title: 2000/117/EF: Kommissionens beslutning af 26. oktober 1999 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (Sag IV/33.884 - Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied og Technische Unie (FEG og TU)) (meddelt under nummer K(1999) 3439) (Kun den nederlandske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
electrical engineering
exclusive distribution agreement
free price
inter-company agreement
restriction on competition
wholesale trade

text: 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/1 II (Retsakter hvis offentliggłrelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 26. oktober 1999 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 Sag IV/33. 884 (cid:151) Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied og Technische Unie (FEG og TU) (meddelt under nummer K(1999) 3439) (Kun den nederlandske udgave er autentisk) (2000/117/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) I. SAGSFREMSTILLING under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, A. KLAGEN under henvisning til R(cid:229)dets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, fłrste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (1), senest (cid:230)ndret ved forordning (EF) nr. 1216/1999 (2), s(cid:230)rlig artikel 3 og artikel 15, stk. 2, under henvisning til den klage, der den 19. marts 1991 blev indgivet af City Electrical Factors Holdings Limited og det nederlandske datterselskab City Electrical Factors BV, (1) Den 19. marts 1991 indgav City Electrical Factors (»CEF UK«), engrosforhandler af elektrisk installationsmateriel i Det Forenede Kongerige, samt datterselskabet i Neder- landene, City Electrical Factors BV (»CEF«), en klage til Kommissionen p(cid:229) grundlag af EF-traktatens artikel 81 og 82 (ex artikel 85 og 86). Klagen var rettet mod tre elektrisk nederlandske installationsmateriel, nemlig Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (»FEG«), Nederlandse Vereniging van Alleen Ver- tegenwoordigers op Elektrotechnisch Gebied (»NAVEG«), Unie van Elektrotechnische Ondernemers (»UNETO«) og endvidere mod medlemmerne af disse sammenslutnin- ger. sammenslutninger inden for efter at have givet de berłrte virksomheder lejlighed til at udtale sig om de af Kommissionen fremsatte klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, forordning nr. 17, og Kommissionens forordning nr. 99/63/E(cid:216)F af 25. juli 1963 om udtalelser i hen- hold til artikel 19, stk. 1 og 2, i R(cid:229)dets forordning nr. 17 (3), i (2) efter hłring af Det R(cid:229)dgivende Udvalg for Kartel- og Monopol- spłrgsm(cid:229)l, og ud fra fłlgende betragtninger: Ifłlge klagerne har disse tre sammenslutninger og deres medlemmer indg(cid:229)et kollektive gensidige bestemmelser om eksklusiv samhandel p(cid:229) alle niveauer af distribu- tionsnettet for elektrisk installationsmateriel i Nederland- ene. Det skulle v(cid:230)re praktisk talt umuligt for grossister i elektrisk installationsmateriel, som ikke er medlem af FEG, at komme ind p(cid:229) det nederlandske marked, efter- som fabrikanter og deres agenter/importłrer angiveligt ligesom installations- kun leverer til FEG-medlemmer, virksomheder kun aftager fra FEG-medlemmer. Skłnt klagen omfatter hele distributionsnettet, retter den sig prim(cid:230)rt mod det nederlandske engrosmarked og i s(cid:230)rdeleshed mod FEG, der skal have spillet en afgłrende rolle i aftalerne. L 39/2 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (3) I brev af 22. oktober 1991 udvidede CEF sin klage. Den omfattede nu ogs(cid:229) formodede aftaler mellem FEG og sammenslutningens medlemmer med hensyn til priser og rabatter samt formodede aftaler, som angiveligt ude- lukkede CEF fra deltagelse i visse projekter. Fra januar 1992 klagede CEF ogs(cid:229) over vertikale prisaftaler mellem visse fabrikanter af elektrisk installationsmateriel og FEG-grossister. B. PARTERNE 1. FEG (4) FEG, oprettet i 1918, er en sammenslutning i henhold til nederlandsk ret. Dens vedt(cid:230)gtsm(cid:230)ssige form(cid:229)l er at varetage de f(cid:230)lles interesser for lagerfłrende grossister i elektriske artikler, blandt andet ved at fremme et »vel- ordnet marked i ordets videste forstand« samt at indg(cid:229) samarbejdsaftaler med andre organer eller organisationer med tilhłrsforhold til engroshandelen med elektriske artikler (4). (5) Lagerfłrende grossister i elektriske produkter, som blandt andet kan dokumentere, at de i tre (cid:229)r forud for ansłgningen har haft en (cid:229)rsoms(cid:230)tning p(cid:229) elektrisk installationsmateriel p(cid:229) mindst 5 mio. NLG (2,26 mio. EUR), kan optages som medlemmer (5). Indtil den 23. juni 1994 medregnedes kun den oms(cid:230)tning, der var opn(cid:229)et i Nederlandene (6). (6) I lłbet af 1994 opn(cid:229)ede de dav(cid:230)rende 52 medlemmer af FEG en samlet oms(cid:230)tning p(cid:229) cirka 2,35 mia. NLG (ca. 1,06 mia. EUR), hvoraf 83 % (ca. 0,88 mia. EUR) har relation til elektrisk installationsmateriel og 17 % (ca. 0,18 mia. EUR) til elektriske forbrugsartikler som for eksempel For perioden 1986-1994 er tallene som fłlger (7): audio- og videoapparatur. FEG-medlemmer Samlet oms(cid:230)tning (mia. NLG) (mia. EUR) Heraf installationsmateriel (%) 68 66 62 62 59 54 49 56 52 1,70 1,80 1,83 1,99 2,14 2,35 2,42 2,30 2,35 0,77 0,81 0,83 0,90 0,96 1,06 1,09 1,04 1,06 Ikke oplyst Ikke oplyst Ikke oplyst 73 73 75 79 80 83 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 (7) I 1985 nedsatte FEG diverse produktudvalg for elektrisk installationsmateriel, nemlig udvalgene Draad & Kabel (belysning), Techniek (teknik), (tr(cid:229)d og kabel), Licht Installationmaterialen (installationsmateriel (cid:151) fra midten af 1993 »Stichting Schakel naar Schoonheid«), Plastic Buis to (plasticrłr) og Verdelingen (fordelere). De sidstn(cid:230)vnte blev oplłst i 1993 (8). billede af, hvad der foreg(cid:229)r p(cid:229) markedet, er det af afgł- rende betydning at kende oms(cid:230)tninger og marginer. Uden denne viden er det umuligt at foretage sig noget som helst, som kan p(cid:229)virke markedet« (9). 2. Technische Unie (8) Disse produktudvalg, som i henhold til artikel 13 i vedt(cid:230)gterne ledes af bestyrelsesmedlemmer fra FEG, har fłrt regelm(cid:230)ssige drłftelser med fabrikanter/leverandł- rer af elektrisk installationsmateriel. Produktudvalgene stammer fra den tid, da der blev indg(cid:229)et »markedsregule- rende aftaler«. I den vejledning, som produktudvalgene har f(cid:229)et, sl(cid:229)s det i indledningen fast: »For at f(cid:229) et korrekt (9) Technische Unie BV (»TU«) er den stłrste grossist inden for elektrisk installationsmateriel i Nederlandene og der- med ogs(cid:229) det stłrste FEG-medlem. TU har et landsd(cid:230)k- kende netv(cid:230)rk best(cid:229)ende af 26 salgskontorer med en oms(cid:230)tning i 1993 p(cid:229) mellem 400 og 500 mio. NLG (mellem 182 og 226 mio. EUR). 