unders(cid:246)kning hade myndigheten just avslutat sitt arbete r(cid:246)rande helikoptercertifikat, vilket kommissionen kommer att unders(cid:246)ka med syfte att uppr(cid:228)tta ett f(cid:246)rslag till r(cid:228)ttsakten fr(cid:229)n r(cid:229)det. N(cid:228)r det g(cid:228)ller B:s brev av den 9 september 1996 ans(cid:229)g kom- missionen att ett fax som s(cid:228)nts till honom av representationen i Bonn den 7 november 1996 gjorde ett svar (cid:246)verfl(cid:246)digt. i 3. Vad avser den tredje anklagelsen anger det sista (cid:246)verv(cid:228)gan- f(cid:246)r att ingressen till direktivet att kommissionen, det uppn(cid:229) fullt (cid:246)msesidigt erk(cid:228)nnande av certifikat, skall inkomma till r(cid:229)det med ett f(cid:246)rslag f(cid:246)re den 1 juli 1992. Kommissionen medgav att den (cid:228)nnu inte hade l(cid:228)mnat ett s(cid:229)dant f(cid:246)rslag. Kommissionen har befogenhet att f(cid:246)resl(cid:229) en (cid:228)ndring av direktivet om den inte kan iaktta den tidsgr(cid:228)ns som anges i direktivet. Principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissionen r(cid:228)ttar sig efter klara, otvetydiga och officiella anvisningar om n(cid:228)r den skall inkomma med lagstiftningsf(cid:246)rslag. Eftersom kommissionen (cid:228)nnu inte hade handlat i enlighet med n(cid:228)mnda ingress, hade den inte upp- fyllt detta krav. 4. Vad avser den fj(cid:228)rde anklagelsen b(cid:246)r det anm(cid:228)rkas att faxet fr(cid:229)n representationen i Bonn den 7 november 1996, vilket kommissionen ans(cid:229)g vara ett svar p(cid:229) B:s brev av den 9 september 1996, inte avs(cid:229)g brevet. Faxets inneh(cid:229)ll besva- rade inte de viktiga fr(cid:229)gor som st(cid:228)llts i B:s brev. Tv(cid:228)rtom avslutades faxet med att representationen skulle kontakta kommissionens enheter i Bryssel f(cid:246)r att de i sin tur skulle kontakta B. Principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissionen besvarar brev som st(cid:228)lls till den. Eftersom kommissionen inte besvarade B:s brev av den 9 september 1996 uppfyllde kommissionen inte detta krav. C 300/130 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Slutsatser Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar i detta kla- gom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att framf(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkningar: i) Principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissionen f(cid:246)ljer de regler och principer som (cid:228)r bindande f(cid:246)r den. Vad avser helikoptercertifikat har kommissionen (cid:228)nnu inte full- gjort den skyldighet som anges i artikel 4. 1 i direktiv 91/670/EEG, och har allts(cid:229) underl(cid:229)tit att uppfylla detta krav. ii) Principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissionen r(cid:228)ttar sig efter klara, otvetydiga och officiella anvisningar om n(cid:228)r den skall inkomma med lagstiftningsf(cid:246)rslag. Efter- som kommissionen f(cid:246)re den 1 juli 1992 inte hade inkom- mit med det f(cid:246)rslag som angavs i det sista (cid:246)verv(cid:228)gandet i ingressen till direktiv 91/670/EEG har den underl(cid:229)tit att uppfylla detta krav. iii) Principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att kommissionen besvarar brev som s(cid:228)nds till den. Eftersom kommissionen inte besvarade B:s brev av den 9 september 1996 har den underl(cid:229)tit att uppfylla detta krav. Eftersom dessa aspekter av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. UNDERL¯TENHET ATT INFORMERA OM UTFALLET AV ETT KLA- GOM¯L Beslut i klagom(cid:229)l 250/97/OV mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let Som ombud f(cid:246)r en sammanslutning ingav S i mars 1997 ett klagom(cid:229)l till ombudsmannen och gjorde g(cid:228)llande att kommis- sionen (GD XVI-E/3) saknat eller v(cid:228)grat att l(cid:228)mna ut infor- mation. Han framh(cid:246)ll s(cid:228)rskilt f(cid:246)ljande: i) N(cid:228)r sammanslutningen fick k(cid:228)nnedom om kommissionens beslut att genom Sammanh(cid:229)llningsfonden medfinansiera projektet System f(cid:246)r dr(cid:228)nering och biologisk rening i Pre- veza i Grekland, beg(cid:228)rde den per telefon en kopia av beslu- tet fr(cid:229)n GD XVI (regionalpolitik och sammanh(cid:229)llning), men denna beg(cid:228)ran avslogs. iii) Sammanslutningen inl(cid:228)mnade tillsammans med kommunen Mytika den 8 januari 1996 p(cid:229) kommissionens standardfor- mul(cid:228)r (EGT C 26, 1. 2. 1989, s. 6) ett klagom(cid:229)l i vilket den gjorde g(cid:228)llande att det grekiska ministeriet f(cid:246)r milj(cid:246), regio- nal planering och offentliga arbeten inte efterlevde gemen- skapsr(cid:228)tten. Klagom(cid:229)let g(cid:228)llde ministeriets gemensamma beslut nr 30146/94 av den 11 juli 1995 om att sl(cid:228)ppa ut renat avloppsvatten i Joniska havet vid Kalamitsi. Enligt klaganden stred detta beslut mot gemenskapsr(cid:228)tten och den Sammanslutningen beg(cid:228)rde ocks(cid:229) att kommissionen tills vidare skulle upph(cid:246)ra med sin finansiering av det projekt som anges under punkt i ovan. Sammanslutningen skickade ocks(cid:229) fem andra brev till kommissionen av den 7 februari 1996, 8 mars 1996, 6 maj 1996, 15 juli 1996 och den 8 januari 1997, d(cid:228)r den l(cid:228)mnade nya uppgifter som g(cid:228)llde det ursprungliga klago- m(cid:229)let. DG XVI besvarade aldrig dessa brev och informerade inte sammanslutningen om den fortsatta handl(cid:228)ggningen av dess klagom(cid:229)l. nationella milj(cid:246)lagstiftningen. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen i juni 1997. N(cid:228)r det g(cid:228)llde det f(cid:246)rsta p(cid:229)st(cid:229)endet angav kommissionen i sitt yttrande att den beh(cid:246)riga enheten informerat klaganden om att ans(cid:246)kan enligt artikel 2. 1 i kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till kommissionens handlingar m(cid:229)ste ske i skriftlig form. Kommissionen uppgav att den, om den f(cid:229)tt en skriftlig beg(cid:228)ran, inte skulle ha sett n(cid:229)got hinder f(cid:246)r att skicka beslutet till klaganden, men att n(cid:229)gon s(cid:229)dan beg(cid:228)ran inte inkommit. r(cid:229)dets Kommissionen konstaterade n(cid:228)r det g(cid:228)llde det andra p(cid:229)st(cid:229)endet att endast de viktigaste uppgifterna i kommissionens beslut i enlighet med artikel 10. 7 i f(cid:246)rordning (EG) nr 1164/94 (1) skall offentligg(cid:246)ras i Europeiska gemenskapernas offi- ciella tidning. Vad g(cid:228)ller projektet i fr(cid:229)ga hade de viktigaste upp- gifterna offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tid- ning nr C 122 den 19 april 1997. Kommissionen f(cid:246)rklarade dock f(cid:246)rdr(cid:246)jningen fr(cid:229)n det att beslutet antagits tills det att det offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning med h(cid:228)nvisning till att offentligg(cid:246)randet omfattade inte mindre (cid:228)n 66 projekt av olika slag som antagits vid olika tillf(cid:228)llen. Med tanke p(cid:229) att besluten meddelas medlemsstaterna s(cid:229) snart de antagits offentligg(cid:246)rs endast de viktigaste uppgifterna f(cid:246)r att ge m(cid:246)jlighet insyn. Kommissionen f(cid:246)redrar d(cid:228)rf(cid:246)r att sammanf(cid:246)ra den information som g(cid:228)ller olika projekt framf(cid:246)r att offentligg(cid:246)ra informationen successivt i olika delar av Europeiska gemenskapernas officiella tidning. till ii) Beslutet att medfinansiera projektet hade inte p(cid:229) ett korrekt s(cid:228)tt offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tid- ning. (1) R(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 1164/94 av den 16 maj 1994 om inr(cid:228)t- tande av en sammanh(cid:229)llningsfond (EGT L 130, 25. 5. 1994, s. 1). 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/131 N(cid:228)r det g(cid:228)ller det tredje p(cid:229)st(cid:229)endet framh(cid:246)ll kommissionen f(cid:246)rst att dess enheter hade kommit fram till att projektet inte stred mot gemenskapsr(cid:228)tten och att klagom(cid:229)let d(cid:228)rf(cid:246)r inte beh(cid:246)vde registreras. Framf(cid:246)r allt f(cid:246)rel(cid:229)g inte n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)- delse av r(cid:229)dets direktiv 85/337/EEG (1), som tr(cid:228)dde i kraft efter det att projektet hade p(cid:229)borjats 1985. handlingen. Det framgick emellertid att klaganden inte inkommit till GD XVI med n(cid:229)gon s(cid:229)dan skriftlig beg(cid:228)ran. Under dessa omst(cid:228)ndigheter utgjorde det faktum att kom- missionen inte skickade honom n(cid:229)gon kopia av beslutet inte n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Det var f(cid:246)rst sedan ett prelimin(cid:228)rt beslut fattats av Greklands statsr(cid:229)d och efter det att en milj(cid:246)konsekvensbed(cid:246)mning beslu- tats av milj(cid:246)ministeriet som kommissionen den 5 november 1996 fattade beslut om att medfinansiera projektet. Detta beslut hade fattats i (cid:246)verensst(cid:228)mmelse med det grekiska stats- r(cid:229)dets beslut. Kommissionen konstaterade att tv(cid:229) mottagningsbevis efter kla- gom(cid:229)let av den 8 januari 1996 hade skickats till klaganden, den 17 januari och den 19 februari 1996, fr(cid:229)n Regionalfonden respektive Sammanh(cid:229)llningsfonden, men att det inte hade ansetts n(cid:246)dv(cid:228)ndig att besvara alla de (cid:246)vriga brev som samman- slutningen s(cid:228)nt till kommissionen. Den 23 juli 1997 skickade dock Sammanh(cid:229)llningsfondens avdelning ett brev till klagan- den i vilket den besvarade alla tidigare brev. Klagandens kommentarer Klaganden vidh(cid:246)ll sitt p(cid:229)st(cid:229)ende att det var oriktigt att offenlig- g(cid:246)ra beslutet fem m(cid:229)nader efter det att det hade fattats och att sammanslutningen inte hade informerats om beslutet. Klagan- den menade vidare att kommissionens f(cid:246)rs(cid:228)kran om att det inte f(cid:246)rekommit n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapsr(cid:228)tten var felaktig och att kommissionen aldrig hade informerat samman- slutningen om att klagom(cid:229)let hade avvisats. Klaganden anf(cid:246)rde slutligen att han under ett helt (cid:229)r inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)got som helst svar p(cid:229) sina brev och att kommissionen helt struntat i dem. 2. Den p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenheten att p(cid:229) r(cid:228)tt s(cid:228)tt offentlig- g(cid:246)ra beslutet i EGT 2. 1 Klaganden gjorde g(cid:228)llande att beslutet om att medfinan- siera projektet inte hade offentliggjorts i Europeiska gemen- skapernas officiella tidning p(cid:229) r(cid:228)tt s(cid:228)tt och att det hade g(cid:229)tt fem m(cid:229)nader fr(cid:229)n den tidpunkt d(cid:229) beslutet antogs till tid- punkten f(cid:246)r offentligg(cid:246)rande. Kommissionen svarade att de viktigaste uppgifterna i beslutet i fr(cid:229)ga hade offentlig- gjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 122 den 19 april 1997. 2. 2 Enligt artikel 10. 7 i f(cid:246)rordning (EG) nr 1164/94 skall endast de viktigaste uppgifterna i kommissionens beslut om godk(cid:228)nnande av projekt och beviljande av ekonomiskt st(cid:246)d fr(cid:229)n Sammanh(cid:229)llningsfonden offentligg(cid:246)ras i Europe- iska gemenskapernas officiella tidning. I f(cid:246)rordningen f(cid:246)re- skrivs ingen tidsgr(cid:228)ns f(cid:246)r offentligg(cid:246)randet. I det aktuella (cid:228)rendet fattades beslutet den 5 november 1996 och de viktigaste uppgifterna offentliggjordes den 19 april 1997. Kommissionen f(cid:246)rklarade detta dr(cid:246)jsm(cid:229)l p(cid:229) fem m(cid:229)nader med h(cid:228)nvisning till att offentligg(cid:246)randet var omfattande och av ett speciellt slag eftersom det sammanf(cid:246)rde 66 projekt som antagits vid olika tillf(cid:228)llen. Enligt kommissio- nen f(cid:246)redrar dess enheter att samla denna information i ett enda nummer av Europeiska gemenskapernas officiella tid- ning framf(cid:246)r att offentligg(cid:246)ra den successivt. Denna f(cid:246)r- klaring till att det dragit ut p(cid:229) tiden mellan antagandet och offenligg(cid:246)randet av beslutet rimlig. Den omst(cid:228)ndigheten att beslutet offentliggjordes f(cid:246)rst den 19 april 1997 utgjorde d(cid:228)rf(cid:246)r inte ett administrativt missf(cid:246)r- h(cid:229)llande. f(cid:246)ref(cid:246)ll Beslutet 1. Den p(cid:229)stadda underl(cid:229)tenheten att skicka en kopia av beslutet om beviljande av ekonomiskt st(cid:246)d 3. Den p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenheten att underr(cid:228)tta klaganden om utfallet av hans klagom(cid:229)l om (cid:229)sidos(cid:228)ttande av gemenskapsr(cid:228)tten (f(cid:246)rfarande enligt artikel 169) Ombudsmannen konstaterade att det, vad g(cid:228)llde beg(cid:228)ran om en kopia av kommissionens beslut om att medfinan- siera ett projekt, i artikel 2. 1 i kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till kom- missionens handlingar f(cid:246)reskrivs att alla ans(cid:246)kningar om tillg(cid:229)ng till handlingar skall g(cid:246)ras skriftligt och st(cid:228)llas till ber(cid:246)rd avdelning inom kommissionen. Klaganden infor- merades av den beh(cid:246)riga enheten inom kommissionen om denna formalitet f(cid:246)r att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till den beg(cid:228)rda 3. 1 Denna del av klagom(cid:229)let g(cid:228)llde ett p(cid:229)st(cid:229)tt administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande i samband med handl(cid:228)ggningen av ett klagom(cid:229)l om att en medlemsstat hade (cid:246)vertr(cid:228)tt gemen- skapsr(cid:228)tten. N(cid:228)r det g(cid:228)llde denna handl(cid:228)ggning hade kommissionen i sina kommentarer inom ramen f(cid:246)r den unders(cid:246)kning som ombudsmannen gjort p(cid:229) eget initiativ, 303/97/PD (2), p(cid:229)pekat att alla klagom(cid:229)l som imkom till kommissionen undantagsl(cid:246)st registrerades, att mottagan- det av klagom(cid:229)let bekr(cid:228)ftades och att klaganden h(cid:246)lls (1) R(cid:229)dets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bed(cid:246)mning av inverkan p(cid:229) milj(cid:246)n av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175, 5. 7. 1985, s. 40). (2) 303/97/PD, rapporterad i ombudsmannens (cid:229)rsrapport 1997, s. 270-274. Se (cid:228)ven kommissionens 15:e (cid:229)rsrapport om (cid:246)vervak- ningen av till(cid:228)mpningen av gemenskapsr(cid:228)tten (1997), inledningen, s. III och IV (KOM(1998) 317 slutlig). C 300/132 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 underr(cid:228)ttad om vilka (cid:229)tg(cid:228)rder kommissionen vidtog med anledning av klagom(cid:229)let eller om det hade l(cid:228)mnats utan (cid:229)tg(cid:228)rd. Kommissionen menade ocks(cid:229) att ett beslut att avsluta ett (cid:228)rende utan (cid:229)tg(cid:228)rd m(cid:229)ste fattas inom en tid av h(cid:246)gst ett (cid:229)r efter det datum d(cid:229) (cid:228)rendet registrerades. i januari och ett 3. 2 I detta (cid:228)rende framkom det att tv(cid:229) mottagningsbevis hade februari i skickats till klaganden, ett 1996. Kommissionen beslutade d(cid:228)refter att inte registrera klagom(cid:229)let eftersom den kommit fram till att det inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapsr(cid:228)tten. Kommis- sionen underr(cid:228)ttade dock inte klaganden om detta och om sk(cid:228)len till att klagom(cid:229)let inte hade registrerats. Kom- missionen l(cid:228)mnade inte klaganden n(cid:229)gon skriftlig infor- mation om hur hans klagom(cid:229)l hade fallit ut f(cid:246)rr(cid:228)n i juli 1997, dvs. 17 m(cid:229)nader efter mottagningsbevisen. Under dessa 17 m(cid:229)nader hade klaganden dessutom skickat fem brev med beg(cid:228)ran om information om hur hans klagom(cid:229)l fortskred, men kommissionen hade inte heller d(cid:228)rvid upp- lyst honom om varf(cid:246)r den hade kommit fram till att det inte f(cid:246)rel(cid:229)g n(cid:229)gon (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapsr(cid:228)tten. Ombudsmannen konstaterade att, enligt kommissionens egna kommentarer till hans unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ, alla till kommissionen inkomna klagom(cid:229)l undantagsl(cid:246)st registreras och att ett beslut att avsluta ett (cid:228)rende utan (cid:229)tg(cid:228)rd m(cid:229)ste fattas inom ett (cid:229)r efter det datum d(cid:229) klago- m(cid:229)let registrerades. 3. 3 ˜ven om den skyldighet som kommissionen (cid:229)tagit sig inom ramen f(cid:246)r ombudsmannens egen unders(cid:246)kning daterade sig till en senare tidpunkt (cid:228)n den tidpunkt d(cid:229) det klagom(cid:229)l det h(cid:228)r r(cid:246)r sig om framst(cid:228)lldes kr(cid:228)ver princi- perna om god f(cid:246)rvaltningssed att kommissionen s(cid:229) snart som m(cid:246)jligt borde har informerat klaganden p(cid:229) l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt om utfallet av hans klagom(cid:229)l. Allts(cid:229) utgjorde det ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande att kommissionen i detta (cid:228)rende inte informerade klaganden om att den inte hade registrerat klagom(cid:229)let och om varf(cid:246)r den inte hade gjort det, samt att den under 17 m(cid:229)nader inte hade l(cid:228)mnat kla- ganden n(cid:229)gon skriftlig information om hur hans klagom(cid:229)l hade utfallit. Slutsatser Enligt kommissionens egna kommentarer inom ramen f(cid:246)r den initiativ unders(cid:246)kning som ombudsmannen gjort p(cid:229) eget (303/97/PD) registreras utan undantag alla klagom(cid:229)l som kom- mer in till kommissionen, och ett beslut att avsluta ett (cid:228)rende utan (cid:229)tg(cid:228)rd m(cid:229)ste fattas inom ett (cid:229)r efter det datum d(cid:229) klago- m(cid:229)let registrerades. ˜ven om den skyldighet som kommissio- nen (cid:229)tagit sig inom ramen f(cid:246)r ombudsmannens egen under- s(cid:246)kning daterade sig till en senare tidpunkt (cid:228)n den tidpunkt d(cid:229) det klagom(cid:229)l det h(cid:228)r r(cid:246)r sig om framst(cid:228)lldes kr(cid:228)ver principerna om god f(cid:246)rvaltningssed att kommissionen snarast borde ha informerat klaganden p(cid:229) l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt om utfallet av hans kla- gom(cid:229)l. Allts(cid:229) utgjorde det ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande att kommissionen i detta (cid:228)rende inte informerade klaganden om att den inte hade registrerat klagom(cid:229)let och om varf(cid:246)r den inte hade gjort det, samt att den under 17 m(cid:229)nader inte hade l(cid:228)m- nat klaganden n(cid:229)gon skriftlig information om hur hans klago- m(cid:229)l hade utfallit. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. ˜NDRAD REKRYTERINGSPOLICY Beslut i klagom(cid:229)l 320/97/PD mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let R klagade i april 1997 till ombudsmannen och uppgav att det s(cid:228)tt p(cid:229) vilket kommissionen rekryterat honom utgjorde ett fall av administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. R hade i juni 1994 godk(cid:228)nts vid ett urvalsf(cid:246)rfarande som anordnats av kommissionen f(cid:246)r att uppr(cid:228)tta en reservlista f(cid:246)r rekrytering av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)lld personal i l(cid:246)negraderna A 7/6, 65T/XXIII/93. I september 1996 d(cid:229) R arbetade i Peru fick han ett telefonsamtal fr(cid:229)n en tj(cid:228)nsteman fr(cid:229)n kommissionens GD IB som ville veta om han var intresserad av en anst(cid:228)llning som g(cid:228)llde Latinamerika. R bekr(cid:228)ftade att han var interesserad. Mot bakgrund av resultatet av ombudsmannens unders(cid:246)kning av punkterna 1 och 2 i detta klagom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det inte f(cid:246)re- ligga n(cid:229)gra administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden fr(cid:229)n kommissio- nens sida. R fick i november 1996 ett brev fr(cid:229)n Generaldirektorat IX d(cid:228)r han kallades till en intervju i Bryssel och till s(cid:229)dana l(cid:228)karunder- s(cid:246)kningar som kr(cid:228)vdes i h(cid:228)ndelse av anst(cid:228)llning. Intervjun och l(cid:228)karunders(cid:246)kningen (cid:228)gde rum senare i samma m(cid:229)nad. Mot bakgrund av resultatet av ombudsmannens unders(cid:246)kning av punkt 3 i detta klagom(cid:229)l f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: Den 6 december 1996 informerades R muntligt av GD IB om att han erbj(cid:246)ds anst(cid:228)llningen i fr(cid:229)ga. I ett meddelande av den 16 december 1996 bad GD IB att GD IX snarast skulle p(cid:229)b(cid:246)rja rekryteringsf(cid:246)rfarandet. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/133 R kontaktade den 13 januari 1997 GD IX och fick med s(cid:228)ker- het veta att han hade rekryterats och att han skulle f(cid:229) ett fax med denna inneb(cid:246)rd inom en vecka. Den 16 januari 1997 underr(cid:228)ttades R av GD IX om att rekryteringsf(cid:246)rfarandet hade stoppats av ett beslut om att avveckla den g(cid:228)llande reservlistan och att han d(cid:228)rf(cid:246)r inte kunde rekryteras. R fick aldrig n(cid:229)gon skriftlig information om att reservlistan hade upph(cid:246)rt att g(cid:228)lla. f(cid:246)rst den 16 december 1996 varf(cid:246)r GD IX tvingades till(cid:228)mpa de nya reglerna och avsl(cid:229) beg(cid:228)ran. Kommissionen beklagade vidare att R f(cid:229)tt motstridiga uppgifter om ett eventuellt erbjudande om arbete men ans(cid:229)g att det var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att understryka f(cid:246)ljande: R framf(cid:246)rde i ett brev av den 15 mars 1997 till kommissionen att han ans(cid:229)g att detta f(cid:246)rfarande var otillb(cid:246)rligt. 1. N(cid:228)r R kallades till Bryssel hade det nya beslutet (cid:228)nnu inte antagits och GD IX kunde d(cid:228)rf(cid:246)r inte avsl(cid:229) GD IB:s beg(cid:228)- ran om att f(cid:229) kalla R till intervju. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade R att kommissio- nens s(cid:228)tt att g(cid:229) till v(cid:228)ga var ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Enligt hans uppfattning visade det p(cid:229) bristf(cid:228)lliga arbetsrutiner, bristande professionell ansvarsk(cid:228)nsla inom kommissionens enheter, bristande respekt f(cid:246)r medborgarna samt usel ekono- misk styrning med tanke p(cid:229) att R:s tur- och returbiljett Lima- Bryssel hade betalats av kommissionen. 2. Att en person (cid:228)r upptagen p(cid:229) en reservlista inneb(cid:228)r inte att han eller hon har r(cid:228)tt till en anst(cid:228)llning. Generaldirekt(cid:246)ren f(cid:246)r GD IX (cid:228)r den enda som har befogenhet att besluta om rekrytering av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda och endast GD IX:s enhe- ter (cid:228)r bemyndigade att erbjuda anst(cid:228)llning i kommissionens namn. Det (cid:228)r fastst(cid:228)llt att R aldrig fick ett s(cid:229)dant brev. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. Kommissio- nen angav i sitt yttrande att den hade antagit ett nytt policy- beslut den 13 november 1996 i fr(cid:229)ga om tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)lld per- sonal i enlighet med artikel 2a i reglerna f(cid:246)r (cid:246)vriga anst(cid:228)llda (nedan kallat det nya beslutet). Innan man antog det nya beslu- tet, som tr(cid:228)dde i kraft den 1 december 1996, hade man haft ing(cid:229)ende (cid:246)verl(cid:228)ggningar med de olika enheterna och med representanter f(cid:246)r personalen. De nya reglerna var mycket striktare (cid:228)n de tidigare, eftersom rekryteringen av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda i l(cid:246)negrad A 7/6 begr(cid:228)nsades till s(cid:246)kande som fanns p(cid:229) en reservlista som fastst(cid:228)llts genom externa uttagningsprov eller till s(cid:246)kande som godk(cid:228)nts vid ett urvalsf(cid:246)rfarande f(cid:246)r s(cid:246)kande med s(cid:228)rskild yrkeskompetens. Enligt det nya beslutet skulle rekryteringen av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda huvudsakligen g(cid:228)lla l(cid:246)negraden A 5/4 f(cid:246)r att institutionen skulle kunna f(cid:246)rfoga (cid:246)ver specialistkompetens. Kommissionens administration hade vidare beslutat att alla reservlistor som fastst(cid:228)llts genom urvals- f(cid:246)rfaranden f(cid:246)r tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda skulle dras in fr(cid:229)n och med den 1 december 1996 f(cid:246)r att man skulle kunna komma ig(cid:229)ng med den nya politiken i fr(cid:229)ga om de tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda i enlig- het med det nya beslutet. Generaldirekt(cid:246)rerna och enhetsche- ferna hade informerats om det nya beslutet den 3 december 1996. 