title: Kommissionens förordning (EG) nr 2316/1999 av den 22 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor

eurovoc_concepts:
aid per hectare
cereals
leguminous vegetable
oleaginous plant
production aid
set-aside

text: 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/43 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999 av den 22 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett stöd- system för producenter av vissa jordbruksgrödor EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystem för produ- center av vissa jordbruksgrödor (1), särskilt artikel 9 i denna, och av följande skäl: 1. Genom förordning (EG) nr 1251/1999 ersattes det stöd- system för producenter av vissa jordbruksgrödor som det fanns bestämmelser om i rådets förordning (EEG) nr 1765/92 (2), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1624/98 (3). Till följd av att det nya systemet medfört ändringar, och med hänsyn till de erfarenheter som gjorts, bör tillämpningsföreskrifterna till systemet med arealersättning harmoniseras och i förekommande fall förenklas. Av tydlighetsskäl bör följaktligen en revidering göras av de särskilda förordningar som tidigare gällde för olika aspekter av detta system nämligen kommissio- nens förordningar (EEG) nr 2467/92 (4), ändrad genom förordning (EEG) nr 3738/92 (5), (EEG) nr 2836/93 (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1503/97 (7), (EG) nr 762/94 (8), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1981/98 (9), (EG) nr 1098/94 (10), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1945/1999 (11), (EG) nr 1237/95 (12), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2017/97 (13), (EG) nr 658/96 (14), senast ändrad genom förordning (EG) nr 610/1999 (15), och (EG) nr 1577/ 98 (16), och bestämmelserna i dessa förordningar bör samlas i en enda text. 2. De arealersättningar som avses i förordning (EG) nr 1251/1999 bör begränsas till vissa närmare angivna områden. Det bör endast vara tillåtet att lämna in en jordbruksskifte och ansökan om arealersättning per (1) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 1. (2) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 12. (3) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 3. (4) EGT L 246, 27. 8. 1992, s. 11. (5) EGT L 380, 24. 12. 1992, s. 24. (6) EGT L 260, 19. 10. 1993, s. 3. (7) EGT L 202, 30. 7. 1997, s. 48. (8) EGT L 90, 7. 4. 1994, s. 8. (9) EGT L 256, 19. 9. 1998, s. 8. (10) EGT L 121, 12. 5. 1994, s. 12. (11) EGT L 241, 11. 9. 1999, s. 14. (12) EGT L 121, 1. 6. 1995, s. 29. (13) EGT L 284, 16. 10. 1997, s. 36. (14) EGT L 91, 12. 4. 1996, s. 46. (15) EGT L 75, 20. 3. 1999, s. 24. (16) EGT L 206, 23. 7. 1998, s. 17. regleringsår. Ett skifte för vilket det lämnas in en ansökan om arealstöd enligt en annan gemensam orga- nisation av marknaden under samma regleringsår bör inte berättiga till arealersättning. Arealersättning kan beviljas för arealer för vilka stöd erhålls enligt en ordning som omfattas av gemenskapens struktur- och miljöpolitik. I artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 fastställs vilken mark som berättigar till arealersättning. I nämnda artikel tillåts vissa undantag som måste kontrolleras av medlemsstaterna och som inte får motverka bestämmel- serna i förordning (EG) nr 1251/1999. För att förhindra denna risk bör fastställas för att lämpliga åtgärder behålla den totala arealen stödberättigande mark på nuvarande nivå och för att undvika avsevärda ökningar. Därför bör vissa fleråriga grödor betraktas som om de ingår i växelbruk. Arealer som omfattas av omstruktu- reringsprogram kan också berättiga till arealersättning. Begreppen omstrukturering, avsevärd ökning av jord- bruksarealen och skyldighet att växla stödberättigande och icke stödberättigande mark bör definieras. Det bör förhindras att arealer besås enbart för att area- lersättning skall kunna erhållas. Vissa villkor för sådd och skötsel av odlingar bör specificeras, särskilt när det gäller oljeväxter, proteingrödor, oljelin och durumvete. För att ta hänsyn till skillnaderna mellan de olika jord- brukstekniska metoder som används inom gemenskapen bör lokala normer beaktas. För att upprätthålla gemenskapens politik avseende kvalitetsförbättring bör rätten till arealersättning för raps och rybs begränsas till sökande som har använt utsäde av viss sort och kvalitet. Vid fastställandet av de sorter i syfte att som berättigar till stöd är det lämpligt att, uppnå enhetlighet, förenkling och en god förvaltning, hänvisa till den gemensamma sortlistan för arter av lant- bruksväxter som upprättats genom rådets direktiv 70/ 457/EEG (17), senast ändrat genom direktiv 98/96/ EG (18), samtidigt som hänvisningen till de stödberätti- gande sorterna enligt det tidigare systemet, av tydlighets- regleringsåret och kontinuitetsskäl, bör behållas för 3. 4. 5. (17) EGT L 225, 12. 10. 1970, s. 1. (18) EGT L 25, 1. 2. 1999, s. 27. L 280/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 2000/2001. Gemenskapens normer för glukosinolat och erukasyra i raps- och rybsfrö bör förtydligas och de tester som skall användas för att mäta innehållet av glukosinolat och erukasyra i utsädesprover bör fast- ställas. Systemet med utsäde av sammansatta sorter av raps, rybs och vissa andra utsädessorter bör klarläggas. Det är nödvändigt att fastställa vilka sorter av solrosfrö som är avsedda för direkt konsumtion. huvudsakligen gälla majsensilage. Av naturliga skäl kan avkastningen för majsensilage inte uttryckas i ton per hektar. Följaktligen bör den avkastning som skall till- lämpas i detta fall fastställas. Medlemsstaterna bör få möjlighet att fastställa den avkastning som skall till- lämpas för majsensilage i förhållande till avkastningen för jämförbara jordbruksgrödor i regionen i fråga. 6. 7. 8. 9. 10. De medlemsstater där majs inte är en traditionell gröda bör få fastställa en basareal för gräsensilage. Begreppet gräsensilage bör definieras. 11. Normer för sötlupiner bör fastställas liksom de metoder som skall användas för att fastställa om ett lupinprov är sött eller inte. i Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 skall det tillägg till arealersättningen som avses i artikel 5 i den förord- ningen beviljas durumveteproducenter traditionella produktionsområden inom gränsen för en maximal garantiareal för varje berörd medlemsstat. Denna maxi- mala areal kan fördelas mellan olika produktionsom- råden. För att undvika en uppsplittring av produktions- områden och för att iaktta proportionalitetsprincipen vid tillämpning av påföljder vid överskridanden är det nödvändigt att föreskriva en de minimis-regel för stor- lekar på dessa områden. Vissa medlemsstater har tillde- lats arealer som berättigar till det särskilda stödet för durumvete i icke-traditionella områden. De regioner i en medlemsstat som kan dra nytta av detta bör därför fastställas. Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 är det obligatoriskt att använda certifierat utsäde av durumvete. Särskilda åtgärder bör vidtas för att säkerställa att sådant utsäde används. En minimikvantitet bör fastställas, liksom en övergångsperiod för att uppnå denna kvan- titet, i syfte att undvika problem med försörjningen av och störningar av marknaden för certifierat utsäde. Med hänsyn till skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan regionerna inom medlemsstaterna när det gäller jordbruk, bör de berörda medlemsstaterna få fastställa denna kvantitet och besluta om eventuella övergångsåt- gärder. I förordning (EG) nr 1251/1999 föreskrivs bland annat att systemet med arealersättning skall tillämpas inom ramen för ett system med regionala basarealer. För att säkerställa dels nödvändig öppenhet och insyn dels en enhetlig förvaltning av dessa arealer, bör det antal hektar som berättigar till arealersättning samt fördelningen av dessa fastställas för varje medlemsstat. I enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 är det tillåtet att i regionaliseringsplanerna skilja mellan bevattnade och icke-bevattnade arealer. Begreppet bevattning bör definieras. En särskild basareal får också upprättas för majs. I vissa medlemsstater får denna areal 12. 