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/3 C. KLAGEREN (10) CEF UK, etableret i 1951 i Det Forenede Kongerige, er en engrosforretning inden for elektrisk installationsmate- riel med over 500 filialer i F(cid:230)llesskabet (nemlig i Det Forenede Kongerige, Irland, Frankrig, Tyskland og Itali- en) og i USA. CEF UK havde en samlet oms(cid:230)tning p(cid:229) cirka 333 mio. GBP (ca. 478 mio. EUR) lłbet af 1989/1990 og er dermed efter eget udsagn den stłrste grossist i elektrisk installationsmateriel i Det Forenede Kongerige. i (11) I maj 1989 besluttede CEF UK at g(cid:229) ind p(cid:229) det neder- landske marked og oprettede et datterselskab, CEF, i Rot- terdam. CEF meddelte, at det havde til hensigt at (cid:229)bne cirka 60 filialer, hvilket skulle głre det til en af de stłr- ste grossister i elektrisk installationsmateriel i Nederland- ene. Det kan i 1997 konstateres, at CEF i mellemtiden har f(cid:229)et otte filialer i Nederlandene. D. MARKEDET 1. Det relevante produktmarked teknisk materiel (12) Klagen vedrłrer elektrisk installationsmateriel. Det drejer sig om en gruppe produkter, som navnlig bruges i indu- strien, offentlige v(cid:230)rker og byggebranchen, og som kan inddeles i diverse produktgrupper, som f. eks. installa- tionsmateriel (f. eks. tr(cid:229)d og kabel, pvc-rłr, kabelb(cid:230)resys- temer), rel(cid:230)er, elektromagnetiske afbrydere og motorbeskyttelseskon- takter), belysning (f. eks. lyskilder, armaturer og nłdbe- lysning) og łvrige produkter (f. eks. sikkerhedssystemer og telefoni) (10). Grossisterne fastholder imidlertid ikke en ensartet klassificering af elektrisk installationsmateriel, hvilket betyder, at der i praksis ogs(cid:229) anvendes andre klassificeringer (11). (f. eks. PLC-afbrydere, et s(cid:229)ledes defineret produktmarked, kan fra et kunde- ikke eller kun i ringe omfang erstattes af synspunkt noget andet. Men fra udbyderens synspunkt findes en s(cid:229)dan erstatningsmulighed for det meste. Mange fabri- kanter kan producere eller producerer i forvejen alle eller en stor del af de produkter, der falder ind under Øn produktgruppe. I produktgruppen for belysning g(cid:230)lder det for eksempel fabrikken Philips. (15) Det bredeste produktmarked, der kan udskilles, omfatter grossistmarkedet. P(cid:229) dette marked finder konkurrencen sted mellem individuelle grossister, der s(cid:230)lger et bredt udvalg af produkter, der falder ind under begrebet elek- trisk installationsmateriel. Selv om ikke nłdvendigvis alle er substituerbare, hverken set fra kundeside eller fra udbyderside, er der gode argumenter for at konkludere, at alle disse produkter indg(cid:229)r i Øt enkelt marked. For at komme til denne konklusion m(cid:229) man se p(cid:229) de(n) speci- fikke funktion(er), som grossisterne har for mange af aftagerne, som for eksempel installatłrer og den elektri- ske detailhandel. Denne funktion best(cid:229)r blandt andet i, at der tilbydes et bredt sortiment fra lager af elektrisk installationsmateriel. Installatłrer har for eksempel ofte behov for mange forskellige produkter til udfłrelse af projekter og foretr(cid:230)kker af forskellige grunde at kłbe disse hos en grossist i stedet for hos en leverandłr, der kun fłrer Øt produkt eller Øn produktgruppe. Dette for- enkler deres indkłbspolitik og er mere rentabelt fra et logistisk og finansielt synspunkt. Set fra den synsvinkel foreg(cid:229)r konkurrencen navnlig mellem de enkelte gros- sister (12). Grossisterne oplever ganske vist ogs(cid:229) konkur- rence fra de direkte leverandłrer, men denne konkur- rence er af mere begr(cid:230)nset omfang (13). (16) I betragtning af Kommissionens beslutningspraksis er det mest n(cid:230)rliggende at v(cid:230)lge den sidstn(cid:230)vnte defini- tion p(cid:229) det relevante produktmarked (14). Uanset hvilken markedsdefinition, der v(cid:230)lges, har det kun begr(cid:230)nset betydning i denne sag, eftersom FEG-medlemmerne, som det vil fremg(cid:229) af det nedenfor anfłrte, har en st(cid:230)rk til meget st(cid:230)rk position p(cid:229) de forskellige markeder. (13) I n(cid:230)rv(cid:230)rende sag kan man ved fłrste łjekast forestille sig flere markedsdefinitioner. Anvendelse af en sn(cid:230)ver markedsdefinition fłrer til, at der kan skelnes mellem et stort antal produktmarkeder, som hver is(cid:230)r omfatter Øn bestemt type elektrisk installationsmateriel. Hver af disse typer opfylder fra et kundesynspunkt en specifik funk- tion, d(cid:230)kker et specifikt behov og kan ikke eller kun i ringe grad erstattes med andet elektrisk installations- materiel. (14) Hvis man derimod tager en bredere markedsdefinition som udgangspunkt, kan der skelnes mellem et begr(cid:230)nset is(cid:230)r omfatter en antal produktmarkeder, afgr(cid:230)nset gruppe elektrisk installationsmateriel, som f. eks. installationsmateriel, teknisk materiel og belysning (se betragtning 12). De produkter, der falder ind under som hver 2. Det relevante geografiske marked (17) I n(cid:230)rv(cid:230)rende sag er det relevante geografiske marked af national eller endda regional karakter. Dette fłlger af engrosmarkedets specifikke karakter. Det er kendetegn- ende for engrosmarkedet, at aftagerne forlanger hurtig levering af deres leverandłrer, for det meste inden for 24 timer. En s(cid:229)dan service kan som regel kun ydes, hvis leverandłren har eget salgsapparat i den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat eller i den relevante region, eller hvis han kan tilbyde sine produkter via den nationale grossist. L 39/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (blandt (direktiv 73/23/E(cid:216)F)) harmoniseringslovgivning (18) Ved klassificeringen af det geografiske marked som nationalt eller regionalt spiller det samtidig ind, at den andet europ(cid:230)iske lavsp(cid:230)ndingsdirektivet ikke har fłrt til en harmonisering af alt elektrisk installations- materiel. Visse produkter falder uden for direktivets ram- mer, eller er undtaget herfra (15). Selv i de tilf(cid:230)lde, hvor harmonisering har fłrt til ensartede produkter, forekom- mer det, at aftagere v(cid:230)lger produkter, der er forsynet med et kendt nationalt kvalitetsm(cid:230)rke frem for tilsva- forsynet med et udenlandsk kvali- rende produkter tetsm(cid:230)rke. uden grossistens mellemkomst, af fabrikanter eller deres agenter/importłrer. Resten, cirka halvdelen ifłlge FEG’s skłn, distribueres via grossisterne (21). Medlemmerne af NAVEG foretr(cid:230)kker i almindelighed at levere via gros- sister (22). Deres markedsandel p(cid:229) det samlede udbuds- marked andrager ifłlge FEG’s skłn maksimalt 10 % (23). Markedsandelen andrager dog 20 %, hvis man g(cid:229)r ud fra, at det relevante marked best(cid:229)r af markedet for elektrisk installationsmateriel p(cid:229) grossistniveau, hvorved direkte leverancer fra leverandłrer og deres agenter/importłrer kan lades ude af betragtning. 3. Distributionsnettet 3. 2. Grossister 3. 