3. R fick ett svar fr(cid:229)n kommissionen p(cid:229) sitt brev av den 15 mars 1997. Klagandens kommentarer R vidh(cid:246)ll klagom(cid:229)let i sina kommentarer. Han understr(cid:246)k s(cid:228)r- skilt att han ans(cid:229)g att kommissionens f(cid:246)rfarandet stred mot principen om ber(cid:228)ttigade f(cid:246)rv(cid:228)ntningar. Han ans(cid:229)g att den omst(cid:228)ndigheten att kommissionens enheter b(cid:229)de i december och i januari muntligt bekr(cid:228)ftat erbjudandet om det arbete som han skulle f(cid:229), dvs. efter det att det nya beslutet tr(cid:228)tt i kraft, bekr(cid:228)ftade hans uppfattning att kommissionens f(cid:246)rfarande var felaktigt. Ytterligare unders(cid:246)kningar Ombudsmannen beg(cid:228)rde efter att ha (cid:246)verv(cid:228)gt kommissionens yttrande och klagandens kommentarer att kommissionen skulle skicka honom en kopia av beslutet av den 13 november 1996 och informera honom p(cid:229) f(cid:246)ljande punkter: 1. Inneh(cid:246)ll det ovann(cid:228)mnda beslutet (cid:246)verg(cid:229)ngsbest(cid:228)mmelser som var till(cid:228)mpliga p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:229)ende rekryteringsf(cid:246)rfaran- det? Om inte, vilka var sk(cid:228)len f(cid:246)r detta? Kommissionen angav vidare att det var sant att GD IB under der f(cid:246)rfarande som ledde till det nya beslutet hade varit i kon- takt med R och att han hade intervjuats f(cid:246)r en anst(cid:228)llning vid GD IB. GD IB:s beg(cid:228)ran om att rekrytera R hade dock l(cid:228)mnats 2. Deltog GD IB i det ing(cid:229)ende samr(cid:229)det med enheterna? N(cid:228)r avslutades arbetet med beslutet och n(cid:228)r p(cid:229)b(cid:246)rjades f(cid:246)r- farandet med att l(cid:228)gga fram det nya beslutet f(cid:246)r kommis- sionens godk(cid:228)nnande? C 300/134 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 3. P(cid:229) vilket s(cid:228)tt informerades kommissionens enheter om det nya beslutet efter det att det hade antagits? f(cid:246)r att g(cid:246)ra detta. Ombudsmannen fann att det inte kunde anses sk(cid:228)ligt att p(cid:229) R till(cid:228)mpa ett krav som inte varit g(cid:228)llande d(cid:229) han framg(cid:229)ngsrikt deltog i rekryteringen. Det f(cid:246)ref(cid:246)ll d(cid:228)rf(cid:246)r som om kommissionen inte hade uppfyllt kravet p(cid:229) att f(cid:246)rfara p(cid:229) ett f(cid:246)r medborgarna korrekt och r(cid:228)ttvist s(cid:228)tt. Kommissionen vidarebefordrade i sitt svar beslutet av den 13 november 1996 samt ett meddelande fr(cid:229)n GD IX av den 3 december 1996 som g(cid:228)llde beslutet och som adresserats till generaldirekt(cid:246)rerna och enhetscheferna vid kommissionen. Vidare skickades en kopia av R:s curriculum vitae. Slutsatser Enligt kommissionen inneh(cid:246)ll beslutet (cid:246)verg(cid:229)ngsbest(cid:228)mmelser, eftersom det ovan n(cid:228)mnda meddelandet av den 3 december 1996 inneh(cid:246)ll uppgifter om att de befintliga reservlistorna kunde anv(cid:228)ndas f(cid:246)r rekrytering i enlighet med det nya beslutet. Kommissionen angav vidare att R:s utbildning i statskunskap inte kunde anses som en speciell yrkeskompetens i enlighet med det nya beslutet. Kommissionen konstaterade slutligen att det f(cid:246)rfarande som lett till att man antagit det nya beslutet i alla avseenden varit ett (cid:246)ppet f(cid:246)rfarande och att kommissio- nens samtliga enheter regelbundet informerats om det p(cid:229)g(cid:229)- ende arbetet, t. ex. genom assistenternas m(cid:246)ten en g(cid:229)ng i veckan och genom meddelandet av den 3 december 1996. R vidh(cid:246)ll sitt klagom(cid:229)l andra yttrande. i sin kommentar till kommissionens Beslutet Mot bakgrund av resultatet av unders(cid:246)kningarna f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: Enligt principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)vs det att administ- rationen behandlar medborgarna p(cid:229) ett korrekt och r(cid:228)ttvist s(cid:228)tt. I detta fall framgick det att en s(cid:246)kande inte hade anst(cid:228)llts trots att han med framg(cid:229)ng hade genomg(cid:229)tt intervjuer och l(cid:228)karunders(cid:246)kningar och hade godk(cid:228)nts f(cid:246)r anst(cid:228)llning av den ansvariga enheten. Sk(cid:228)let till detta var att kommissionen l(cid:228)t rekryteringen omfattas av ett krav som inte fanns med vid den tidpunkt d(cid:229) klaganden framg(cid:229)ngsrikt genomg(cid:229)tt f(cid:246)rfarandet. Genom att handla p(cid:229) detta s(cid:228)tt gjorde sig kommissionen skyl- dig till ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet ber(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser, var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. REKRYTERINGSF(cid:214)RFARANDE Beslut i klagom(cid:229)l 588/97/PD mot Europeiska kommissionen Enligt principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)vs att administra- tionen behandlar medborgarna p(cid:229) ett korrekt och r(cid:228)ttvist s(cid:228)tt. Det ankommer p(cid:229) kommissionen att f(cid:246)rfara p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att den uppfyller detta krav. Klagom(cid:229)let Det har i detta (cid:228)rende fastslagits att det nya beslutet om rekry- tering av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda tr(cid:228)dde i kraft den 1 december 1996 och att det enligt det nya beslutet kr(cid:228)vdes att s(cid:246)kandena skulle ha en speciell yrkeskompetens. Det fastst(cid:228)lldes ocks(cid:229) att R inte uppfyllde detta krav och d(cid:228)rf(cid:246)r inte rekryterades. Det fastst(cid:228)lldes vidare att R enligt de tidigare reglerna med framg(cid:229)ng hade genomg(cid:229)tt intervjuer och l(cid:228)karunders(cid:246)kningar och godk(cid:228)nts f(cid:246)r anst(cid:228)llning av den ansvariga enheten. Det framgick att R skulle ha rekryterats om de tidigare reglerna hade g(cid:228)llt efter den 30 november 1996. juni 1997 framf(cid:246)rde S klagom(cid:229)l till ombudsmannen (cid:246)ver I underl(cid:229)tenhet fr(cid:229)n kommissionens sida att erbjuda honom anst(cid:228)llning efter det att han godk(cid:228)nts i ett allm(cid:228)nt uttagnings- prov f(cid:246)r administrativ personal, KOM/A/720, anordnat av kommissionen (cid:229)r 1992. Efter provet ans(cid:246)kte S vid flera tillf(cid:228)l- len om anst(cid:228)llning vid kommissionen och intervjuades av olika enhetschefer. Trots att hans kvalifikationer var allm(cid:228)nt erk(cid:228)nda hade han (cid:228)nnu inte erbjudits anst(cid:228)llning. Enligt vad han fick veta vid kommissionen var anledningen till detta f(cid:246)r det f(cid:246)rsta att lediga platser skulle fyllas med kandidater fr(cid:229)n de nya med- lemssaterna, dvs. (cid:214)sterrike, Finland och Sverige, som anslutit sig till Europeiska unionen den 1 januari 1995, och f(cid:246)r det andra att det redan fanns m(cid:229)nga tj(cid:228)nstem(cid:228)n av belgisk nationa- litet. Fr(cid:229)gan var d(cid:228)rf(cid:246)r om det var rimligt att till(cid:228)mpa ett nytt krav p(cid:229) R:s fall som inte var g(cid:228)llande d(cid:229) han med framg(cid:229)ng deltog i rekryteringen. Kommissionen har inte angett n(cid:229)got starkt sk(cid:228)l Klaganden ans(cid:229)g att dessa f(cid:246)rklaringar, som han fick muntligen i sina kontakter med kommissionen, inte var f(cid:246)renliga med de grundl(cid:228)ggande r(cid:228)ttigheter som fastst(cid:228)lls i Europeiska konven- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/135 tionen om skydd f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna och med arti- kel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, som fastst(cid:228)ller att ingen tj(cid:228)nst kan reserveras f(cid:246)r en s(cid:228)rskild nationalitet. Klaganden ans(cid:229)g det vidare paradoxalt att arbetsuppgifter inom kommissionen gavs till olika kategorier av tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda, t. ex. konsulter, extra- anst(cid:228)lld personal och tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)llda, samtidigt som det inte rekryterades s(cid:246)kande som hade godk(cid:228)nts i ett prov. S anh(cid:246)ll om att ombudsmannen skulle ingripa s(cid:229) att hans ans(cid:246)kan om anst(cid:228)llning behandlades i vederb(cid:246)rlig ordning. Unders(cid:246)kningen Klagandens kommentarer I sina kommentarer till kommissionens svar vidh(cid:246)ll S i allt v(cid:228)sentligt sitt klagom(cid:229)l. Han tog dessutom upp ett antal nya fr(cid:229)gor s(cid:229)som den genomsnittliga giltighetstiden f(cid:246)r reservlistor, kommissionens sk(cid:228)l till att besluta att inte f(cid:246)rl(cid:228)nga giltighets- tiden f(cid:246)r en reservlista, vilka kostnader som anordnande av uttagningsprov medf(cid:246)r och sk(cid:228)len till att kommissionen beslu- tade att utlysa en tj(cid:228)nst, till vilken han ans(cid:229)g sig sj(cid:228)lv kvalifice- rad, efter det att reservlistan hade upph(cid:246)rt att g(cid:228)lla. I ett senare brev anh(cid:246)ll S om att bli informerad om vilka (cid:229)tg(cid:228)r- der ombudsmannen vidtog f(cid:246)r att s(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning som sedan skulle kunna underl(cid:228)tta f(cid:246)r honom att f(cid:229) anst(cid:228)llning vid kommissionen. Kommissionens yttrande Beslutet Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. I sitt yttrande meddelade kommissionen att giltighetstiden f(cid:246)r den aktuella reservlistan hade f(cid:246)rl(cid:228)ngts tv(cid:229) g(cid:229)nger och slutligen l(cid:246)pte ut den 30 juni 1995. Det var s(cid:229)ledes inte l(cid:228)ngre m(cid:246)jligt att anst(cid:228)lla S eftersom den reservlista han placerats p(cid:229) inte l(cid:228)ngre var giltig. Kommissionen anf(cid:246)rde vidare att i enlighet med EG- domstolens r(cid:228)ttspraxis inneb(cid:228)r det faktum att en person (cid:228)r upptagen p(cid:229) en reservlista inte n(cid:229)gon r(cid:228)tt att f(cid:229) anst(cid:228)llning vid gemenskapernas institutioner. Vad avs(cid:229)g klagandens p(cid:229)st(cid:229)ende om kr(cid:228)nkning av grundl(cid:228)g- gande r(cid:228)ttigheter, dvs. diskriminering p(cid:229) grund av nationalitet, fastslog kommissionen f(cid:246)r det f(cid:246)rsta att den allm(cid:228)nna regeln, som anges i artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, (cid:228)r att inga tj(cid:228)nster kan reserveras p(cid:229) grund av n(cid:229)gon s(cid:228)rskild nationalitet. P(cid:229) grundval av reservlistorna v(cid:228)ljer kommissionens tj(cid:228)nsteenheter ut de s(cid:246)kande vars yrkesprofil anses motsvara tj(cid:228)nstebehoven och d(cid:228)refter l(cid:228)gger de fram motsvarande rekryteringsf(cid:246)rslag till beh(cid:246)rigt generaldirektorat, GD IX. Kommissionen understr(cid:246)k att GD IX inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)got f(cid:246)rslag r(cid:246)rande S. Vidare h(cid:228)n- visade kommissionen till det faktum att av (cid:229)tta belgiska med- borgare p(cid:229) den aktuella reservlistan hade fyra rekryterats. F(cid:246)r det andra framh(cid:246)ll kommissionen att r(cid:229)det i samband med anslutningen av de tre n(cid:228)mnda medlemsstaterna hade antagit f(cid:246)rordning (EG) nr 626/95 som inneb(cid:228)r att vissa tj(cid:228)nster skall reserveras f(cid:246)r personer av n(cid:229)gon av de tre ber(cid:246)rda nationalite- terna. Denna f(cid:246)rordning utg(cid:246)r s(cid:229)ledes en laglig avvikelse fr(cid:229)n den allm(cid:228)nna regeln att ingen tj(cid:228)nst f(cid:229)r reserveras f(cid:246)r en s(cid:228)r- skild nationalitet. Vad g(cid:228)ller utnyttjandet av tillf(cid:228)llig personal framh(cid:246)ll kommis- sionen att budgetmyndigheten tilldelar permanenta och tids- begr(cid:228)nsade tj(cid:228)nster till kommissionen, samt anslag f(cid:246)r att kunna anlita extraanst(cid:228)lld personal och konsulter. Denna per- sonal p(cid:229)verkar allts(cid:229) inte m(cid:246)jligheterna att rekrytera tj(cid:228)ns- tem(cid:228)n till fasta tj(cid:228)nster. Det b(cid:246)r f(cid:246)r det f(cid:246)rsta anm(cid:228)rkas att ombudsmannen inte fann det ber(cid:228)ttigat att inleda unders(cid:246)kningar r(cid:246)rande de nya fr(cid:229)gor som togs upp i klagandens kommentarer, eftersom de gick utanf(cid:246)r ramen f(cid:246)r hans ursprungliga klagom(cid:229)l. Det b(cid:246)r ocks(cid:229) anm(cid:228)rkas att fr(cid:229)gan om att s(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlik- ning bara uppkommer d(cid:229) ombudsmannen fastslagit att admi- nistrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden f(cid:246)religger. Vidare b(cid:246)r det noteras att kommissionen inte hade r(cid:228)tt att erbjuda klaganden en fast tj(cid:228)nst, eftersom reservlistan hade upph(cid:246)rt att g(cid:228)lla, och att det faktum att en s(cid:246)kande (cid:228)r upp- tagen p(cid:229) en reservlista inte inneb(cid:228)r en r(cid:228)tt till anst(cid:228)llning vid gemenskapernas institutioner. S:s klagom(cid:229)l g(cid:228)llde i huvudsak fr(cid:229)gan om han utsatts f(cid:246)r olag- lig diskriminering p(cid:229) grund av nationalitet. Kommissionens anv(cid:228)ndning av extern och/eller tillf(cid:228)llig personal f(cid:246)ref(cid:246)ll inte relevant f(cid:246)r bed(cid:246)mningen av denna fr(cid:229)ga. Unders(cid:246)kningen av (cid:228)rendet kunde delas upp i tv(cid:229) delar: diskriminering i fr(cid:229)ga om tj(cid:228)nster som omfattas av artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna och diskriminering i fr(cid:229)ga om tj(cid:228)nster som inte omfattas av den all- m(cid:228)nna best(cid:228)mmelsen p(cid:229) grund av f(cid:246)rordning (EG) nr 626/95. Vad avser den f(cid:246)rsta delen anges h(cid:228)r lydelsen i artikel 27: Rekryteringen skall vara inriktad p(cid:229) att de tj(cid:228)nstem(cid:228)n som tj(cid:228)nst- g(cid:246)r vid institutionen har h(cid:246)gsta kompetens, prestationsf(cid:246)rm(cid:229)ga och oberoende st(cid:228)llning samt (cid:228)r rekryterade (cid:246)ver st(cid:246)rsta m(cid:246)jliga geografiska omr(cid:229)de bland medborgarna i gemenskapens medlems- stater. Tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen skall utses utan (cid:229)tskillnad vad g(cid:228)ller ras-, reli- gions- eller k(cid:246)nstillh(cid:246)righet. Inga tj(cid:228)nster skall vara f(cid:246)rbeh(cid:229)llna medborgare fr(cid:229)n en viss best(cid:228)md medlemsstat. C 300/136 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Denna best(cid:228)mmelse syftar till att uppn(cid:229) balans mellan behovet att rekrytera kvalificerad personal och det behov en internatio- nell organisation har av att anst(cid:228)lla personal fr(cid:229)n de olika sta- ter som har grundat organisationen. Enligt EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis inneb(cid:228)r best(cid:228)mmelsen Eftersom f(cid:246)rordningen inte hade ifr(cid:229)gasatts var kommissionen skyldig att f(cid:246)lja den. Det framgick allts(cid:229) att kommissionen hade full r(cid:228)tt att reservera tj(cid:228)nster f(cid:246)r medborgare fr(cid:229)n n(cid:229)got av de tre l(cid:228)nderna. (cid:148)att n(cid:228)r n(cid:229)gon av kommissionens institutioner rekryterar, beford- rar eller utn(cid:228)mner personal till tj(cid:228)nster m(cid:229)ste den (cid:229) ena sidan styras av tj(cid:228)nstebehovet utan avseende p(cid:229) nationalitet och (cid:229) andra sidan s(cid:228)kerst(cid:228)lla att personalen rekryteras fr(cid:229)n st(cid:246)rsta m(cid:246)jliga geografiska omr(cid:229)de bland medborgarna i gemenskapernas med- lemsstater. Institutionen erk(cid:228)nner dessa krav, som domstolen s(cid:228)r- skilt fastslog i sin dom av den 6 maj 1969 (m(cid:229)l 17/68, Reinarz, Rec. 1969, s. 61), n(cid:228)r den (cid:150) i de fall d(cid:229) de s(cid:246)kandes kvalifikatio- ner i stort sett (cid:228)r desamma (cid:150) g(cid:246)r nationaliteten till det (cid:246)verord- nade kriteriet f(cid:246)r att vidmakth(cid:229)lla eller (cid:229)terst(cid:228)lla en geografisk balans mellan sina tj(cid:228)nstem(cid:228)n(cid:148) (1). framgick att det generaldirektorat Det inom kommissionen som ansvarar f(cid:246)r rekrytering aldrig hade f(cid:229)tt n(cid:229)got f(cid:246)rslag om att rekrytera klaganden och att s(cid:229)ledes inget f(cid:246)rslag hade avvi- sats p(cid:229) grundval av hans belgiska nationalitet. Mot bakgrund av det faktum att fyra av de (cid:229)tta belgiska medborgarna p(cid:229) reservlistan hade erh(cid:229)llit anst(cid:228)llning inom kommissionen, f(cid:246)re- f(cid:246)ll det dessutom sv(cid:229)rt att godta p(cid:229)st(cid:229)endet om att det fanns ett allm(cid:228)nt hinder mot att rekrytera belgiska medborgare. Det kunde s(cid:229)ledes inte fastst(cid:228)llas att kommissionen ut(cid:246)vat n(cid:229)gon olaglig diskriminering av belgiska s(cid:246)kande. N(cid:228)r det g(cid:228)llde b(cid:229)da de klagom(cid:229)l som framf(cid:246)rdes f(cid:246)ref(cid:246)ll s(cid:229)le- des kommissionen inte ha gjort sig skyldig till olaga diskrimi- nering. Best(cid:228)mmelserna i Europeiska konventionen om skydd f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna f(cid:246)ref(cid:246)ll inte ha n(cid:229)gon relevans i detta fall. P(cid:229) grundval av Europeiska ombudsmannens unders(cid:246)kningar i detta klagom(cid:229)l visade det sig n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att framf(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: Kommissionen skall s(cid:228)kerst(cid:228)lla att dess personal, n(cid:228)r den (cid:228)r i kontakt med s(cid:246)kande, (cid:228)r medveten om sina skyldigheter enligt artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna. Eftersom denna aspekt av (cid:228)rendet g(cid:228)llde f(cid:246)rfaranden som hade att g(cid:246)ra med vissa tidigare h(cid:228)ndelser var det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och ombuds- mannen avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. N(cid:228)r det d(cid:228)remot g(cid:228)ller de muntliga besked fr(cid:229)n kommissions- tj(cid:228)nstem(cid:228)n som S h(cid:228)nvisade till och som kommissionen inte ifr(cid:229)gasatt, (cid:228)r det riktigt att dessa besked kunde ge intryck av att de ber(cid:246)rda tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen inte var medvetna om sina skyldig- heter enligt artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna. Principen om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att den administrativa personalen f(cid:246)ljer de regler som den lyder under i sina kontakter med medbor- garna. Eftersom de besked som S h(cid:228)nvisade till l(cid:228)tt kunde miss- f(cid:246)rst(cid:229)s till att inneb(cid:228)ra att tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen inte iakttog sina skyl- digheter riktade ombudsmannen en kritisk anm(cid:228)rkning mot kommissionen, med inneb(cid:246)rden att den borde s(cid:228)kerst(cid:228)lla att dess personal respekterar artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna i sina kontakter med s(cid:246)kande. tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, artikel 27 i enligt Vad g(cid:228)ller tj(cid:228)nster som reserveras f(cid:246)r medborgare i (cid:214)sterrike, Finland eller Sverige f(cid:246)reskriver artikel 1 i f(cid:246)rordning (EG) nr 626/95 f(cid:246)ljande: (cid:148)Till och med den 31 december 1999 f(cid:229)r lediga tj(cid:228)nster bes(cid:228)ttas genom utn(cid:228)mning av (cid:246)sterrikiska, finska och svenska medborgare genom undantag fr(cid:229)n [(cid:133)] artikel 27 tredje stycket [(cid:133)] i tj(cid:228)ns- tef(cid:246)reskrifterna f(cid:246)r tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen i Europeiska gemenskaperna, i den utstr(cid:228)ckning som beslut om tj(cid:228)nster i detta syfte har fattats inom ramen f(cid:246)r budgetf(cid:246)rhandlingarna inom de beh(cid:246)riga institu- tionerna. (cid:148) OTILLB(cid:214)RLIG F(cid:214)RSENING MED ATT SVARA P¯ BREV Beslut i klagom(cid:229)l 1087/97/OV mot Europeiska kommissionen Klagom(cid:229)let I november 1997 klagade G, direkt(cid:246)r f(cid:246)r en icke-statlig organi- sation f(cid:246)r medicinsk v(cid:229)rd av allvarligt skadade barn fr(cid:229)n krigs- och katastrofomr(cid:229)den, till ombudsmannen (cid:246)ver avslaget fr(cid:229)n kommissionens GD VIII (Utveckling) p(cid:229) hans bidragsans(cid:246)kan. Det ber(cid:246)rda projektet avs(cid:229)g att inlemma heml(cid:246)sa barn i utvalda nya familjer mot bakgrund av att barnhem inte kunde ge dem den familjestruktur som kr(cid:228)vs f(cid:246)r deras emotionella utveckling. Projektet hade utformats av AAD (Angolan Action for Development, Luanda) och godk(cid:228)nts av det ber(cid:246)rda ango- lanska ministeriet. P(cid:229) grund av bristen p(cid:229) l(cid:228)mpliga finansiella resurser ans(cid:246)kte klaganden emellertid den 30 augusti 1996 hos GD VIII om bidrag till projektet fr(cid:229)n budgetpost B7-7 0 2 0 (Fr(cid:228)mjande av m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter och demokrati i utvecklingsl(cid:228)nderna). Det framgick tydligt att denna f(cid:246)rordning fastst(cid:228)ller ett undan- tag fr(cid:229)n den allm(cid:228)nna regeln i artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna. (1) Dom av den 30 juni 1983 i m(cid:229)l 85/82, Schloh mot r(cid:229)det, Rec. 1983, s. 2105, se punkt 26. Den 3 december 1996 informerades klaganden om att hans ans(cid:246)kan hade avslagits p(cid:229) grund av de begr(cid:228)nsade resurserna i budgetpost B7-7 0 2 0 och p(cid:229) grund av att hans projekt inte riktigt motsvarade villkoren i budgetposten. GD VIII infor- merade (cid:228)ven klaganden om att det tvivlade p(cid:229) att de nya famil- jerna, som redan hade att k(cid:228)mpa med oerh(cid:246)rda problem varje dag, kunde erbjuda n(cid:229)got idealiskt hem f(cid:246)r dessa utsatta barn. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/137 Eftersom klaganden ans(cid:229)g beslutet om avslag vara oklart och otillr(cid:228)ckligt motiverat skrev han fyra g(cid:229)nger mellan december 1996 och september 1997 till kommissionen och bad om ytterligare f(cid:246)rklaringar till avslaget p(cid:229) hans ans(cid:246)kan f(cid:246)r att s(cid:229) sm(cid:229)ningom kunna omformulera projektplanen. Han fick svar f(cid:246)rst i november 1997 n(cid:228)r kommissionen, efter ett telefonsam- tal fr(cid:229)n ombudsmannen, besvarade hans brev. Klaganden var dock fortfarande inte n(cid:246)jd med resonemanget i beslutet om avslag, vilket han ans(cid:229)g vara mots(cid:228)gelsefullt, icke objektivt och inte tillr(cid:228)ckligt tydligt. D(cid:228)rf(cid:246)r klagade han till ombudsmannen och p(cid:229)stod att kommissionen hade att kommissionen aldrig hade informerat honom om de exakta urvalskriterierna och varf(cid:246)r hans projekt inte motsvarade dessa. D(cid:228)rf(cid:246)r bad klaganden ombudsmannen att g(cid:229) vidare med unders(cid:246)kningen. N(cid:228)r det g(cid:228)ller underl(cid:229)tenheten att svara p(cid:229)pekade klaganden att kommissionens svar av den 8 april 1997 faktiskt var ett svar p(cid:229) brevet av den 6 mars 1997, vilket var en p(cid:229)minnelse om brevet av den 27 december 1996. D(cid:228)rf(cid:246)r var kommissio- nens p(cid:229)st(cid:229)ende att den hade svarat inom tre veckor inte kor- rekt. i) underl(cid:229)tit att ge honom l(cid:228)mpliga sk(cid:228)l avslag, och till beslutet om Ytterligare unders(cid:246)kningar ii) under flera m(cid:229)nader underl(cid:229)tit att svara p(cid:229) hans brev. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till kommissionen. N(cid:228)r det g(cid:228)ller resonemanget i beslutet om avslag p(cid:229)pekade kommissionen att det mot bakgrund av de begr(cid:228)nsade finansiella resurserna (17 miljoner ecu att f(cid:246)rdelas mellan ca 100 l(cid:228)nder) kr(cid:228)vdes ett strikt urvalsf(cid:246)rfarande och att de utvalda projekten var de som bed(cid:246)mdes ha st(cid:246)rst m(cid:246)jlighet att st(cid:228)rka demokrati, r(cid:228)ttss(cid:228)ker- het och m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter i landet. Vidare angav kommis- sionen att det aktuella projektet behandlades enligt samma f(cid:246)r- farande och p(cid:229) samma objektiva s(cid:228)tt som de andra. Kommis- sionen ans(cid:229)g att de sk(cid:228)l som angivits i beslutet om avslag inte var mots(cid:228)gelsefulla, mot bakgrund av att den f(cid:246)rst hade infor- merat klaganden om att projektet inte uppfyllde urvalskriteri- erna f(cid:246)r budgetposten och senare informerade honom om att det huvudsakliga hindret var att endast projekt som bidrar till den demokratiska utvecklingen i landet kunde f(cid:229) bidrag. N(cid:228)r det g(cid:228)ller underl(cid:229)tenheten att svara p(cid:229) klagandens brev med beg(cid:228)ran om f(cid:246)rklaringar angav kommissionen att tiden f(cid:246)r att svara klaganden (tre veckor f(cid:246)r brevet av den 8 april 1997 och (cid:229)tta veckor f(cid:246)r brevet av den 12 november 1997) var rimlig mot bakgrund av arbetsb(cid:246)rdan och den tillg(cid:228)ngliga personalen. Klagandens kommentarer Klaganden p(cid:229)pekade att kommissionen inte tagit h(cid:228)nsyn till att den angolanska regeringen hade tillstyrkt projektet. S(cid:228)rskilt n(cid:228)r det g(cid:228)ller resonemanget i beslutet om avslag angav klaganden Efter noggrant (cid:246)verv(cid:228)gande av kommissionens yttrande och klagandens kommentarer f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om det kr(cid:228)vdes ytterligare unders(cid:246)kningar, s(cid:228)rskilt f(cid:246)r att best(cid:228)mma vilket urvalskriterium f(cid:246)r att f(cid:229) bidrag enligt budgetpost B7-7 0 2 0 som inte hade uppfyllts av klaganden. Kommissionen p(cid:229)pekade att klaganden hade blivit informerad om urvalskriterierna (st(cid:228)rkandet av demokrati, r(cid:228)ttss(cid:228)kerhet och respekt f(cid:246)r m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter i landet) i och med att han hade f(cid:229)tt de allm(cid:228)nna villkor som g(cid:228)llde budgetpost B7-7 0 2 0 och fyllt i det standardformul(cid:228)r som f(cid:246)ljde med dem. Kommissionen angav emellertid att p(cid:229) grund av det stora anta- let bidragsans(cid:246)kningar som tas emot ((cid:246)ver 300 per (cid:229)r, av vilka endast 20 procent kan beviljas) var det sv(cid:229)rt att ge en detalje- rad f(cid:246)rklaring till varje avslag. I det aktuella fallet angav kommissionen att projektet i f(cid:246)rsta hand var socialt och medicinskt inriktat (psykologisk omsorg om barn) och d(cid:228)rf(cid:246)r inte omfattades av budgetpostens direkta prioriteringar. Beslutet om avslag grundades s(cid:229)ledes snarast p(cid:229) projektets art. Klaganden medgav att han hade tagit emot de allm(cid:228)nna vill- koren f(cid:246)r budgetposten. Han p(cid:229)pekade dock att dessa villkor var mycket omfattande och kunde tolkas p(cid:229) olika s(cid:228)tt. Han angav ocks(cid:229) att han fortfarande saknade en tydlig motivering till varf(cid:246)r hans projekt inte riktigt uppfyllde urvalskriterierna. Beslutet 1. Den p(cid:229)st(cid:229)dda underl(cid:229)tenheten att ange sk(cid:228)l f(cid:246)r beslutet om avslag 1. 1 Klaganden p(cid:229)stod att kommissionens beslut av den 3 december 1996 med avslag p(cid:229) hans ans(cid:246)kan om bidrag var oklart och inte angav tillr(cid:228)ckliga sk(cid:228)l. Kommissionen p(cid:229)pekade att den hade informerat klaganden om urvals- kriterierna och att endast projekt som bidrog till den C 300/138 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 demokratiska utvecklingen i landet kunde f(cid:229) bidrag. I sina f(cid:246)ljande f(cid:246)rklaringar angav kommissionen att det p(cid:229) grund av det stora antalet ans(cid:246)kningar var sv(cid:229)rt att ge en detaljerad f(cid:246)rklaring till varje avslag. I enlighet med villkoren i v(cid:229)r budgetpost har endast de pro- jekt valts ut som b(cid:228)st kan gynna landets demokratiska utveckling. (cid:148) 1. 2 Enligt domstolens r(cid:228)ttspraxis m(cid:229)ste den beslutande myn- dighetens resonemang l(cid:228)ggas fram p(cid:229) ett klart och otvety- digt s(cid:228)tt f(cid:246)r att (cid:229) ena sidan de ber(cid:246)rda personerna skall f(cid:246)rst(cid:229) sk(cid:228)len till (cid:229)tg(cid:228)rden och kunna f(cid:246)rsvara sina r(cid:228)ttig- heter och (cid:229) andra sidan g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r domstolen att ut(cid:246)va sin kontroll (1). 1. 3 I sitt brev av den 3 december 1996 avslog kommissionen ans(cid:246)kningen p(cid:229) f(cid:246)ljande s(cid:228)tt: (cid:148)Efter att ha unders(cid:246)kt ert ovan n(cid:228)mnda f(cid:246)rslag tillsammans med v(cid:229)r delegation i Angola och med den geografiska enhet som ansvarar f(cid:246)r Angola m(cid:229)ste jag tyv(cid:228)rr meddela er att kommissionen inte kan beakta ert projekt. De begr(cid:228)nsade resurserna i budgetpost B7-7 0 2 0 i f(cid:246)rh(cid:229)l- lande till det stora antal l(cid:228)nder och verksamhetsomr(cid:229)den som skall t(cid:228)ckas g(cid:246)r det absolut n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att fastst(cid:228)lla kriterier f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en geografisk och inneh(cid:229)llsm(cid:228)ssig balans i f(cid:246)rdelningen av bidrag. Ert projekt motsvarar, trots att det (cid:228)r inriktat p(cid:229) ett mycket behj(cid:228)rtansv(cid:228)rt och viktigt problem, inte riktigt villkoren i budgetpost B7-7 0 2 0. [(cid:133)] Dessutom tvivlar vi vad betr(cid:228)ffar inneh(cid:229)llet i projektet p(cid:229) att de nya familjerna som redan har att k(cid:228)mpa med oer- h(cid:246)rda problem varje dag kan utg(cid:246)ra n(cid:229)got idealiskt hem f(cid:246)r dessa utsatta barn. (cid:148) I brevet av den 12 november 1997 svarade kommissionen p(cid:229) f(cid:246)ljande s(cid:228)tt: (cid:148)Som redan tidigare n(cid:228)mnts m(cid:229)ste jag tyv(cid:228)rr bekr(cid:228)fta att kommissionen inte kan beakta er ans(cid:246)kan om bidrag. F(cid:246)r det f(cid:246)rsta skulle jag vilja informera er om att det antal projektf(cid:246)rslag som tas emot h(cid:228)r (cid:228)r s(cid:229) stort att ett strikt urval m(cid:229)ste g(cid:246)ras f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla en geografisk och inneh(cid:229)lls- m(cid:228)ssig balans i f(cid:246)rdelningen av v(cid:229)ra begr(cid:228)nsade finansiella resurser (17 miljoner ecu/(cid:229)r f(cid:246)r ca 100 l(cid:228)nder). 1. 4 Ombudsmannen noterade f(cid:246)rst att klaganden i sina ytter- ligare kommentarer hade medgett att han informerats om urvalskriterierna (projekt med st(cid:246)rst m(cid:246)jlighet att st(cid:228)rka demokrati, r(cid:228)ttss(cid:228)kerhet och respekt f(cid:246)r m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttig- landet). N(cid:228)r det g(cid:228)ller detta f(cid:246)ref(cid:246)ll det av kor- heter i respondensen ovan som om kommissionen hade angett tillr(cid:228)ckliga sk(cid:228)l f(cid:246)r avslaget p(cid:229) klagandens ans(cid:246)kan, efter- som denne informerats om att hans projekt inte uppfyllde urvalskriterierna och att endast de projekt som b(cid:228)st kunde fr(cid:228)mja landets demokratiska utveckling hade valts ut. Mot bakgrund av att klagandens projekt huvudsakligen omfat- tade social och medicinsk hj(cid:228)lp f(cid:246)ref(cid:246)ll kommissionens f(cid:246)rklaring vara rimlig. 2. Den p(cid:229)st(cid:229)dda otillb(cid:246)rliga f(cid:246)rseningen med att svara p(cid:229) brev 2. 1 Klaganden p(cid:229)stod att kommissionen hade underl(cid:229)tit att svara p(cid:229) fyra brev, daterade den 27 december 1996 samt den 6 mars, 3 april och 3 september 1997, i vilka han bad om ytterligare f(cid:246)rklaringar till avslaget p(cid:229) hans ans(cid:246)- kan. Kommissionen p(cid:229)pekade att den hade svarat p(cid:229) dessa brev inom tre veckor (fax av den 8 april 1997) repsektive (cid:229)tta veckor (svar av den 12 november 1997), vilket den ans(cid:229)g vara en rimlig tidsrymd mot bakgrund av arbetsb(cid:246)r- dan och den tillg(cid:228)ngliga personalen. 2. 2 Enligt principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)vs det att brev fr(cid:229)n klagande till kommissionen besvaras inom rim- lig tid. 2. 3 Ombudsmannen noterar att faxet fr(cid:229)n GD VIII av den 8 april 1997 var ett svar p(cid:229) klagandens brev i vilket han bad om namnen p(cid:229) kommissionens f(cid:246)retr(cid:228)dare i Angola och att det inte gav n(cid:229)gon ytterligare information om resonemanget i beslutet om avslag. Det var f(cid:246)rst den 12 november 1997, efter ett telefonsamtal fr(cid:229)n ombudsman- nen, som GD VIII svarade p(cid:229) klagandens beg(cid:228)ran om ytterligare information. Detta kan inte anses vara en rim- lig tidsrymd f(cid:246)r att svara p(cid:229) brev. D(cid:228)rf(cid:246)r utg(cid:246)r det faktum att kommissionen f(cid:246)rst den 12 november 1997 svarade p(cid:229) klagandens korrespondens som inleddes i december 1996 ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Ert projektf(cid:246)rslag har tillsammans med de andra vi har tagit emot granskats av v(cid:229)ra geografiska enheter i Bryssel och Luanda inom ramen f(cid:246)r de totala prioriteringar som EG skall inrikta sig p(cid:229) under de omst(cid:228)ndigheter Angola f(cid:246)r n(cid:228)r- varande befinner sig i. Slutsatser (1) M(cid:229)l T-166/94, Koyo Seiko mot r(cid:229)det. REG 1995, s. II-2129, punkt 103. Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kningar f(cid:246)ref(cid:246)ll det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/139 Enligt principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)vs det att brev fr(cid:229)n klagande till kommissionens f(cid:246)rvaltning besvaras inom rimlig tid. D(cid:228)rf(cid:246)r utg(cid:246)r det faktum att kommissionen f(cid:246)rst den 12 november 1997 svarade p(cid:229) klagandens korrespondens som inleddes i december 1996 ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Mot bakgrund av att denna del av (cid:228)rendet r(cid:246)rde f(cid:246)rfarande som g(cid:228)llde specifika h(cid:228)ndelser i det f(cid:246)rflutna var det inte l(cid:228)mp- ligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och d(cid:228)rf(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. 3. 5. 4 EUROPEISKA REVISIONSR˜TTEN KOSTNADSERS˜TTNING F(cid:214)R DELTAGARE I ETT UTTAGNINGSPROV Beslut i klagom(cid:229)l 928/7. 10. 96/LL-JP/FIN/PD mot revisionsr(cid:228)tten Klagom(cid:229)let (cid:151) Ett maximibelopp p(cid:229) 120 ecu om avst(cid:229)ndet (cid:228)r l(cid:228)ngre (cid:228)n eller lika med 800 km och kortare (cid:228)n 1 500 km. (cid:151) Ett maximibelopp p(cid:229) 180 ecu om avst(cid:229)ndet (cid:228)r l(cid:228)ngre (cid:228)n eller lika med 1 500 km. (cid:148) Klagandena ans(cid:229)g att niv(cid:229)n p(cid:229) den ers(cid:228)ttning de skulle f(cid:229) i enlighet med dessa best(cid:228)mmelser var otillr(cid:228)cklig. F(cid:246)r att delta i proven som (cid:228)gde rum p(cid:229) en torsdag var de tvungna att k(cid:246)pa en ordinarie tur- och returbiljett med flyg Helsingfors-Bryssel, som kostar ca 1 212 ecu. Kostnaden f(cid:246)r logi f(cid:246)r en natt i Brys- sel p(cid:229) ca 63 ecu skulle medf(cid:246)ra en totalkostnad f(cid:246)r klagande- nas deltagande i de skriftliga proven p(cid:229) 1 275 ecu, medan de endast skulle f(cid:229) 180 ecu i ers(cid:228)ttning. Mot bakgrund av att den kostnad de sj(cid:228)lva m(cid:229)ste st(cid:229) f(cid:246)r uppgick till mer (cid:228)n en nettom(cid:229)- nadsl(cid:246)n avstod klagandena fr(cid:229)n att delta i uttagningsprovet. I sitt klagom(cid:229)l till ombudsmannen h(cid:228)vdade klagandena att fr(cid:229)ga om ers(cid:228)ttningen av resekostnader i best(cid:228)mmelserna i detta fall gynnade de anst(cid:228)llda som arbetade i Luxemburg och Bryssel vilket avvek fr(cid:229)n principen om likabehandling. Klagan- dena ans(cid:229)g ocks(cid:229) att effekten av best(cid:228)mmelserna gick emot den princip som uttrycks i artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, d(cid:228)r det heter: (cid:148)Rekrytering skall inriktas p(cid:229) att f(cid:246)r institutionen s(cid:228)kerst(cid:228)lla de tj(cid:228)nstem(cid:228)ns tj(cid:228)nster som har den h(cid:246)gsta standarden i fr(cid:229)ga om f(cid:246)rm(cid:229)ga, effektivitet och integritet, rekryterade p(cid:229) bredast m(cid:246)jliga geografiska basis bland medborgarna i gemenskapernas medlems- stater. (cid:148) I oktober 1996 framf(cid:246)rde L och P till ombudsmannen ett kla- gom(cid:229)l som gick ut p(cid:229) att revisionsr(cid:228)tten hade behandlat dem p(cid:229) ett or(cid:228)ttvist och diskriminerande s(cid:228)tt genom att ge dem en mycket begr(cid:228)nsad ers(cid:228)ttning f(cid:246)r deras resekostnader i samband med ett uttagningsprov som anordnades av revisionsr(cid:228)tten. Klagandena skickade ocks(cid:229) en kopia av klagom(cid:229)let direkt till revisionsr(cid:228)tten. Unders(cid:246)kningen Revisionsr(cid:228)ttens yttrande internt och interinstitutionellt, Uttagningsprovet var s(cid:229) att tj(cid:228)nstem(cid:228)n och lokala representanter som arbetade vid alla gemenskapens institutioner kunde s(cid:246)ka. Klagandena s(cid:246)kte till detta uttagningsprov. Vid den tidpunkten arbetade b(cid:229)da tv(cid:229) vid kommissionens representation i Finland. I ett brev fr(cid:229)n revi- sionsr(cid:228)tten av den 9 augusti 1996 meddelades klagandena att de blivit antagna till de skriftliga proven. Enligt brevet skulle dessa (cid:228)ga rum i Bryssel den 17 oktober 1996. Klagandena ombads infinna sig kl. 8. 30. Som bilaga till brevet fanns en sida med de till(cid:228)mpliga best(cid:228)mmelserna f(cid:246)r ers(cid:228)ttning av rese- kostnader. I enlighet med artikel 2 i dessa best(cid:228)mmelser utbeta- las ingen ers(cid:228)ttning om avst(cid:229)ndet mellan s(cid:246)kandens bostadsort och platsen f(cid:246)r uttagningsprovet (cid:228)r kortare (cid:228)n eller lika med 300 km. I artikel 3 f(cid:246)reskrevs att om avst(cid:229)ndet var l(cid:228)ngre (cid:228)n 300 km var s(cid:246)kandena ber(cid:228)ttigade till ett belopp som ber(cid:228)k- nades p(cid:229) kilometerbasis som f(cid:246)ljer: (cid:148)(cid:151) Ett maximibelopp p(cid:229) 60 ecu om avst(cid:229)ndet (cid:228)r l(cid:228)ngre (cid:228)n 300 km och kortare (cid:228)n 800 km. Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till revisionsr(cid:228)tten. I sitt yttrande angav revisionsr(cid:228)tten att den endast hade till(cid:228)mpat de best(cid:228)m- melser som fastst(cid:228)lls i revisionsr(cid:228)ttens rapport nr 211/95, antagna av f(cid:246)rvaltningschefernas kollegium. I enlighet med dess lydelse (cid:228)r beslutet endast till(cid:228)mpbart p(cid:229) allm(cid:228)nna uttag- ningsprov som anordnas av institutionerna, men genom ett internt beslut i revisionsr(cid:228)tten gjordes samma best(cid:228)mmelser till(cid:228)mpbara p(cid:229) s(cid:229)dana uttagningsprov som detta. Ytterligare unders(cid:246)kningar Ombudsmannen beg(cid:228)rde att revisionsr(cid:228)tten skulle f(cid:246)rete de handlingar som ligger till grund f(cid:246)r rapport nr 211/95. Av de syftet var att (cid:246)verl(cid:228)mnade handlingarna framgick det att minska institutionernas kostnader i fr(cid:229)ga om reseers(cid:228)ttning och att f(cid:246)renkla ers(cid:228)ttningssystemet. Det framkom dock ocks(cid:229) att det hade uttryckts farh(cid:229)gor om att den tunga ekonomiska C 300/140 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 b(cid:246)rda som lades p(cid:229) l(cid:229)ngv(cid:228)ga s(cid:246)kande inte beaktades i slutsat- serna och att det d(cid:228)rf(cid:246)r var tveksamt om den var f(cid:246)renlig med principen om att s(cid:246)kande skall ha lika m(cid:246)jligheter att delta i uttagningsprov. Farh(cid:229)gorna bem(cid:246)ttes med uttalanden om att man skulle (cid:246)ka antalet platser f(cid:246)r uttagningsprov och decentra- lisera dem. 2. Ombudsmannen noterade ocks(cid:229) det faktum att kommittØn hade angett att n(cid:228)r den antog best(cid:228)mmelserna hade institu- tionerna kommit (cid:246)verens om att ut(cid:246)ka antalet platser f(cid:246)r uttagningsprovet f(cid:246)r att f(cid:246)rkorta reseavst(cid:229)nden f(cid:246)r s(cid:246)kan- dena. Ombudsmannen p(cid:229)pekade att revisionsr(cid:228)tten inte hade handlat i enlighet med den (cid:246)verenskommelsen. Mot bakgrund av detta skickade ombudsmannen ett brev till I brevet noterade ombudsmannen att de revisionsr(cid:228)tten. ber(cid:246)rda proven inte hade anordnats p(cid:229) en annan veckodag, t. ex. en l(cid:246)rdag, f(cid:246)r s(cid:246)kandena att utnyttja billigare flygbiljetter. Ombudsmannen noterade ocks(cid:229) att om det bara fanns en plats f(cid:246)r uttagningsprov, t. ex. Bryssel, skulle den genomsnittlige kostnaden f(cid:246)r en s(cid:246)kande (efter avdrag f(cid:246)r reseers(cid:228)ttning) som reste i andra klass med t(cid:229)g f(cid:246)r att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt (cid:151) fr(cid:229)n Luxemburg bli 43 ecu, (cid:151) fr(cid:229)n Strasbourg bli 29 ecu och (cid:151) fr(cid:229)n Aten bli 330 ecu. Ombudsmannen kostaterade att s(cid:246)kande fr(cid:229)n avl(cid:228)gsna orter fick oproportionerligt h(cid:246)ga kostnader och han undrade om revisionsr(cid:228)tten kunde vidta (cid:229)tg(cid:228)rder s(cid:229) att en s(cid:229)dan situation inte skulle uppst(cid:229) igen. Efter att ha skickat denna fr(cid:229)ga till kommittØn f(cid:246)r f(cid:246)rberedande av f(cid:246)rfattnings(cid:228)renden, ett organ som lyder under f(cid:246)rvaltnings- chefskollegiet, meddelade revisionsr(cid:228)tten ombudsmannen att institutionerna inom kommittØn hade p(cid:229)pekat att ers(cid:228)ttning f(cid:246)r resekostnader i sig var en finansiell f(cid:246)rm(cid:229)n f(cid:246)r s(cid:246)kandena som inte f(cid:246)reskrevs i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna och att institutio- nerna n(cid:228)r de antog slutsatserna hade kommit (cid:246)verens om att ut(cid:246)ka antalet platser f(cid:246)r uttagningsprov f(cid:246)r att f(cid:246)rkorta avst(cid:229)n- den f(cid:246)r s(cid:246)kandena. N(cid:228)r det g(cid:228)ller den sistn(cid:228)mnda aspekten till- lade revisionsr(cid:228)tten att dess beslut att endast anordna skriftliga prov i Luxemburg och Bryssel var rimligt mot bakgrund av omst(cid:228)ndigheterna och enhetens intressen. Enligt revisionsr(cid:228)tten skulle det ha medf(cid:246)rt oproportionerligt h(cid:246)ga kostnader att anordna skriftliga prov p(cid:229) andra platser som t. ex. vid gemen- skapernas representationer. Beslutet 1. Ombudsmannen noterade det faktum att de institutioner som deltog i kommittØn f(cid:246)r f(cid:246)rberedande av stadgefr(cid:229)gor finansiellt angav att ers(cid:228)ttning f(cid:246)r resekostnader var ett bidrag som inte f(cid:246)reskrivs i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna. Ombuds- mannen p(cid:229)pekade att om f(cid:246)rvaltningen vidtar (cid:229)tg(cid:228)rder som inte f(cid:246)rutses i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna skall den (cid:228)nd(cid:229) upp- fylla de best(cid:228)mmelser och principer som (cid:228)r bindande f(cid:246)r den. 3. Revisionsr(cid:228)tten f(cid:246)rs(cid:246)kte r(cid:228)ttf(cid:228)rdiga sitt avsteg fr(cid:229)n (cid:246)verens- kommelsen genom att h(cid:228)nvisa till de oproportionerligt h(cid:246)ga kostnaderna f(cid:246)r att (cid:228)ven h(cid:229)lla prov i Finland. Ombudsmannen p(cid:229)pekade att anordnandet av uttagnings- prov (cid:229)ligger revisionsr(cid:228)tten som kunde ha anv(cid:228)nt sina befogenheter f(cid:246)r att minska kostnaderna f(cid:246)r sig sj(cid:228)lv och s(cid:246)kandena. Det fanns varken bel(cid:228)gg f(cid:246)r att uttagningspro- ven inte kunde ha f(cid:246)rlagts till en annan veckodag eller f(cid:246)r att anordnandet av en annan plats f(cid:246)r uttagningsproven skulle ha medf(cid:246)rt oproportionerligt h(cid:246)ga kostnader om man t. ex. bett om hj(cid:228)lp fr(cid:229)n kommissionens eller parla- mentets representationer. 4. Det (cid:228)r obestridligt att best(cid:228)mmelserna i detta fall medf(cid:246)rde (cid:246)verdrivna kostnader f(cid:246)r potentiella deltagare i de skriftliga proven i det ber(cid:246)rda uttagningsprovet. Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att f(cid:246)rvaltningen f(cid:246)rfar p(cid:229) ett r(cid:228)ttvist s(cid:228)tt gentemot alla s(cid:246)kande i ett uttagningsprov. Att anordna ett uttagningsprov p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att det med- f(cid:246)r (cid:246)verdrivna kostnader f(cid:246)r ett begr(cid:228)nsat antal s(cid:246)kande kan inte anses uppfylla det kravet. Slutsatser Mot bakgrund av Europeiska ombudsmannens unders(cid:246)kningar av detta klagom(cid:229)l f(cid:246)refaller det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att g(cid:246)ra f(cid:246)ljande kritiska anm(cid:228)rkning: Principerna om god f(cid:246)rvaltningssed kr(cid:228)ver att f(cid:246)rvaltningen f(cid:246)rfar p(cid:229) ett r(cid:228)ttvist s(cid:228)tt mot alla s(cid:246)kande under uttagningspro- ven. I detta (cid:228)rende f(cid:246)refaller det som om revisionsr(cid:228)tten har anordnat ett uttagningsprov p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att det har med- f(cid:246)rt (cid:246)verdrivna kostnader f(cid:246)r tv(cid:229) s(cid:246)kande fr(cid:229)n en medlemsstat (en tur- och returbiljett med flyg f(cid:246)r ca 1 212 ecu). D(cid:228)rf(cid:246)r har revisionsr(cid:228)tten genom att anordna uttagningsprovet p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt gjort sig skyldig till ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llan- de. Det (cid:229)l(cid:229)g revisionsr(cid:228)tten att anordna uttagningsprov s(cid:229) att kraven uppfylldes, t. ex. genom at ordna fler platser f(cid:246)r uttag- ningsprov f(cid:246)r att f(cid:246)rkorta reseavst(cid:229)nden. Mot bakgrund av att denna del av (cid:228)rendet r(cid:246)rde f(cid:246)rfaranden i fr(cid:229)ga om s(cid:228)rskilda h(cid:228)ndelser i det f(cid:246)rflutna far det inte l(cid:228)mpligt att f(cid:246)rs(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning och d(cid:228)rf(cid:246)r avslutade ombudsmannen (cid:228)rendet. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/141 3. 6 REKOMMENDATIONER FR¯N OMBUDSMANNEN Klagandens kommentarer 3. 6. 1 EUROPEISKA UNIONENS R¯D EN AKTUELL F(cid:214)RTECKNING (cid:214)VER ¯TG˜RDER SOM VIDTAGITS P¯ OMR¯DET F(cid:214)R R˜TTSLIGA OCH INRIKES FR¯GOR F(cid:246)rslag STATEWATCH/UK/IJH mot r(cid:229)det rekommendation till i klagom(cid:229)l 1055/25. 11. 96/ Klagom(cid:229)let I november 1996 klagade B till ombudsmannen (cid:246)ver att r(cid:229)det inte f(cid:246)r allm(cid:228)nheten uppr(cid:228)tth(cid:229)ller och tillhandah(cid:229)ller en aktuell f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de (cid:229)tg(cid:228)rder som det vidtar p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor (1). Klaganden h(cid:228)vdade att f(cid:246)r att p(cid:229) b(cid:228)sta s(cid:228)tt informera medborgarna och anpassa sig till demokra- tiska normer borde r(cid:229)det f(cid:246)ra en s(cid:229)dan f(cid:246)rteckning och g(cid:246)ra den tillg(cid:228)nglig p(cid:229) beg(cid:228)ran. Unders(cid:246)kningen R(cid:229)dets yttrande Klagom(cid:229)let vidarebefordrades till r(cid:229)det. I sitt yttrande h(cid:228)nvisade r(cid:229)det till de betydande anstr(cid:228)ngningar som det hade gjort f(cid:246)r att f(cid:246)rb(cid:228)ttra insynen och (cid:246)ppenheten i sin hantering av detta omr(cid:229)de. S(cid:228)rskilt betonades f(cid:246)ljande (cid:229)tg(cid:228)rder: En sammanfattning av de r(cid:229)dsbeslut som fattas inom omr(cid:229)det f(cid:246)r avdelning VI i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen ges ut en g(cid:229)ng om (cid:229)ret och har offentliggjorts som en bilaga till (cid:229)rs(cid:246)ver- sikten (cid:246)ver r(cid:229)dets arbete sedan 1995 (cid:229)rs utg(cid:229)va. De beslut som fattas av r(cid:229)det b(cid:229)de inom omr(cid:229)det f(cid:246)r avdelning VI och p(cid:229) andra omr(cid:229)den tillk(cid:228)nnages i pressmeddelanden som ges ut av generalsekretariatet, i princip inklusive de beslut som fattas genom det skriftliga f(cid:246)rfarandet. De r(cid:229)dsbeslut vilka for- mellt fattas genom ett blandat f(cid:246)rfarande som inte r(cid:246)r det ber(cid:246)rda (cid:228)mnesomr(cid:229)det (cid:229)terfinns i meddelandet under en sepa- rat rubrik som l(cid:228)tt kan k(cid:228)nnas igen. En datas(cid:246)kning av inneh(cid:229)llet i r(cid:229)dets pressmeddelanden kan g(cid:246)ras i databasen Rapid som (cid:228)r tillg(cid:228)nglig via Internet p(cid:229) Euro- pa-servern. R(cid:229)dets generalsekretariat arbetar med att l(cid:228)gga upp sina egna databaser som (cid:228)ven kommer att vara tillg(cid:228)ngliga via Internet. Bland annat kommer de att omfatta r(cid:229)dsbeslut b(cid:229)de p(cid:229) omr(cid:229)- dena f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor och f(cid:246)r den gemensamma utrikes- och s(cid:228)kerhetspolitiken (2). (1) Dvs. avdelning VI i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen, (cid:148)tredje pela- ren(cid:148). I sina kommentarer erk(cid:228)nde klaganden r(cid:229)dets anstr(cid:228)ngningar att tillhandah(cid:229)lla mer information. Han ans(cid:229)g dock att det (cid:228)r ett tecken p(cid:229) ineffektivitet att r(cid:229)det inte sj(cid:228)lv har en aktuell f(cid:246)r- teckning (cid:246)ver de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits p(cid:229) varje omr(cid:229)det. Han upprepade ocks(cid:229) sitt p(cid:229)st(cid:229)ende om att det (cid:228)r oacceptabelt att medborgarna inte p(cid:229) beg(cid:228)ran kan f(cid:229) en aktuell f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtagits. Ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning Efter noggrant (cid:246)verv(cid:228)gande av klagom(cid:229)let, yttrandet och kom- mentarerna skrev ombudsmannen till r(cid:229)det den 15 december 1997 f(cid:246)r att f(cid:246)rs(cid:246)ka (cid:229)stadkomma en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i enlighet med artikel 3. 5 i ombudsmannens stadga. Han informerade r(cid:229)det om att han ans(cid:229)g att dess underl(cid:229)tenhet att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla en aktuell f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de (cid:229)tg(cid:228)rder som det vidtagit skulle kunna utg(cid:246)ra ett administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)l- lande, av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: i) En grundl(cid:228)ggande princip f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed (cid:228)r att offentliga myndigheter skall ha v(cid:228)lsk(cid:246)tta diarier och arkiv. S(cid:229)dana arkiv hj(cid:228)lper till att s(cid:228)kerst(cid:228)lla sammanhang och kontinuitet i verksamheten, vilket n(cid:228)mns i articel C i F(cid:246)r- draget om Europeiska unionen. Bristf(cid:228)lliga arkiv kan g(cid:246)ra det sv(cid:229)rt att snabbt och exakt lokalisera n(cid:246)dv(cid:228)ndiga hand- lingar. ii) R(cid:229)det offentligg(cid:246)r en g(cid:229)ng om (cid:229)ret en sammanfattning av de beslut som fattas inom omr(cid:229)det f(cid:246)r avdelning VI i F(cid:246)r- draget om Europeiska unionen. Att sekretariat endast uppr(cid:228)ttar en s(cid:229)dan f(cid:246)rteckning i slutet av varje (cid:229)r kan leda till fel och utel(cid:228)mnanden. Det skulle vara mer effektivt ur f(cid:246)rvaltningssynpunkt om sekretariatet hade en f(cid:246)rteckning som uppdaterades under (cid:229)rets lopp. r(cid:229)dets iii) Det f(cid:246)refaller inte finnas n(cid:229)got r(cid:228)ttsligt sk(cid:228)l f(cid:246)r den aktu- ella st(cid:229)ndpunkten. R(cid:229)det skulle kunna uppr(cid:228)tth(cid:229)lla en f(cid:246)r- teckning i kraft av sina befogenheter i fr(cid:229)ga om den interna organisationen vilka bemyndigar det att vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att den interna verksamheten utf(cid:246)rs i enlighet med god f(cid:246)rvaltningssed (3). f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes Ombudsmannen framh(cid:246)ll att r(cid:229)det kunde svara genom att g(cid:229) med p(cid:229) att uppr(cid:228)tth(cid:229)lla en aktuell f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de (cid:229)tg(cid:228)rder fr(cid:229)gor. som vidtas p(cid:229) omr(cid:229)det Ombudsmannen p(cid:229)pekade ocks(cid:229) att genom att en s(cid:229)dan f(cid:246)r- teckning blev tillg(cid:228)nglig f(cid:246)r allm(cid:228)nheten skulle insyn och (cid:246)ppenhet f(cid:246)rb(cid:228)ttras och r(cid:229)dets demokratiska karakt(cid:228)r och all- m(cid:228)nhetens tilltro till dess f(cid:246)rvaltning skulle st(cid:228)rkas, p(cid:229) ett s(cid:228)tt som f(cid:246)rutses i protokoll 17 i bilagan till F(cid:246)rdraget om Europe- iska unionen. (2) Dvs. avdelning V i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen, (cid:148)andra pela- (3) Se t. ex. m(cid:229)l C-58/94, Nederl(cid:228)nderna mot r(cid:229)det, REG 1996, s. ren(cid:148). I-2169. C 300/142 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 R(cid:229)dets svar I ett brev av den 26 februari 1998 svarade r(cid:229)det ombudsman- nen som f(cid:246)ljer: (cid:148)Tack f(cid:246)r ert brev av den 15 december 1997 ang(cid:229)ende B:s klago- m(cid:229)l och hans (cid:246)nskan att r(cid:229)det skall uppr(cid:228)tth(cid:229)lla en aktuell f(cid:246)r- teckning (cid:246)ver (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtas p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor och g(cid:246)ra denna f(cid:246)rteckning tillg(cid:228)nglig f(cid:246)r allm(cid:228)nhe- ten. Det (cid:228)r med n(cid:246)je jag kan bekr(cid:228)fta att generalsekretariatet verkligen uppr(cid:228)tth(cid:229)ller en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver alla s(cid:229)dana (cid:229)tg(cid:228)rder. Fr(cid:229)gan om hur och i vilken form denna information kan g(cid:246)ras tillg(cid:228)nglig f(cid:246)r allm(cid:228)nheten (cid:228)r f(cid:246)r n(cid:228)rvarande under (cid:246)verv(cid:228)gande. Dessutom kommer ministerr(cid:229)det (r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor) den 19 mars 1998 att behandla den (cid:246)vergripande fr(cid:229)gan om (cid:246)ppen- het och insyn i tredje pelaren. (cid:148) I ett brev av den 13 juli 1998 gav r(cid:229)det ytterligare information, inklusive f(cid:246)ljande klarg(cid:246)randen: i) Generalsekretariatet skall g(cid:246)ra en databas (cid:246)ver r(cid:229)dets verk- samhet inom omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor till- g(cid:228)nglig via Internet. I denna kommer det bl. a. att finnas f(cid:246)rteckningar (cid:246)ver de instrument som antagits efter datum och (cid:228)mne och en m(cid:246)jlighet att f(cid:229) tillg(cid:229)ng till de fullst(cid:228)n- diga texterna p(cid:229) de officiella spr(cid:229)ken. f(cid:246)rteckning (cid:246)ver (cid:229)tg(cid:228)rder i r(cid:229)dets (cid:229)rs(cid:246)versikt inte var tillr(cid:228)ck- ligt f(cid:246)r att uppfylla demokratiska normer vilka kr(cid:228)ver att med- borgarna p(cid:229) beg(cid:228)ran skall kunna f(cid:229) en aktuell f(cid:246)rteckning (cid:246)ver (cid:229)tg(cid:228)rderna n(cid:228)r som helst under (cid:229)ret. Mot bakgrund av det ovann(cid:228)mnda f(cid:246)ref(cid:246)ll det som om ombudsmannens f(cid:246)rs(cid:246)k att uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning hade misslyckats. F(cid:246)rslag till rekommendation Efter det att ombudsmannen hade (cid:246)verv(cid:228)gt r(cid:229)dets svar p(cid:229) hans fr(cid:229)gor i brevet av den 15 december 1997 drog ombudsmannen f(cid:246)ljande slutsatser: i) R(cid:229)det har angett att dess generalsekretariat uppr(cid:228)tth(cid:229)ller en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver alla (cid:229)tg(cid:228)rder som godk(cid:228)nts p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor. ii) Artikel 1. 2 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG av den 20 december 1993 om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till r(cid:229)dets handlingar (1) definierar (cid:148)r(cid:229)dets handlingar(cid:148) som (cid:148)all skriven text med befintlig information, oavsett form av medium, som (cid:228)r i r(cid:229)dets besittning(cid:148). ii) N(cid:228)r det g(cid:228)ller offentligg(cid:246)rande av f(cid:246)rteckningen (cid:246)ver de (cid:229)tg(cid:228)rder som r(cid:229)det vidtagit p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor finns den informationen, f(cid:246)rutom i att den kan s(cid:246)kas i databasen, i (cid:229)rs(cid:246)versikten (cid:246)ver r(cid:229)dets arbete. iii) Den f(cid:246)rteckning (cid:246)ver alla (cid:229)tg(cid:228)rder som har godk(cid:228)nts p(cid:229) f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor, som r(cid:229)det har omr(cid:229)det angett att dess generalsekretariat uppr(cid:228)tth(cid:229)ller, f(cid:246)refaller vara en (cid:148)r(cid:229)dets handling(cid:148) i enlighet med artikel 1. 2 i r(cid:229)dets beslut 93/731/EG. R(cid:229)dets brev inneh(cid:246)ll (cid:228)ven de slutsatser som ministerr(cid:229)det (r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor) antagit vid sitt m(cid:246)te den 19 mars 1998 ang(cid:229)ende (cid:246)ppenhet och insyn inom omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inrikes fr(cid:229)gor och information om uppf(cid:246)ljningen av slut- satserna. Klagandens svar R(cid:229)dets brev av den 26 februari 1998 och den 13 juli 1998 vidarebefordrades till klaganden, som svarade brevledes den 9 mars 1998 och den 18 september 1998. Klaganden v(cid:228)lkom- nade de nya initiativen ang(cid:229)ende den (cid:246)ppenhet och insyn som r(cid:229)det r(cid:228)ttsliga och inrikes inom omr(cid:229)det n(cid:228)mnde i sitt brev av den 13 juli 1998. Han vidh(cid:246)ll dock sitt klagom(cid:229)l och p(cid:229)pekade s(cid:228)rskilt att den f(cid:246)rteckning (cid:246)ver instru- ment som r(cid:229)det hade n(cid:228)mnt inte var detsamma som en f(cid:246)r- teckning (cid:246)ver (cid:229)tg(cid:228)rder och att hans klagom(cid:229)l omfattade den senare. Dessutom angav klaganden att offentligg(cid:246)randet av en fr(cid:229)gor f(cid:246)r I enlighet med artikel 3. 6 i ombudsmannens ombudsmannen r(cid:229)det d(cid:228)rf(cid:246)r f(cid:246)ljande rekommendation: stadga ger R(cid:229)det borde i enlighet med f(cid:246)reskrifterna i beslut 93/731/EG p(cid:229) beg(cid:228)ran ge allm(cid:228)nheten tillg(cid:229)ng till den f(cid:246)rteckning (cid:246)ver alla (cid:229)tg(cid:228)rder som godk(cid:228)nts inom omr(cid:229)det f(cid:246)r r(cid:228)ttsliga och inri- kes fr(cid:229)gor vilken uppr(cid:228)tth(cid:229)lls av generalsekretariatet. R(cid:229)det och klaganden kommer att informeras om denna rekom- mendation. I enlighet med artikel 3. 6 i ombudsmannens stadga skall r(cid:229)det inkomma med ett detaljerat yttrande f(cid:246)re den 31 januari 1999. Det detaljerade yttrandet kan best(cid:229) av ett godta- gande av ombudsmannens rekommendation och en beskriv- ning av hur den har genomf(cid:246)rts. (1) EGT L 340 , 31. 12. 1993, s. 43. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/143 3. 7 UNDERS(cid:214)KNINGAR P¯ OMBUDSMANNENS EGET Unders(cid:246)kningen INITIATIV Kommissionens yttrande 3. 7. 1 EUROPEISKA KOMMISSIONEN ¯LDERSGR˜NSER VID REKRYTERING Beslut i unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ 626/97/BB Fr(cid:229)gorna I juli 1997 inledde ombudsmannen en unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser vid rekrytering till gemenskapsinstitu- tionerna, efter ett stort antal klagom(cid:229)l som huvudsakligen g(cid:228)llde uteslutandet av s(cid:246)kande i s(cid:228)rskilda uttagningsprov som anordnades av olika gemenskapsinstitutioner. Till sitt sakinneh(cid:229)ll omfattade klagom(cid:229)len f(cid:246)ljande: ¯ldersgr(cid:228)n- ser strider mot medborgarnas grundl(cid:228)ggande r(cid:228)ttigheter och (cid:228)r diskriminerande (1042/25. 11. 96/SKTOL/FIN/BB, 479/11. 3. 96/ MCHP/ES/KT, 850/3. 9. 96/JIA/FR/KT, 851/3. 9. 96/ALC/ES/PD, 300/97/BB, 725/97/BB, 277/98/IP). De strider mot principen om likabehandling av s(cid:246)kande (529/98/XD). De g(cid:228)ller inte f(cid:246)r dem som redan har varit anst(cid:228)llda vid institutionerna i ett (cid:229)r (325/8. 1. 96/ML/L/PD, 529/98/XD). ¯ldersgr(cid:228)nser till(cid:228)mpas inte f(cid:246)r s(cid:246)kande till politiska poster (479/11. 3. 96/MCHP/ES/ KT). Den r(cid:228)ttsliga grunden f(cid:246)r de nuvarande (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna f(cid:246)r s(cid:246)kande (cid:228)r inte tydlig (695/5. 7. 96/RW/UK/KT). F(cid:246)delseda- tum (cid:228)r ett icke-objektivt kriterium som fastst(cid:228)lls i meddelan- dena om uttagningsprov och st(cid:229)r i motsats till objektiva krite- rier som yrkeserfarenhet och l(cid:228)karunders(cid:246)kningar (529/98/ XD). Somliga klagande h(cid:228)nvisade till att (cid:229)ldersgr(cid:228)nser (cid:228)r f(cid:246)r- bjudna i vissa medlemsstater genom konstitutionella eller r(cid:228)tts- liga best(cid:228)mmelser. Kommissionens yttrande kan sammanfattas som f(cid:246)ljer: Kommissionen beslutade att som en policyfr(cid:229)ga upph(cid:246)ra med (cid:229)ldersgr(cid:228)nser i sina meddelanden om uttagningsprov. Kommissionen erk(cid:228)nde behovet av att till(cid:228)mpa denna princip i en gemensam (cid:246)verenskommelse mellan institutionerna. D(cid:228)rf(cid:246)r beslutade den som en tillf(cid:228)llig (cid:229)tg(cid:228)rd att h(cid:246)ja (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen till 45 (cid:229)r i kommande uttagningsprov f(cid:246)r de l(cid:228)gre tj(cid:228)nstegraderna i linje med det beslut som fattades av Europaparlamentet den 20 oktober 1997. Kommissionen angav att det n(cid:246)dv(cid:228)ndiga dr(cid:246)jsm(cid:229)let med att uppn(cid:229) en gemensam (cid:246)verenskommelse mellan institutionerna gjorde det m(cid:246)jligt att utv(cid:228)rdera vilka (cid:229)tg(cid:228)rder som skulle beak- tas i fr(cid:229)ga om utformningen av befordringsg(cid:229)ngen. R(cid:229)dets yttrande R(cid:229)dets yttrande kan sammanfattas som f(cid:246)ljer: Institutionerna har inte bara frihet att efter eget gottfinnande v(cid:228)lja de l(cid:228)mpligaste (cid:229)tg(cid:228)rderna f(cid:246)r att fylla sitt personalbehov utan de har ocks(cid:229) stor handlingsfrihet n(cid:228)r det g(cid:228)ller fastst(cid:228)llan- det av kraven f(cid:246)r uttagningsprov. ¯lder (cid:229)terfinns inte bland de urvalskriterier som f(cid:246)rbjuds i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna vid rekrytering. Forskningsrapporten om till(cid:228)mpningen av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser i Europeiska gemenskapens medlemsstater I enlighet med artikel 1g i bilaga III i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna (cid:228)r (cid:229)ldersgr(cid:228)nser ett av de villkor som tills(cid:228)ttningsmyndigheten n(cid:228)r s(cid:229) (cid:228)r l(cid:228)mpligt har befogenhet att besluta om. Ombudsmannen ans(cid:229)g att en noggrann unders(cid:246)kning m(cid:229)ste g(cid:246)ras f(cid:246)r att han fullt ut skulle kunna bed(cid:246)ma den aktuella situationen i de olika medlemsstaterna. F(cid:246)r detta (cid:228)ndam(cid:229)l kon- taktade ombudsmannen EG-domstolen som gick med p(cid:229) att som en samarbets(cid:229)tg(cid:228)rd l(cid:229)ta sin forsknings- och dokumenta- tionsavdelning sammanst(cid:228)lla en forskningsrapport (cid:229)t ombuds- mannen. Denna forskningsrapport visade att det inte finns n(cid:229)gon allm(cid:228)n konstitutionell eller r(cid:228)ttslig princip i medlemsstaterna som antingen till(cid:229)ter eller f(cid:246)rbjuder (cid:229)ldersgr(cid:228)nser. I (cid:246)ver h(cid:228)lften av medlemsstaterna finns det (cid:229)ldersgr(cid:228)nser inom den offentliga sektorn. Dessa (cid:229)ldersgr(cid:228)nser (cid:228)r dock i allm(cid:228)nhet h(cid:246)gre (cid:228)n 35 (cid:229)r och sk(cid:228)len till dem skiljer sig (cid:229)t i de olika medlemsstaterna. Vidare noterades det att det finns en tendens i vissa medlems- stater att betrakta (cid:229)ldersgr(cid:228)nser som diskriminerande och d(cid:228)r- f(cid:246)r sluta till(cid:228)mpa dem. Det (cid:229)terst(cid:229)r att se om tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna i detta avseende motsvarar gemenskapsr(cid:228)ttens allm(cid:228)nna principer, i fr(cid:229)ga om respekten f(cid:246)r de grundl(cid:228)ggande r(cid:228)ttigheterna, s(cid:229)som de garanteras i Europakonventionen om skydd f(cid:246)r de m(cid:228)nsk- liga r(cid:228)ttigheterna och de grundl(cid:228)ggande friheterna, underteck- nad i Rom den 4 november 1950, och s(cid:229)som de f(cid:246)ljer av med- lemsstaternas konstitutionella traditioner. s(cid:228)rskilt R(cid:229)det noterade att Amsterdamf(cid:246)rdraget (cid:228)nnu inte har tr(cid:228)tt i kraft. I b(cid:246)rjan av 1990-talet unders(cid:246)ktes fr(cid:229)gan om huruvida (cid:229)lder skulle spela n(cid:229)gon roll som urvalskriterium. Efter att ha upp- m(cid:228)rksammat de icke (cid:246)nskv(cid:228)rda konsekvenserna f(cid:246)r institutio- som att godk(cid:228)nda nerna av att slopa alla (cid:229)ldersgr(cid:228)nser, C 300/144 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 s(cid:246)kande kunde ha uppn(cid:229)tt pensions(cid:229)ldern, sattes (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen till 50 (cid:229)r f(cid:246)r ett stort antal uttagningsprov. slopa (cid:229)ldersgr(cid:228)nser s(cid:229) strider (cid:246)verg(cid:229)ngsl(cid:246)sningen med att h(cid:246)ja (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen till 45 (cid:229)r mot denna princip och (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r oac- ceptabel. Efter 1995 vidtogs (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r gemensamt anordnade uttag- ningsprov och harmoniserade villkor f(cid:246)r deltagande i dessa, inklusive fastst(cid:228)llandet av en (cid:229)ldersgr(cid:228)ns p(cid:229) 35 (cid:229)r i de l(cid:228)gsta tj(cid:228)nstegraderna, med beaktande av den stora arbetsl(cid:246)sheten bland ungdomar inom Europeiska unionen. En klagande angav att han inte var n(cid:246)jd med r(cid:229)dets st(cid:229)nd- punkt. Enligt klaganden utg(cid:246)r best(cid:228)mmelserna i artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna i sj(cid:228)lva verket en r(cid:228)ttslig grund f(cid:246)r (cid:229)lders- diskriminering. Klaganden h(cid:228)vdade sina (cid:229)ldersgr(cid:228)nser p(cid:229) ett godtyckligt s(cid:228)tt och att detta m(cid:229)ste stop- pas. Han hoppades att ombudsmannen inte skulle avsluta sin unders(cid:246)kning f(cid:246)rr(cid:228)n institutionerna hade (cid:228)ndrat sin politik i denna fr(cid:229)ga och alla (cid:229)ldersgr(cid:228)nser hade slopats. r(cid:229)det satte att N(cid:228)r det g(cid:228)ller de senaste uttagningsproven i fr(cid:229)ga om de nya medlemsstaterna sattes (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna till 55 och 45 (cid:229)r f(cid:246)r att ta h(cid:228)nsyn till den erfarenhet som kr(cid:228)vdes f(cid:246)r dessa tj(cid:228)nster. Beslutet I nyligen offentliggjorda meddelanden om uttagningsprov finns m(cid:246)jligheten att i vissa fall h(cid:246)ja (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen med h(cid:246)gst sex (cid:229)r. 1. ¯ldersgr(cid:228)nser och m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter Best(cid:228)mmelser f(cid:246)r (cid:229)ldersgr(cid:228)nser fastst(cid:228)lls inte mekaniskt, utan de varierar utifr(cid:229)n avdelningens behov i enlighet med kraven i artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna och till(cid:229)ter att man i det urval som g(cid:246)rs bland de s(cid:246)kande tar h(cid:228)nsyn till deras respektive situation. R(cid:229)dets generalsekretariat anser att till(cid:228)mpningen av (cid:229)ldersgr(cid:228)n- ser n(cid:228)r det g(cid:228)ller tj(cid:228)nster som skall tills(cid:228)ttas med s(cid:246)kande som godk(cid:228)nts i uttagningsproven (cid:150) i enlighet med tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrif- terna, s(cid:228)rskilt artikel 1g i bilaga III (cid:150) tillsammans med m(cid:246)jlig- heten till en h(cid:246)jning med beaktande av specifika situationer inte (cid:228)r en (cid:148)diskriminerande(cid:148) (cid:229)tg(cid:228)rd i den mening som ges detta begrepp av Europadomstolen f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna och EG-domstolen. Som information tillade generalsekretariatet att man f(cid:246)r n(cid:228)rva- rande diskuterar ett (cid:228)ndringsf(cid:246)rslag till tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna i fr(cid:229)ga om lika behandling (1). Klagandenas kommentarer 1. 1 I artikel F punkt 2 i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen heter det: (cid:148)Unionen skall som allm(cid:228)nna principer f(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tten respektera de grundl(cid:228)ggande r(cid:228)ttigheterna, s(cid:229)som de garante- ras i Europakonventionen om skydd f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttig- heterna och de grundl(cid:228)ggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, och s(cid:229)som de f(cid:246)ljer av med- lemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner. (cid:148) 1. 2 N(cid:228)r det g(cid:228)ller best(cid:228)mmelserna om m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter och icke-diskriminering s(cid:228)gs i artikel 14 i Europakonven- tionen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna f(cid:246)ljande: (cid:148)¯tnjutandet av de fri-och r(cid:228)ttigheter, som angivas i denna konvention, skall tryggas utan (cid:229)tskillnad av n(cid:229)got slag, s(cid:229)som p(cid:229) grund av k(cid:246)n, ras, hudf(cid:228)rg, spr(cid:229)k, religion, politisk eller annan (cid:229)sk(cid:229)dning, nationell eller social h(cid:228)rkomst, till- h(cid:246)righet till nationell minoritet, f(cid:246)rm(cid:246)genhet, b(cid:246)rd eller st(cid:228)ll- ning i (cid:246)vrigt. (cid:148) Artikel 14 kompletterar andra materiella best(cid:228)mmelser i konventionen och protokollen. Den har ingen oberoende till(cid:228)mpning eftersom den endast (cid:228)r verksam n(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:229)tnjutandet av de r(cid:228)ttigheter och friheter som garanteras i dessa best(cid:228)mmelser. Ombudsmannen skickade kommissionens yttrande till sju kla- gande och r(cid:229)dets yttrande till en klagande f(cid:246)r kommentarer. Han fick in kommentarer fr(cid:229)n tre klagande. Tv(cid:229) av dem h(cid:228)v- dade att eftersom kommissionen nu har medgett att det (cid:228)r fel att ha (cid:229)ldersgr(cid:228)nser och har fattat ett principbeslut om att (1) ˜ndrat f(cid:246)rslag till r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (Euratom, EKSG, EEG) om (cid:228)nd- ring av tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifter f(cid:246)r tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen i Europeiska gemen- skaperna och anst(cid:228)llningsvillkor f(cid:246)r (cid:246)vriga anst(cid:228)llda i dessa gemen- skaper i fr(cid:229)ga om lika behandling (KOM(96) 77 slutlig av den 4 mars 1996). I enlighet med den r(cid:228)ttspraxis som bildats vid Europa- domstolen f(cid:246)r m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter i fr(cid:229)ga om artikel 14 i konventionen (cid:228)r en s(cid:228)rskiljande behandling diskrimine- rande om den inte har n(cid:229)gon objektiv eller rimlig motive- ring, dvs. om den inte efterstr(cid:228)var ett ber(cid:228)ttigat m(cid:229)l eller om det inte finns n(cid:229)got rimligt f(cid:246)rh(cid:229)llande mellan de anv(cid:228)nda medlen och det m(cid:229)l som efterstr(cid:228)vas (2). (2) M(cid:229)l Gaygusuz mot (cid:214)sterrike (39/1995/545/631), dom av den 16 september 1996. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/145 F(cid:246)rbudet mot diskriminering i F(cid:246)renta nationernas inter- nationella konvention om medborgerliga och politiska r(cid:228)t- tigheter (1) anges i artikel 2 i konventionen: (cid:148)Varje konventionsstat f(cid:246)rpliktar sig att respektera och att tillf(cid:246)rs(cid:228)kra envar, som befinner sig inom dess omr(cid:229)de och (cid:228)r underkastad dess konvention inskrivna r(cid:228)ttigheterna utan (cid:229)tskillnad av n(cid:229)got slag, s(cid:229)som p(cid:229) grund av ras, hudf(cid:228)rg, k(cid:246)n, spr(cid:229)k, religion, politisk eller annan (cid:229)sk(cid:229)dning, nationell eller social h(cid:228)rkomst, egendom, b(cid:246)rd eller st(cid:228)llning i (cid:246)vrigt. (cid:148) jurisdiktion, de i denna 1. 