13. fastställas. Det bör klargöras hur stora arealer som skall beaktas vid beräkningen av den procentsats med vilken basarealen eventuellt har överskridits, liksom regler för hur denna procentsats skall I de fall då en särskild basareal fastställs för majs, för bevattnade arealer eller gräsensilage, bör det utfärdas särskilda bestämmelser för hur stora arealer som skall beaktas vid beräkningen av eventuellt överskridande av basarealen i fråga. Bestäm- melserna för att fastställa den procentsats med vilken basarealen eventuellt har överskridits måste under alla omständigheter säkerställa att basarealen iakttas. Det bör också klargöras hur den procentsats med vilken den maximala garantiarealen för durumvete har överskridits skall beräknas. För att undvika att invecklade regionaliseringsplaner leder till att den verkliga avkastningen avsevärt över- stiger referensavkastningen, föreskrivs i förordning (EG) nr 1251/1999 att arealersättningen under det följande regleringsåret skall justeras i proportion till överskri- dandet av den genomsnittliga referensavkastning som följer av regionaliseringsplanerna. De uppgifter som är nödvändiga för att beräkna ett eventuellt överskridande av referensavkastningen måste finnas tillgängliga i god tid. Det förfarande som skall följas för att konstatera ett överskridande bör fastställas, liksom de referensavkast- ningar som följer av de regionaliseringsplaner som upprättas enligt kriterierna i artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999. sådant fastställas på ett För att vara berättigad till sådan arealersättning som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 1251/1999 är producenten skyldig att ta en del av sin mark ur produk- tion. För att säkerställa att arealuttagen bidrar till en bättre stabilitet på marknaderna bör tillämpningsföre- skrifter sätt att de säkrar nödvändig effektivitet och så att överensstämmelse bibe- hålls med hela det system som upprättats genom förord- ning (EG) nr 1251/1999. Utan att för den skull definitivt utesluta andra arealer än dem som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999, bör det därför fastställas att de arealer som beaktas för uttag är jämförbara med dem som har beaktats vid beräkningen av den regionala basarealen. Effektiviteten hos systemet kan förbättras genom att det fastställs att arealuttag skall tillämpas för sammanhängande minimiarealer. Dessutom bör bestäm- skötsel och melser rörande miljöskydd, fastställas 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/45 inte överstiger användning av de uttagna arealerna. Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 behöver de producenter vars ansök- ningar en produktion på 92 ton spannmål inte göra något uttag. Den metod som används för att beräkna produktionsgränsen på 92 ton spannmål bör anges. Av tydlighetsskäl bör bestämmelser fastställas för de fall då skyldigheten att ta mark ur produktion inte uppfylls. Den kortaste period under vilken marken måste förbli ur produktion bör motsvara vegetationsperioderna för de jordbruksgrödor som avses i förordning (EG) nr 1251/ 1999. För att hänsyn skall kunna tas till vissa särskilda omständigheter bör det emellertid vara möjligt att använda de uttagna arealerna innan minimiperioden för uttag är avslutad. Ett system som garanterar en minimibetalning till de jordbrukare som åtar sig att ta vissa arealer ur produk- tion under en period som inte överstiger fem regle- ringsår bör införas. Det bör också fastställas vilka juster- ingar och påföljder som skall tillämpas inom ramen för ett sådant system. rådets I förordning (EEG) nr 3653/90 av den 11 december 1990 om övergångsbestämmelser beträffande den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål och ris i Portugal (1), ändrad genom kommis- sionens förordning (EG) nr 1664/95 (2), föreskrivs ett direkt stöd per hektar för vissa spannmålsslag under en övergångsperiod. I enlighet med artikel 6. 4 i förordning (EG) nr 1251/1999 kan sådant stöd beaktas endast vid beräkning av kompensation för skyldighet att ta mark ur produktion. Enligt artikel 8. 2 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall producenter av spannmål, oljeväxter och proteingrödor ha sått sitt utsäde senast den 31 maj. I vissa fall får den sista dagen för sådd på grund av klimatförhållandena senareläggas till efter den 31 maj. Perioden för sådd och för inlämnande av ansökningar bör förlängas för vissa grödor i vissa områden. Den förlängda perioden för sådd får inte göra stödsystemet mindre effektivt eller inverka negativt på det kontrollsystem som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92 (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1036/1999 (4). För att säkerställa en regelbunden tillgång på sötmajs för bearbetningsindustrin under hela regleringsåret bör producenter tillåtas att sprida sin sådd över en längre period. Sista dagen för sådd av sötmajs bör därför skjutas upp till den 15 juni. Enligt artikel 10. 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 får de medlemsstater, finns en risk för att referensarealen avsevärt överskrids, begränsa den areal för vilken en enskild producent får ansöka om grödspe- i vilka det 14. 15. 16. 17. 18. 19. cifik arealersättning för oljeväxter. Denna begränsning bör fastställas på grundval av objektiva kriterier och beräknas som en procentsats av producentens stödberät- tigande jordbruksareal. Begränsningen kan variera beroende på regionala basarealer. Producenterna bör underrättas om denna begränsning före ett bestämt datum och innan sådden av oljeväxter påbörjas. Om en producent ansöker om grödspecifik arealersättning för oljeväxter för mark utöver denna begränsning bör sådan mark inte beaktas vid ansökan. Följaktligen kan det bli nödvändigt att begränsa den markareal för vilken en producent kan erhålla arealersättning för mark ur produktion. säkerställa att systemet med arealersättning För att fungerar på ett tillfredsställande sätt under ett regle- ringsår är det nödvändigt med statistisk övervakning av systemet för det berörda regleringsåret. För att budget- prognoser på gemenskapsnivå skall kunna upprättas måste preliminära uppgifter lämnas in senast den 15 september för det innevarande regleringsåret. Det datum då den definitiva procentsatsen för överskridandet skall meddelas bör också fastställas. Uppgifter om beräknings- grunder för eventuella överskridanden av basarealer och av maximala garantiarealer för durumvete samt deras eventuella fördelning på delbasarealer eller regioner bör finnas tillgängliga i god tid. Den ordning som fastställs i förordning (EG) nr 1251/ 1999 kommer att tillämpas från och med regleringsåret 2000/01. För att berörda producenter skall kunna genomföra sådd och eventuellt arealuttag och lämna in sina ansökningar om arealersättning för detta regle- ringsår med kännedom om och med beaktande av till- lämpningsföreskrifterna i det nya systemet bör bestäm- melserna i den här förordningen träda i kraft vid offent- liggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 20. 