1. Fabrikanter/agenter/importłrer (19) Ifłlge FEG stammer cirka 30 % af det elektriske installa- tionsmateriel p(cid:229) det nederlandske marked fra udlandet, navnlig fra Tyskland og Belgien (16). TU ansl(cid:229)r endda til 52 % (17). Dette materiel distribueres denne andel overvejende p(cid:229) det nederlandske marked via agenter, importłrer og datterselskaber. Disse agenter og im- portłrer er for en dels vedkommende samlet i NAVEG, en sammenslutning, der i 1929 blev etableret i henhold til nederlandsk ret (18). (20) NAVEG har som sit vedt(cid:230)gtsm(cid:230)ssige form(cid:229)l varetagelse af interesser for agenter og importłrer/eneforhandlere af elektrisk installationsmateriel, blandt andet ved afhold- else af młder til drłftelse af de f(cid:230)lles interesser og sam- arbejdet med sammenslutninger, som har en lignende m(cid:229)ls(cid:230)tning og tilstr(cid:230)ber varetagelse af interesser, b(cid:229)de horisontalt og vertikalt. (21) De cirka 30 NAVEG-medlemmer repr(cid:230)senterer cirka 400 (cid:151) navnlig udenlandske (cid:151) fabrikanter af elektrisk installationsmateriel p(cid:229) det nederlandske marked, ofte p(cid:229) eksklusiv basis. Det vedrłrer som oftest de kvalitativt bedre produkter fra velrenommerede producenter (19). NAVEG-medlemmerne havde i 1993 en oms(cid:230)tning p(cid:229) over 185,5 mio. NLG (84 mio. EUR) (20). (22) I almindelighed kan det antages, at det for n(cid:230)sten alle produktgrupper g(cid:230)lder, at markedet kontrolleres af et begr(cid:230)nset antal fabrikanter. De vigtigste leverandłrer er anfłrt i oversigten i bilaget. (23) Den samlede (cid:229)rsoms(cid:230)tning p(cid:229) det nederlandske udbuds- marked for elektrisk installationsmateriel i perioden 1992-1994 ansl(cid:229)s til mellem 3 og 4 mia. NLG (1,36 og 1,82 mia. EUR). Materiel bestemt for stłrre installations- virksomheder, indkłbsforeninger o. l. leveres ofte direkte, (24) Som det kan udledes af betragtning 23, m(cid:229) den samlede oms(cid:230)tning p(cid:229) det nederlandske engrosmarked for elek- i perioden 1992-1994 ansl(cid:229)s trisk installationsmateriel til mellem 1,5 og 2 mia. NLG (0,68 og 0,91 mia. EUR). Langt stłrstedelen heraf tegner FEG-medlemmerne sig for. FEG-medlemmernes samlede markedsandel andrager cirka 96 % (24). Hvis de direkte leverancer fra leverandłr- er/fabrikanter regnes med, vil markedsandelen ligge p(cid:229) cirka 50 %. De fem stłrste FEG-medlemmer (TU, Ber- nard, Conelgro, Brinkman & Germeraad og Wolff) har en markedsandel p(cid:229) cirka 62 %, mens de ti stłrste FEG- medlemmer repr(cid:230)senterer cirka 80 % af engrosmarkedet. Af alle FEG-medlemmer har TU langt den stłrste mar- kedsandel. (25) Som allerede anfłrt i betragtning 15 opfylder engros- handelen forskellige funktioner. Af det samlede udbud af produkter sammens(cid:230)tter den et bredt og repr(cid:230)sentativt sortiment af tusindvis af produkter fra mange leverand- łrer. Alle disse produkter lagerfłres eller kan leveres til aftageren inden for 24 timer. Andre funktioner, som engroshandelen har, vedrłrer fremskaffelse af tekniske oplysninger, tekniske beregninger og tilbud om finansie- ring (25). (26) Ved sammens(cid:230)tningen af sortimentet skal grossisten i almindelighed ikke blot str(cid:230)be efter at tilbyde et s(cid:229) bredt udvalg som muligt. Ogs(cid:229) den rette sammens(cid:230)tning kr(cid:230)ver omtanke. I alle tilf(cid:230)lde best(cid:229)r en v(cid:230)sentlig del af sortimentet af afbrydere og faste stikkontakter: disse produkter udgłr kernen i enhver elektrisk installation. Andre vigtige produkter er: elkabler, pvc-rłr, kabelrłr, belysning og motorbeskyttelseskontakter. Disse produk- ter indg(cid:229)r i n(cid:230)sten alle elektriske installationer (26). Det i elektrisk gennemsnitlige sortiment hos en grossist installationsmateriel er sammensat som fłlger: belysning 22 %, kabel 18 %, installations- og afbrydermateriel 9 %, fordelersystemer 7 %, industrielt afbrydermateriel 9 %, kabelfłrings- og b(cid:230)resystemer 5 %, andet installations- materiel 19 % og diverse 11 % (27). 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/5 (27) De fleste fabrikanter siger med hensyn til distribution via grossist, at de ikke bruger specifikke selektive eller eksklusive distributionsnet (28). Det viser sig imidlertid, at nogle fabrikanter bruger et netv(cid:230)rk af »privilegerede distributłrer«. Det drejer sig f. eks. om fłlgende: (cid:151) D r a k a K a b e l , den stłrste fabrikant af tr(cid:229)d- og kabelprodukter i Nederlandene, har truffet s(cid:230)rlige aftaler med visse grossister, de s(cid:229)kaldte »Draka part- ners«, med hensyn til rabatter og kompensationsord- ninger. Disse grossister er alle medlem af FEG (29). (cid:151) V a n G e e l S y s t e m s , den stłrste fabrikant af blandt andet kabelb(cid:230)resystemer i Nederlandene, distribuerer sine produkter »p(cid:229) eksklusiv basis« via 12 udvalgte »Van Geel-grossister«, alle medlemmer af FEG, med hvem der er indg(cid:229)et en aftageraftale, hvori Van Geel forpligter sig til kun at levere via Van Geel-grossister (artikel 1a). Udvidelse af distri- butionsnetv(cid:230)rket samr(cid:229)d herom sker kun efter (artikel 4) (30). (cid:151) G i r a , tysk leverandłr af elektrisk afbrydermateriel, distribuerer udelukkende sine produkter p(cid:229) det nederlandske marked via det stłrste FEG-medlem, TU. Gira leverer ikke direkte til installatłrer. (cid:151) M e r l i n G e r i n , fabrikant af blandt andet kontakt- materiel, distribuerer via »officielle Merlin-Gerin dis- tributłrer«, alle medlemmer af FEG p(cid:229) n(cid:230)r Øn (ikke- grossist). Mellem Merlin Gerin og dennes v(cid:230)sentlig- ste distributłr, TU, foreligger en aftale om, at gros- sistnettet, samt antallet af direkte aftagere, kun kan udvides med TU’s accept (31). (cid:151) P e h a , tysk fabrikant af afbrydermateriel, distribue- rer sit materiel i Nederlandene (gennem sin agent Hofte) via ca. 30 grossister, som har sl(cid:229)et sig sam- men i FEG (32). 3. 3. Installatłrer (28) Engroshandelens afs(cid:230)tningsmarked er forskelligartet. Det best(cid:229)r navnlig af installatłrer og, i mindre grad, detail- handelen, głr-det-selv-markeder, byggemarkeder, cash & carry-markeder, industrivirksomheder, der foretager egne installationer, (halv-)offentlige institutioner og hospitaler. For FEG-medlemmer gjaldt det s(cid:230)rlige, at de indtil november 1993 i princippet ikke m(cid:229)tte levere til slut- brugere og indkłbsforeninger. Som fłlge af »FEG’s bind- ende vedtagelse om levering til private og indkłbsfor- eninger«, der blev trukket tilbage p(cid:229) fłrn(cid:230)vnte dato, skulle direkte salg og levering gennem grossist til private og indkłbsforeninger betragtes som en ukorrekt m(cid:229)de at drive engroshandel p(cid:229), i strid med bestr(cid:230)belserne p(cid:229) at skabe gode markedsforhold og s(cid:229)ledes forbudt. Ifłlge begrundelsen var form(cid:229)let med vedtagelsen af sikre FEG- medlemmerne en forsvarlig bruttofortjenstmargin (33). (29) Der er cirka 3 800 aktive elinstallatłrer p(cid:229) det neder- landske marked. De fleste af dem, omkring 3 500, er medlemmer af UNETO, en sammenslutning, der i 1964 blev oprettet i henhold til nederlandsk ret med det for- m(cid:229)l at varetage interesser for elinstallatłrer samt for detailforhandlere af elektriske forbrugsgoder. 75 % af gruppen af installatłrer best(cid:229)r af sm(cid:229) virksomheder, 20 % af mellemstore virksomheder og 5 % af store virk- somheder (34). (30) De v(cid:230)sentligste afs(cid:230)tningsmarkeder for installatłrerne er industrien (cirka 55 %), offentlige v(cid:230)rker (cirka 33 %) og byggebranchen (cirka 12 %). Den samlede oms(cid:230)tning p(cid:229) det nederlandske installationsmarked androg i 1991 cirka 8 mia. NLG (3,6 mia. EUR) (35). E. SAGENS HIDTIDIGE FORL(cid:216)B I 1991-1996 blev (31) Den 16. september 1991 sendte generaldirektoratet for konkurrence et brev til FEG, hvori det tilkendegav sine indsigelser navnlig over for det pres, der blev lagt p(cid:229) leverandłrer om ikke at levere til CEF, aftalerne om pri- ser og rabatter samt oms(cid:230)tningskriteriet for adgang til FEG-medlemskab (36). forskellige anmodninger om oplysninger p(cid:229) grundlag af artikel 11 i forordning nr. 17 sendt til FEG, NAVEG, UNETO, til visse af deres medlemmer samt til forskellige fabrikanter. Den 8. og 9. december 1994 blev der foretaget verifika- tion hos forskellige (sammenslutninger af) virksomheder, der var mist(cid:230)nkt for at v(cid:230)re indblandet i aftalerne (37). Den 3. juli 1996 fremsatte