3 Fast(cid:228)n (cid:229)ldersdiskriminering varken i artikel 14 i Europa- konventionen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna eller i artikel 2 i konventionen om medborgerliga och politiska r(cid:228)ttig- heter uttryckligen f(cid:246)rbjuds, (cid:228)r r(cid:228)ckvidden av de b(cid:229)da ovann(cid:228)mnda diskrimineringsbest(cid:228)mmelserna oerh(cid:246)rt vid- str(cid:228)ckt. Det kan inte uteslutas att denna r(cid:228)ckvidd (cid:228)ven skulle kunna omfatta diskriminering p(cid:229) grund av (cid:229)lder i de fall d(cid:228)r det inte finns n(cid:229)gon objektiv och rimlig moti- vering till en s(cid:229)dan diskriminering. 1. 7 I enlighet med domstolens fasta r(cid:228)ttspraxis (cid:228)r den all- m(cid:228)nna principen om lika behandling en av de grundl(cid:228)g- gande principerna i lagstiftningen om gemensakapens f(cid:246)r- valtning. Denna princip kr(cid:228)ver att j(cid:228)mf(cid:246)rbara situationer inte skall behandlas olika, om inte en s(cid:229)dan differentiering (cid:228)r objektivt motiverad (2) 2. Till(cid:228)mpning av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser i medlemsstaterna (cid:229)ldersgr(cid:228)nser. Den offentliga Ombudsmannens unders(cid:246)kningar avsl(cid:246)jade att det i med- lemsstaterna f(cid:246)r n(cid:228)rvarande inte finns n(cid:229)gon allm(cid:228)n kon- stitutionell eller r(cid:228)ttslig princip som antingen till(cid:229)ter eller f(cid:246)rbjuder sektorn har (cid:229)ldersgr(cid:228)nser i (cid:246)ver h(cid:228)lften av medlemsstaterna. Dessa (cid:229)ldersgr(cid:228)nser (cid:228)r emellertid i allm(cid:228)nhet h(cid:246)gre (cid:228)n 35 (cid:229)r. Vidare uppvisar vissa medlemsstater en tydlig tendens att sluta till(cid:228)mpa (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna d(cid:228)rf(cid:246)r att de (cid:228)r diskrimine- rande. 3. Till(cid:228)mpning av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser inom gemenskapens insti- tutioner 1. 4 I juli 1997 vidtog Europeiska unionen (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att bek(cid:228)mpa (cid:229)ldersdiskriminering. Amsterdamf(cid:246)rdraget in- f(cid:246)rde en ny artikel 13 i EG-f(cid:246)rdraget i vilken (cid:229)lder n(cid:228)mns som en form av diskriminering. Denna artikel lyder som f(cid:246)ljer: 3. 1 Alla gemenskapsinstitutioner till(cid:228)mpar (cid:229)ldersgr(cid:228)nser vid antagning av s(cid:246)kande till uttagningsprov. Denna m(cid:246)jlighet n(cid:228)mns i artikel 1g i bilaga III till tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, i vil- ken det f(cid:246)reskrivs att det i meddelandet om uttagnings- prov m(cid:229)ste anges: (cid:148)Utan att det p(cid:229)verkar till(cid:228)mpningen av de (cid:246)vriga best(cid:228)m- melserna i detta f(cid:246)rdrag och inom ramen f(cid:246)r de befogenheter som f(cid:246)rdraget ger gemenskapen kan r(cid:229)det genom enh(cid:228)lligt beslut p(cid:229) f(cid:246)rslag av kommissionen och efter att ha h(cid:246)rt Europaparlamentet vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att bek(cid:228)mpa diskriminering p(cid:229) grund av k(cid:246)n, ras, etniskt ursprung, reli- gion eller (cid:246)vertygelse, funktionshinder, (cid:229)lder eller sexuell l(cid:228)ggning. (cid:148) 1. 5 Trots att Amsterdamf(cid:246)rdraget (cid:228)nnu inte har tr(cid:228)tt i kraft har Europeiska unionen genom planen att inf(cid:246)ra den nya artikeln erk(cid:228)nt (cid:229)lder som en m(cid:246)jlig orsak till diskrimine- ring. Dessutom borde gemenskapsinstitutionerna inte tveka att aktivt st(cid:228)rka respekten f(cid:246)r best(cid:228)mmelserna om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna p(cid:229) eget initiativ, i enlighet med den nya artikel 13 om icke-diskriminering. 1. 6 Europeiska gemenskapernas domstol har erk(cid:228)nt att princi- pen om lika behandling m(cid:229)ste respekteras vid rekrytering inom gemenskapen. Diskriminering f(cid:229)r inte f(cid:246)rekomma genom att man behandlar s(cid:246)kande i liknande situationer p(cid:229) olika s(cid:228)tt, om det inte finns ber(cid:228)ttigade sk(cid:228)l att g(cid:246)ra det. (1) Internationell konvention om medborgerliga och politiska r(cid:228)ttighe- ter, antagen den 16 december 1966. f(cid:246)rekommande fall (cid:229)ldersgr(cid:228)ns och h(cid:246)jd (cid:229)ldersgr(cid:228)ns f(cid:246)r (cid:148)i anst(cid:228)llda i gemenskaperna som tj(cid:228)nstgjort i minst ett (cid:229)r(cid:148). 3. 2 I artikel 27. 2 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna f(cid:246)reskrivs: (cid:148)Tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen f(cid:229)r inte utses efter ras, tro eller k(cid:246)n. (cid:148) 3. 3 Ombudsmannen tolkade detta s(cid:229) att tills(cid:228)ttningsmyndig- heten i enlighet med artikel 1g i bilaga III till tj(cid:228)nstef(cid:246)- reskrifterna f(cid:229)r ange en (cid:229)ldersgr(cid:228)ns i meddelanden om uttagningsprov. 3. 4 Ombudsmannen fann emellertid, om man beaktar princi- pen om att beslut m(cid:229)ste motiveras och best(cid:228)mmelserna i artikel 27 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, lydelsen av artikel 1g i bilaga III till tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna, s(cid:228)rskilt frasen (cid:148)i f(cid:246)re- kommande fall(cid:148), och domstolens fasta r(cid:228)ttspraxis i fr(cid:229)ga om den allm(cid:228)nna principen om lika behandling, s(cid:229) f(cid:246)re- f(cid:246)ll dessa inneb(cid:228)ra att (cid:229)ldersgr(cid:228)nser inte godtyckligt f(cid:229)r fastst(cid:228)llas och att det m(cid:229)ste kunna motiveras varf(cid:246)r en viss (cid:229)ldersgr(cid:228)ns bed(cid:246)ms som l(cid:228)mplig i ett s(cid:228)rskilt uttag- ningsprov. (2) Dom av den 14 juli 1983 i de gemensamma m(cid:229)len 152, 158, 162, 166, 170, 173, 175, 177(cid:150)179, 182 och 186/81, W. Ferrario och (cid:246)vriga mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1983, s. 2357, s. 2367. C 300/146 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 3. 5 Den praxis som utvecklats tyder p(cid:229) att tills(cid:228)ttningsmyn- digheterna har till(cid:228)mpat olika (cid:229)ldersgr(cid:228)nser vid de olika institutionerna. I artikel 31 i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna fastst(cid:228)lls en princip som g(cid:228)ller n(cid:228)r s(cid:246)kande rekryteras till den l(cid:228)g- sta tj(cid:228)nstegraden. D(cid:228)rf(cid:246)r har en (cid:229)ldersgr(cid:228)ns p(cid:229) under 35 (cid:229)r allm(cid:228)nt fastst(cid:228)llts med motiveringen att de l(cid:228)gsta tj(cid:228)ns- tegraderna endast (cid:228)r l(cid:228)mpliga f(cid:246)r unga, nyutexaminerade s(cid:246)kande som med tiden kan g(cid:246)ra karri(cid:228)r som europeiska tj(cid:228)nstem(cid:228)n. 3. 6 Enligt kommissionen har andra (cid:229)ldersgr(cid:228)nser fastst(cid:228)llts, t. ex. f(cid:246)r enhetschefer en (cid:229)ldersgr(cid:228)ns p(cid:229) 55 (cid:229)r, f(cid:246)r chefs- (cid:246)vers(cid:228)ttare en gr(cid:228)ns p(cid:229) 50 (cid:229)r och f(cid:246)r (cid:246)vers(cid:228)ttare en gr(cid:228)ns p(cid:229) 40 (cid:229)r med m(cid:246)jlighet att i vissa fall h(cid:246)ja gr(cid:228)nserna (1). R(cid:229)det s(cid:228)tter (cid:229)ldersgr(cid:228)nser vid 35, 45, 50 och 55 (cid:229)r med m(cid:246)jlighet att h(cid:246)ja gr(cid:228)nserna med h(cid:246)gst sex (cid:229)r (2). 4 Sk(cid:228)l f(cid:246)r att s(cid:228)tta (cid:229)ldersgr(cid:228)nser enligt gemenskapsinsti- tutionerna 4. 1 Enligt de olika gemenskapsinstitutionerna har sk(cid:228)len f(cid:246)r att s(cid:228)tta (cid:229)ldersgr(cid:228)nser varit av olika slag. Institutionerna lade f(cid:246)r ombudsmannen fram ett antal olika sk(cid:228)l i anslut- ning till de individuella klagom(cid:229)len (cid:246)ver (cid:229)ldersgr(cid:228)nser. Sk(cid:228)len kan sammanfattas som f(cid:246)ljer: (cid:151) man beh(cid:246)ver anv(cid:228)nda personalresurserna p(cid:229) ett balan- serat s(cid:228)tt, s(cid:228)rskilt i fr(cid:229)ga om utformningen av beford- ringsg(cid:229)ngen, (cid:151) institutionerna (cid:228)r bundna av kravet att rekrytera p(cid:229) tillgripa bredast m(cid:246)jliga geografiska basis utan att nationella kvoter, (cid:151) m(cid:246)jligheten att flytta minskar b(cid:229)de med (cid:229)ldern och i f(cid:246)rh(cid:229)llande till s(cid:246)kandens arbetsort och bostadsort, (cid:151) rekrytering av yngre s(cid:246)kande g(cid:246)r det l(cid:228)ttare att uppn(cid:229) en rimlig geografisk balans och en b(cid:228)ttre f(cid:246)rdelning mellan manliga och kvinnliga anst(cid:228)llda, (cid:151) n(cid:228)r man s(cid:228)tter en (cid:229)ldersgr(cid:228)ns p(cid:229) 35 (cid:229)r f(cid:246)r s(cid:246)kande till tj(cid:228)nster i de l(cid:228)gsta tj(cid:228)nstegraderna tar man h(cid:228)nsyn till ungdomsarbetsl(cid:246)sheten inom Europeiska unionen, (cid:151) erfarenheten visar att det kvinnliga deltagandet (cid:228)r h(cid:246)gre i uttagningsproven p(cid:229) A 8- niv(cid:229)n (cid:228)n p(cid:229) niv(cid:229)en A 7/6. D(cid:228)rf(cid:246)r st(cid:228)rker (cid:229)ldersgr(cid:228)nser en r(cid:228)ttvis f(cid:246)rdel- ningen mellan k(cid:246)nen, (cid:151) att slopa (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna skulle motverka sitt syfte, eftersom det skulle (cid:246)ka antalet manliga s(cid:246)kande medan det inte skulle bidra till att avl(cid:228)gsna hindren f(cid:246)r kvinnorna, (cid:151) man beh(cid:246)ver s(cid:228)kerst(cid:228)lla b(cid:228)sta m(cid:246)jliga villkor f(cid:246)r en balanserad utveckling av beforderingsg(cid:229)ngen, (cid:151) systemet (cid:228)r inte l(cid:228)mpligt f(cid:246)r rekrytering av (cid:228)ldre per- soner med stor erfarenhet som byggts upp under m(cid:229)ng(cid:229)rig yrkesverksamhet, (cid:151) om mycket erfarna personer rekryteras till de l(cid:228)gre tj(cid:228)nstegraderna st(cid:246)rs personalstrukturen, (cid:151) problemen f(cid:246)r nya tj(cid:228)nstem(cid:228)n att anpassa sig till den m(cid:229)ngkulturella och flerspr(cid:229)kiga milj(cid:246)n kan (cid:246)ka med (cid:229)ldern, (1) F(cid:246)r s(cid:246)kande som har fullgjort obligatorisk milit(cid:228)rtj(cid:228)nstg(cid:246)ring eller n(cid:229)gon annan form av obligatorisk tj(cid:228)nstg(cid:246)ring, f(cid:246)r s(cid:246)kande som n(cid:229)gon g(cid:229)ng varit utan betald syssels(cid:228)ttning i minst ett (cid:229)r utan avbrott f(cid:246)r att sk(cid:246)ta barn under den obligatoriska skol(cid:229)ldern eller som har intyg p(cid:229) n(cid:229)got allvarligt psykiskt eller fysiskt funktionshin- der och f(cid:246)r s(cid:246)kande med fysiska funktionshinder kan (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen h(cid:246)jas. Vidare till(cid:228)mpas (cid:229)ldersgr(cid:228)nser inte p(cid:229) s(cid:246)kande som vid utg(cid:229)ngen av tidsfristen f(cid:246)r att l(cid:228)mna in ans(cid:246)kan kommer att ha varit kontinuerligt anst(cid:228)llda som tj(cid:228)nstem(cid:228)n vid Europeiska gemen- skaperna i minst ett (cid:229)r. (2) ¯ldersgr(cid:228)nserna har h(cid:246)jts f(cid:246)r s(cid:246)kande som har tagit ledigt fr(cid:229)n betald syssels(cid:228)ttning i minst ett (cid:229)r f(cid:246)r att sk(cid:246)ta barn under 16 (cid:229)r som bor med dem. I detta fall kommer (cid:229)ldersgr(cid:228)nser att h(cid:246)jas med tiden utan betald syssels(cid:228)ttning, med tre (cid:229)r f(cid:246)r varje barn, i h(cid:246)gst sex (cid:229)r. F(cid:246)r s(cid:246)kande som har fullgjort sin obligatoriska milit(cid:228)rtj(cid:228)nst- g(cid:246)ring eller n(cid:229)gon annan form av obligatorisk tj(cid:228)nstg(cid:246)ring som de (cid:229)l(cid:228)ggs att utf(cid:246)ra i ursprungslandet kommer (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen att h(cid:246)jas med tiden f(cid:246)r tj(cid:228)nstg(cid:246)ringen. Perioder av frivillig tj(cid:228)nstg(cid:246)ring ut(cid:246)ver perioden av obligatorisk tj(cid:228)nstg(cid:246)ring kommer inte att beak- tas. F(cid:246)r s(cid:246)kande med fysiska funktionshinder som g(cid:229)r att f(cid:246)rena med den tj(cid:228)nst som skall utf(cid:246)ras och som vederb(cid:246)rligen har erk(cid:228)nts av den beh(cid:246)riga nationella myndigheten kan (cid:229)ldersgr(cid:228)nsen h(cid:246)jas med tre (cid:229)r. (cid:151) om institutionerna som ett tankeexperiment (cid:246)vergav den allm(cid:228)nna principen vid rekrytering av personal till den l(cid:228)gsta tj(cid:228)nstegraden, skulle kanske rekrytering till en l(cid:228)mpligare tj(cid:228)nstegrad inte kunna motiveras och st(cid:246)rningar kunna uppst(cid:229) bland personalen med nega- tiv inverkan p(cid:229) motivationen och god arbetsledning, (cid:151) man kan f(cid:246)rutse att (cid:228)ldre tj(cid:228)nstem(cid:228)n p(cid:229) niv(cid:229)erna A 8 och A 7 snabbare skulle beg(cid:228)ra befordran f(cid:246)r att uppn(cid:229) en tj(cid:228)nstegrad som passade deras erfarenhet, (cid:151) de best(cid:228)mmelser som reglerar (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna fast- st(cid:228)lls inte mekaniskt utan varierar i enlighet med avdelningarnas behov och till(cid:229)ter att man i det urval som g(cid:246)rs bland s(cid:246)kandena beaktar deras respektive situation, (cid:151) inofficiellt har det ofta n(cid:228)mnts att (cid:229)ldersgr(cid:228)nser (cid:228)r ett s(cid:228)tt att begr(cid:228)nsa antalet s(cid:246)kande, och d(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:246)jligg(cid:246)r (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna i praktiken att man kan anordna (cid:148)han- terbara(cid:148) uttagningsprov. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/147 4. 2 Ombudsmannen var bekymrad (cid:246)ver att de sk(cid:228)l f(cid:246)r s(cid:228)tta (cid:229)ldersgr(cid:228)nser som lades fram av de olika gemenskapsinsti- tutionerna inte f(cid:246)ref(cid:246)ll vara tillr(cid:228)ckligt objektivt motive- rade f(cid:246)r att utesluta m(cid:246)jligheten till godtycke. Utan till- r(cid:228)cklig motivering skulle (cid:229)ldersgr(cid:228)nser d(cid:228)rf(cid:246)r kunna utg(cid:246)ra diskriminering. r(cid:228)cklig motivering. Om gemenskapsinstitutionerna inte kan sluta att anv(cid:228)nda (cid:229)ldersgr(cid:228)nser skulle de till(cid:228)mpliga best(cid:228)mmelserna i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrifterna beh(cid:246)va klarg(cid:246)ras f(cid:246)r att garantera att (cid:229)ldersgr(cid:228)nser inte till(cid:228)mpas p(cid:229) ett dis- kriminerande eller godtyckligt s(cid:228)tt. 5. Unionsmedborgarnas m(cid:246)jlighet att s(cid:246)ka anst(cid:228)llning inom Europeiska unionens f(cid:246)rvaltning 5. 1 Ombudsmannen anser att varje unionsmedborgare borde ha m(cid:246)jlighet att s(cid:246)ka anst(cid:228)llning inom Europeiska unio- nens f(cid:246)rvaltning. Om det anses l(cid:228)mpligt att begr(cid:228)nsa denna m(cid:246)jlighet m(cid:229)ste detta vara tillr(cid:228)ckligt motiverat med uteslutande av varje moment i rekryteringsf(cid:246)rfaran- det som skulle kunna anses vara diskriminerande eller godtyckligt. 5. 2 Ombudsmannens unders(cid:246)kning p(cid:229) liksom individuella klagom(cid:229)l, av tydligt (cid:229)ldersgr(cid:228)nser har, visat att gemenskapsinstitutionerna har till(cid:228)mpat olika (cid:229)ldersgr(cid:228)nser utan en gemensam motivering, vare sig i fr(cid:229)ga om praxis eller de best(cid:228)mmelser i tj(cid:228)nstef(cid:246)reskrif- terna som reglerar (cid:229)ldersgr(cid:228)nser. initiativ eget 6. Korrekt till(cid:228)mpning av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser 6. 1 Ombudsmannen noterade att i artikel F i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen (cid:229)l(cid:228)ggs alla gemenskapsinstitutioner att respektera best(cid:228)mmelserna om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttighe- terna s(cid:229)som de garanteras i Europakonventionen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna och s(cid:229)som de f(cid:246)ljer av medlems- staternas konstitutionella traditioner. Det f(cid:246)refaller l(cid:228)mp- ligt f(cid:246)r gemenskapsinstitutionerna att p(cid:229) eget initiativ till- l(cid:228)mpa dessa best(cid:228)mmelser f(cid:246)r att st(cid:228)rka respekten f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna och grundl(cid:228)ggande friheterna, s(cid:229)som de f(cid:246)refaller ha gjort n(cid:228)r de inf(cid:246)rde den nya artikel 13 i EG-f(cid:246)rdraget. 7. Gemenskapsinstitutionernas (cid:229)tg(cid:228)rder i fr(cid:229)ga om (cid:229)ldersgr(cid:228)nser 7. 1 Europaparlamentet beslutade den 20 oktober 1997 att h(cid:246)ja (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna till 45 (cid:229)r i de kommande uttagnings- proven f(cid:246)r de l(cid:228)gsta tj(cid:228)nstegraderna med en ompr(cid:246)vning efter tv(cid:229) (cid:229)r p(cid:229) grundval av den rapport som skall l(cid:228)ggas fram f(cid:246)r parlamentets generalsekretariat av personalenhe- ten. 7. 2 Kommissionen fattade den 21 januari 1998 ett princip- beslut om att slopa (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna i sin rekryteringspoli- tik. I sina kommentarer ans(cid:229)g kommissionen att det i praktiken var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att genomf(cid:246)ra detta beslut genom en gemensam (cid:246)verenskommelse med (cid:246)vriga insti- tutioner och att kommissionen under tiden skulle till(cid:228)mpa en (cid:229)ldersgr(cid:228)ns p(cid:229) 45 (cid:229)r. 7. 3 Mot bakgrund av den ovann(cid:228)mnda utvecklingen ins(cid:229)g ombudsmannen att det verkligen beh(cid:246)vs en gemensam interinstitutionell (cid:246)verenskommelse. Slutsatser Mot bakgrund av ombudsmannens unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initia- tiv och med beaktande av att kommissionen har tillk(cid:228)nnagett ett principbeslut om m(cid:246)jligheten att slopa (cid:229)ldersgr(cid:228)nser genom en interinstitutionell (cid:246)verenskommelse fann han ingen anled- ning till att forts(cid:228)tta sin unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ av till- l(cid:228)mpningen av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser och d(cid:228)rf(cid:246)r beslutade han att avsluta unders(cid:246)kningen. Ombudsmannen bad att kommissio- nen fortl(cid:246)pande skulle informera honom om de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtogs f(cid:246)r att uppn(cid:229) en gemensam interinstitutionell (cid:246)verens- kommelse om att slopa (cid:229)ldersgr(cid:228)nserna. 6. 2 Ombudsmannen fann att (cid:229)lder skall betraktas som en m(cid:246)jlig diskrimineringsorsak. N(cid:228)r det g(cid:228)ller Europeiska unionen har detta s(cid:228)rskilt klargjorts genom Amsterdam- f(cid:246)rdraget, och behovet att bek(cid:228)mpa (cid:229)ldersdiskriminering kommer att kulminera n(cid:228)r detta tr(cid:228)der i kraft. R˜TT TILL PENSION F(cid:214)R KOMMISSIONENS LOKALANST˜LLDA Unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ 1150/97/OI/JMA 6. 3 Ombudsmannen anser gemenskapsinstitutionernas aktuella praxis att s(cid:228)tta olika (cid:229)ldersgr(cid:228)nser av olika anled- ningar och utan tillr(cid:228)cklig motivering inte kan anses vara en korrekt till(cid:228)mpning av (cid:229)ldersgr(cid:228)nser. att 6. 4 Ombudsmannens unders(cid:246)kningar f(cid:246)ref(cid:246)ll emellertid peka p(cid:229) att gemenskapsinstitutionerna skulle kunna s(cid:228)tta en all- m(cid:228)n (cid:229)ldersgr(cid:228)ns med ett l(cid:228)mpligt resonemang och en till- Klagom(cid:229)let I november 1997 (cid:246)verf(cid:246)rde Europaparlamentet till ombuds- mannen framst(cid:228)llning nr L-35/96 som hade l(cid:228)mnats in av AV, en chilensk medborgare. Framst(cid:228)llningen h(cid:228)nvisade till kom- missionens v(cid:228)gran att erk(cid:228)nna hennes r(cid:228)tt till pension f(cid:246)r perioden 1977(cid:150)1978 d(cid:229) hon arbetade som lokalanst(cid:228)lld vid kommissionens delegation i Latinamerika. C 300/148 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Framst(cid:228)llningen registrerades som ett klagom(cid:229)l men m(cid:229)ste f(cid:246)r- klaras som icke till(cid:229)tligt eftersom klaganden varken var unions- medborgare eller bosatt i en av medlemsstaterna och f(cid:246)ljaktli- gen inte uppfyllde de villkor som har fastst(cid:228)llts i artikel 138e i EG-f(cid:246)rdraget och i artikel 2. 2 i ombudsmannens stadga. P(cid:229) grund av omst(cid:228)ndigheterna i (cid:228)rendet beslutade ombudsman- nen dock att inleda en unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ av (cid:228)ren- det p(cid:229) grundval av artikel 138e EG-f(cid:246)rdraget. Det registrerades som (cid:228)rende nummer 1150/97/OI/JMA. Unders(cid:246)kningen Kommissionens yttrande I december 1997 informerade ombudsmannen b(cid:229)de ordf(cid:246)ran- den f(cid:246)r Europaparlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar och ordf(cid:246)randen f(cid:246)r Europeiska kommissionen om sin unders(cid:246)k- ning p(cid:229) eget initiativ och bad om ett yttrande fr(cid:229)n kommissio- nen f(cid:246)re utg(cid:229)ngen av mars 1998. Beslutet Mot bakgrund av inneh(cid:229)llet i kommissionens yttrande och den information som hade erh(cid:229)llits fr(cid:229)n klaganden drog ombuds- mannen slutsatsen att saken hade l(cid:246)sts av kommissionen och avslutade d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:228)rendet. 4. F(cid:214)RBINDELSER MED EUROPEISKA UNIONENS (cid:214)VRIGA INSTITUTIONER 4. 1 EUROPAPARLAMENTET OCH UTSKOTTET F(cid:214)R FRAMST˜LLNINGAR Den 19 januari (cid:246)verl(cid:228)mnade Jacob S(cid:246)derman till utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar sin f(cid:246)rsta s(cid:228)rskilda rapport efter den unders(cid:246)k- ning han gjort p(cid:229) eget initiativ om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar. Den 20 januari hade S(cid:246)derman och kanslichefen Ian Harden ett m(cid:246)te med juristen Garz(cid:243)n Clariana och representanter f(cid:246)r parlamentets r(cid:228)ttstj(cid:228)nst i Luxemburg. Som svar informerade kommissionen ombudsmannen om att efter dennes ingripande hade de enheter som ansvarar f(cid:246)r pen- sioner b(cid:246)rjat utv(cid:228)rdera situationen i fr(cid:229)ga om r(cid:228)tt till pension f(cid:246)r sin lokala personal. Den 20 april (cid:246)verl(cid:228)mnade S(cid:246)derman sin (cid:229)rsrapport f(cid:246)r 1997 till parlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar, ordf(cid:246)rande Edward Newman. S(cid:246)dermans anf(cid:246)rande f(cid:246)ljdes av en livlig diskussion. Vid presskonferensen efter m(cid:246)tet var ett stort antal journalister n(cid:228)rvarande. Vidare f(cid:246)rklarade kommissionen att AV hade arbetat f(cid:246)r dess delegation i Latinamerika fr(cid:229)n den 1 januari 1977 till den 30 september 1978. P(cid:229) grundval av artikel 80 i anst(cid:228)llningsvill- koren f(cid:246)r (cid:246)vriga anst(cid:228)llda i Europeiska gemenskaperna betalar kommissionen socialf(cid:246)rs(cid:228)kringsavgifter f(cid:246)r sina lokalanst(cid:228)llda i enlighet med lokala best(cid:228)mmelser. P(cid:229) grund av den h(cid:246)ga infla- tion som r(cid:229)dde i Chile under 1970-talet ordnade kommissio- nen emellertid s(cid:229) att den lokalanst(cid:228)llda personalen kunde ansluta sig till en s(cid:228)rskild socialf(cid:246)rs(cid:228)kringsplan Office de SØcu- ritØ Sociale d’Outre-Mer (OSSOM) i Bryssel. I och med (cid:228)nd- ringen av de ekonomiska villkoren i Chile blev kommissionens lokalanst(cid:228)llda successivt anslutna till det nationella socialf(cid:246)rs(cid:228)k- ringssystemet i Chile. N(cid:228)r det g(cid:228)ller AV:s r(cid:228)tt till pension kontaktade kommissionen OSSOM och informerades om att hon varit ansluten till denna under den tid hon arbetade f(cid:246)r delegationen i Latinamerika. De socialf(cid:246)rs(cid:228)kringsavgifter som hade betalats in under den perio- den skulle d(cid:228)rf(cid:246)r beaktas vid ber(cid:228)kningen av hennes r(cid:228)tt till pension fr(cid:229)n och med 55 (cid:229)rs (cid:229)lder. Den 25 juni h(cid:246)ll S(cid:246)derman ett anf(cid:246)rande i Bryssel inf(cid:246)r kom- mittØn f(cid:246)r institutionella angel(cid:228)genheter inom ramen f(cid:246)r kom- mittØns hearing om (cid:246)ppenhet. F(cid:246)redragande var ledamoten av Europaparlamentet Maj-Lis L(cid:246)(cid:246)w. (cid:214)vriga talare var professor Deirdre Curtin vid universitetet i Utrecht, Kristina Rennerstedt, statssekreterare vid det svenska justitiedepartementet och Hans Brunmayr fr(cid:229)n r(cid:229)det. Den 25 juni hade S(cid:246)derman ocks(cid:229) ett m(cid:246)te med Europaparla- mentets ordf(cid:246)rande Gil-Robles och dess generalsekreterare r(cid:246)rande inr(cid:228)ttandet av Julian Priestley. Kvarst(cid:229)ende fr(cid:229)gor ombudsmannens kansli och budgetf(cid:246)rslaget f(cid:246)r 1999 diskute- rades. Den 7 juli hade S(cid:246)derman och Harden ett m(cid:246)te med juristen Clariana i Luxemburg f(cid:246)r att diskutera r(cid:228)ttsliga fr(cid:229)gor i sam- band med budgeten. Den 23 november hade S(cid:246)derman (cid:246)verl(cid:228)ggningar med utskot- tet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar i Bryssel. Kommissionen informerade ocks(cid:229) ombudsmannen om att den hade skickat denna information till klaganden med en h(cid:228)nvis- ning till ombudsmannens ingripande. 