21. 22. Förvaltningskommitten för spannmål har inte avgivit något yttrande inom den tid som dess ordförande har bestämt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I Berättigande till arealersättning AVDELNING 1 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r Artikel 1 (1) EGT L 362, 27. 12. 1990, s. 28. (2) EGT L 158, 8. 7. 1995, s. 13. (3) EGT L 355, 5. 12. 1992, s. 1. (4) EGT L 127, 21. 5. 1999, s. 4. 1. Den arealersättning som avses i förordning (EG) nr 1251/ 1999 skall beviljas på de villkor som anges i den här förord- ningen. L 280/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 Endast en ansökan om arealersättning får lämnas in per 2. jordbruksskifte och regleringsår. I särskilda, vederbörligen motiverade fall får den övre gräns som avses i första stycket ses över i enlighet med förfarandet i artikel 23 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 (6). 3. Arealersättning får inte beviljas för skiften som med avse- ende på samma regleringsår omfattas av en ansökan om hektarstöd inom ramen för en ordning som finansieras i enlighet med artikel 1. 2 b i rådets förordning (EG) nr 1258/ 1999 (1) för andra jordbruksgrödor än de som anges i förord- ning (EG) nr 1251/1999. Artikel 2 1. För att målen i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall uppnås skall de definitioner av permanent betesmark, permanenta grödor, fleråriga jordbruksgrödor och omstruktu- till denna förordning reringsprogram som anges i bilaga I tillämpas. 2. Arealer för vilka stöd har beviljats enligt avdelning 1 i rådets rådets förordning (EEG) nr 2328/91 (2) eller enligt förordning (EEG) nr 3766/91 (3) eller, när det gäller Finland eller Sverige, arealer som har tagits ur produktion enligt ett nationellt system för arealuttag skall antas som berättigande till arealersättning. 3. De arealer som har förklarats som nya stödberättigande arealer av medlemsstaterna inom ramen för ett omstruk- tureringsprogram får inte överskrida de arealer som har förkla- rats som nya, icke stödberättigande arealer enligt samma program med mer än 5 %. Följande skall emellertid inte beaktas vid beräkningen av ökningen av dessa arealer: a) I de nya tyska delstaterna: 2 500 hektar som omfattades av en omstrukturering av jordbruksmark under perioden den 1 januari–30 juni 1992 och där jordbruksgrödor odlades för skörd år 1993. b) De resterande arealer som omfattas av planerna för röjning av vinodlingar för regleringsåret 1991/92, som godkänts före den 31 december 1991 enligt rådets förordningar (EEG) nr 1442/88 (4) och (EEG) nr 2239/86 (5), och som genom- förs inom de tidsgränser som anges i dessa förordningar. 4. Vid tillämpning av bestämmelser i artikel 7 tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 får en medlemsstat inte öka sin sammanlagda areal stödberättigande mark, vare sig tillfälligt eller permanent, med mer än 0,1 % av sin sammanlagda basareal. Medlemsstaterna skall till kommissionen översända en årlig förteckning över tillstånd som beviljats enligt artikel 7 tredje stycket, med uppgift om antalet jordbrukare, berörda arealer och skälen för beviljandet. (1) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 103. (2) EGT L 218, 6. 8. 1991, s. 1. (3) EGT L 356, 24. 12. 1991, s. 17. (4) EGT L 132, 28. 5. 1988, s. 3. (5) EGT L 196, 18. 7. 1986, s. 1. 5. De fall som avses i artikel 7 fjärde stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 är sådana fall då en producent kan lämna relevanta och objektiva skäl för att byta icke stödberättigande arealer på sitt jordbruksföretag mot stödberättigande, förutsatt att medlemsstaten kan intyga att det inte finns något giltigt skäl att motsätta sig utbytet, särskilt med hänsyn till miljörisker. Bytet får aldrig medföra någon ökning av den totala stödberät- tigande åkerarealen på företaget. Medlemsstaterna skall införa ett system för förhandsanmälan och godkännande av sådana byten. Medlemsstaterna skall senast den 31 maj varje år till kommis- sionen överlämna en plan som innehåller en förteckning över de kriterier som har legat till grund för godkännande av byten och bevis för att den sammanlagda stödberättigande arealen inte har ökat till följd av sådana byten. Artikel 3 Arealersättning för jordbruksgrödor skall beviljas endast 1. för följande arealer: a) Arealer som ligger i regioner som medlemsstaten ur klimat- och jordbrukssynpunkt har förklarat vara lämpade för odling av jordbruksgrödor. Medlemsstaterna får fastställa att en region inte är lämpad för odling av vissa jordbruks- grödor. b) Arealer som helt och hållet har besåtts i enlighet med lokala normer. Då spannmål sås blandat med oljeväxter eller proteingrödor, eller då oljeväxter sås blandat med protein- grödor, skall arealersättningen vara den av de berörda ersätt- ningarna som är lägst. c) Arealer på vilka jordbruksgrödan behålls minst fram till början av blomningstiden under normala växtvillkor. Olje- växter, proteingrödor, oljelin och durumvete skall dessutom behållas enligt lokala normer minst till och med den 30 juni före regleringsåret i fråga, utom i de fall då grödor skördas vid full mognad före denna dag. Proteingrödor får inte skördas förrän efter mjölkmognadsstadiet. d) Arealer för vilka ansökan uppgår till minst 0,3 ha och för vilka varje skifte överstiger den minimistorlek som fastställs av medlemsstaten för den berörda regionen. 2. Om en producents stödberättigande arealer ligger i flera produktionsregioner avgör belägenheten för varje enskild areal som omfattas av ansökan vilket belopp som skall betalas ut. (6) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/47 De medlemsstater som tillämpar en särskild behandling 3. för majs i en region där majs främst odlas för ensilage, får för alla majsarealer i den berörda regionen tillämpa den avkastning som gäller för foderspannmål i denna region. godkänd förste köpare, i syfte att producera frö avsedda att användas för andra angivna ändamål än livsmedel eller som utsäde till en sådan gröda. AVDELNING 2 S ä r s k i l d a b e s t ä m m e l s e r f ö r v i s s a j o r d b r u k s g r ö d o r Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall genomföra en kvalitetspolitik för raps- och rybsfrö genom att begränsa rätten till arealersättning till arealer som besåtts med certifierat utsäde av sådana dubbel- låga raps- och rybssorter som före utbetalningstillfället anmälts och förtecknats som sådana i den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter som upprättats genom rådets direktiv 70/457/EEG. Med dubbellåga sorter avses sorter som påvisats producera frö med en högsta glukosinolathalt på 25 µmol/gr vid en vattenhalt på 9 %, bestämd i enlighet med EN ISO 9167-1: 1995, och högst 2 % erukasyra av det totala innehållet av fettsyra, bestämt i enlighet med EN ISO 5508: 1995. 