Kommissionen klagepunkter, som var rettet mod FEG og syv af sammenslutningens medlemmer, nemlig Bernard, Brinkman & Germeraad, Conelgro, Schiefelbusch, Schotman, TU og Wolff. Den 19. november 1997 fandt der en hłring sted. Af under- słgelsen vedrłrende de skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkter og de mundtlige oplysninger, der blev givet under hłringen, fremg(cid:229)r det, at man med hensyn til seks af de syv FEG-medlemmer, som har modtaget klagepunkterne, ikke med den łnskede grad af sikkerhed har kunnet konstatere individuel deltagelse, eller at deres individuelle deltagelse, for s(cid:229) vidt denne har kunnet kon- stateres, var af begr(cid:230)nset karakter. Af disse grunde blev det besluttet kun at forts(cid:230)tte proceduren mod FEG og TU. L 39/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (32) Med hensyn til den gennemfłrte procedure i denne sag skal der głres opm(cid:230)rksom p(cid:229) fłlgende. Mens undersł- gelsen stod p(cid:229), sendte CEF Kommissionen nogle b(cid:229)nd- optagelser og b(cid:229)ndudskrifter af telefonsamtaler, som CEF har fłrt med visse virksomheder. Disse b(cid:229)ndoptagelser og b(cid:229)ndudskrifter er hemmelige og foretaget uden de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheders samtykke. Kommissionen erkender, at den af disse grunde straks burde straks have returneret b(cid:229)ndoptagelserne og udskrifterne til CEF. Dette er dog fłrst sket nogen tid senere. Kommissionen łnsker at understrege, at disse b(cid:229)ndoptagelser og udskrifter ikke har spillet nogen som helst rolle for pro- ceduren i denne sag og ikke p(cid:229) nogen m(cid:229)de har p(cid:229)vir- ket beslutningens indhold. F. FORBINDELSE MELLEM FEG-MEDLEMSKAB OG LEVERANCER (33) Fra det łjeblik CEF i 1989 bev(cid:230)gede sig ind p(cid:229) det nederlandske engrosmarked havde selskabet vanskelighe- der med at skaffe elektrisk installationsmateriel til det nederlandske marked. Ifłlge CEF skyldes dette, at selska- bet ikke var FEG-medlem. Navnlig de leverandłrer af elektrisk installationsmateriel, som er sammensluttet i NAVEG (agenter/importłrer af overvejende udenlandske fabrikanter), foruden nogle leverandłrer, som ikke er medlem af NAVEG (overvejende nederlandske fabrikan- ter), leverer tilsyneladende udelukkende til grossister, som er medlem af FEG. (36) Disse omst(cid:230)ndigheder forklarer CEF’s anmodning om medlemskab af FEG i 1990. Medlemskabet blev n(cid:230)gtet, fordi CEF ikke opfyldte en af betingelserne for optagelse, nemlig en (cid:229)rsoms(cid:230)tning p(cid:229) det nederlandske marked for elektrisk installationsmateriel p(cid:229) 5 mio. NLG (2,26 mio. EUR) i de tre (cid:229)r forud for ansłgningen om optagel- se (39). Oms(cid:230)tningen i CEF UK p(cid:229) cirka 478 mio. EUR blev ikke medregnet. (37) Parterne bem(cid:230)rker, at enhver virksomhed, der begiver sig ud p(cid:229) et nyt (geografisk) marked, stłder p(cid:229) begyn- dervanskeligheder, og at visse leverandłrer kan v(cid:230)re til- bageholdende eller utilbłjelige til at g(cid:229) ind i et engage- ment med et nytilkommen p(cid:229) markedet. Dette er ikke usandsynligt. Det drejer sig dog her om den omst(cid:230)ndig- hed, at FEG har skabt yderligere hindringer, der vanske- liggłr adgangen til det nederlandske engrosmarked. Den omst(cid:230)ndighed, at CEF i mellemtiden har otte filialer p(cid:229) ved den det nederlandske marked, (cid:230)ndrer omst(cid:230)ndighed, at FEG’s indblanding har gjort, at nye virksomheder som CEF har sv(cid:230)rt ved at tr(cid:230)nge ind p(cid:229) markedet og m(cid:229) bruge l(cid:230)ngere tid herp(cid:229). Det s(cid:230)tter sig faktisk omg(cid:229)ende spor i de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheders finansielle resultater. I den forbindelse bem(cid:230)rkede CEF under hłringen, at virksomhedens finansielle resultater siden entreen p(cid:229) det nederlandske marked i 1989 og de derp(cid:229) fłlgende (cid:229)r har v(cid:230)ret skuffende (40). intet (38) Fłrst efter Kommissionens undersłgelser i slutningen af 1994 blev situationen p(cid:229) det nederlandske engrosmar- ked for elektrisk installationsmateriel ifłlge CEF i nogen grad normaliseret, s(cid:229)ledes at leverandłrerne tilsynela- dende i stigende grad er parate til at levere til firmaer, der ikke er medlem af FEG (41). Virkningerne heraf p(cid:229) CEF’s oms(cid:230)tningsudvikling er synlige. (34) For grossister, som ikke er medlem af FEG, er indkłb af elektrisk installationsmateriel direkte fra udlandet af de i betragtning 18 omtalte grunde ikke et simpelt alternativ. Hertil kommer, at mange udenlandske leverandłrer, ifłlge CEF, tłver med at s(cid:230)tte deres gode forhold til FEG i Nederlandene p(cid:229) spil at levere produkter i udlan- det, som er bestemt for det nederlandske marked. Ende- lig kan ogs(cid:229) transportudgifter głre, at direkte indkłb af produkter i udlandet bliver mindre tillokkende. 1. FEG (cid:151) NAVEG 1. 1. Forhistorie (35) Indtil november 1993 havde CEF og andre ikke-med- lemmer af FEG kun ringe mulighed for at skaffe produk- terne i Nederlandene ad indirekte vej, via andre gros- sister. Grundene hertil skal słges i en anbefaling fra FEG til medlemmerne (cid:151) der udgłr langt stłrstedelen af engrosmarkedet (cid:151) om at fortolke forbuddet mod at levere til private (betragtning 28) s(cid:229)ledes, at det i hvert fald omfattede »kolleger (ikke-FEG-medlemmer)« (38). Der ingen indsigelser mod FEG-medlemmers er (cid:229)benbart leverancer til andre FEG-medlemmer. Det skal desuden bem(cid:230)rkes, at i de tilf(cid:230)lde, hvor FEG-medlemmer, p(cid:229) trods af FEG’s anbefaling, er parate til at levere, er betingelserne ofte mindre gunstige p(cid:229) grund af det ekstra led i k(cid:230)den. (39) Kommissionen er i besiddelse af forskellige dokumenter, som viser, at afslagene p(cid:229) levering til firmaer, som ikke er medlem af FEG, ikke har unilateral karakter, men at de er resultatet af en kollektiv eksklusiv samhandelsord- ning baseret p(cid:229) en gentleman’s agreement mellem FEG og NAVEG og p(cid:229) samordnet praksis mellem individuelle leverandłrer og p(cid:229) den ene side FEG og p(cid:229) den anden side dens medlemmer. Kendetegnende for den kollektive eksklusive at de deltagende NAVEG-medlemmer og leverandłrer udelukkende m(cid:229) levere til grossister, som er medlem af FEG. samhandelsordning er, (40) Grundene til, at den kollektive eksklusive samhandels- ordning er baseret p(cid:229) en gentleman’s agreement og ikke p(cid:229) en formel skriftlig aftale, skal findes i fortiden og har 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/7 en konkurrenceretlig baggrund. Mellem FEG og NAVEG har der allerede l(cid:230)nge v(cid:230)ret en n(cid:230)r forbindelse. I perio- den 1928 til 1959 var begge sammenslutninger parter i en kollektiv eksklusiv samhandelsordning baseret p(cid:229) en formel skriftlig aftale. Ud over de n(cid:230)vnte sammenslut- ninger var endnu en nederlandsk grossistsammenslut- ning, BOGETA, part i denne aftale. mer der en gentleman’s agreement mellem fabrikanter, agenter og anerkendte grossister. Agent-grossist-kontrak- ten bliver til en agent-grossist-kontakt. Generelt var man enige om, at den tidligere ordning var god og virkede tilfredsstillende«. (41) Aftalen navnet »Agenten-Grossiers-Contract« havde (agent-grossist-kontrakt (ben(cid:230)vnt »AGC«)). Den omfat- tede to klausuler, som er interessante for denne undersł- gelse. AGC’s