4. 2 EUROPEISKA KOMMISSIONEN Ombudsmannen vidarebefordrade kommissionens brev till AV i juni 1998 men fick inga kommentarer fr(cid:229)n henne. Den 2 februari hade Ian Harden och Peter Dyrberg ett m(cid:246)te med kommissionen f(cid:246)r att s(cid:246)ka uppn(cid:229) en v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning i klagom(cid:229)l 1109/96. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/149 Den 20 april hade Jacob S(cid:246)derman och Dyrberg ett m(cid:246)te med Jean-Claude Eeckhout, direkt(cid:246)r vid kommissionens generalsek- retariat, och Philippe Godts. M(cid:246)jligheterna att organisera ett gemensamt seminarium i Bryssel i november f(cid:246)r kontaktperso- ner och representanter f(cid:246)r Euro-Jus i medlemsstaterna diskute- rades. unionsmedborgarna, som t. ex. den r(cid:228)tt till fri r(cid:246)rlighet som garanteras genom artikel 8a i EG-f(cid:246)rdraget. I m(cid:229)nga fall skulle s(cid:229)dana klagom(cid:229)l kunna behandlas effektivt av nationella ombudsm(cid:228)n eller liknande organ (t. ex. utskott f(cid:246)r framst(cid:228)ll- ningar), vilka i allt st(cid:246)rre utstr(cid:228)ckning f(cid:246)rel(cid:228)ggs fr(cid:229)gor som r(cid:246)r nationella myndigheters till(cid:228)mpning av gemenskapsr(cid:228)tten. Den 21 april hade S(cid:246)derman ett m(cid:246)te med Santiago G(cid:243)mez- Reino Lecoq, bitr(cid:228)dande generalsekreterare vid generaldirekto- rat IB-Yttre f(cid:246)rbindelser: S(cid:246)dra Medelhavsomr(cid:229)det, Mellan- (cid:246)stern, Latinamerika, Syd- och Sydostasien och nord-sydsam- arbetet. 5. 1 KONTAKTN˜TET Unionens m(cid:246)jligheter att bist(cid:229) och samarbeta med de natio- nella ombudsm(cid:228)nnen i Centralamerika diskuterades. Samarbetet mellan de nationella ombudsm(cid:228)nnen och liknande organ och Europeiska unionens ombudsman fortsatte under (cid:229)r 1998. Ett andra kontaktbrev offentliggjordes i maj 1998 och ett tredje sent p(cid:229) h(cid:246)sten. Den 7 maj hade S(cid:246)derman ett m(cid:246)te med Alfonso Mattera Recigliano, direkt(cid:246)r vid direktorat XVB Fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)r varor och offentlig upphandling. F(cid:246)rfarandet enligt artikel 169 dis- kuterades. Den 8 juli hade S(cid:246)derman ett m(cid:246)te med ambassad(cid:246)r Christof- fersen vid den permanenta danska representationen i Bryssel. P(cid:229) eftermiddagen tr(cid:228)ffade han kommission(cid:228)ren Anita Gradin f(cid:246)r utbyte av synpunkter. Den 29 september hade S(cid:246)derman ett m(cid:246)te med direkt(cid:246)ren vid kommissionens GD XV Mattera Recigliano och n(cid:229)gra av hans medarbetare f(cid:246)r att ge en allm(cid:228)n redog(cid:246)relse f(cid:246)r hur ombudsmannen behandlar klagom(cid:229)l r(cid:246)rande kommissionens f(cid:246)rfarande enligt artikel 169. Den 30 september h(cid:246)ll S(cid:246)derman ett anf(cid:246)rande, (cid:148)Is the Cus- tomer Always Right(cid:148)(cid:148), i kommissionens lokaler i Bryssel. Kon- ferensen bevistades av ett stort antal medarbetare fr(cid:229)n alla gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan. Ordf(cid:246)rande vid m(cid:246)tet var generaldirekt(cid:246)ren vid GD IX, Steffen Schmidt. Den 23 och 24 november 1998 h(cid:246)lls i Bryssel ett seminarium med kontaktpersonerna vid de nationella ombudsm(cid:228)nnens kanslier och tj(cid:228)nstem(cid:228)nnen vid Euro-Jus. Vid seminariet behandlades olika omr(cid:229)den inom gemenskapsr(cid:228)tten, normer f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed och de nationella ombudsm(cid:228)nnens och liknande organs arbete i samband med r(cid:228)ttslig granskning och konkreta (cid:228)renden med gemenskapsr(cid:228)ttslig anknytning. Bland talarna var Jacob S(cid:246)derman, kommission(cid:228)ren Anita Gradin, Edward Newman, vice ordf(cid:246)rande i parlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar, Leif Sev(cid:243)n, domare vid EG-domstolen, David O’Keeffe, professor i juridik vid Univerity College London, De fr(cid:229)n kommissionen, Brophy fr(cid:229)n den irl(cid:228)ndska Brouwer ombudsmannens kansli, Ebermann fr(cid:229)n kommissionen, Palacio GonzÆlez, byr(cid:229)direkt(cid:246)r vid f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten, Philippe Bar- diaux fr(cid:229)n den franska ombudsmannens kansli, Ribeiro fr(cid:229)n den portugisiska ombudsmannens kansli, Gerstberger fr(cid:229)n sekretariatet f(cid:246)r den tyska f(cid:246)rbundsdagens utskott f(cid:246)r framst(cid:228)ll- ningar, Andersen fr(cid:229)n den danska ombudsmannens kansli, Tate fr(cid:229)n F(cid:246)renade kungarikets ombudsmans kansli, Gasparinetti fr(cid:229)n kommissionen och Stoodley fr(cid:229)n kommissionen. Som ord- f(cid:246)rande vid sammantr(cid:228)dena fungerade S(cid:246)derman, Bermejo fr(cid:229)n den spanska ombudsmannens kansli, Riitta L(cid:228)nsisyrj(cid:228) fr(cid:229)n den finska ombudsmannens kansli och Bardiaux fr(cid:229)n den franska ombudsmannens kansli. 5. F(cid:214)RBINDELSER MED NATIONELLA OMBUDSM˜N OCH LIKNANDE ORGAN 5. 2 SAMARBETE VID HANDL˜GGNING AV KLAGOM¯L F(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla unionsmedborgarnas r(cid:228)ttigheter h(cid:229)ller ett flexibelt samarbetssystem p(cid:229) att utvecklas mellan Europeiska unionens ombudsman och ombudsm(cid:228)n och liknande organ i medlemsstaterna. f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av m(cid:229)nga aspekter av gemen- Ansvaret skapsr(cid:228)tten ligger hos nationella, regionala eller lokala myndig- heter i medlemsstaterna. Klagom(cid:229)l fr(cid:229)n medborgare som anser r(cid:228)ttigheter enligt att dessa myndigheter har kr(cid:228)nkt deras gemenskapsr(cid:228)tten faller utanf(cid:246)r ombudsmannens (cid:228)mbets- omr(cid:229)de (cid:228)ven om klagom(cid:229)let g(cid:228)ller en r(cid:228)ttighet som tillkommer Vid det seminarium som h(cid:246)lls i Strasbourg i september 1996 med de nationella ombudsm(cid:228)nnen och liknande organ och Europeiska unionens ombudsman best(cid:228)mdes att Europeiska unionen ombudsman skulle vara beredd att ta emot f(cid:246)rfr(cid:229)g- ningar fr(cid:229)n nationella ombudsm(cid:228)n och liknande organ r(cid:246)rande gemenskapsr(cid:228)tten och antingen l(cid:228)mna svar direkt eller f(cid:246)ra fr(cid:229)- gan vidare till r(cid:228)tt institution eller organ inom unionen f(cid:246)r besvarande. Under (cid:229)r 1998 behandlades fem f(cid:246)rfr(cid:229)gningar p(cid:229) detta s(cid:228)tt. C 300/150 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 5. 3 SAMARBETE MED REGIONALA OMBUDSM˜N OCH LIK- NANDE ORGAN Den 17 juli 1998 bes(cid:246)kte den regionala ombudsmannen i Tos- cana, Romano Fantappie, och hans medarbetare ombudsman- nens sekreteriat och bj(cid:246)d in ombudsmannen till Toscana. I maj 1997 fick ombudsmannen en f(cid:246)rfr(cid:229)gan fr(cid:229)n den regio- nala ombudsmannen i Andalusien, Chamizo de la Rubia. Denne klagade (cid:246)ver den som han p(cid:229)stod passiva attityd som de franska myndigheterna intog gentemot de angrepp som spanska lastbilsf(cid:246)rare utsatts f(cid:246)r i Frankrike och f(cid:246)rst(cid:246)relsen av deras jordbruksvaror. Enligt hans uppfattning stod den attity- den i strid med en av gemenskapens grundl(cid:228)ggande principer, n(cid:228)mligen den fria r(cid:246)rligheten f(cid:246)r varor. I synnerhet innebar den en kr(cid:228)nkning av artiklarna 38, 39 och 74 i EG-f(cid:246)rdraget. Chamizo framh(cid:246)ll de ytterst negativa konsekvenser som dessa handlingar hade haft f(cid:246)r den spanska jordbruksexporten, s(cid:228)r- skilt f(cid:246)r jordbrukare i Andalusien. (Klagom(cid:229)l 478/97/JMA. ) Den 12 oktober 1998 hade Jacob S(cid:246)derman ett m(cid:246)te med utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar vid den sachsiska lantdagen under ledning av Thomas M(cid:228)dler, utskottets ordf(cid:246)rande. Efter S(cid:246)der- mans redog(cid:246)relse f(cid:246)r sitt arbete som ombudsman utbyttes syn- punkter om det framtida samarbetet mellan de b(cid:229)da organen. 6. PUBLIC RELATIONS Han anmodade Europeiska unionens ombudsman att inleda en unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ av denna sak i syfte att f(cid:229) kom- missionen att i sin egenskap av (cid:246)vervakare av f(cid:246)rdraget vidta (cid:229)tg(cid:228)rder mot den franska regeringen. 6. 1 ¯RETS H(cid:214)JDPUNKTER 1998 ¯RS FIDE-KONGRESS Efter att ha tagit del av de argument som framf(cid:246)rdes i klago- m(cid:229)let kom ombudsmannen fram till att klagom(cid:229)let inte kunde f(cid:246)rklaras till(cid:229)tligt eftersom det inte hade f(cid:246)reg(cid:229)tts av n(cid:229)gra administrativa h(cid:228)nv(cid:228)ndelser till den ansvariga EG-institutionen, s(cid:229) som det kr(cid:228)vs i artikel 2. 4 i ombudsmannens stadga. till Ombudsmannen beslutade att vidarebefordra klagom(cid:229)let kommissionen och f(cid:246)rklarade i sitt brev i juni 1997 till Cha- mizo att detta (cid:246)verl(cid:228)mnande skulle g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r kom- missionen att vidta l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)rder. Kommissionen meddelade den andalusiska ombudsmannen att hans brev hade registrerats som ett klagom(cid:229)l. I augusti 1997 fick Chamizo ny information om den senaste utvecklingen i (cid:228)rendet av generaldirekt(cid:246)ren vid GD VI, Legras. Kommissionen f(cid:246)rklarade att den hade granskat situationen och att den ans(cid:229)g att denna stod i strid med artikel 30 i f(cid:246)rdraget. Kommissionen hade d(cid:228)rf(cid:246)r, efter att ha inlett ett (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfarande, f(cid:246)rt (cid:228)rendet vidare till EG-domstolen (m(cid:229)l C-265/95). Med anled- ning av de senaste h(cid:228)ndelserna hade kommissionen s(cid:228)nt flera brev om saken till de franska myndigheterna. ˜nnu ett brev skickades av Legras till Chamizo i mars 1998 med information om EG-domstolens f(cid:228)llande dom mot Frankrike. Legras f(cid:246)rkla- rade ocks(cid:229) att kommissionen efter toppm(cid:246)tet i Amsterdam i juni 1997 hade arbetat p(cid:229) ett f(cid:246)rslag till f(cid:246)rordning som redan (cid:246)verl(cid:228)mnats till r(cid:229)det. Denna f(cid:246)rordning skulle g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r kommissionen att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder mot medlemsstater som inte g(cid:246)r allt som kr(cid:228)vs f(cid:246)r att f(cid:246)rhindra angrepp mot den fria r(cid:246)rligheten av varor. Ombudsmannen var huvudansvarig f(cid:246)r temat The Citizen, the Administration and Community Law vid den artonde FIDE- kongressen, som h(cid:246)lls i Stockholm den 3(cid:150)6 juni 1998. Han (cid:229)tf(cid:246)ljdes av Ian Harden, Peter Dyrberg och JosØ Mart(cid:237)nez Ara- g(cid:243)n. Grupparbetena (cid:246)ver temat leddes av Elisabeth Palm, president vid kammarr(cid:228)tten i G(cid:246)teborg, och Hans Ragnemalm, domare vid EG-domstolen. FIDE-kongressen bevistades av (cid:246)ver 500 delegater fr(cid:229)n gemen- skapsinstitutionerna, fr(cid:229)n samtliga medlemsstater i unionen och fr(cid:229)n Cypern, Malta, Norge och Schweiz. Plenarsessionen (cid:246)ppnades med att den svenska justitieministern Laila Freivalds h(cid:246)ll ett anf(cid:246)rande med rubriken (cid:148)The rule of law and the enlargement of the European Union(cid:148) och EG-dom- stolens ordf(cid:246)rande Gil Carlos Rodr(cid:237)guez Iglesias h(cid:246)ll en inle- dande f(cid:246)rel(cid:228)sning (cid:246)ver temat (cid:148)La Cour de justice des Commu- nautØs europØennes et l’interaction entre le droit europØen et le droit national(cid:148). Ombudsmannens rapport (cid:148)The Citizen, the Administration and Community law(cid:148), och hans slutrapport fr(cid:229)n plenarsessionen finns tillg(cid:228)ngliga p(cid:229) engelska och franska p(cid:229) hemsidan. Mot bakgrund av dessa f(cid:246)rklaringar skrev Chamizo till ombudsmannen i maj 1998 och uttryckte sin tillfredsst(cid:228)llelse med de (cid:229)tg(cid:228)rder som kommissionen hade vidtagit och tackade ombudsmannen f(cid:246)r hans samarbete n(cid:228)r det g(cid:228)llde att s(cid:246)ka en l(cid:246)sning p(cid:229) problemet. Ombudsmannen (cid:246)verl(cid:228)mnade sin (cid:229)rsrapport f(cid:246)r 1997 till Europaparlamentet vid ett plenarsammantr(cid:228)de i Strasbourg den 16 juli 1998. ¯RSRAPPORTEN F(cid:214)R 1997 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/151 Som representant f(cid:246)r parlamentets utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar uttryckte ledamoten av Europaparlamentet Edward Newman parlamentets tillfredsst(cid:228)llelse med ombudsmannens definition av (cid:148)administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande(cid:148). F(cid:246)reg(cid:229)ende (cid:229)r hade parla- mentet uppmuntrat ombudsmannen att fullt ut utnyttja sin befogenhet att ta itu med administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)llanden i gemenskapsinstitutionernas och gemenskapsorganens verksam- heter och framh(cid:229)llit vikten av att begreppet (cid:148)administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande(cid:148) fick en tydlig definition. Utg(cid:229)ende fr(cid:229)n ett underlag som nationella ombudsm(cid:228)n och lik- nande organ hade f(cid:246)rsett honom med erbj(cid:246)d ombudsmannen f(cid:246)ljande definition i sin (cid:229)rsrapport: (cid:148)Administrativa missf(cid:246)rh(cid:229)l- landen f(cid:246)religger n(cid:228)r ett offentligt organ underl(cid:229)ter att agera i enlighet med en regel eller princip som (cid:228)r bindande f(cid:246)r det. (cid:148) Parlamentet ans(cid:229)g att denna definition tillsammans med de exempel som gavs i (cid:229)rsrapporten ger en tydlig bild av vad som h(cid:246)r till ombudsmannens ansvarsomr(cid:229)de. P(cid:229) f(cid:246)rslag av Newman i dennes egenskap av f(cid:246)redragande f(cid:246)r utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)ll- ningar (1) antog parlamentet en resolution i vilken man gav uttryck f(cid:246)r sin tillfredsst(cid:228)llelse med definitionen. OMBUDSMANNENS S˜RSKILDA RAPPORT rapport s(cid:228)rskilda Ombudsmannens om ombudsmannens unders(cid:246)kning p(cid:229) eget initiativ om allm(cid:228)nhetens tillg(cid:229)ng till handlingar, som han (cid:246)verl(cid:228)mnade till Europaparlamentets ord- f(cid:246)rande den 15 december 1997, diskuterades vid parlamentets plenarsession i juli p(cid:229) grundval av ett bet(cid:228)nkande om den fr(cid:229)n utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar (f(cid:246)redragande Astrid Thors) (2). I sin resolution (cid:246)ver den s(cid:228)rskilda rapporten uttryckte parlamen- tet sin tillfredsst(cid:228)llelse med ombudsmannens insats f(cid:246)r (cid:246)ppen- I resolutionen framh(cid:246)lls att (cid:246)kad het och insyn i unionen. insyn och f(cid:246)rb(cid:228)ttrad tillg(cid:229)ng till handlingar f(cid:246)r allm(cid:228)nheten (cid:228)r n(cid:228)ra f(cid:246)rknippat med de regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed som ombudsmannen f(cid:246)reslagit i sin (cid:229)rsrapport f(cid:246)r 1997. EN EUROPEISK AGENDA F(cid:214)R M˜NSKLIGA R˜TTIGHETER F(cid:214)R ¯R 2000 Den 9 och 10 oktober deltog Jacob S(cid:246)derman tillsammans med Peter Dyrberg i en konferens i Wien med temat The EU and Human Rights: Towards an Agenda for the Year 2000. Konferensen hade anordnats av Europainstitutet i samarbete med det (cid:246)sterrikiska utrikesministeriet. S(cid:246)derman h(cid:246)ll ett anf(cid:246)- rande om Europeiska unionens ombudsman och de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna och gav d(cid:228)rvid f(cid:246)rslag om hur dessa skulle kunna ges ett b(cid:228)ttre skydd inom unionen. (1) A4-0258/98 (EGT C 292, 21. 9. 1998, s. 168). (2) A4-0265/98 (EGT C 292, 21. 9. 1998, s. 170). 6. 2 KONFERENSER OCH M(cid:214)TEN TYSKLAND Den 10 maj var Jacob S(cid:246)derman inbjuden av ledamoten av Europaparlamentet Karl von Wogau att tala om (cid:148)Unionsmed- borgarnas r(cid:228)ttigheter(cid:148) inom ramen f(cid:246)r firandet av Europadagen i Bad Krozingen. (cid:214)ver 1 000 personer b(cid:229)de fr(cid:229)n trakten och fr(cid:229)n Frankrike och Schweiz deltog i festligheterna och bes(cid:246)kte de olika st(cid:229)nden. Broschyrer om ombudsmannen fanns framlagda och delades ut vid EU-montern. S(cid:246)derman fick tillf(cid:228)lle att tr(cid:228)ffa Gerdi Staiblin, jordbruksminis- ter i Baden-W(cid:252)rttemberg och borgm(cid:228)staren i Bad Krozingen, Ekkehart Meroth. Den 27 juni var Jacob S(cid:246)derman inbjuden att delta vid en pa- neldiskussion med temat Europe Today (cid:150) Its Institutions and Its People som anordnats av professor H(cid:246)nnighausen vid uni- versitetet i Bonn inom ramen f(cid:246)r Transatlantic Summer Aca- demy (TASA) 1998. Ordf(cid:246)rande var Matt Marshall, journalist fr(cid:229)n Wall Street Journal Europe. (cid:214)vriga talare var Eckhard L(cid:252)bke- meier, chef f(cid:246)r Friedrich Ebert-stifelsens avdelning f(cid:246)r utrikes- politiska studier och Hella Mandt, professor i statsvetenskap vid universitetet i Trier. ¯h(cid:246)rare var 32 studenter fr(cid:229)n olika universitet i F(cid:246)renta staterna, Kanada, Ryssland, Italien, Neder- l(cid:228)nderna, republiken Makedonien, F(cid:246)renade kungariket, Ukraina, Jugoslavien, Irland, Litauen och Estland. jugoslaviska f(cid:246)re detta Den 22 och 23 oktober deltog Vicky Kloppenburg och Mart(cid:237)- nez Arag(cid:243)n i ett seminarium p(cid:229) temat Cooperation in the Field of Justice and Home Affairs, and Schengen after Amsterdam som anordnats av Akademin f(cid:246)r gemenskapsr(cid:228)tt i Trier. Kursen s(cid:246)kte utv(cid:228)rdera de f(cid:246)r(cid:228)ndringar som inf(cid:246)rts genom Amster- damf(cid:246)rdraget n(cid:228)r det g(cid:228)ller r(cid:228)ttsligt och polisi(cid:228)rt samarbete inom unionen och konsekvenserna av de nya gemenskaps- invandring best(cid:228)mmelserna om gemensamma regler f(cid:246)r asyl, och gr(cid:228)nskontroller. De befogenheter som genom f(cid:246)rdraget tilldelats ombudsman- nen att (cid:246)vervaka till(cid:228)mpningen av dessa best(cid:228)mmelser diskute- rades mot bakgrund av de begr(cid:228)nsningar som lagts p(cid:229) andra gemenskapsinstitutioner, fr(cid:228)mst EG-domstolen, och dessas inverkan p(cid:229) medborgarnas r(cid:228)ttigheter. Det r(cid:229)dde allm(cid:228)n enig- het om att genomf(cid:246)randet av dessa nya best(cid:228)mmelser kommer att skapa avsev(cid:228)rda r(cid:228)ttsliga problem som kr(cid:228)ver f(cid:246)renade anstr(cid:228)ngningar fr(cid:229)n nationella institutioners och gemenskaps- institutioners sida. Den 5 november hade Peter Dyrberg ett m(cid:246)te med Kn(cid:246)fler, ordf(cid:246)rande i den tyska delstaten Sachsen-Anhalts parlaments- utskott framst(cid:228)llningar, och Sch(cid:228)fer, byr(cid:229)direkt(cid:246)r vid utskottet. f(cid:246)r C 300/152 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Den 6 november h(cid:246)ll Peter Dyrberg ett anf(cid:246)rande om (cid:148)Europe- insynen och demokratin(cid:148) vid en kon- iska ombudsmannen, ferens med titeln Insyn och demokrati, anordnad i Magdeburg av f(cid:246)reningen Europa-Forum Magdeburger Beh(cid:246)rde e. V. Vid h(cid:246)gtidligh(cid:229)llandet av deklarationen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)t- tala om Europeiska tigheterna inbj(cid:246)ds Jacob S(cid:246)derman att unionen och de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna vid Complutense-uni- versitetet i Madrid den 9 december. P(cid:229) inbjudan av professor J(cid:252)rgen Schwarze h(cid:246)ll Jacob S(cid:246)derman den 2 december en f(cid:246)rel(cid:228)sning vid universitetet i Freiburg. Den 10 och 11 december deltog S(cid:246)derman tillsammans med Mart(cid:237)nez Arag(cid:243)n i ett seminarium, Jornadas sobre (cid:148)Educaci(cid:243)n en Derechos Humanos(cid:148), som anordnats i Sevilla av den andalu- siska ombudsmannen. S(cid:246)derman h(cid:246)ll den inledande f(cid:246)rel(cid:228)s- ningen. SPANIEN I samband med 50:e (cid:229)rsdagen av FN:s universella deklaration om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna inbj(cid:246)d Katalanska institutet f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna S(cid:246)derman att tillsammans med den regionala ombudsmannen f(cid:246)r Katalonien, Caæellas, och Spani- ens ombudsman Alvarez de Miranda Y Torres delta i en kon- ferens i Barcelona den 6 mars 1998. Vid denna rundabords- konferens tog man upp de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheternas roll i ombudsm(cid:228)nnens arbete. Vid samtalet var ett antal advokater och juridikstuderande n(cid:228)rvarande. S(cid:246)derman (cid:229)tf(cid:246)ljdes av Mart(cid:237)- nez Arag(cid:243)n. Som ett led i de initiativ som tagits av f(cid:246)rbundet av latiname- rikanska ombudsm(cid:228)n (Ibero-American Federation of Ombuds- men, FIO) anordnade AlcalÆ de Henares-universitetet i Madrid en kurs med beteckningen Course to strengthen the institution of Ombudsman in Latin America fr(cid:229)n mars till december 1998. Syftet med kursen (cid:228)r att ge tj(cid:228)nstem(cid:228)n fr(cid:229)n de olika ombudsmannabyr(cid:229)erna i Latinamerika praktisk (cid:246)vning. Jacob S(cid:246)derman inbj(cid:246)ds att tala vid (cid:246)ppningsceremonin den 9 mars 1998. Utifr(cid:229)n en (cid:246)versikt (cid:246)ver det europeiska medborgarska- pets utveckling under de g(cid:229)ngna (cid:229)ren drog han vissa slutsatser av intresse f(cid:246)r de latinamerikanska (cid:229)h(cid:246)rarna. Bland (cid:246)vriga deltagare vid detta tillf(cid:228)lle m(cid:228)rktes universitetets rektor Gala, Portugals ombudsman Pimental, Spaniens ombuds- man `lvarez de Miranda Y Torres, den regionala ombudsman- nen f(cid:246)r Katalonien, Caæellas, och den regionala ombudsman- nen f(cid:246)r Andalusien, Chamizo. Complutense-universitetet anordnade 1as Jornadas sobre dere- cho interno y derecho comunitario europeo med temat Armo- nizaci(cid:243)n e Integraci(cid:243)n de los Ordenamientos Jur(cid:237)dicos de los Estados Miembros en el Derecho de la Uni(cid:243)n Europea i Madrid den 27(cid:150)29 april 1998. FRANKRIKE Den 5 och 6 februari var Jacob S(cid:246)derman inbjuden att delta i ett symposium som anordnats av den franske ombudsmannen Jacques Pelletier med anledning av den franska institutionens 25-(cid:229)rsjubileum. Bland andra deltagare m(cid:228)rktes Frankrikes presi- dent Jacques Chirac, som h(cid:246)ll (cid:246)ppningsanf(cid:246)randet, och pre- mi(cid:228)rminister Lionel Jospin, som deltog i avslutningsceremonin. S(cid:246)derman talade om ombudsmannainstitutionens ursprung och utveckling i v(cid:228)rlden. Han (cid:229)tf(cid:246)ljdes av Olivier Verheecke. Benita Broms, juridisk handl(cid:228)ggare, deltog i ett symposium, In our hands (cid:150) The effectiveness of human rights protection 50 years after the Universal Declaration. Symposiet anordnades i Strasbourg den 2(cid:150)4 september 1998 av Europar(cid:229)det som ett bidrag till h(cid:246)gtidligh(cid:229)llandet av den 50:e (cid:229)rsdagen sedan anta- gandet av den universella deklarationen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)t- tigheterna och av 1998 (cid:229)rs (cid:246)versyn av genomf(cid:246)randet av Wiendeklarationen och dess handlingsprogram. (cid:214)ppningsanf(cid:246)randet h(cid:246)lls av Mary Robinson, FN:s kommis- sarie f(cid:246)r m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter. De (cid:228)mnen som togs upp var bl. a. f(cid:246)rhindrande av och reaktioner mot systematiska och stor- skaliga kr(cid:228)nkningar av de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna, f(cid:246)redra- gande Vojin Dimitrijevic, sociala r(cid:228)ttigheter: odelbarhetens och det (cid:246)msesidiga beroendets utmaningar, f(cid:246)redragande Aalt-Wil- lem Heringa, effektivt genomf(cid:246)rande av kvinnors r(cid:228)ttigheter, f(cid:246)redragande Katarina Tomasevski, skydd: effektiva (cid:229)tg(cid:228)rder p(cid:229) nationell niv(cid:229), f(cid:246)redragande RØgis de Gouttes, skydd: effektiva (cid:229)tg(cid:228)rder p(cid:229) internationell niv(cid:229), f(cid:246)redragande Jeremy McBride och fr(cid:228)mjandet av m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter: upplysning, undervis- ning och tr(cid:228)ning, f(cid:246)redragande Kaija Gertnere. I parallella dis- kussionsgrupper fungerade framtr(cid:228)dande personer inom omr(cid:229)- det som ordf(cid:246)rande. S(cid:246)derman inbj(cid:246)ds att tala vid avslutningsceremonin den 29 april. Han h(cid:246)ll ett anf(cid:246)rande med rubriken (cid:148)La figura del Defensor del Pueblo europeo: Funciones y perspectivas de actuaci(cid:243)n(cid:148). Peter Dyrberg deltog i den 24:e internationella kongressen f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningsvetenskap som anordnats av internationella institu- tet f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningsvetenskap i Paris den 7(cid:150)11 september. S(cid:246)derman bes(cid:246)kte ocks(cid:229) Europaparlamentets kontor i Madrid. Den 20 oktober bes(cid:246)ktes ombudsmannen av Bernard Stasi, MØdiateur de la RØpublique, Vincent Bouvier, DØlØguØ GØnØral, Phi- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/153 lippe Bardiaux, Conseiller pour les relations extØrieures, Anne Mor- rier, ChargØe de mission pour la Communication och Jean-Fran(cid:231)ois Leroy, ChargØ de mission pour les DØlØguØs dØpartementaux. Vid diskussionerna kom man (cid:246)verens om att ett seminarium skulle anordnas i Paris under september 1999. Efter samman- komsten h(cid:246)ll Stasi och S(cid:246)derman en gemensam presskon- ferens. IRLAND Den 4 och 5 november presenterade Ian Harden ombudsman- nens arbete vid seminarier om insyn och demokrati i Europa i Dungarvan, Waterford, och Killarney, Kerry, anordnade av South East European Centre respektive South-West Ireland Rural Carrefour of the South Kerry Development Parntership. Bland (cid:246)vriga talare m(cid:228)rktes Michael Brophy fr(cid:229)n den irl(cid:228)ndska ombudsmannens byr(cid:229). Siobhan Duffy, representant f(cid:246)r Euro- Jus i Irland, Paul Gormely fr(cid:229)n kommissionen och Jim O’Brien fr(cid:229)n Europaparlamentets representation. om ombudsmannaskapets organisation i Italien (cid:228)r en fr(cid:229)ga av stort intresse f(cid:246)r det europeiska medborgarskapet. S(cid:246)derman framh(cid:246)ll att Italien, (cid:228)ven om det har aktiva lokala och regio- nala ombudsm(cid:228)n som ofta ansvarar f(cid:246)r omr(cid:229)den som (cid:228)r st(cid:246)rre (cid:228)n vissa medlemsstater i unionen, fortfarande (cid:228)r ett av de f(cid:229) l(cid:228)nder inom unionen som inte har n(cid:229)gon nationell ombuds- man. Ombudsmannen hade ocks(cid:229) ett m(cid:246)te med Paolo Giannarelli, ansvarig minister f(cid:246)r gemenskapspolitiken vid den regionala styrelsen. Giannarelli tog upp betydelsen av ombudsmannens verksamhet, som enligt hans uppfattning betydde mycket f(cid:246)r att g(cid:246)ra italienarna medvetna om sitt medborgarskap i unio- nen. S(cid:246)derman uttryckte sin (cid:246)nskan att skapa goda kontakter med italienska ombudsm(cid:228)n p(cid:229) alla niv(cid:229)er. Det projekt som presenterats av Toskanas regionala ombudsman skulle vara ett utm(cid:228)rkt s(cid:228)tt att (cid:229)stadkomma detta samarbete. Vid detta m(cid:246)te fick Europeiska unionens ombudsman ta del av tv(cid:229) konkreta (cid:228)renden med kommissionen mot Toskana ((cid:228)rendena g(cid:228)llde vin- produktion och boskapsuppf(cid:246)dning). Fantappie hade bjudit in de trettio lokala ombudsm(cid:228)nnen i Toskana till ett m(cid:246)te med Europeiska unionens ombudsman. Detta gav tillf(cid:228)lle att diskutera de problem som uppst(cid:229)r genom att det italienska systemet med ombusm(cid:228)n (cid:228)r s(cid:229) heterogent organiserat. Att inf(cid:246)ra ett enhetligt regelverk p(cid:229) detta omr(cid:229)de och fr(cid:228)mja samarbetet mellan ombudsm(cid:228)nnen framstod som en synnerligen angel(cid:228)gen uppgift. ITALIEN Jacob S(cid:246)derman gjorde ett officiellt bes(cid:246)k i Italien den 23(cid:150)26 september 1998. Under sitt bes(cid:246)k i Florens hade han f(cid:246)rst ett sammantr(cid:228)ffande med den regionala ombudsmannen i Tos- kana, Romano Fantappie, och dennes medarbetare. S(cid:246)derman informerades om olika projekt som utformats vid den regionala ombudsmannens byr(cid:229), t. ex. uppr(cid:228)ttandet av ett elektroniskt n(cid:228)t som knyter samman alla ombudsm(cid:228)n i Toskana samt anord- nandet av ett internationellt m(cid:246)te f(cid:246)r de regionala ombuds- m(cid:228)nnen inom Europeiska unionen. Jacob S(cid:246)derman gjorde ocks(cid:229) ett bes(cid:246)k vid Europainstitutet i Fiesole och tr(cid:228)ffade d(cid:228)r professor Masterson, institutes ordf(cid:246)- rande, professor Meny, institutes direkt(cid:246)r, och professorerna Dehousse och Ziller. S(cid:246)derman ber(cid:228)ttade om sitt arbete och om begreppet administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande. Vidare utbyttes synpunkter p(cid:229) f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan ombudsmannen och (cid:246)vriga gemenskapsinstitutioner och vissa nationella domstolar eller ombudsm(cid:228)n. Slutligen betonade S(cid:246)derman vikten av att det skapades ett n(cid:228)tverk mellan Europeiska unionens ombudsman och nationella, regionala och lokala ombudsm(cid:228)n, inte minst med tanke p(cid:229) Amsterdamf(cid:246)rdraget. Detta sammantr(cid:228)ffande f(cid:246)ljdes av ett m(cid:246)te med professor Ang- elo Passaleva, ordf(cid:246)rande i Toskanas regionala r(cid:229)d. Ordf(cid:246)ran- den uttryckte sin gl(cid:228)dje (cid:246)ver att h(cid:228)lsa S(cid:246)derman v(cid:228)lkommen till Toskana, den region i Italien som f(cid:246)rst fick en regional ombudsman. Professor Passaleva och S(cid:246)derman utbytte syn- punkter om Europeiska unionens ombudsmans arbete och om vikten av kontakter mellan ombudsm(cid:228)n p(cid:229) alla lokala, regio- nala och nationella niv(cid:229)er. Betr(cid:228)ffande sitt eget arbete ber(cid:228)ttade professor Passaleva att fr(cid:229)gor som har med offentlig h(cid:228)lso- och sjukv(cid:229)rd att g(cid:246)ra utg(cid:246)r en stor del av de regionala ombuds- m(cid:228)nnens arbete i Italien och att dessa fr(cid:229)gor (cid:228)r av s(cid:228)rskilt intresse f(cid:246)r honom. Professor Passaleva och S(cid:246)derman var eniga om att den f(cid:246)rest(cid:229)ende omr(cid:246)stningen om ett lagf(cid:246)rslag Den 26 september anordnades en konferens i Verona av den lokala ombudsmannen Giovanni Fraizzoli. S(cid:246)derman var inbju- den att h(cid:229)lla ett anf(cid:246)rande med rubriken (cid:148)Cooperation with national, regional and local ombudsmen to protect and pro- mote the European citizenship(cid:148). Anton Caæellas, regional ombudsman i Katalonien, gav en beskrivning av det regionala ombudsmannaskapet sett ur spanskt perspektiv med tyngd- punkten lagd p(cid:229) egna erfarenheter. Paolo Cavaleri, professor i offentlig r(cid:228)tt i Verona, och professor Lucio Strumendo, regio- nal ombudsman i Veneto, hade bjudits in f(cid:246)r att redovisa de italienska f(cid:246)rh(cid:229)llandena n(cid:228)r det g(cid:228)llde ombudsmannaskapet, s(cid:228)rskilt med tanke p(cid:229) den f(cid:246)rest(cid:229)ende omr(cid:246)stningen i det itali- enska parlamentet. C 300/154 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Konferensen f(cid:246)ljdes av en diskussion i vilken regionala och lokala ombudsm(cid:228)n fr(cid:229)n olika delar av Italien och (cid:228)ven en del Veronabor deltog. NEDERL˜NDERNA Den 8(cid:150)10 maj 1998 bevistade Olivier Verheecke och Ben Hagard den Europakongress som h(cid:246)lls i Haag (Let’s build Europe of the XXIst Century Area of Solidarity and Freedom) med anledning av 50-(cid:229)rsminnet av den f(cid:246)rsta Europakongres- sen. Kongressen var anordnad av Internationella Europar(cid:246)rel- sen under ordf(cid:246)randeskap av Mario Soares som ocks(cid:229) h(cid:246)ll v(cid:228)l- komsttalet. Den 9 maj 1998 (cid:246)ppnades kongressen h(cid:246)gtidligen av hennes majest(cid:228)t drottningen av Nederl(cid:228)nderna. D(cid:228)refter f(cid:246)ljde inl(cid:228)gg fr(cid:229)n JosØ Maria Gil-Robles, Europaparlamentets ordf(cid:246)rande, Peter Mandelson, engelskt konsultativt statsr(cid:229)d, Jac- ques Santer, kommissionens ordf(cid:246)rande, Gil Carlos Rodriguez Iglesias, EG-domstolens ordf(cid:246)rande, och Leni Fischer, ordf(cid:246)- rande i Europar(cid:229)dets parlamentariska f(cid:246)rsamling. Under kongressen hade Verheecke och Hagard hand om ombudsmannens monter p(cid:229) Expo Europa och beskrev ombudsmannens roll och verksamet f(cid:246)r kongressdeltagarna. (cid:214)ver 700 av de 3 000 deltagarna bes(cid:246)kte avdelningen f(cid:246)r att st(cid:228)lla fr(cid:229)gor och h(cid:228)mta material. Verheecke deltog i arbetsgruppen Democracy, Citizenship and Human Rights med domaren vid EG-domstolen P. J. G. Kap- teyn som ordf(cid:246)rande. Bland talarna i arbetsgruppen m(cid:228)rktes Jean-Victor Louis, professor vid Institutet f(cid:246)r europeiska studier (Bryssel) och ordf(cid:246)rande vid Internationella Europar(cid:246)relsens initiativkommittØ, Pier Virgilio Dastoli, Internationella Europa- r(cid:246)relsens generalsekreterare, och Andreas Gross, ledamot av Europar(cid:229)dets f(cid:246)rsamling. Diskussionerna utgick fr(cid:229)n den inledande texten, (cid:148)Democracy and Citizenship in Europe(cid:148), som presenterades av Jo Leinen, ordf(cid:246)rande i Euro- peiska federalistunionen (UEF). En av huvudpunkterna i diskus- sionen g(cid:228)llde utformningen av en europeisk konstitution. I de (cid:246)vriga tre arbetsgrupperna behandlades The Economic and Social Dimension of Europe, The Multicultural Dimension of Europe respektive Europe in the world. parlamentariska PORTUGAL ombudsmannens nella kansli, mationskontor och kommissionens representation i Lissabon. Europaparlamentets infor- I programmet ingick ocks(cid:229) sammantr(cid:228)ffanden med h(cid:246)ga por- tugisiska tj(cid:228)nstem(cid:228)n, bl. a. Seixas da Costa, generalsekreterare f(cid:246)r europeiska fr(cid:229)gor vid utrikesministeriet, Cardoso da Costa, ordf(cid:246)rande vid f(cid:246)rfattningsdomstolen, Santos, ordf(cid:246)rande i det portugisiska parlamentet, och Martins, ordf(cid:246)rande i det parla- mentsutskott som behandlar f(cid:246)rfattningsfr(cid:229)gor och medborger- liga r(cid:228)ttigheter, friheter och s(cid:228)kerheter. S(cid:246)derman fick ocks(cid:229) tillf(cid:228)lle att tr(cid:228)ffa Soares, Portugals tidigare president och nu ordf(cid:246)rande i Europar(cid:246)relsen. S(cid:246)derman hade ocks(cid:229) ett m(cid:246)te med Freitas do Amaral, profes- sor i f(cid:246)rvaltningsr(cid:228)tt vid universitetet i Lissabon och ordf(cid:246)- rande i den portugisiska grenen av Europar(cid:246)relsen. FINLAND Den 14 mars h(cid:246)ll Jacob S(cid:246)derman en f(cid:246)rel(cid:228)sning i Tammerfors (cid:246)ver (cid:228)mnet (cid:148)Citizens’ Europe(cid:148). Cirka 150 n(cid:228)mndem(cid:228)n vid tingsr(cid:228)tter var n(cid:228)rvarande. S(cid:246)derman deltog i ett seminarium om etik som anordnats av (cid:228)rkebiskopen i ¯bo den 20 maj 1998. Han h(cid:246)ll ett anf(cid:246)rande om (cid:148)Europeiska v(cid:228)rderingar(cid:148). S(cid:246)derman bevistade tillsammans med Benita Broms, juridisk handl(cid:228)ggare, Nordic Conference on Community Law den 6(cid:150)8 november i Helsingfors. S(cid:246)derman h(cid:246)ll ett anf(cid:246)rande om unionsmedborgarna och gemenskapsinstitutionerna. S(cid:246)derman redogjorde f(cid:246)r sitt arbete (cid:228)ven i Kajaani, Sein(cid:228)joki och Imatra den 11, 12 och 15 november. SVERIGE I samband med 1998 (cid:229)rs FIDE-kongress (den 3(cid:150)6 juni 1998) bes(cid:246)kte ombudsmannen den svenska riksdagen och redogjorde f(cid:246)r sitt arbete inf(cid:246)r utskottet f(cid:246)r Europa(cid:228)renden den 2 juni. Den 16 oktober bes(cid:246)kte S(cid:246)derman G(cid:246)teborg och h(cid:246)ll vid ett seminarium f(cid:246)rel(cid:228)sningen (cid:148)Demokrati och transparens i v(cid:229)rt Europa(cid:148). Seminariet (cid:228)r en del av Carrefour West Europe som sponsras av kommissionen. Linda Steneberg, chef f(cid:246)r kommis- sionens representation i Sverige, talade om tillg(cid:229)ngen till infor- mation om Europeiska unionen och Ivar Virgin och Anneli HulthØn, ledam(cid:246)ter av Europaparlamentet, talade om sitt arbete vid parlamentet. Jacob S(cid:246)derman gjorde ett officiellt bes(cid:246)k i Portugal mellan den 13 och 15 april 1998. Bes(cid:246)ket hade anordnats av JosØ Meneres Pimentel, Portugals nationella ombudsman, och Nuno Antas de Campos, chef f(cid:246)r Europaparlamentets informations- kontor i Lissabon. Unionens ombudsman bes(cid:246)kte den natio- F(cid:214)RENADE KUNGARIKET Den 23 januari gjorde Jacob S(cid:246)derman ett officiellt bes(cid:246)k i Skottland d(cid:228)r han bes(cid:246)kte Frederick Marks, Commissioner for Local Administration. Han bes(cid:246)kte ocks(cid:229) kommissionens repre- 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/155 sentation i Edinburgh och inbj(cid:246)ds av professor John Usher att h(cid:229)lla en f(cid:246)rel(cid:228)sning vid universitetet i Edinburgh om ombuds- mannens roll. Den 12 februari bes(cid:246)kte Costa Ricas ombudsman Sandra Piszk ombudsmannen i Strasbourg. S(cid:246)derman bes(cid:246)kte tillsammans med Ben Hagard F(cid:246)renade kungariket den 28 och 29 maj. Den 28 maj gav S(cid:246)derman vid Centret f(cid:246)r ombudsmannastudier vid universitetet i Reading en f(cid:246)rel(cid:228)sning om Europeiska unionens ombudsmans roll. S(cid:246)der- man sammantr(cid:228)ffade dessf(cid:246)rinnan med professor Roy Gregory, centrets chef, som sedan var ordf(cid:246)rande vid seminariet. En liv- lig diskussion f(cid:246)ljde p(cid:229) S(cid:246)dermans f(cid:246)rel(cid:228)sning. Bland delta- garna m(cid:228)rktes professor Roy Gregory och Philip Giddings fr(cid:229)n centret f(cid:246)r ombudsmannastudier, professor Peter Woodward och Alex Warleigh fr(cid:229)n avdelningen f(cid:246)r statsvetenskap vid uni- versitetet i Reading, denna avdelnings chef, professor Richard Bellamy, professor Tony Downs, dekanus f(cid:246)r humanistiska fakulteten vid universitetet, och professor Gavin Drewry fr(cid:229)n Royal Holloway College, London University. Tidningsartiklar om S(cid:246)dermans bes(cid:246)k (cid:229)terfanns senare i Rea- ding Evening Post och Reading Chronicle liksom in universitetets egen Bulletin. Efter seminariet gav professor Roger Williams, vice kansler f(cid:246)r universitetet i Reading, en middag f(cid:246)r S(cid:246)derman. Den 29 maj deltog S(cid:246)derman i Focus Europe-briefingen vid Civil Service College i London. Michael Duggett, f(cid:246)rste lektor i statsvetenskap och Europapolitik vid colleget, fungerade som ordf(cid:246)rande. Vid den fr(cid:229)gestund som f(cid:246)ljde p(cid:229) S(cid:246)dermans anf(cid:246)- John Tate rande m(cid:228)rktes bland deltagarna Michael Duggett, fr(cid:229)n F(cid:246)renade kungarikets Parliamentary Commissioner, Julian Parry, UK Pensions Ombudsman, Margaret Batty fr(cid:229)n Civil Ser- vice College, Nick O’Brien fr(cid:229)n UK Legal Services Ombudsman, och Keith Finch fr(cid:229)n jordbruksministeriet. Den 6 november redogjorde Ian Harden f(cid:246)r ombudsmannens arbete vid en konferens som anordnats av Community Council i Lancashire. Bland (cid:246)vriga talare m(cid:228)rktes Tony Cunningham, ledamot av Europaparlamentet, Alan Watson fr(cid:229)n Parliamentary Commissioner for Administration och Alison Hook fr(cid:229)n kommis- sionens representation. Som ordf(cid:246)rande vid konferensen fun- gerade Patricia Thomas, Commissioner for Local Administration in England. 6. 3 ANDRA EVENEMANG Den peruanska ombudsmannen Jorge Santistevan de Noriega bes(cid:246)kte ombudsmannens kontor i Bryssel och sammantr(cid:228)ffade d(cid:228)r med Peter Dyrberg, f(cid:246)rste juridisk handl(cid:228)ggare, den 12 februari. Den 19 februari hade S(cid:246)derman och Harden ett m(cid:246)te med GØrard Beliard, chef f(cid:246)r Strasbourgs stads avdelning f(cid:246)r inter- nationella f(cid:246)rbindelser. S(cid:246)derman h(cid:246)ll en f(cid:246)rel(cid:228)sning om sin roll som ombudsman f(cid:246)r omkring 50 ledam(cid:246)ter av EU-kommittØn vid Amerikanska han- delskammaren i Belgien. M(cid:246)tet (cid:228)gde rum i Strasbourg den 11 mars. Den australiska ambassad(cid:246)ren i Frankrike, John Michael Spen- der, bes(cid:246)kte ombudsmannen i Strasbourg den 11 mars. S(cid:246)derman hade ett m(cid:246)te med Jan Grevstad, ambassadr(cid:229)d vid den norska beskickningen i Europeiska unionen, i Strasbourg den 12 mars. Den 17 mars talade Ian Harden under rubriken (cid:148)The work of the European Ombudsman’s office(cid:148) inf(cid:246)r centret f(cid:246)r Europapo- litiska studier i Bryssel. Den 18 mars talade Peter Dyrberg om ombudsmannens roll inf(cid:246)r 20 studenter fr(cid:229)n Sachsen-Anhalt. Den 23 mars bes(cid:246)ktes ombudsmannen av Fahri Ozturk, ordf(cid:246)- rande i Turkiets Conseil de Supervision d’Etat (cid:224) la PrØsidence, ledamot av samma r(cid:229)d. Detta bes(cid:246)k hade och Nuri Tortop, anordnats av det franska utrikesministeriet som ett led i ett officiellt bes(cid:246)k i Frankrike. G(cid:246)khan ˙apoglu, ordf(cid:246)rande i partiet Changing Turkey och ledamot av det turkiska parlamentet, bes(cid:246)kte ombudsmannen den 1 april. Den 6 april 1998 tog Olivier Verheecke emot en grupp stu- denter och l(cid:228)rare fr(cid:229)n Scuola Media Statale i Belluno (Italien) och informerade dem om ombudsmannens arbete. Den 7 april h(cid:246)ll S(cid:246)derman en f(cid:246)rel(cid:228)sning f(cid:246)r tolv studerande i statsvetenskap fr(cid:229)n Strasbourg Centre of Syracuse University (New York, USA). Den 9 februari h(cid:246)ll Jacob S(cid:246)derman en f(cid:246)rel(cid:228)sning f(cid:246)r omkring 400 studenter fr(cid:229)n UniversitØ Robert Schuman i Strasbourg om sin roll som ombudsman. Detta arrangemang var anordnat av Europaparlamentet inom ramen f(cid:246)r European Week och det (cid:228)gde rum i hemicycle i Strasbourg. Den 21 april talade Peter Dyrberg om ombudsmannens arbete inf(cid:246)r 35 l(cid:228)rare fr(cid:229)n Sachsen-Anhalt. Han tog ocks(cid:229) emot en grupp best(cid:229)ende av 20 danska journalister och talade om ombudsmannens senaste resultat. C 300/156 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Den 23 april redogjorde S(cid:246)derman f(cid:246)r sitt arbete som ombuds- man inf(cid:246)r en grupp best(cid:229)ende av 60 medlemmar av f(cid:246)r- eningen Internationales Kolpingwerk. ¯h(cid:246)rarna kom fr(cid:229)n Tysk- land, Schweiz, (cid:214)sterrike, Ungern, Tjeckien, Polen och Slovaki- en. M(cid:246)tet (cid:228)gde rum inom ramen f(cid:246)r ett (cid:229)rligt bes(cid:246)k hos Euro- paparlamentet i Strasbourg. Den 28 april h(cid:246)ll S(cid:246)derman en f(cid:246)rel(cid:228)sning f(cid:246)r en grupp med 50 studenter fr(cid:229)n universitetet i Bayreuth, Tyskland. Den 7 maj talade Peter Dyrberg om (cid:148)Open Government and the Need for Transparency(cid:148) vid ett seminarium i Bryssel om Parliaments on the net som anordnats av Europeiska centret f(cid:246)r parlamentarisk forskning och dokumentation. Den 7 maj talade S(cid:246)derman om sitt arbete inf(cid:246)r en grupp best(cid:229)ende av 20 studenter fr(cid:229)n universitetet i Jyv(cid:228)skyl(cid:228), Fin- land, som var p(cid:229) bes(cid:246)k i Bryssel. Den 9 maj h(cid:246)ll Europaparlamentet i samband med Europada- gen (cid:246)ppet hus b(cid:229)de i Bryssel och Strasbourg. Av de uppskatt- ningsvis 9 000 bes(cid:246)karna i Bryssel och 5 000 i Strasbourg kom ett stort antal till ombudsmannens avdelningar i den nya Leopoldbyggnaden i Bryssel och IPE1 i Strasbourg. Bes(cid:246)karna fick allm(cid:228)n information av ombudsmannens personal p(cid:229) plat- sen och informationsmaterial delades ut. Den 11 maj 1998 fick 20 medlemmar av European Infor- mation Association fr(cid:229)n F(cid:246)renade kungariket, Estland, (cid:214)ster- rike och Italien en redog(cid:246)relse av S(cid:246)derman f(cid:246)r ombudsman- nens arbete och hur ombudsmannens hemsida skulle utformas i framtiden. Den 11 maj gav S(cid:246)derman ocks(cid:229) 20 ledam(cid:246)ter av den finska riksdagens EU-utskott en inblick i sitt arbete. S(cid:246)derman var vidare inbjuden att h(cid:229)lla en f(cid:246)rel(cid:228)sning f(cid:246)r tolv h(cid:246)ga finska tj(cid:228)nstem(cid:228)n som deltog i en kurs vid Centre des (cid:201)tudes EuropØennes i Strasbourg den 11 maj. Generalsekreteraren i Chiles kommunistparti, Gladys Marin, som var p(cid:229) bes(cid:246)k hos Europaparlamentet, bes(cid:246)kte S(cid:246)derman den 13 maj. Ian Harden h(cid:246)ll den 14 maj en f(cid:246)rel(cid:228)sning i Strasbourg om ombudsmannens roll f(cid:246)r medlemmar av de finska statsreviso- rernas f(cid:246)rening. Den 25 maj fick ombudsmannen bes(cid:246)k av Jukka Pasanen, bitr(cid:228)dande justitiekansler i Finland, och Jukka Okko, referenda- rier(cid:229)d vid justitiekanslers byr(cid:229). Den 28 och 29 maj deltog Peter Dyrberg i en konferens som anordnats av European University Institute (Florens) p(cid:229) temat An EU Human Rights Agenda for the Year 2000. Ian Harden h(cid:246)ll en f(cid:246)rel(cid:228)sning om ombudsmannens roll inf(cid:246)r en grupp studenter fr(cid:229)n Leidens juridiska fakultet, ledd av pro- fessor H. G. Schermers, den 11 juni 1998. Den 15 juni informerade S(cid:246)derman om sitt arbete inf(cid:246)r en grupp best(cid:229)ende av 38 medlemmar av Nationella kulturcentret i Lissabon som hade inbjudits av ledamoten av Europaparla- mentet Vaz da Silva att bes(cid:246)ka Europaparlamentet. Ian Harden h(cid:246)ll den 17 juni 1998 en f(cid:246)rel(cid:228)sning om ombuds- mannens roll inf(cid:246)r en grupp praktikanter fr(cid:229)n Centre des Etu- des SupØrieures de la fonction publique territoriale. Den 18 juni bes(cid:246)kte Kataloniens ombudsman Anton Caæellas i Balcells Europeiska unionens ombudsmans Brysselkontor. Han (cid:229)tf(cid:246)ljdes av Jan Goorden, ombudsman f(cid:246)r den flaml(cid:228)ndska delen av befolkningen i Belgien. B(cid:229)da utbytte synpunkter med Peter Dyrberg. P(cid:229) beg(cid:228)ran av The Montgelas society for the promotion of franco-bavarian cooperation h(cid:246)ll S(cid:246)derman den 2 juli en f(cid:246)re- l(cid:228)sning f(cid:246)r en grupp best(cid:229)ende av 20 h(cid:246)ga tj(cid:228)nstem(cid:228)n fr(cid:229)n Bayern. Den 6 juli tog S(cid:246)derman emot en grupp studenter fr(cid:229)n Gym- nasium Geretsried i Tyskland p(cid:229) bes(cid:246)k hos Europaparlamentet. Han h(cid:246)ll en f(cid:246)rel(cid:228)sning om sin roll och sin verksamhet. Professor Roy Gregory fr(cid:229)n centret f(cid:246)r ombudsmannastudier vid universitetet i Reading bes(cid:246)kte ombudsmannens sekretariat den 6 juli. Han utbytte synpunkter med S(cid:246)derman och Harden. Ian Harden h(cid:246)ll den 15 september 1998 en f(cid:246)rel(cid:228)sning om ombudsmannens roll f(cid:246)r en grupp journalister fr(cid:229)n Pakistan och Bangladesh som var p(cid:229) bes(cid:246)k hos Europeiska journalist- centret. Peter Dyrberg talade i Bryssel inf(cid:246)r medlemmar av den danska f(cid:246)reningen HK-Handel fr(cid:229)n ¯rhus den 19 maj. Den 24 september 1998 talade Peter Dyrberg om ombudsman- nens arbete och medborgarnas tillg(cid:229)ng till information inf(cid:246)r en grupp finska universitetsstuderande. Den 19 maj redogjorde ocks(cid:229) Vicky Kloppenburg p(cid:229) inbjudan av ledamoten av Europaparlamentet Astrid Thors f(cid:246)r ombuds- mannens arbete inf(cid:246)r en grupp jornalister fr(cid:229)n Finland som var p(cid:229) bes(cid:246)k hos Europaparlamentet i Bryssel. Den 23 oktober hade S(cid:246)derman ett m(cid:246)te med en grupp fr(cid:229)n Leidens studentf(cid:246)rening och gav en (cid:246)versikt (cid:246)ver ombudsman- nens roll och (cid:229)ligganden. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/157 Ian Harden redogjorde den 17 och 18 november f(cid:246)r r(cid:228)tten att klaga hos ombudsmannen vid ett seminarium i Strasbourg som anordnats av L’Institut des Hautes (cid:201)tudes EuropØennes. Ombudsmannens bes(cid:246)k i Portugal (13(cid:150)15 april) fick bred t(cid:228)ck- ning i media, s(cid:228)rskilt genom Television SIC och den portugi- siska tidningen DiÆrio de Not(cid:237)(cid:231)ias. Den 20 november tog S(cid:246)derman i Strasbourg emot en grupp danska studenter fr(cid:229)n Handelsskolen i Ballerup. Den 23 november gav Benita Broms en (cid:246)versikt (cid:246)ver ombuds- mannens roll inf(cid:246)r en grupp finska domare och advokater som var p(cid:229) bes(cid:246)k i Strasbourg. S(cid:246)derman f(cid:246)rel(cid:228)ste om (cid:148)Le MØdiateur dans le systŁme commu- nautaire, r(cid:244)le de la Commission des Affaires juridiques(cid:148) f(cid:246)r l’Union des Avocats EuropØens den 27 november i Strasbourg. F(cid:246)rel(cid:228)sningar om ombudsmannens roll h(cid:246)lls av Olivier Verhe- ecke den 2 december i Wageningen, Nederl(cid:228)nderna, och av Xavier Denoºl den 10 december i Midi PyrØnØes, Frankrike, vid konferenser som anordnats av Carrefour-n(cid:228)tet f(cid:246)r landsbygdens informationscenter. 6. 4 MEDIAKONTAKTER Den 21 april anordnades en presskonferens i Bryssel efter (cid:246)ver- l(cid:228)mnandet av 1997 (cid:229)rs (cid:229)rsrapport till utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)ll- ningar. I denna presskonferens deltog Edward Newman, vice ordf(cid:246)rande i utskott f(cid:246)r framst(cid:228)llningar. Den 27 april telefonintervjuades S(cid:246)derman av Seznec f(cid:246)r den franska tidskriften 7 jours Europe. Den 29 april intervjuades S(cid:246)derman vid sitt bes(cid:246)k hos Europa- parlamentets informationskansli i Madrid av Berna G. Harbour, journalist vid den statliga tidningen El Pa(cid:237)s. Pedro, en dansk journalist, danska tidningen Ekstra Bladet i Strasbourg den 12 maj. intervjuade S(cid:246)derman f(cid:246)r den Den 27 maj intervjuades Ian Harden av Gilles Bessec f(cid:246)r pro- grammet (cid:148)Accents d’Europe(cid:148) p(cid:229) Radio France Internationale. Den 6 januari intervjuades S(cid:246)derman av Anna Paljakka, jour- nalist vid den finska tidningen Helsingin Sanomat. Frances Horsburg fr(cid:229)n Glasgow Herald intervjuade S(cid:246)derman den 23 januari vid hans bes(cid:246)k i Edinburgh, Skottland. Journalisten Jill Morrell, som var med vid den hearing som Focus Europe h(cid:246)ll vid Civil Service College i London, inter- vjuade den 29 maj S(cid:246)derman f(cid:246)r British Satellite News. Inter- vjun och filmupptagningar fr(cid:229)n m(cid:246)tet distribuerades sedan (cid:246)ver hela v(cid:228)rlden f(cid:246)r UK Foreign and Commonwealth Office. Den 27 januari intervjuades Ian Harden av Claude Keiflin fr(cid:229)n La Croix om ombudsmannens arbete. Den 2 juni 1998 intervjuades S(cid:246)derman i Stockholm av tid- ningen Dagens Nyheter och nyhetsbyr(cid:229)n TT. Eva Spira intervjuade S(cid:246)derman f(cid:246)r den svenska tidskriften Statstj(cid:228)nstemannen. Den 17 juni Michaele Kalz. intervjuades S(cid:246)derman av en tysk journalist, Journalister fr(cid:229)n den svenska tidningen Dagens Industri och den finska Kauppalehti intervjuade S(cid:246)derman i Strasbourg den 17 februari. S(cid:246)derman gav Diane Klein en intervju f(cid:246)r Radio TØlØvision Luxembourg om sin roll och sin verksamhet den 2 juli. Den 18 februari hade S(cid:246)derman en genomg(cid:229)ng med en delega- tion best(cid:229)ende av 15 danska journalister som deltog i ett semi- narium i Strasbourg. Zornitza Venkova, en bulgarisk journalist som arbetar f(cid:246)r den statliga bulgariska televisionen, intervjuade S(cid:246)derman f(cid:246)r kvar- talstidskriften Europ Magazine den 19 februari. Den 10 mars intervjuade P(cid:228)ivi Palm S(cid:246)derman f(cid:246)r tidningen Turun Sanomat. Den 3 juli gav S(cid:246)derman Jouri Tanninen en telefonintervju f(cid:246)r finsk radio, YLE. Den 9 juli deltog S(cid:246)derman i en presslunch p(cid:229) Europaparla- mentets informationskontor i London. Den 15 juli anordnades en presskonferens i Strasbourg efter (cid:246)verl(cid:228)mnandet till Europaparlamentet av ombudsmannens (cid:229)rs- rapport. Samma dag intervjuades S(cid:246)derman av Bj(cid:246)rn M(cid:229)nsson fr(cid:229)n den finlandssvenska tidningen Hufvudstadsbladet. Terttu Levonen intervjuade S(cid:246)derman den 11 mars f(cid:246)r tid- ningen Aamulehti. Den 17 juli intervjuades S(cid:246)derman av Roland Krimm f(cid:246)r Le Temps och Radio Suisse Romande. C 300/158 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 Jesper Vind Jensen fr(cid:229)n den danska tidningen Słndagsavisen gjorde den 22 juli en intervju med S(cid:246)derman. Samma dag intervjuades S(cid:246)derman av Tiziana Di Simone, RAI/Radio/Ro- ma. Den 27 juli intervjuade Christine Holzbauer-Madison ombuds- mannen f(cid:246)r den franska (cid:229)rspublikationen L’AnnØe europØenne. Den 29 juli gav S(cid:246)derman Alfredo Sotillo, ABC/Espaæa, en intervju. Lars Str(cid:246)man, journalist fr(cid:229)n den danksa tidningen Europe-Pos- ten, intervjuade S(cid:246)derman den 27 augusti. S(cid:246)derman intervjuades den 19 oktober av journalisten Markku M(cid:246)tt(cid:246)nen fr(cid:229)n den finska radion, YLE. Den 20 oktober gav Bernard Stasi, MØdiateur de la RØpublique, och S(cid:246)derman en gemensam presskonferens i samband med den franska ombudsmannens bes(cid:246)k i Strasbourg. Den 21 oktober gav S(cid:246)derman grekisk TV en intervju f(cid:246)r ett program om (cid:148)European Parliament and the citizen(cid:148). Samma dag intervjuades han av Muller f(cid:246)r den tyska radion iAD. Mauro Bellabarba fr(cid:229)n italienska RAI Radio intervjuade S(cid:246)der- man i ett dagligt program om EU-institutionerna den 22 okto- ber. S(cid:246)derman gav den 22 oktober den finlandssvenska tidningen Hufvudstadsbladet en intervju. La TØlØvision Suisse Romande gjorde ett program om ombuds- mannens arbete och intervjuade S(cid:246)derman den 5 november i Strasbourg. Den 10 november gav S(cid:246)derman en intervju f(cid:246)r finsk TV, YLE, om (cid:148)Citizen’s Europe(cid:148). Den 18 november intervjuades S(cid:246)derman av den franska tid- skriften Investir Magazine. Jakob Vinde Larsen intervjuade S(cid:246)derman f(cid:246)r kommissionens m(cid:229)nadstidning EUROPA den 19 november. Den 20 oktober gav Olivier Verheecke den belgiska radion, RTBF, en intervju f(cid:246)r programmet (cid:148)RADIO 21(cid:148). Den 20 november gav S(cid:246)derman Brandon Mitchener en inter- vju f(cid:246)r Wall Street Journal. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/159 BILAGOR BILAGA A STATISTIK ANG¯ENDE OMBUDSMANNENS ARBETE F(cid:214)R PERIODEN 1 JANUARI TILL 31 DECEMBER 1998 1. ˜RENDEN SOM HANDLAGTS UNDER ¯R 1998 1. 1 Sammanlagt antal (cid:228)renden 1998 (cid:151) klagom(cid:229)l och unders(cid:246)kningar som inte avslutats den 31 december 1997 (cid:151) klagom(cid:229)l som mottagits 1998 (cid:151) ombudsmannens egna initiativ 1. 2 Avslutad unders(cid:246)kning om till(cid:229)tlighet/otill(cid:229)tlighet 1. 3 Klassificering av klagom(cid:229)len 1. 3. 1 I f(cid:246)rh(cid:229)llande till ombudsmannens (cid:228)mbetsomr(cid:229)de (cid:151) klagom(cid:229)l som faller inom (cid:228)mbetsomr(cid:229)det (cid:151) klagom(cid:229)l som faller utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det 1. 3. 2 Sk(cid:228)l till att klagom(cid:229)let faller utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det (cid:151) den klagande (cid:228)r inte beh(cid:246)rig att klaga (cid:151) klagom(cid:229)let avser inte n(cid:229)gon gemenskapsinstitution eller n(cid:229)got gemenskapsorgan (cid:151) klagom(cid:229)let avser inte n(cid:229)got administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande (cid:151) klagom(cid:229)let avser EG-domstolen eller f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten i dessas ut(cid:246)vande av sina domstolsfunktioner 1. 3. 3 Granskning av de klagom(cid:229)l som faller inom (cid:228)mbetsomr(cid:229)det T i l l (cid:229) t l i g a k l a g o m (cid:229) l (cid:151) unders(cid:246)kningar p(cid:229)b(cid:246)rjades (cid:151) grund f(cid:246)r unders(cid:246)kning saknades (cid:151) redan avgjorda eller under behandling av utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar: 9 (cid:151) annat: 33 O t i l l (cid:229) t n a k l a g o m (cid:229) l p (cid:229) g r u n d a v a t t (cid:151) upphovsman eller sakfr(cid:229)ga inte kunnat fastst(cid:228)llas (cid:151) tidsfristen f(cid:246)r klagom(cid:229)l har (cid:246)verskridits (1) Varav tre egna initiativ fr(cid:229)n EU:s ombudsman och 199 till(cid:229)tliga klagom(cid:229)l. 1 617 244 (1) 1 372 1 93 % 411 (31 %) 911 (69 %) 18 844 46 3 212 170 42 199 67 6 C 300/160 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 (cid:151) klagom(cid:229)let har inte f(cid:246)reg(cid:229)tts av administrativ h(cid:228)nv(cid:228)ndelse (cid:151) klagom(cid:229)let har avgjorts vid eller (cid:228)r under behandling av domstol (cid:151) alla m(cid:246)jligheter till intern r(cid:228)ttelse i personalfr(cid:229)gor har inte utnyttjats 2. P¯B(cid:214)RJADE UNDERS(cid:214)KNINGAR ¯R 1998 (170 till(cid:229)tliga klagom(cid:229)l och ett eget initiativ fr(cid:229)n ombudsmannen) 2. 1 Institutioner och organ som varit f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r unders(cid:246)kningar (1) (cid:151) Europeiska kommissionen (cid:151) Europaparlamentet (cid:151) Europeiska unionens r(cid:229)d (cid:151) (cid:246)vriga (cid:151) Europeiska l(cid:228)kemedelsmyndigheten: 1 (cid:151) EG-domstolen: 1 (cid:151) Europeiska revisionsr(cid:228)tten: 1 (cid:151) (cid:214)vers(cid:228)ttningscentrum f(cid:246)r Europeiska unionens organ: 1 (cid:151) Europeiska milj(cid:246)byr(cid:229)n: 2 (cid:151) Europeiska unionens regionkommittØ: 1 (cid:151) Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemenskapernas officiella publikationer: 2 2. 2 Det p(cid:229)st(cid:229)dda missf(cid:246)rh(cid:229)llandets art (i vissa fall anges tv(cid:229) typer av p(cid:229)st(cid:229)dda missf(cid:246)rh(cid:229)llanden) (cid:151) ofullst(cid:228)ndig eller f(cid:246)rv(cid:228)grad information, bristande insyn (cid:151) f(cid:246)rsumlighet (cid:151) or(cid:228)ttvisa, maktmissbruk (cid:151) f(cid:246)rfaranden, r(cid:228)tten till f(cid:246)rsvar (cid:151) diskriminering (cid:151) f(cid:246)rsening som kunnat undvikas (cid:151) underl(cid:229)tenhet att uppfylla en skyldighet (artikel 169) (cid:151) lagfel (cid:151) annat missf(cid:246)rh(cid:229)llande 97 17 12 171 129 (75 %) 27 (16 %) 7 (4 %) 9 (5 %) 69 (30 %) 38 (16 %) 29 (13 %) 25 (11 %) 21 (9 %) 17 (7 %) 11 (5 %) 7 (3 %) 14 (6 %) (1) Vissa fall r(cid:246)r tv(cid:229) eller flera institutioner eller organ. F(cid:246)ljande institutioner och organ (cid:228)r f(cid:246)rem(cid:229)l f(cid:246)r unders(cid:246)kningar p(cid:229) ombudsmannens eget initiativ r(cid:246)rande regler f(cid:246)r god f(cid:246)rvaltningssed: Europaparlamentet, Europeiska unionens r(cid:229)d, Europeiska kommissionen, revisionsr(cid:228)tten, Ekonomiska och sociala kommittØn, regionkommit- tØn Europeiska investeringsbanken, Europeiska centralbanken, Europeiskt centrum f(cid:246)r utveckling av yrkesutbildning, Europeiska fonden f(cid:246)r f(cid:246)rb(cid:228)ttring av levnads- och arbetsvillkor, Europeiska milj(cid:246)byr(cid:229)n, Europeiska l(cid:228)kemedelsmyndigheten, Byr(cid:229)n f(cid:246)r harmonisering inom den inre marknaden, Europeiska yrkesutbildningsstiftel- sen, Europeiska centrumet f(cid:246)r kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, (cid:214)vers(cid:228)ttningscentrum f(cid:246)r Europeiska unionens organ, Europeiska arbetsmilj(cid:246)byr(cid:229)n Gemenskapens v(cid:228)xtsortmyndighet och Byr(cid:229)n f(cid:246)r Europeiska gemenskapernas officiella publikationer. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3. BESLUT ATT AVSLUTA ETT ˜RENDE ELLER EN UNDERS(cid:214)KNING 3. 1 Klagom(cid:229)l som faller utanf(cid:246)r (cid:228)mbetsomr(cid:229)det (cid:151) (cid:246)verf(cid:246)rda (cid:151) till Europaparlamentet som framst(cid:228)llningar (cid:151) till nationella ombudsm(cid:228)n (cid:151) 600 klagande har tillr(cid:229)tts att kontakta annan instans: (cid:151) nationell eller regional ombudsman eller framst(cid:228)llning till ett nationellt parlament (cid:151) inge en framst(cid:228)llning till Europaparlamentet (cid:151) Europeiska kommissionen (cid:151) EG-domstolen (cid:151) annan 3. 2 Klagom(cid:229)l som faller inom (cid:228)mbetsomr(cid:229)det men som inte (cid:228)r till(cid:229)tliga 3. 3 Klagom(cid:229)l som faller inom (cid:228)mbetsomr(cid:229)det och (cid:228)r till(cid:229)tliga men d(cid:228)r det inte funnits grund f(cid:246)r unders(cid:246)kning 3. 4 Unders(cid:246)kningar som avslutats med ett motiverat beslut (en unders(cid:246)kning kan avslutas av ett eller flera f(cid:246)ljande sk(cid:228)l) (cid:151) inget administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande p(cid:229)tr(cid:228)ffades (cid:151) en kritisk anm(cid:228)rkning riktades mot institutionen (cid:151) (cid:228)rendet l(cid:246)stes av institutionen (cid:151) v(cid:228)nskaplig f(cid:246)rlikning uppn(cid:229)ddes (cid:151) administrativt missf(cid:246)rh(cid:229)llande p(cid:229)tr(cid:228)ffades och f(cid:246)rslag till rekommendation angavs (cid:151) annat 4. 1998 ¯RS REGISTRERADE KLAGOM¯LS URSPRUNG 4. 1 Klagom(cid:229)lens avs(cid:228)ndare (cid:151) Skickade direkt till ombudsmannen (cid:151) av enskilda medborgare: 1 237 (cid:151) av f(cid:246)retag: 60 (cid:151) av f(cid:246)reningar: 63 (cid:151) F(cid:246)rmedlade av en ledamot av Europaparlamentet (cid:151) Framst(cid:228)llningar (cid:246)verf(cid:246)rda till ombudsmannen C 300/161 1 337 911 10 7 259 80 154 1 106 199 42 185 (1) 96 (2) 29 51 (2) 4 1 9 (3) 1 360 9 3 (1) Varav tv(cid:229) egna initiativ fr(cid:229)n EU:s ombudsman. (2) Varav ett eget initiativ fr(cid:229)n EU:s ombudsman. (3) I fyra fall avslutade ombudsmannen sin unders(cid:246)kning d(cid:228)rf(cid:246)r att han ans(cid:229)g att klagom(cid:229)len (cid:228)ven l(cid:229)g inom befogenheterna f(cid:246)r revisionsr(cid:228)tten, som behandlade fallet. I tv(cid:229) fall avslutade ombudsmannen sin unders(cid:246)kning d(cid:228)rf(cid:246)r att utskottet f(cid:246)r framst(cid:228)llningar behandlade fallet. I tv(cid:229) fall avslutade ombudsmannen sin unders(cid:246)kning i enlighet med artikel 2. 7 i stadgan p(cid:229) grund av p(cid:229)g(cid:229)ende r(cid:228)tteg(cid:229)ngar. I ett fall avslutade ombudsmannen sin unders(cid:246)kning d(cid:228)rf(cid:246)r att domstolen och f(cid:246)rstainstansr(cid:228)tten ans(cid:229)g att de handlade i enlighet med sin jurisdiktion. C 300/162 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 4. 2 Klagom(cid:229)lenes geografiska ursprung Land Antal klagom(cid:229)l Antal klagom(cid:229)l i procent Folkm(cid:228)ngd inom EU i procent Tyskland F(cid:246)renade kungariket Frankrike Italien Spanien Nederl(cid:228)nderna Grekland Belgien Portugal Sverige (cid:214)sterrike Danmark Finland Irland Luxemburg (cid:214)vriga 148 111 196 188 197 61 45 105 69 28 18 23 52 35 19 77 11 8 14 14 14 4 3 8 5 2 1 2 4 3 1 6 21,9 15,7 15,6 15,4 10,6 4,1 2,8 2,7 2,6 2,4 2,1 1,4 1,3 0,9 0,1 (cid:151) 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/163 BILAGA B OMBUDSMANNENS BUDGET Enligt artikel 12 i Europeiska gemenskapernas budgetf(cid:246)rordning skall ombudsmannen f(cid:246)re den 1 maj varje (cid:229)r till Europaparlamentet (cid:246)verl(cid:228)mna en sammanst(cid:228)llning av sina ber(cid:228)knade inkomster och utgifter f(cid:246)r det p(cid:229)f(cid:246)ljande (cid:229)ret. I ombudsmannens stadga f(cid:246)reskrivs att ombudsmannens budget skall bil(cid:228)ggas avsnitt 1 (Europaparlamentet) i Europeiska gemenskapernas allm(cid:228)nna budget, som offentligg(cid:246)rs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. L(cid:246)ner, ers(cid:228)ttningar och andra personalkostnader ing(cid:229)r i avdelning 1 i budgeten. Denna avdelning omfattar ocks(cid:229) resekostnader. Avdelning 2 i budge- ten t(cid:228)cker byggnader, utrustning och diverse driftsutgifter. Avdelning 3 inneh(cid:229)ller ett enda kapitel omfattande 2 000 ecu avsedda f(cid:246)r ombudsmannens deltagande i internationella ombudsmannaorganisationer. M(cid:229)nga av de tj(cid:228)nster ombudsmannen har behof av tillhandah(cid:229)lls av eller genom Europaparlamentet enligt ett ramavtal om samarbete mellan Europa- parlamentet och ombudsmannen av den 22 oktober 1995. Detta f(cid:246)r undvikande av on(cid:246)dig dubblering av administrativ och teknisk personal. Till ramavtalet fogades (cid:246)verenskommelser om administrativt, budget(cid:228)rt och ekonomiskt samarbete, undertecknade den 12 oktober 1995. I s(cid:229)dana fall d(cid:228)r dessa tj(cid:228)nster medf(cid:246)rde extra direkta utgifter f(cid:246)r parlamentet debiterades under 1998 normalt en avgift som togs ut fr(cid:229)n samverkans- kontot. Lokalhyror och (cid:246)vers(cid:228)ttningstj(cid:228)nster (cid:228)r de tyngsta utgiftsposter som hanterats p(cid:229) det s(cid:228)ttet. Fr(cid:229)n b(cid:246)rjan av (cid:229)r 1998 bestod ombudsmannens tj(cid:228)nstef(cid:246)rteckning av 17 tj(cid:228)nster, en mer (cid:228)n vid utg(cid:229)ngen av 1997. Samtliga befattningar (cid:228)r till- f(cid:228)lliga. Summan av alla tillg(cid:228)ngliga anslag inom ombudsmannens budget f(cid:246)r (cid:229)r 1998 var 2 777 178 ecu. Avdelning 1 (L(cid:246)ner, ers(cid:228)ttningar och andra perso- nalkostnader) uppgick till 2 003 178 ecu. Avdelning 2 (Byggnader, utrustning och diverse driftsutgifter) uppgick till 772 000 ecu. Ytterligare anslag p(cid:229) 201 000 ecu (cid:246)verf(cid:246)rdes under (cid:229)ret fr(cid:229)n Europaparlamentets reserv f(cid:246)r of(cid:246)rutsedda utgifter. De tillg(cid:228)ngliga anslagens totala belopp under (cid:229)r 1998 var allts(cid:229) 2 978 178 ecu. I tabellen nedan redovisas 1998 (cid:229)rs kostnader anslagsvis. Avdelning 1 Avdelning 2 Avdelning 3 2 081 548 ecu 657 224 ecu 888 ecu Totalt 2 739 660 ecu Inkomsterna best(cid:229)r av avdrag som g(cid:246)rs fr(cid:229)n ombudsmannens och hans personals l(cid:246)ner. Den summa som budgeterades f(cid:246)r (cid:229)r 1998 var 264 421 ecu. 1999 (cid:229)rs budget 1999 (cid:229)rs budget, som utarbetades under 1998, utg(cid:229)r fr(cid:229)n en tj(cid:228)nstef(cid:246)rteckning omfattande 23 personer, vilket inneb(cid:228)r en (cid:246)kning med sex personer j(cid:228)mf(cid:246)rt med 1998 (cid:229)rs tj(cid:228)nstef(cid:246)rteckning. Anslag f(cid:246)r tre av tj(cid:228)nsterna har tagits upp som reserv. Totalt uppg(cid:229)r anslagen f(cid:246)r (cid:229)r 1999 till 3 474 797 ecu. Avdelning 1 (L(cid:246)ner, ers(cid:228)ttningar och andra personalkostnader) uppg(cid:229)r till 2 665 797 ecu. Avdelning 2 (Byggnader, utrustning och diverse driftsutgifter) uppg(cid:229)r till 807 000 ecu. Avdelning 3 uppg(cid:229)r till 2 000 ecu. I budgeten f(cid:246)r 1999 ber(cid:228)knas de sammanlagda inkomsterna (avdrag som g(cid:246)rs fr(cid:229)n ombudsmannens och hans personals l(cid:246)ner) bli 357 140 ecu. I samf(cid:246)rst(cid:229)nd med de beh(cid:246)riga enheterna vid parlamentet har man vid ber(cid:228)kningarna av 1999 (cid:229)rs budget utg(cid:229)tt fr(cid:229)n att de nuvarande avtalen om samarbete skall forts(cid:228)tta att g(cid:228)lla under hela (cid:229)r 1999. 1999 (cid:229)rs budget inneh(cid:229)ller ocks(cid:229) en (cid:148)f(cid:246)rvaltningsavgift(cid:148) p(cid:229) 156 000ecu f(cid:246)r t(cid:228)ckande av kost- C 300/164 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 nader som Europaparlamentet har genom att tillhandah(cid:229)lla tj(cid:228)nster som uteslutande best(cid:229)r av personalarbetstid, t. ex hantering av kontrakt, av l(cid:246)ner och ers(cid:228)ttningar och en rad datatj(cid:228)nster. Inf(cid:246)randet av f(cid:246)rvaltningsavgiften ger (cid:246)kad insyn i budgeten men inneb(cid:228)r ingen (cid:246)kad kostnad under 1999 j(cid:228)mf(cid:246)rt med 1998. Budgeten f(cid:246)r (cid:229)r 1999 har i likhet med de f(cid:246)reg(cid:229)ende (cid:229)rens budgetar utformats som en bilaga till Europaparlamentets budget i (cid:246)verensst(cid:228)mmelse med g(cid:228)llande r(cid:228)ttsliga f(cid:246)reskrifter. Budgeten inneh(cid:229)ller d(cid:228)rf(cid:246)r inte n(cid:229)gon s(cid:228)rskild reserv f(cid:246)r of(cid:246)rutsedda utgifter av det sk(cid:228)let att ombudsmannen, om s(cid:229) skulle bli n(cid:246)dv(cid:228)ndigt, kan beg(cid:228)ra (cid:246)verf(cid:246)ring fr(cid:229)n parlamentets konto f(cid:246)r s(cid:229)dana utgifter, vilket skedde 1996 och 1998. 18. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 300/165 BILAGA C PERSONAL OMBUDSMANNENS SEKRETARIAT EUROPEISKA UNIONENS OMBUDSMAN Jacob S(cid:246)derman Ian Harden Kanslichef Tel. (0033-3) 88 17 2384 Peter Dyrberg F(cid:246)rste juridisk handl(cid:228)ggare Brussels Antenna (cid:150) EAS/104 Tel. (0032-2) 284 2003 JosØ Mart(cid:237)nez Arag(cid:243)n F(cid:246)rste juridisk handl(cid:228)ggare Tel. (0033-3) 88 17 2401 Olivier Verheecke Juridisk handl(cid:228)ggare Tel. (0033-3) 88 17 5346 Vicky Kloppenburg Juridisk handl(cid:228)ggare Brussels Antenna (cid:150) EAS/124 (fr(cid:229)n den 1 april 1998) Tel. (0032-2) 284 2542 Benita Broms Juridisk handl(cid:228)ggare Tel. (0033-3) 88 17 2423 Xavier Denoºl Praktikant (till den 31 januari 1998) Bitr(cid:228)dande juridisk handl(cid:228)ggare (fr(cid:229)n den 1 februari 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2422 Ida Palumbo Praktikant (till den 31 januari 1998) Bitr(cid:228)dande juridisk handl(cid:228)ggare (fr(cid:229)n den 1 februari 1998) Tillf(cid:228)lligt anst(cid:228)lld (fr(cid:229)n den 23 maj 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2385 Alessandro Del Bon Praktikant (fr(cid:229)n den 1 mars 1998) Bitr(cid:228)dande juridisk handl(cid:228)ggare (fr(cid:229)n den 1 oktober 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2382 Ilta Helkama PressattachØ Tel. (0033-3) 88 17 2398 Ben Hagard Internet- och kommunikationshandl(cid:228)ggare (fr(cid:229)n den 16 februari 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2424 Panayotis Thanou Ekonomisk handl(cid:228)ggare (till den 15 april 1998) Alexandros Kamanis Ekonomisk handl(cid:228)ggare (fr(cid:229)n den 1 september 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2403 Daniela Tirelli Assistent (till den 31 mars 1998) Nathalie Christmann Administrativ handl(cid:228)ggare Tel. (0033-3) 88 17 2394 Ursula Garderet Sekreterare Brussels Antenna (cid:150) EAS/103 Tel. (0032-2) 284 2300 Anna Ruscitti Sekreterare Brussels Antenna (cid:150) EAS/102 Tel. (0032-2) 284 6393 Murielle Richardson Ombudsmannens sekreterare (tj(cid:228)nstledig 14 juli 1998(cid:150)4 januari 1999) Tel. (0033-3) 88 17 2388 Isabelle Foucaud Sekreterare Tel. (0033-3) 88 17 2391 Stephanie Kunze Sekreterare Vikarie f(cid:246)r ombudsmannens sekreterare (fr(cid:229)n den 14 juli 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2388 Isabelle Lecestre Bitr(cid:228)dande sekreterare (fr(cid:229)n den 1 mars 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2413 Marie-AndrØe Schwoob Bitr(cid:228)dande sekreterare (fr(cid:229)n den 1 oktober 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2383 Patrick Schmitt Vaktm(cid:228)stare (tj(cid:228)nstledig fr(cid:229)n den 1 augusti 1998) Charles Mebs Vaktm(cid:228)stare (fr(cid:229)n den 1 september 1998) Tel. (0033-3) 88 17 7093 Hanna-Mari Anttilainen Praktikant (till den 31 januari 1998) Henrik Leffler Praktikant (1 februari(cid:150)31 juli 1998) Maria Engleson Praktikant (fr(cid:229)n den 1 september 1998) Tel. (0033-3) 88 17 2402 Peter Bonnor Praktikant (fr(cid:229)n den 15 september 1998) Brussels Antenna (cid:150) EAS/105 Tel. (0032-2) 284 3897 C 300/166 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 10. 1999 HUR KONTAKTAR MAN OMBUDSMANNEN? STRASBOURG (cid:151) Per brev Europeiska unionens ombudsman 1, av. du PrØsident Robert Schuman B. P. 403 F-67001Strasbourg Cedex (cid:151) Per telefon (0033-3) 88 17 2313 (0033-3) 88 17 2383 (cid:151) Per fax (0033-3) 88 17 9062 (cid:151) Per e-mail euro-ombudsman@europarl. eu. int (cid:151) Hemsida http://www. euro-ombudsman. eu. int BRYSSEL (cid:151) per telefon (0032-2) 284 2180 (cid:151) per fax (0032-2) 284 4914