2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 får medlems- staterna utvidga rätten till arealersättning till att omfatta arealer som besåtts med raps eller rybs av en eller flera av följande utsädeskategorier: a) Certifierat utsäde av dubbellåga sammansatta sorter vars beståndsdelar anmälts och förtecknats, och i tillämpliga fall angivits som dubbellåga, i den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter. b) Utsäde som erhålls vid skörd efter sådd inom samma jord- bruksföretag av certifierat utsäde av någon av de dubbellåga sorter med avseende på vilket det, genom analys av ett representativt prov uttaget av en utsedd representant för den behöriga nationella myndigheten, visats att glukosinola- thalten är högst 18,0 µmol/g frö vid en vattenhalt på 9 %. c) Utsäde av sorter som före sådd är registrerade för besiktning och kontroll i syfte att producera en gröda vars frö är avsett att användas som förädlarutsäde, stamutsäde, basutsäde eller certifikatutsäde, eller till forsknings- och försöksändamål för att avgöra om sorten kan föras upp på en medlemsstats nationella sortlista och därefter på den gemensamma sort- listan som en dubbellåg sort. d) Certifierat utsäde av någon av sorterna ”Bienvenu” och ”Jet Neuf” med avseende på vilket ett odlingsavtal har ingåtts före sådd mellan producenten och en köpare, som särskilt godkänts för detta ändamål av den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i syfte att producera frö för framställning av olja avsedd för särskilda livsmedelsändamål. Om en medlemsstat anser att det utsäde som avses i 3. punkt 2 b berättigar till stöd, skall den vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att före sådd fastställa att utsädet i fråga uppfyller kraven. Glukosinolathalten får antingen bestämmas enligt EN ISO-metod 9167-1: 1995(x) eller enligt EN ISO- metod 9167-2: 1997. Endast metoden EN ISO 9167-1: 1995 får användas för att avgöra tvister om glukosinolathalten. För regleringsåret 2000/01 skall också arealer som har 4. besåtts med certifierat utsäde av de sorter och sammansatta sorter som anges i bilaga II till förordning (EG) nr 658/96 berättiga till arealersättning. 5. För att målen i artikel 10. 9 i förordning (EG) nr 1251/ 1999 skall uppnås skall de sorter av solrosfrö som utgör solrosfrö för direkt konsumtion vara de sorter som anges i bilaga II. Artikel 5 Med sötlupiner avses lupinsorter som ger högst 5 % bittra frön. Innehållet bittra frön skall beräknas enligt den undersöknings- metod som anges i bilaga III. Artikel 6 1. Vid tillämpningen av artikel 5 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall producenterna av durumvete i de områden som anges i bilaga II till den förordningen erhålla tillägget till arealersättningen för högst det antal hektar som gäller för den maximala areal som anges i bilaga III till den förordningen. Vid tillämpningen av bilaga II till förordning (EG) nr 1251/ 1999 skall Pannonien i Österrike omfatta de områden som anges i bilaga IV till den här förordningen. 2. Vid fördelning av den maximala garantiarealen mellan de produktionsområden och de produktionsregioner som avses i artikel 5 tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall följande bestämmelser gälla: a) Om arealen i en produktionsregion understiger 500 ha får de berörda medlemsstaterna slå ihop regionen i fråga med en angränsande produktionsregion. b) Italien får ta hänsyn till de arealer som traditionellt använts för odling av durumvete och som omfattas av det femåriga arealuttaget under perioden 1993–1997. e) Utsäde av sorter med en halt av erukasyra som är högre än 40 % av det totala innehållet av fettsyra och med avseende på vilket ett odlingsavtal har ingåtts före sådd med en c) De berörda medlemsstaterna skall senast den 15 september det regleringsår som föregår det år för vilket arealersättning begärs, underrätta producenterna och kommissionen om fördelningen av den maximala garantiarealen. L 280/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 För alla de jordbruksskiften som berättigar till arealersätt- 3. ning för de jordbruksgrödor som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1251/1999, och som är besådda med durumvete, skall det särskilda stöd som avses i artikel 5 fjärde stycket i förord- ningen (EG) nr 1251/1999, beviljas i de områden som anges i bilaga V till den här förordningen med en begränsning till det antal hektar som anges i bilaga IV till förordning (EG) nr 1251/1999. 4. För beviljande av stöd för durumvete enligt punkterna 1 och 3 skall de ansökningar om arealstöd som avses i artikel 4 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 (1) innehålla alla uppgifter som krävs för att identifiera de skiften som är besådda med durumvete och åtföljas av ett bevis för att certi- fierat utsäde har använts. En ansökan om stöd för durumvete kan endast lämnas in om a) en ansökan om arealersättning för motsvarande antal hektar durumvete lämnas in, b) utsäde som certifierats i enlighet med rådets direktiv 66/ 402/EEG (2) används. 5. Medlemsstaterna skall fastställa den minimikvantitet av certifierat utsäde som skall användas enligt den jordbrukspraxis som gäller i den berörda medlemsstaten. Denna kvantitet får uppnås under den övergångsperiod på högst tre år som inleddes den 1 juli 1998 i enlighet med de särskilda åtgärder som medlemsstaterna underrättade kommis- sionen om senast den 30 juni 1998. Tillägget och det särskilda stödet för durumvete skall 6. betalas ut samtidigt som arealersättningen. Artikel 7 KAPITEL II Basarealer och referensavkastning AVDELNING 1 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r Artikel 8 De basarealer som avses i artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 anges i bilaga VI. Artikel 9 1. Om det i regionaliseringsplanen fastställs olika avkastning för bevattnade och icke-bevattnade arealer i enlighet med artikel 3. 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall medlemssta- terna utfärda bestämmelser för att avgöra om en areal skall anses som bevattnad under ett regleringsår. De skall särskilt: a) upprätta en förteckning över de jordbruksgrödor för vilka arealersättning får beviljas på grundval av satsen för bevattnad avkastning, b) upprätta en beskrivning av den bevattningsutrustning som jordbrukaren skall ha tillgång till och som skall vara avpassad till den berörda arealen och göra det möjligt att tillföra de vattenmängder som är nödvändiga för att säker- ställa växternas normala utveckling under växtperioden, c) bestämma den bevattningsperiod som skall beaktas. 2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte tillämpas då bevatt- ningen är ett historiskt betingat särdrag för skiftena, som gör det möjligt att särskilja och upprätta en förteckning över dessa som till i Spanien. för produktionsregionerna ”regadío” exempel AVDELNING 2 Ö v e r s k r i d a n d e a v a r e a l e r Artikel 10 1. Vid tillämpningen av artikel 1. 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall med gräsensilage avses en gröda som odlas på en areal som huvudsakligen besås med gräs och som skördas i fuktigt tillstånd minst en gång per år, för konservering i sluten miljö genom anaerob jäsning. Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas i fråga 2. om gräsensilage med undantag av villkoret avseende blomning som anges i artikel 3. 1 c. Producenter i de medlemsstater som utfärdar bestäm- 3. melser om en särskild areal för gräsensilage enligt bilaga VI, skall vara berättigade till arealersättning för gräsensilage. (1) EGT L 391, 31. 12. 1992, s. 36. (2) EGT 125, 11. 7. 1966, s. 2309/66. skall medlemsstatens behöriga myndighet 1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den regionala basareal som avses i artikel 2. 4 i förordning (EG) nr 1251/1999, ta hänsyn till å ena sidan den regionala basareal som fastställs i bilaga VI och å andra sidan till summan av de arealer som omfattas av ansökningar om arealersättning för varje gröda inklusive tillhörande obligatoriskt arealuttag. Frivilligt arealuttag skall räknas in under andra arealer än bevattnade och arealer för majs och/eller gräsensilage. 