artikel 1 indeholdt en gensidig kollektiv eksklusiv samhandelsordning. P(cid:229) baggrund af den havde kun NAVEG-medlemmer lov til at levere til grossister, som var medlem af FEG eller af BOGETA. Medlemmerne af FEG og BOGETA var p(cid:229) deres side forpligtet til kun fra NAVEG-medlem- at mer (42). AGC’s artikel 2 tilsigtede at udvide omr(cid:229)det for den kollektive eksklusive samhandelsordning. I denne artikel forpligtede de tre ovenn(cid:230)vnte parter sig til at bestr(cid:230)be sig p(cid:229) at udvide den i artikel 1 i AGC fastsatte kollektive eksklusive samhandelsordning til at omfatte fabrikanter og agenter, som ikke var medlem af NAVEG (43). aftage kontraktprodukterne (42) Hverken FEG eller dens medlemmer ben(cid:230)gter, at der tid- ligere har eksisteret en kollektiv eksklusiv samhandels- ordning, baseret p(cid:229) en formel aftale (44). I FEG’s strategi- plan fra 1993 henvises der implicit til denne ordning: »levering udelukkende til FEG-medlemmer var paro- len« (45). I betragtning af ordningens konkurrence- begr(cid:230)nsende karakter erkl(cid:230)rede den dav(cid:230)rende neder- landske łkonomiminister den 11. december 1957 AGC for ikke-bindende, eftersom den er i strid med almene interesser. (43) Erkl(cid:230)ringen om, at aftalen ikke er bindende, har dog ikke haft til fłlge, at der ogs(cid:229) i praksis blev sat en stop- per for den kollektive eksklusive samhandelsordning. Meget kort tid efter at erkl(cid:230)ringen var afgivet, młdtes bestyrelserne for FEG, BOGETA og NAVEG for at drłfte den nyligt opst(cid:229)ede situation. Som det fremg(cid:229)r af refera- tet af et młde i BOGETA den 24. januar 1958, har par- terne udtalt sig til fordel for at forts(cid:230)tte som hidtil. Den kollektive eksklusive samhandelsordning blev forst(cid:229)eligt nok ikke l(cid:230)ngere baseret p(cid:229) en formel aftale, men i ste- det for p(cid:229) en gentlemen’s agreement (46): 1. 2. FEG (cid:151) NAVEG 1986-1994 (44) Ovenn(cid:230)vnte omst(cid:230)ndigheder forklarer, hvorfor Kom- missionen i den periode, som denne del af dens under- słgelse vedrłrer, nemlig perioden 1986-1994, ikke kan p(cid:229)vise eksistensen af en formel skriftlig aftale, men kun er stłdt p(cid:229) beviser for, at der findes en gentlemen’s agreement. (45) Indholdet af den kollektive eksklusive samhandelsord- ning er i (cid:229)renes lłb blevet (cid:230)ndret noget. AGC vedrłrte gensidig kollektiv eksklusiv samhandelsordning. Det er ikke l(cid:230)ngere tilf(cid:230)ldet. Under den nuv(cid:230)rende kollektive eksklusive samhandelsordning er FEG-medlemmerne i princippet fri til at aftage produkter fra virksomheder, der ikke deltager i den kollektive eksklusive samhandels- ordning. (46) Skłnt beviset for eksistensen af en gentleman’s agree- ment udgłres af samtlige de dokumenter, der herefter omtales, og den sammenh(cid:230)ng, der er mellem dem, er navnlig fłlgende dokumenter en indikation: (cid:151) referatet af NAVEG’s medlemsgeneralforsamling den 24. april 1989, hvori man refererer młder mellem FEG’s bestyrelse (dengang best(cid:229)ende af repr(cid:230)sentan- ter for Brinkman & Germeraad, TU, Waagmeester, Bliek, Schiefelbusch, Schuurman og Wolff) og NAVEG’s bestyrelse. FEG anmoder NAVEG om at anbefale sine medlemmer til at s(cid:230)tte en stopper for leveringer i tilf(cid:230)lde af udmeldelse af FEG. Det kon- stateres, at NAVEG-medlemmer ganske vist ikke har pligt til at levere til FEG-medlemmer, men at »leve- ring foreg(cid:229)r p(cid:229) basis af en gentleman’s agreement, hvorved det skal bem(cid:230)rkes, at levering til ikke-FEG- medlemmer kan v(cid:230)re en hindring« (47) »Der er sket det, som allerede var ventet. Efter at det under en samtale med minister Zijlstra var kommet til at st(cid:229) klart, at AGC inden for kortere eller l(cid:230)ngere tid skulle oph(cid:230)ves, młdtes bestyrelserne for FEG, NAVEG og BOGETA for at fasts(cid:230)tte retningslinjer for det til- f(cid:230)lde, at oph(cid:230)velsen skulle blive en realitet. Faktisk vil der ikke blive (cid:230)ndret ret meget; i stedet for AGC kom- (cid:151) NAVEG-referatet af młdet mellem FEG’s bestyrelse (dengang best(cid:229)ende af repr(cid:230)sentanter for Brinkman & Germeraad, TU, Waagmeester, Bliek, Schiefel- busch, Schuurman og Wolff) og NAVEG den 28. februar 1989, ifłlge hvilket NAVEG p(cid:229) spłrgs- m(cid:229)let fra et FEG-bestyrelsesmedlem (repr(cid:230)sentant for FEG-medlem Schuurman), »Hvad głr NAVEG, hvis en nuv(cid:230)rende FEG-grossist opsiger sit med- L 39/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 lemskab?«, svarer: »Vi anbefaler, at man ikke leverer«. samme Det młde (48) samme fremg(cid:229)r af FEG-referatet af (cid:151) referatet af NAVEG’s medlemsgeneralforsamling den 28. april 1986, hvori man refererer młdet mellem FEG-bestyrelsen og NAVEG-bestyrelsen den 11. marts 1986: »Inden for rammerne af aftalerne mel- lem de to sammenslutninger er leveringer til firma- erne Nedeximpo, Dego, Van de Meerakker og Hagro ułnskede« (49). Ingen af disse firmaer var p(cid:229) det tids- punkt medlem af FEG. (47) Mellem FEG og NAVEG best(cid:229)r der et ulige styrkefor- hold. FEG viser sig i praksis med en markedsandel for- delt p(cid:229) medlemmerne p(cid:229) cirka 96 % og en oms(cid:230)tning af elektrisk installationsmateriel p(cid:229) cirka 0,8 mia. EUR at v(cid:230)re den st(cid:230)rkeste af de to. Stłrstedelen af NAVEG- medlemmernes oms(cid:230)tning er, i betragtning af deres for- k(cid:230)rlighed for at levere via grossister, afh(cid:230)ngige af FEG. Selv om mange leverandłrer, der repr(cid:230)senteres af NAVEG-medlemmerne, har en st(cid:230)rk markedsposition (cid:151) ofte kontrolleres markedet af et begr(cid:230)nset antal virk- somheder (cid:151) vejer den deraf resulterende łkonomiske magt ikke tungt nok i forhold til samtlige FEG-medlem- mers. Disse omst(cid:230)ndigheder forklarer ogs(cid:229) villigheden til og samtidig den łkonomiske interesse hos NAVEG og dens medlemmer i at samarbejde om den omhand- lede gentleman’s agreement. Dette bekr(cid:230)ftes af fłlgende eksempler: (cid:151) et brev fra NAVEG-medlem Hofte til Paul Hoch- k(cid:246)pper & Co, fabrikant af Peha afbrydermateriel af 23. august 1991, foranlediget af Kommissionens anmodning om oplysninger af 25. juli 1991 stilet til Hofte: man, hvorledes forbindelserne FEG/NAVEG tager sig ud i retlig henseende, men vi har gud v(cid:230)re lovet egentlig slet ikke har haft nogen forbindelser i denne retning med FEG i (cid:229)revis, og i sidste ende vil kun FEG befinde sig i en noget vanskelig situation, men det kommer faktisk ikke os ved«. Denne passage kan ogs(cid:229) fortolkes p(cid:229) en anden m(cid:229)de, nemlig som en bekr(cid:230)ftelse af den omst(cid:230)ndighed, at den kollektive eksklusive samhandel ikke l(cid:230)ngere er baseret p(cid:229) en formel skriftlig aftale, men i stedet for beror p(cid:229) en »ideel forbindelse« (cid:151) referatet af NAVEG’s medlemsmłde den 9. maj 1988: »I betragtning af, at stłrstedelen af agent-med- lemmernes oms(cid:230)tning opn(cid:229)s i forbindelse med FEG- medlemmerne, er et godt samarbejde alligevel af stor betydning« (52). faktisk har (48) For at den kollektive eksklusive samhandelsordning kan fungere, er det af betydning, at der fra tid til anden find- er drłftelser og udveksling af oplysninger sted mellem de deltagende parter. De dokumenter, som Kommissio- nen i lłbet af sin undersłgelse er stłdt p(cid:229), viser, at disse sted