2. Vid fastställandet av summan av de arealer för vilka ansökningar om stöd har lämnats in, skall de ansökningar eller delar av ansökningar som vid den administrativa kontrollen visar sig vara uppenbart oberättigade inte beaktas. I förekommande fall skall ansökan gälla för den faktiska areal som bestämts vid kontroll på platsen i enlighet med artikel 6 i förordning (EEG) nr 3887/92. 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/49 Summan av de arealer för vilka ansökningar har lämnats 3. in, justerad i enlighet med punkt 2, skall ökas med de arealer som besåtts med jordbruksgrödor i den mening som avses i förordning (EG) nr 1251/1999 och som används som moti- vering för en ansökan om stöd enligt rådets förordning (EG) nr 1254/1999 (1). Procentsatsen för överskridandet skall 4. uppställningen i bilaga VII. fastställas enligt a) Den nationella basareal som skall delas upp. b) De kriterier som medlemsstaten har fastställt för att upprätta delbasarealer. c) Delbasarealerna (antal, benämning och yta). d) De närmare bestämmelserna för koncentration av de åtgärder som är tillämpliga vid överskridande. Artikel 11 1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den maximala garantiarealen för durumvete som berättigar till till- lägget till arealersättningen skall medlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn till å ena sidan den maximala garantiareal som fastställs i bilaga III till förordning (EG) nr 1251/1999, eventuellt fördelad mellan olika regioner, och å andra sidan summan av de arealer som omfattas av ansökningar om till- ägget till arealersättningen för durumvete, justerad i enlighet med artikel 10. 2 i den här förordningen, och i förekommande fall minskad till följd av tillämpning av artikel 2. 4 i förordning (EG) nr 1251/1999. 2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas vid faststäl- landet av eventuellt överskridande av den maximala garanti- areal som berättigar till särskilt stöd för durumvete som anges i bilaga IV till förordning (EG) nr 1251/1999. Artikel 12 1. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artik- larna 10 och 11 konstateras, skall medlemsstaten senast den 31 oktober under innevarande regleringsår fastställa den definitiva procentsatsen för överskridandet, angiven med två decimaler. Den definitiva procentsats 2. skall användas för att beräkna den proportionella nedsättningen av den berättigande arealen som därvid erhålls a) för arealersättningen i enlighet med artikel 2. 4 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999, b) för tillägget och för det särskilda stödet för durumvete efter tillämpning av artikel 2. 4 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999. Artikel 13 AVDELNING 3 Ö v e r s k r i d a n d e a v r e f e r e n s a v k a s t n i n g Artikel 14 Vid tillämpningen av artikel 3. 7 i förordning (EG) nr 1251/ 1999 skall sammanställningarna av stödansökningarna och till- hörande avkastning vara de sammanställningar som överläm- nats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 26 i denna förordning. För detta ändamål skall referensavkastningarna vara de som anges i bilaga VIII till denna förordning. Artikel 15 För beräkning av den genomsnittliga avkastning som följer av stödansökningarna för ett visst regleringsår skall a) arealerna i förekommande fall beaktas efter tillämpning av den proportionella nedsättning som avses i artikel 2. 4 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999, b) de arealer som använts för odling av oljeväxter och som beviljats stöd på grundval av den regionala avkastning som tidigare användes för oljeväxter för regleringsåren 2000/01 och 2001/02 beaktas på grundval av den genomsnittliga avkastningen för spannmål i regionen, c) de odlingsarealer för jordbruksgrödor som deklareras som foderarealer för bidrag till nötkreatur och får beaktas på icke- grundval av den genomsnittliga avkastningen för i regionen. bevattnad spannmål Artikel 16 Kommissionen skall före den 31 maj varje år göra en jämfö- rande studie av de uppgifter som avses i artiklarna 14 och 15 och fastställa de nödvändiga korrigeringskoefficienterna enligt det förfarande som avses i artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92. Vid tillämpningen av artikel 2. 6 i förordning (EG) nr 1251/ 1999 skall medlemsstaterna, senast den 15 september under det regleringsår för vilket arealersättningen sökts, fastställa och underrätta kommissionen om följande uppgifter: (1) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 21. Artikel 17 De koefficienter som avses i artikel 16 skall tillämpas på all arealersättning i medlemsstaten eller i det aktuella basarealom- rådet, med undantag för tillägget till arealersättningen och det särskilda stödet för durumvete. L 280/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 KAPITEL III Arealuttag Artikel 18 Med ”arealuttag” avses att en areal tas ur bruk, som under föregående år a) har odlats i syfte att ge skörd eller b) har tagits ur bruk i enlighet med någon av förordningarna (EG) nr 1765/92 eller (EG) nr 1251/1999 eller c) inte har brukats för odling av jordbruksgrödor eller som har beskogats enligt rådets förordningar (EEG) nr 2078/92 (1) eller (EEG) nr 2080/92 (2), eller med tillämpning av artik- larna 22, 23, 24 och 31 i rådets förordning (EG) nr 1257/ 1999 (3). Artikel 19 1. Arealuttag i enlighet med detta kapitel måste omfatta ett sammanhängande område på minst 0,3 ha som är minst 20 m brett. Medlemsstaterna får ta följande arealer i beaktande: a) Mindre områden, om dessa omfattar hela skiften med fasta gränser såsom murar, häckar eller vattendrag. b) Hela skiften som är mindre än 20 m breda i regioner där sådana skiften utgör en traditionell form av uppdelning. c) Skiften som är minst 10 m breda och ligger utmed perma- nenta vattendrag eller sjöar på villkor att de blir föremål för särskilda kontroller som har till huvudsakligt syfte att kontrollera att miljön respekteras. Uttagen mark måste förbli ur bruk under en period som 2. börjar senast den 15 januari och slutar tidigast den 31 augusti. Medlemsstaterna skall emellertid fastställa villkor enligt vilka producenterna kan tillåtas att så utsäde redan från och med den för skörd under följande år, och villkor som skall 15 juli uppfyllas för att bete skall tillåtas från och med den 15 juli i medlemsstater där växling av betesområde traditionellt utövas. 3. Den uttagna arealen får inte användas för annan jord- bruksproduktion än den som avses i artikel 6. 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 och inte heller användas för vinstgivande syften som skulle vara oförenliga med odling av jordbruks- grödor. tillämpa lämpliga bestämmelser 4. Medlemsstaterna skall som är förenliga med den särskilda situationen för den uttagna arealen för att se till att arealen underhålls och att skyddet av miljön säkras. Bestämmelserna kan också gälla växttäcke. I så fall måste bestämmelserna förhindra att växttäcket används för produktion av utsäde eller till någon form av jordbruksändamål före den 31 augusti, eller leda till produktion av grödor avsedda för handel, före den 15 januari följande år. 5. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall inte tillämpas på jordbruksskiften som tagits ur bruk eller beskogats enligt artiklarna 22, 23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999, (1) EGT L 215, 30. 7. 1992, s. 85. (2) EGT L 215, 30. 7. 1992, s. 96. (3) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 80. och som bokförts som obligatoriskt arealuttag, såvida de inte visar sig oförenliga med de miljökrav eller de krav för beskog- ning som anges i dessa artiklar. Artikel 20 1. Vid tillämpningen av artikel 6. 