mellem FEG og fundet drłftelser NAVEG. Under drłftelserne meddelte FEG navnene p(cid:229) grossister, som ikke l(cid:230)ngere var medlem af FEG (53). I visse tilf(cid:230)lde insisterede FEG endda udtrykkeligt p(cid:229), at NAVEG skulle oplyse sine medlemmer om (cid:230)ndringerne i FEG’s medlemsskare. NAVEG selv indhentede ogs(cid:229) oplysninger om visse grossisters FEG-medlemskab. Disse oplysninger satte NAVEG i stand til at efterleve sine for- pligtelser i henhold til den omhandlede gentleman’s agreement. Endvidere stillede NAVEG over for FEG for- slag til optagelse af nye FEG-medlemmer. Grunden hertil er ogs(cid:229) klar. Jo flere grossister, der er medlem af FEG, jo stłrre er afs(cid:230)tningsmulighederne for NAVEG-medlem- merne i henhold til den n(cid:230)vnte gentleman’s agreement. »[(cid:133)] NAVEG har naturligvis en noget vanskeligere position, eftersom der findes en, om end ikke offici- el, men dog mere eller mindre ideel forbindelse til FEG. Alligevel er vort standpunkt i Bruxelles fłlgen- de: »I Deres dokumentation h(cid:230)vder De, at FEG-med- lemmerne kontrollerer 98 % af markedet. Som NAVEG-agent kan vi alts(cid:229) umuligt undlade at tage hensyn til FEG’s łnsker, eftersom det praktisk talt drejer sig om hele vor oms(cid:230)tning. Hvis De s(cid:229)ledes har problemer i denne henseende, kan vi kun hen- vise til FEG«« (50). (49) TU h(cid:230)vder, at ovenn(cid:230)vnte udveksling af medlemskabs- data ikke skal till(cid:230)gges nogen betydning, eftersom de oplysninger kun skulle bruges til organisering af fagmes- ser eller til ops(cid:230)tning af sektord(cid:230)kkende ordreafgivelses- og informationssystemer (54). Det kan bestemt ikke ude- lukkes, at disse oplysninger ogs(cid:229) bruges til disse form(cid:229)l. Det er imidlertid mere sandsynligt, at s(cid:229)danne oplysnin- ger blev udvekslet med henblik p(cid:229), i overensstemmelse med tendensen i sammenslutningernes gentleman’s agreement, at forhindre leverancer til andre end FEG- medlemmer. Det illustreres af fłlgende eksempler: TU h(cid:230)vder, at der ikke l(cid:230)ngere findes nogen som helst forbindelse mellem FEG og NAVEG, og citerer fłlgende passage i brevet (51): »S(cid:229) vidt vi i łjeblikket kan bedłmme, bliver det s(cid:229)ledes, at UNETO bort- falder som »mist(cid:230)nkt«, og sandsynligvis undersłger (cid:151) et brev fra NAVEG til FEG’s sekret(cid:230)r af 27. septem- ber 1989, hvori man spłrger til situationen med hensyn til CEF’s ansłgning om FEG-medlemskab. NAVEG bem(cid:230)rker fłlgende: »Diverse udenlandske fabrikker, som repr(cid:230)senteres af vore medlemmer, i andre lande til denne organisation og leverer 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/9 łnsker at głre det samme i Nederlandene. Men s(cid:229) l(cid:230)nge City ikke er optaget i FEG, anbefaler bestyrel- sen faktisk sine medlemmer ikke at p(cid:229)begynde leve- ring«. At der desuden foreligger kommercielle risici i forbindelse med en s(cid:229)dan anbefaling, ses af fłlgende passage. »Tidligere har forskellige medlemmer hand- let i overensstemmelse med en lignende anbefaling i forbindelse med Nedeximpo, og de konfronteres nu, da Nedeximpo i mellemtiden har erhvervet sig FEG- medlemskab, med den kendsgerning, at de ikke l(cid:230)ngere accepteres som leverandłrer« (55) tr(cid:230)ffes beslutning om leverance, passer ind i denne politik. (52) Det var naturligvis ikke meningen, at NAVEG-medlem- merne med rene ord skulle oplyse den potentielle aftager om (cid:229)rsagerne til, at levering blev n(cid:230)gtet. Fłlgende pas- sage fra det forn(cid:230)vnte brev fra NAVEG-medlem Hofte til Paul Hochk(cid:246)pper & Co illustrerer dette: (cid:151) ifłlge referatet af młdet mellem FEG og NAVEG den 28. februar 1989 er det aftalt, at NAVEG skal give FEG adresserne p(cid:229) grossister, som NAVEG mener błr optages i FEG (56). foranlediget af den klage, som CEF har indgivet til Kom- missionen blev det bem(cid:230)rket: »Desuden havde man selv- fłlgelig medsendt dokumenter, herunder desv(cid:230)rre nogle fra NAVEG-agenter, som uden at t(cid:230)nke sig om havde meddelt, at man ikke kunne levere p(cid:229) grund af mang- lende FEG-medlemskab« (61). (50) Medlemmerne af NAVEG lader ogs(cid:229) til i praksis at fłlge de »anbefalinger«, som sammenslutningen frems(cid:230)tter. Hateha, et NAVEG-medlem, der repr(cid:230)senterer betyd- ningsfulde fabrikanter som f. eks. Mennekes og Jung p(cid:229) lod f. eks. udtrykkeligt CEF det nederlandske marked, vide, at virksomheden kun leverer via grossister, som er medlem af FEG, og at man derfor afsl(cid:229)r at levere til CEF (57). Parternes udsagn om, at Hateha bruger FEG’s medlemskabskriterium til at fastsl(cid:229) den p(cid:229)g(cid:230)ldende virk- somheds solvens, er ikke overbevisende, is(cid:230)r i betragt- ning af, at der findes andre, mere pr(cid:230)cise metoder til at forvisse sig om en virksomheds finansielle soliditet: med- lemskab af FEG er i sig selv ingen absolut garanti p(cid:229) dette punkt. Til slut kan det bem(cid:230)rkes, at direktłren for Hateha dengang samtidig var sekret(cid:230)r for NAVEG, og at NAVEG havde samme adresse som Hateha. Desuden havde Hateha allerede i 80’erne meddelt FrigØ, der heller ikke var medlem af FEG, at der p(cid:229) grund af det mang- levering lende sted (58). FEG-medlemskab ikke kunne finde (51) Et andet NAVEG-medlem, Hemmink, repr(cid:230)sentant for bl. a. Wiska og Pflitsch, n(cid:230)gtede ligeledes (cid:151) efter samr(cid:229)d med blandt andre FEG, FEG-medlem Schiefelbusch og andre NAVEG-medlemmer (cid:151) at levere direkte til et andet firma, som ikke var medlem af FEG (Van de Mee- rakker). Direktłren for Hemmink var p(cid:229) det tidspunkt samtidig sekret(cid:230)r for NAVEG, og NAVEG havde samme adresse som Hemmink (59). Det argument, som parterne frems(cid:230)tter, at det her vedrłrer en rent unilateral hand- ling fra Hemminks side, som ikke har nogen forbindelse med en eventuel gentleman’s agreement mellem FEG og tager ikke hensyn til konteksten i dette til- NAVEG, f(cid:230)lde (60). Direktłren for Hemmink var som sekret(cid:230)r for NAVEG uden tvivl vidende om, at NAVEG anbefalede sine medlemmer udelukkende at levere til FEG-medlem- mer. Ovenn(cid:230)vnte handlem(cid:229)de, nemlig at skaffe sig oplysninger om en grossists FEG-medlemskab, inden der 2. FEG (cid:151) andre leverandłrer (53) Kommissionen er i besiddelse af forskellige dokumenter, som viser, at FEG har słgt at udvide sammenslutningens gentleman’s agreement med leverandłrer, som ikke er repr(cid:230)senteret i NAVEG gennem agenter eller importł- rer. Denne handlem(cid:229)de er i tr(cid:229)d med indholdet af artikel 2 i den AGC, som i 1957 blev erkl(cid:230)ret ikke-bindende (se betragtning 41). I betragtning af samarbejdets hoved- sageligt uformelle karakter er det for łvrigt vanskeligt at angive nłjagtigt, hvor mange leverandłrer, som ikke er repr(cid:230)senteret i NAVEG, der er berłrt af den kollektive eksklusive samhandelsordning. Af det i betragtning 62 citerede udkast til brev fremg(cid:229)r det endvidere, at FEG- medlemmerne selv er overbevist om, at det drejer sig om et betragteligt antal. Af de dokumenter, som Kom- missionen har modtaget i lłbet af undersłgelsen, frem- g(cid:229)r det, at det vedrłrer leverandłrer, som spiller en v(cid:230)sentlig rolle i deres eget produktsegment (f. eks. Draka Polva, Holec, Hager, Kl(cid:246)ckner Moeller og ABB). Fłlg- ende eksempler illustrerer dette. (54) I referatet af et internt TU-młde den 12. september 1990 omtales den kendsgerning, at Draka Polva ville levere produkter til CEF mod en bestemt pris. Dette kunne FEG (cid:229)benbart ikke acceptere, for det hedder i referatet: »FEG har reageret herp(cid:229), da dette forslag g(cid:229)r p(cid:229) tv(cid:230)rs af aftalen mellem medlemmerne og FEG« (62). FEG-medlemmet TU havde ogs(cid:229) selv indvendinger mod Draka Polvas leverancer til CEF, for i et brev af 16. juli 1990 hedder det: »Vi betragter Deres beslutning som en trussel mod lagerfłrende grossister, hvorfor vi ogs(cid:229) anser Deres engagement for ułnskv(cid:230)rdigt« (63). FEG og TU havde tydeligvis held med deres indgriben, for i refe- L 39/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 ratet af TU-młdet den 9. oktober 1990 st(cid:229)r der: »For- anlediget af en samtale, som Draka Polva har haft med hr. van der Meijden, er virksomheden g(cid:229)et bort fra sin udtalte hensigt at levere til CEF« (64). TU’s politik over for CEF lader for łvrigt ikke noget tilbage at łnske i tydelighed. I referatet fra et internt TU-młde den 13. december 1989 sammenfattes det endnu engang kort og fyndigt: »Det kan konkluderes, at man tilstr(cid:230)ber at for- hindre TU’s fabrikanter i at levere til CEF« (65). (55) FEG’s plan om at udvide den kollektive eksklusive sam- handelsordning til at omfatte leverandłrer, som ikke var repr(cid:230)senteret i NAVEG, var ikke udelukkende begr(cid:230)nset til elektriske produkter, men omfattede ogs(cid:229) forbruger- elektronik (66). Dette illustreres af fłlgende eksempel, for hvor et bestyrelsesmedlem fra FEG (repr(cid:230)sentant Bliek) frems(cid:230)tter en indtr(cid:230)ngende anmodning til udval- get for Philips-grossister om at overholde »indg(cid:229)ede aftaler«: »Som De ved, er jeg for nylig tiltr(cid:229)dt som medlem af FEG’s bestyrelse. Min opgave her er is(cid:230)r at varetage interesser for apparatur-grossisterne. Nu m(cid:229) De ikke lade mig i stikken. I hvert fald błr alle Philips-grossister v(cid:230)re (eller blive) medlem af FEG. [(cid:133)] Hvis vi Philips-gros- sister alle sammen er medlem af den paraplyorganisa- tion, som FEG nu engang er, vil vi sammen med et antal FEG-medlemmer, som ikke er Philips-grossister, repr(cid:230)- sentere langt stłrstedelen af engrosmarkedet. Kun da kan vi i f(cid:230)llesskab tr(cid:230)ffe vedtagelser, som m(cid:229)ske vil give vore leverandłrer stof til eftertanke« (67). (56) skriver side. S(cid:229)ledes Ikke alene FEG selv, men ogs(cid:229) medlemmerne har hen- vendt sig til leverandłrer i forbindelse med leverancer til ikke-FEG-medlemmer. Nogle leverandłrer har indrłm- met, at de har v(cid:230)ret udsat for s(cid:229)danne henvendelser fra FEG-medlemmers for eksempel Hager, fabrikant af fordelerkasser, i et svar af 19. maj 1993 (68) p(cid:229) Kommissionens anmodning om oplysning- er: »Som nyetableret virksomhed har Hager-Nederland i de foreg(cid:229)ende to (cid:229)r flere gange f(cid:229)et kritiske henvendelser ang(cid:229)ende vor distributionspolitik, og n(cid:230)sten alle FEG- medlemmer har indtaget en kritisk holdning over for ikke-medlemmer«. Den kritiske holdning opstod, fordi Hager ogs(cid:229) leverede til ikke-medlemmer, og kan samti- dig betragtes som et forsłg fra FEG-medlemmernes side p(cid:229) at udvide den eksisterende kollektive eksklusive sam- handelsorganisation med en ny partner. Fłlgende pas- sage fra Hagers svar passer ind i billedet. »Eftersom CEF ved etableringen af Hager var et »hot item« p(cid:229) markedet, forventede n(cid:230)sten alle FEG-medlemmer en kritisk hold- ning fra Hagers side med hensyn til leverancer til CEF«. Parterne głr opm(cid:230)rksom p(cid:229), at ikke et eneste FEG-med- lem har truet Hager med repressalier. Dette forhindrer dog ikke, at det kan konstateres, at der har v(cid:230)ret łvet pres for at afst(cid:229) fra leverancer og derved deltage i den kollektive eksklusive samhandelsordning (69). (57) Blandt FEG-medlemmerne har navnlig TU vist sig aktiv med hensyn til at henvende sig til individuelle leveran- dłrer. Foruden det i betragtning 54 beskrevne tilf(cid:230)lde vedrłrende Draka Polva er der andre eksempler. S(cid:229)ledes havde TU og Holec, den stłrste fabrikant af fordelerkas- ser i Nederlandene, den 2. juli 1991 en samtale, hvor begge parter, ifłlge samtalereferatet, (cid:229)benbart var enige om, at kun FEG-grossisterne kom i betragtning til leve- ring (70). TU h(cid:230)vder, at det er en udtalelse, som kun st(cid:229)r for Holecs regning (71). Det forekommer dog uberettiget, eftersom referatet giver indtryk af, at beslutningen om ikke at levere til andre end FEG-medlemmer er resultatet af forhandlinger mellem Holec og TU. Desuden er det uklart, hvilken interesse Holec skulle have i en s(cid:229)dan unilateral beslutning. (58) Ogs(cid:229) ABB, der fabrikerer teknisk materiel, blev udsat for pres fra TU’s side for at standse leverancer til CEF. Af et TU-referat fremg(cid:229)r det, at ABB forsvarede sig over for TU med den p(cid:229)stand, at det »kun har leveret Øt parti (cid:151) en s(cid:229)kaldt »dłd handel« (cid:151) til CEF«. Dern(cid:230)st p(cid:229)ber(cid:229)ber ABB sig det som formildende omst(cid:230)ndighed, at virk- somheden befinder sig i en vanskelig situation i betragt- ning af det forhold, det har til CEF’s moderselskab i Eng- land. I sidste ende er den łkonomiske fordel ved et godt forhold til TU (cid:229)benbart udslaggivende, for TU-referatet forts(cid:230)tter: »N(cid:229)r ABB igen modtager en anmodning, vil CEF f(cid:229) leveret til installatłrpris« (72). (59) Dette viser, at ABB ans(cid:229) et fuldst(cid:230)ndigt stop for leveran- cer til CEF, som TU havde anmodet om, for at v(cid:230)re for risikabelt. Derfor har man słgt en lłsning, hvorved man viste sig villig til at levere, men s(cid:229)ledes at enten de til- budte produkter (»en dłd handel«) eller betingelserne var af en s(cid:229)dan art, at transaktionen ville v(cid:230)re meget lidt attraktiv for CEF. Det af parterne fremfłrte argument, at TU’s henvendelse til ABB fandt sted p(cid:229) baggrund af den omst(cid:230)ndighed, at TU skulle głre en langt stłrre indsats end CEF for at f(cid:229) visse rabatter hos ABB, er ikke over- bevisende i betragtning af, at s(cid:229)danne forskelle i indsats ikke er p(cid:229)vist, samt at TU’s anmodning om stop for alle leverancer til CEF under alle omst(cid:230)ndigheder ville v(cid:230)re en uforholdsm(cid:230)ssig reaktion og fłre til nye ulighe- der (73). 2. 