6 i förordning (EG) nr 1251/1999 får medlemsstaterna bevilja stöd för arealer som lagts i träda för en flerårsperiod som inte är längre än fem regleringsår. 2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2. 4 i förordning (EG) n 1251/1999 eller varje senare höjning av det grundbelopp som anges i artikel 4. 3 i förordning (EG) nr 1251/1999, skall en producent som åtar sig att ta samma skiften ur bruk under en sådan period som avses i punkt 1 för denna period erhålla en arealersättning som beräknats på grundval av det grundbelopp och den avkastning som anges i den regionaliseringsplan som var i kraft vid tidpunkten för hans åtagande. Om en producent i sin ansökan om arealrelaterat stöd 3. uttryckligen tar tillbaka sitt åtagande före utgången av den period som avses i punkt 1, måste han betala tillbaka ett belopp som är lika med 5 % av den arealersättning som beta- lats ut under för mark som han undantar från åtagandet, multiplicerat med det antal år under vilka han inte uppfyller sitt ursprungliga åtagande. föregående regleringsår 4. En producent som har valt det system som anges i punkt 2 får ta tillbaka sitt åtagande utan att drabbas av de påföljder som anges i punkt 3 a) om han beslutar sig för att ta de berörda arealerna ur bruk eller plantera skog på dessa inom ramen för ett av de system som följer av artiklarna 22, 23, 24 och 31 i förord- ning (EG) nr 1257/1999, b) i särskilda fall som medlemsstaterna tillåter och som oberoende av producentens vilja medför en förändring i jordbrukets struktur, såsom fastighetsreglering. 5. Om den areal som tagits ur bruk inom ramen för denna artikel, under den period som åtagandet avser till följd av en förändring i jordbrukets struktur överskrider den gräns uttryckt i procent såsom den fastställts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 6. 5 i förordning (EG) nr 1251/1999 vid tidpunkten för åtagandet, skall de arealer som omfattas av åtagandet justeras så att denna gräns iakttas. Artikel 21 1. Om det angivna arealuttaget är mindre än den areal som motsvarar den procentandel för obligatoriskt arealuttag som fastställts för det berörda regleringsåret, skall den areal som berättigar till arealersättning för de producenter av jordbruks- grödor som omfattas av obligatoriskt arealuttag beräknas på grundval av det angivna arealuttaget och i proportion till de olika grödorna, inbegripet gräsensilage, men den kan inte minskas till en areal som är mindre än vad som är nödvändigt för att producera de 92 ton spannmål som avses i artikel 6. 7 i förordning (EG) nr 1251/1999. 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/51 Den spannmålsproduktion som avses i punkt 1 skall 2. beräknas utifrån den avkastning som används för arealersätt- ningen. Om en medlemsstat har valt att använda den regionala avkastning som tidigare användes för oljeväxter, skall denna multipliceras med 1,95. Artikel 22 När det gäller Portugal skall i enlighet med artikel 6. 4 i förord- ning (EG) nr 1251/1999 arealersättningen för obligatoriskt arealuttag ökas med de belopp som anges i bilaga IX. Beloppen skall finansieras i enlighet med artikel 5 i förordning (EEG) nr 3653/90. Artikel 23 De ansökningar om arealrelaterat stöd som avses i förord- 1. ning (EEG) nr 3887/92 skall delas upp på regioner i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999. En ansökan om arealersättning i en given produktionsre- 2. gion måste motsvaras av en deklaration om arealuttag avseende minst motsvarande antal hektar odlad mark i samma produk- tionsregion. Undantag från punkt 2 får medges enligt objektiva krite- 3. rier som skall fastställas av medlemsstaten. 4. Utan hinder av vad som sägs i punkt 2 får det obligato- riska arealuttag som motsvarar en inlämnad ansökan om arealersättning helt eller delvis göras a) i ”secano”-regioner, när det gäller Spanien, om anläggningen ligger i en så kallad ”secano”- eller ”regadio”-produktionsregion, b) i en annan produktionsregion, förutsatt att de arealer som skall tas ur bruk ligger i anslutning till de arealer som odlas. 5. Om punkterna 3 och 4 tillämpas, skall den areal som tas ur bruk justeras med hänsyn till skillnaden mellan de avkast- ningar som används för att beräkna arealersättningen i de berörda regionerna. Tillämpningen av den här punkten får dock inte medföra en minskning av det antal hektar som skall tas ur bruk för att det obligatoriska arealuttaget skall respek- teras. KAPITEL IV Särskilda bestämmelser Artikel 24 Utan hinder av bestämmelserna i artikel 8. 2 i förordning (EG) nr 1251/1999 får medlemsstaterna skjuta upp sista dagen för sådd senast till den 15 juni för de grödor som anges i bilaga X och i områden som de berörda medlemsstaterna själva fast- ställer, belägna i de regioner som anges i denna bilaga. Om datumet för sådd skjuts upp för samtliga jordbruksgrödor, får medlemsstaterna också senarelägga det datum då producen- terna i de berörda områdena skall ha lämnat in sina ansök- ningar om arealersättning senast till den 15 juni eller till sista dag för sådd om denna inträffar tidigare. Artikel 25 1. Den begränsning som anges i artikel 10. 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall fastställas med hänsyn till den natio- nella referensarealen, den sammanlagda stödberättigande jord- bruksarealen samt målsättningen att undvika en odlingsnivå som skulle medföra orimligt stora nedsättningar av den gröd- specifika arealersättningen för oljeväxter. Kommissionen skall, så snart som möjligt och senast den 2. 31 juli regleringsåret före det år för vilket arealersättningen begärs, underrättas om begränsningen och om de kriterier som använts för att fastställa denna. För att 3. fastställa om en producent är berättigad till arealersättning skall den behöriga myndigheten bedöma om producentens stödansökan ligger inom den fastställda gränsen. Alla de arealer för vilka producenten har ansökt om den gröd- specifika arealersättningen för oljeväxter och som överskrider gränsen skall uteslutas från ansökan. 4. Om uteslutande av arealer med stöd av bestämmelserna i punkt 3 medför att producentens arealuttag överskrider den gräns som avses i artikel 6. 5 i förordning (EG) nr 1251/1999 och som tillämpas i medlemsstaten, skall den uttagna areal för vilken producenten ansökt om arealersättning minskas till den fastställda gränsen. 5. Arealer som utesluts från en producents ansökan om arealstöd med stöd av punkterna 3 och 4 skall inte beaktas vid tillämpningen av artikel 2. 4 och 2. 6 i förordning (EG) nr 1251/1999. KAPITEL V Slutbestämmelser Artikel 26 Meddelanden 1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de uppgifter som anges i tabellerna i bilaga XI i det standard- format för produktionsregionerna, i denna, basarealerna och medlemsstaten enligt följande tidsplan: som beskrivs a) Den 15 september innevarande regleringsår – uppgifter som erhållits redan genomförda kontroller. b) Senast den 31 oktober samma år – definitiva uppgifter som motsvarar dem som har använts för att beräkna den defini- tiva procentsats för överskridande som avses i artikel 12. c) Senast den 15 februari följande år – slutgiltiga uppgifter som motsvarar de arealer för vilka stöd faktiskt har betalats ut, med avdrag för de reduktioner av arealerna som anges i artikel 9 i förordning (EEG) nr 3887/92. L 280/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artik- 2. larna 10 och 11 konstateras, skall medlemsstaten utan dröjsmål och senast den 31 oktober under innevarande regle- ringsår underrätta kommissionen om den definitiva procent- satsen för överskridandet. De uppgifter som ligger till grund för beräkningen av procentsatsen för överskridandet av en basareal skall redovisas enligt uppställningen i bilaga VII. 3. Om procentsatsen för överskridandet fördelas i enlighet med artikel 2. 6 och artikel 5 tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall medlemsstaten senast den 31 oktober under- rätta kommissionen om denna fördelning. Artikel 28 Förordningarna (EEG) nr 2467/92, (EEG) nr 2836/93, (EG) nr 762/94, (EG) nr 1098/94, (EG) nr 1237/95, (EG) nr 658/96 och (EG) nr 1577/98 skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 juli 2000. Hänvisningarna till de upphävda förordningarna skall förstås som hänvisningar till denna förordning. Artikel 29 Artikel 27 Medlemsstaterna skall besluta om nödvändiga åtgärder för till- lämpningen av denna förordning och underrätta kommissionen om dessa senast en månad efter att de beslutats eller ändrats. Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentlig- görs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den gäller för stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor för regleringsåret 2000/01 och efterföljande regleringsår. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 22 oktober 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/53 BILAGA I (artikel 2. 1) DEFINITIONER 1. Permanent betesmark Arealer (sådda eller naturliga) som inte ingår i växtföljden och som varaktigt (i minst fem år) används till gräsproduk- tion. 2. Permanenta grödor Grödor som inte ingår i växtföljden, med undantag av permanent betesmark, och som upptar marken i minst fem år och ger upprepade skördar, med undantag av fleråriga jordbruksgrödor. 3. Fleråriga jordbruksgrödor KN-nummer 0709 10 00 Kronärtskockor 0709 20 00 Sparris ex 0709 90 90 Rabarber 0810 20 0810 30 0810 40 Hallon, björnbär, mullbär och loganbär Svarta, vita och röda vinbär samt krusbär Tranbär, blåbär och andra bär av släktet Vaccinium 4. Omstruktureringsprogram Med omstruktureringsprogram avses de förändringar i jordbruksföretagets struktur och/eller i den stödberättigande arealen, som vidtas av offentliga myndigheter. L 280/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 BILAGA II (artikel 4. 5) SOLROSSORTER FÖR DIREKT KONSUMTION Agripro 3450 Agrosur Interstate (IS)8004 Kelisur Dahlgren D-131 (Toma) Royal Hybrid 381 Dahlgren D-151 Dahlgren D-171 Dahlgren D-181 Dahlgren 954 Dahlgren D-1950 Dahlgren D-1998 Diset Hagen Seed SG 9011 Hagen Seed SG 9054 Hagen Seed SG 9211 Royal Hybrid 2141 Royal Hybrid 3801 Royal Hybrid 3831 Royal Hybrid 4381 RRC 995 RRC 2211 RRC 2232 RRC 4211 SIGCO 826 SIGCO 828 SIGCO 829 SIGCO 830 SIGCO 954 SIGCO 964 SIGCO 974 SIGCO 995 Toma Triumph 660C Triumph 505C+ Triumph 520C Triumph 515C USDA Hybrid 924 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/55 BILAGA III (artikel 5) UNDERSÖKNING AV LUPINERS BITTERHET Undersökningen skall utföras på ett prov bestående av 200 kärnor från en sats på 1 kg från varje parti på högst 20 ton. Undersökningen skall begränsas till att kvalitativt påvisa kärnor i provet. Toleransen i fråga om enhetlighet skall vara 1 kärna per 100 kärnor. Grain-Cut-metoden enligt von Sengbusch (1942), Ivanov och Smirnova (1932) och Eggebrecht (1949) skall användas som undersökningsmetod. De torkade eller svällda kärnorna klyvs. Kärnhalvorna placeras i en sil och doppas under tio sekunder i jodlösning och sköljs sedan under fem sekunder i vatten. Bittra kärnors snittyta får en brun missfärgning medan kärnor med låg alkaloidhalt förblir gula. Jodlösningen bereds genom att 14 g kaliumjodid löses i så lite vatten som möjligt, 10 g jod tillsätts och vatten fylls på till 1 000 cm3. Lösningen skall stå en vecka innan den används. Den skall förvaras i brun glasflaska. Stamlösningen skall spädas mellan 1:3 och 1:5 innan den används. L 280/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 BILAGA IV (artikel 6. 1 andra stycket) REGIONER I ÖSTERRIKE SOM OMFATTAS AV TILLÄGGET FÖR DURUMVETE Pannonien: 1. Gebiete der Bezirksbauernkammern 2046 Atzenbrugg 2054 Baden 2062 Bruck/Leitha 2089 Ebreichsdorf 2101 Gänserndorf 2241 Hollabrunn 2275 Kirchberg/Wagram 2305 Korneuburg 2321 Laa/Thaya 2330 Langenlois 2364 Marchfeld 2399 Mistelbach 2402 Mödling 2470 Poysdorf 2500 Ravelsbach 2518 Retz 2551 Schwechat 2585 Tulln 2623 Wr. Neustadt 2631 Wolkersdorf 2658 Zistersdorf 2. Gebiete der Bezirksreferate 3018 Neusiedl/See 3026 Eisenstadt 3034 Mattersburg 3042 Oberpullendorf 3. Gebiete der Landwirtschaftskammer 1007 Wien 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/57 BILAGA V (artikel 6. 3) REGIONER SOM OMFATTAS AV DET SÄRSKILDA STÖDET FÖR DURUMVETE TYSKLAND Kreise und Kreisfreie Städte: Baden-Württemberg: Stadt Stuttgart, Ludwigsburg, Rems-Murr-Kreis, Stadt Heilbronn, Heilbronn, Hohenlohekreis, Main-Tauber-Kreis, Stadt Karlsruhe, Karlsruhe, Stadt Baden-Baden, Rastatt, Stadt Heidelberg, Stadt Mannheim, Rhein-Neckar-Kreis, Stadt Pforzheim, Enzkreis, Ortenaukreis. Bayern: Stadt Ingolstadt, Dachau, Eichstätt, Freising, Fürstenfeldbrück, Neuburg-Schrobenhausen, Pfaffenhofen a. d. Ilm, Kelheim, Stadt Ansbach, Ansbach, Neustadt-Bad Windsheim, Stadt Aschaffenburg, Aschaffenburg, Bad Kissingen, Rhön-Grabfeld, Haßberge, Kitzingen, Main-Spessart, Stadt Schweinfurt, Schweinfurt, Stadt Würzburg, Würzburg. Rheinland-Pfalz: Ahrweiler, Stadt Koblenz, Mayen-Koblenz, Bad Kreuznach, Rhein-Lahn-Kreis, Westerwald-Kreis, Bernkastel-Wittlich, Bitburg-Prüm, Daun, Trier-Saarburg, Stadt Trier, Stadt Frankenthal, Landau i. d. P. , Ludwigshafen, Mainz, Neustadt/Weinstr. , Speyer, Worms, Alzey-Worms, Bad Dürkheim, Donnersbergkreis, Germersheim, Südl, Weinstraße, Ludwigshafen, Mainz- Bingen. Hessen: Stadt Frankfurt/Main, Wiesbaden, Bergstraße, Stadt Darmstadt, Darmstadt-Dieburg, Groß-Gerau, Hochtaunuskreis, Main- Kinzig-Kreis, Main-Taunus-Kreis, Stadt Offenbach, Offenbach, Rheingau-Taunus-Kreis, Wetteraukreis, Lahn-Dill-Kreis, Limburg-Weilburg. Saarland: Stadt Saarbrücken, Merzig-Wadern, Neunkirchen, Saarlouis, Sankt Wendel. Sachsen: Mittweida, Muldentalkreis. Sachsen-Anhalt: Bernburg, Köthen, Burgenlandkreis, Mansfelder Land, Merseburg-Querfurt, Saalkreis, Sangerhausen, Aschersleben- Straßfurt, Halberstadt, Jerichower Land, Quedlinburg, Schönebeck. Thüringen: Unstrut-Hainich-Kreis, Kyffhäuserkreis, Gotha, Sömmerda, Hildburghausen, Stadt Weimar, Weimarer Land, Altenburger Land, Stadt Erfurt. SPANIEN Comarcas agrícolas Almazán (SO), Bajo Aragón (TE), Campiña (GU), Campo de Gómara (SO), Centro (AB), El Cerrato (P), Hoya de Huesca (HU), La Montaña (A), Las Vegas (M), Logrosán (CC), Monegros (HU), Noroeste (MU), Requena-Utiel (V), Rioja Baja (LO), Segria (L), Sierra Rioja Baja (LO), Sur (VA), Suroeste y Valle de Guadalentín (MU), Trujillo (CC), Urgel (L), Valle de Ayora (V). FRANKRIKE Départements Aisne, Aube, Charente, Charente-Maritime, Cher, Deux-Sèvres, Essonne, Eure, Eure-et-Loir, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et- Cher, Loiret, Lot-et-Garonne, Maine-et-Loire, Marne, Nièvre, Orne, Sarthe, Seine-et-Marne, Vendée, Vienne, Yvonne, Yvelines. ITALIEN Province Alessandria, Bologna, Brescia, Cremona, Ferrara, Forlì, Gorizia, Lodi, Mantova, Milano, Modena, Padova, Parma, Pavia, Piacenza, Pordenone, Ravenna, Reggio Emilia, Rimini, Rovigo, Torino, Treviso, Udine, Venezia, Vercelli, Verona, Vicenza. FÖRENADE KUNGARIKET England. L 280/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 BILAGA VI (artikel 8) BASAREALER Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage (1 000 ha) BELGIQUE Totalt Zon I DANMARK DEUTSCHLAND Schleswig-Holstein Hamburg Niedersachsen Bremen Nordrhein-Westfalen Rheinland-Pfalz Hessen Baden-Württemberg Bayern Saarland Berlin Brandenburg Mecklenburg-Vorpommern Sachsen Sachsen-Anhalt Thüringen HELLAS Zon I Zon II ESPAÑA Regadío Secano FRANCE Totalt Basareal för majs Bevattnad basareal IRELAND ITALIA 478,6 2 018,0 97,0 10 155,6 (3) 540,3 (3) 505,6 5,1 1 424,4 1,8 948,3 368,4 461,2 735,4 1 775,9 36,5 2,9 888,5 967,9 598,8 880,7 554,2 1 396,3 95,4 1 371,1 7 848,6 122,1 418,2 218,0 4,1 403,4 13 526,0 1 209,7 (2) 345,5 5 801,2 613,8 (2) 0,2 1 200,0 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/59 Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage (1 000 ha) LUXEMBOURG NEDERLAND ÖSTERREICH PORTUGAL Açores Madeira — Regadío — Andra Continental — Regadío — Andra SUOMI/FINLAND SVERIGE UNITED KINGDOM England Scotland Northern Ireland Wales 42,8 436,5 1 203,0 9,7 0,31 0,30 293,4 718,0 1 591,0 1 737,0 3 794,6 551,6 52,9 61,4 208,3 0,29 221,4 33,2 (1) 1,2 (1) 200,0 130,0 (1) Sockermajs ingår ej. (2) Innefattar 284 000 ha bevattnad majs. (3) Då artikel 2. 6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas. L 280/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 BILAGA VII (artikel 10. 4) BERÄKNING AV ÖVERSKRIDANDE AV BASAREALERNA DEN. /. /. Produkt: Odling, totalt Bevattnade Icke bevattnade Majs Annat än majs Gräsensilage Medlemsstat: Basareal: Procentsats för arealuttag: Faktiskt konstaterad areal Småproducenter i enlighet med artikel 6. 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 Övriga producenter Spannmål Oljeväxter Proteinväxter Oljelin Gräsensilage Frivilligt arealuttag Totalt = 1 + 2 + 3 + 4 + 5 + 6 Spannmål Oljeväxter Proteinväxter Oljelin Gräsensilage Totalt, odling = 8 + 9 + 10 + 11 + 12 Frivilligt arealuttag Obligatoriskt arealuttag Totalt, arealuttag = 14 + 15 Totalt (Odling + arealuttag) = 13 + 16 Foder (nötkreatur-får) Totalt för de berörda produkterna Totalt – Samtliga ansökningar = 7 + 17 + 18 BASAREALER Eventuellt överskott från annan basareal Tillämplig basareal = 20 + 21 Överskridande eller underskridande Överskridande i % = (19/22 – 1) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha % 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/61 BILAGA VIII (artikel 14 andra stycket) REFERENSAVKASTNING ENLIGT ARTIKEL 3. 7 I FÖRORDNING (EG) nr 1251/1999 Belgien Danmark Tyskland — Schleswig-Holstein — Hamburg — Niedersachsen — Bremen — Nordrhein-Westfalen — Hessen — Rheinland-Pfalz — Baden-Württemberg — Bayern — Saarland — Berlin — Brandenburg — Mecklenburg-Vorpommern — Sachsen — Sachsen-Anhalt — Thüringen Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Förenade kungariket Österrike Sverige Finland 6,24 5,22 5,66 (1) 6,81 6,01 5,33 5,34 5,81 5,50 4,78 5,48 5,94 4,38 4,52 4,54 5,45 6,23 6,14 6,13 3,39 2,9 6,02 6,08 3,9 4,26 6,66 2,90 5,83 5,27 4,02 2,82 (1) Då artikel 2. 6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas. L 280/62 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 BILAGA IX (artikel 22) TILLÄGG FÖR AREALUTTAG I PORTUGAL (EUR) Regleringsår 2000/01 2001/02 2002/03 Tillägg 9,64 6,57 3,41 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/63 BILAGA X (artikel 24 första stycket) Sista dag för sådd 15 juni Gröda Medlemsstat Regioner Samtliga grödor Finland Sverige Hela landet Hela landet Sockermajs Samtliga medlemsstater Hela landet L 280/64 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 10. 1999 BILAGA XI (artikel 26. 1) UPPGIFTER SOM SKALL MEDDELAS KOMMISSIONEN Uppgifterna skall överlämnas i form av en serie tabeller som utformats enligt följande: — en första grupp tabeller som innehåller uppgifterna för varje produktionsregion i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999, — en andra grupp tabeller som innehåller uppgifterna för varje region med en fastställd basareal i enlighet med bilaga VI i den här förordningen, — en enda tabell som innehåller en sammanfattning av uppgifterna för var och en av medlemsstaterna. Tabellerna skall sändas in både i utskrift och i elektroniskt format. Formler för arealer: 5 = 1 + 2 + 3 + 4 10 = 7 + 8 + 9 14 = 15 + 16 19 = 5 + 10 + 11 + 12 + 13 + 14 + 18 Kommentar Varje tabell skall innehålla namnet på den aktuella regionen. Avkastningen skall vara den som används för beräkningen av arealersättning i enlighet med förordning (EG) nr 1251/1999. Åtskillnaden mellan ”bevattnad” och ”icke-bevattnad” skall endast göras i fråga om blandade regioner. I sådana fall gäller att d = e + f j = k + l Rad 1 omfattar endast durumvete som berättigar till det tillägg som avses i artikel 5 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999. Rad 2 omfattar endast durumvete som berättigar till det särskilda stöd som avses i artikel 5 fjärde stycket i förordning (EG) nr 1251/1999. Rad 17 omfattar endast mark som tas ur bruk eller beskogas enligt artiklarna 22, 23, 24 och 31 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 och som bokförs som arealuttag enligt artikel 6. 8 i förordning (EG) nr 1251/1999. Rad 18 motsvarar de områden som avses i artikel 2. 4 andra stycket i förordning (EG) nr 1251/1999. Uppgifterna måste också sändas in för de producenter som inte ansöker om hektarstödet enligt stödsystemet för vissa jordbruksgrödor (förordning (EG) nr 1251/1999). Denna information skall anges i kolumnerna ”m” och ”n” under rubriken ”övrigt” och rör främst de jordbruksgrödor som deklarerats som foderareal för nöt- och fårbidrag. Rad 21 omfattar mark som tas ur bruk för odling av industri- och energigrödor och som inte beviljats ersättning enligt tillämpningsföreskrifterna i artikel 6. 3 i kommissionens förordning (EG) nr 1251/1999 (t. ex. sockerbeta, jordärtskocka och cikoriarot). 30. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 280/65 L L E B A T. : m u t a D. : n m a n s n e n o i g e R a g i r v Ö l a t n a t l a t o T = i r a g n n k ö s n a l a e r A ) a h ( i g n n t s a k v A ) a h / t ( t l a t o T t l a t o T e d a n t t a v e b n o t 2 9 (cid:2) n a k ö s n A n o t 2 9 > n a k ö s n A = i r a g n n k ö s n a l a t n a t l a t o T = i r a g n n k ö s n a l a t n a t l a t o T l a e r A ) a h ( j e e d a n t t a v e b t l a t o T e d a n t t a v e b i g n n t s a k v A ) a h / t ( j e e d a n t t a v e b t l a t o T e d a n t t a v e b l a e r A ) a h ( j e e d a n t t a v e b t l a t o T e d a n t t a v e b i g n n t s a k v A ) a h / t ( j e e d a n t t a v e b t l a t o T ) n ( ) m ( ) l ( ) k ( ) j ( ) i ( ) h ( ) g ( ) f ( ) e ( ) d ( ) c ( ) b ( ) a ( r N 1 2 3 4 5 6 7 8 9 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 a d ö r G ) t e k c y t s a t s r ö f ) t e k c y t s e d r ä j f 5 5 l e k i t r a ( e t e v m u r u D l e k i t r a ( e t e v m u r u D ) l a e r a s a b d l i k s r ä s ( s j a M l å m n n a p s t g i r v Ö e g a l i s n e v a r a v l å m n n a p s t l a t o T r o d ö r g n i e t o r p t l a t o T r e t x ä v e j l o t l a t o T n i l e j l o t l a t o T e g a l i s n e s ä r G r o s o r l o S a j o S s p a R t e h g i l n e i i g n n t t ä s r e n a t u g a t t u l a e r a v a r a v ) 5 6. l e k i t r a ( g a t t u l a e r a t g i l l i v i r f v a r a v 8 6. l e k i t r a d e m g a t t u l a e r a t k s i r o t a g i l b o v a r a v ) 6 l e k i t r a ( g a t t u l a e r a t l a t o T 8 1 l a e r a r e d o f m o s e d a r e r a l k e d r o d ö r g s k u r b d r o J g a r d b r å f i h c o - t ö n r ö f 9 1 0 2 1 2 t l a t o T - s v i l n ä t a n n a v a n o i t k u d o r p r ö f g a t t u l a e r A i g n n t t ä s r e n a t u v a r a v l e d e m