1. Kl(cid:246)ckner Moeller (60) Situationen vedrłrende Kl(cid:246)ckner Moeller (»KM«, den stłrste fabrikant af motorbeskyttelseskontakter i Neder- 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/11 landene) fortjener en s(cid:230)rskilt behandling. Som det frem- g(cid:229)r af det fłlgende har KM v(cid:230)ret udsat for betydeligt pres fra flere FEG-medlemmers side. den rabatformel, som anvendes af CEF. En uundg(cid:229)elig fłlge heraf er, at der opst(cid:229)r et stigende pres p(cid:229) priserne og dermed p(cid:229) marginerne«. (61) Anledningen var, at medlemmer af indkłbsforeningen CEGRO (dannet af de seks FEG-medlemmer Brinkman & Germeraad, Conelgro, Elgro, Oscar Keip, Rolff og Schie- felbusch) konstaterede, at CEF havde produkter fra KM i sit sortiment. I et brev af 11. juni 1990 blev KM bedt om en forklaring. KM svarede ved brev af 16. juli 1990, at CEF’s filial i Nederlandene ikke modtager leverancer fra KM, og anfłrer, at CEF Nederland muligvis har f(cid:229)et KM-produkterne i h(cid:230)nde via CEF’s engelske, tyske og franske filialer, som er vigtige KM-aftagere (74). Denne meddelelse beroligede (cid:229)benbart ikke CEGRO, for i et brev af 23. maj 1991 til FEG-medlem Bernard foreslog CEGRO »atter at fremsende en f(cid:230)lles skrivelse til KM’s direktion« (75). Vedlagt var et udkast, dateret 22. maj 1991, opstillet af TU og sendt til andre FEG-medlemmer til orientering (76). (62) Brevet głr to punkter g(cid:230)ldende, nemlig den omst(cid:230)ndig- hed, at KM er Øn af de fłrste store leverandłrer, der leverer til firmaer, som ikke er medlem af FEG (cid:151) hvil- ket tyder p(cid:229), at flertallet af de stłrre leverandłrer (cid:229)ben- bart, i overensstemmelse med den omhandlede gentle- man’s agreement, n(cid:230)gter at levere til andre end FEG- medlemmer (cid:151) samt den omst(cid:230)ndighed, at levering til »price cutter« CEF kunne s(cid:230)tte FEG-medlemmers margi- ner under pres, hvilket betragtes som en trussel mod FEG-medlemmernes f(cid:230)lles interesser. Dette sidste punkt st(cid:229)r desuden i direkte forbindelse med de i betragtning 71-87 omhandlede prisaftaler, som er indg(cid:229)et inden for FEG, og som tager sigte p(cid:229) at skabe et stabilt prisniveau med en »solid« margin for FEG-medlemmerne. De fłlg- ende passager fra et brev illustrerer begge punkter: »Vi har med bekymring f(cid:229)et kendskab til Deres beslut- ning om i Nederlandene at indg(cid:229) forretningsforbindelser med virksomheden CEF. Denne bekymring skyldes p(cid:229) den ene side den omst(cid:230)ndighed, at De dermed er Øn af de fłrste stłrre leverandłrer i el-branchen, der indlem- mer et firma, som st(cid:229)r uden for FEG, i sit distributions- net. [(cid:133)] (63) Brevet slutter med en anmodning om, at der s(cid:230)ttes en stopper for alle leverancer til CEF. For at give dette argu- ment v(cid:230)gt trues der samtidig med repressalier: »[(cid:133)] Af ovenst(cid:229)ende vil det fremg(cid:229) klart, at vi opfatter en forretningsm(cid:230)ssig forbindelse mellem Dem og CEF som en trussel mod den eksisterende gruppe af Kl(cid:246)ckner Moeller-grossister og FEG-grossisterne i almindelighed. Vi henstiller derfor ogs(cid:229) indtr(cid:230)ngende, at De tager Deres beslutning op til fornyet overvejelse, hvilket betyder, at der hverken foreg(cid:229)r leverancer fra Deres lager til CEF eller udfłres opgaver p(cid:229) vegne af CEF. Skulle De fłle Dem nłdsaget til at forts(cid:230)tte en eventuel forretningsfor- bindelse, uanset betingelserne, vil de individuelle KM- grossister overveje KM-produkternes stilling inden for de respektive sortimenter. Det m(cid:229) da overvejes, i hvilket omfang Deres sortiment stadig vil v(cid:230)r genstand for aktiv kommerciel interesse« (77). (64) Parterne fortolker dette udkast til brev p(cid:229) en anden m(cid:229)de. Ifłlge dem drejer det sig her om en reaktion fra KM-grossister, fordi CEF skulle have f(cid:229)et en bestemt rabat fra KM, som der ikke var basis for i den g(cid:230)ldende KM-rabatordning (78). Dette skulle af de andre KM-gros- sister v(cid:230)re blevet betragtet som diskrimination og v(cid:230)re forklaringen p(cid:229) brevet. Dette er dog ikke sandsynligt, eftersom dette punkt slet ikke blev anfłrt i brevet. Hvis dette desuden havde v(cid:230)ret det virkelige form(cid:229)l med bre- vet, ville en anmodning til KM om en korrekt anven- delse af rabatordningen have v(cid:230)ret mere naturlig end en anmodning om helt at s(cid:230)tte en stopper for leverancerne. Af udkastet fremg(cid:229)r det, at FEG-medlemmerne slet ikke var interesseret i, om rabatordningen blev anvendt kor- rekt. I brevet st(cid:229)r der nemlig, at enhver leverance til CEF, »uanset betingelserne« skulle give anledning til, at medlemmerne ville afholde sig fra at kłbe KM-produk- ter. S(cid:229) vidt vides, anvender CEF i Nederlandene en tilsva- rende markedsfłringsformel som i England og Tyskland. Denne formel g(cid:229)r ud p(cid:229), at man navnlig tilbyder meget konkurrencedygtige priser og/eller betingelser. [(cid:133)] Ved at De nu indg(cid:229)r en direkte forretningsm(cid:230)ssig for- bindelse med CEF, kommer Deres produkt ind under (65) En noget revideret udgave af brevet, dateret den 24. maj 1991, afslłrer, at brevet skulle underskrives af 26 gros- sister, alle medlemmer af FEG (79). Efter juridisk r(cid:229)dgiv- ning har man (cid:229)benbart afst(cid:229)et fra at sende det, og i ste- det for aflagde en delegation af FEG-grossister den 27. juni 1991 besłg hos KM. Denne delegation bestod af fłlgende FEG-medlemmer: TU, Bernard og Kasdorp samt Imagro, en indkłbsforening best(cid:229)ende af otte FEG-med- lemmer (nemlig Bolderhey, Elauma, Electro Metaal, Ehrbecker, De Koning Elektrotechniek, Polimex, Vibo Electro og Waagmeester). Delegationens stłrrelse og sammens(cid:230)tning (cid:151) TU og Bernard er langt de mest L 39/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 betydningsfulde medlemmer af FEG, og begge var, lige- som Waagmeester, i 1991 repr(cid:230)senteret i FEG’s besty- relse (TU’s repr(cid:230)sentant var p(cid:229) det tidspunkt endda for- mand for FEG) (80) (cid:151) samt den omst(cid:230)ndighed, at det allerede i udkastet til brevet angives, at levering til CEF opfattes som en trussel mod FEG-grossisterne i alminde- lighed, underbygger den konklusion, at besłget ikke kun kan tilskrives de p(cid:229)g(cid:230)ldende FEG-medlemmer, men FEG selv. (66) fremlagde FEG-repr(cid:230)sentanterne Ifłlge CEF under besłget en petition ledsaget af truslen om, at man ikke l(cid:230)ngere ville aftage KM-produkter, hvis KM fortsatte sine leverancer til CEF. Parterne har ben(cid:230)gtet eksistensen af en s(cid:229)dan petition, men ikke at selve besłget har fundet sted (81). Besłget var (cid:229)benbart vellykket, for af KM’s svar af 2. september 1993 p(cid:229) Kommissionens anmodning om oplysninger af 27. april 1993 fremg(cid:229)r det, at alle grossister, som modtog leverancer gennem KM, var medlem af FEG (82). (69) Foruden FEG spiller TU, det stłrste og fłrende medlem, en s(cid:229) vigtig rolle for den kollektive eksklusive samhand- elsordning, at den błr behandles s(cid:230)rskilt. Det er ikke s(cid:229) m(cid:230)rkeligt. FEG og TU har mere eller mindre sammen- faldende interesser. TU har i perioden 1989-1995 uaf- brudt haft en repr(cid:230)sentant i FEG’s bestyrelse og leverede i perioden 1990-1991 formanden for FEG’s bestyrel- se (85). Derudover har TU altid v(cid:230)ret st(cid:230)rkt repr(cid:230)sente- ret i FEG’s produktudvalg (86). Gennem sin langvarige deltagelse i FEG’s bestyrelse og de forskellige produkt- udvalg har TU i vidt omfang v(cid:230)ret medbestemmende for FEG’s politik. I den forbindelse kan der blandt andet henvises til, at TU’s repr(cid:230)sentant i FEG’s bestyrelse har deltaget i diverse drłftelser mellem FEG og NAVEG, hvor man behandlede detaljerne i den kollektive eksklu- sive samhandelsordning (87). (70) Derudover lagde TU ogs(cid:229) individuelt pres p(cid:229) diverse leverandłrer, for at de skulle afst(cid:229) fra at levere til andre end FEG-medlemmer (88). Dette var muligt p(cid:229) grund af TU’s stłrrelse og markedsandel. TU’s aktive rolle fremg(cid:229)r ogs(cid:229) af det udkast til et brev til KM, som blev affattet af TU, og TU’s deltagelse i den FEG-delegation, der aflagde besłg hos KM. 3. FEG og det stłrste medlem, TU, som centrale aktłrer G. PRISAFTALER MELLEM FEG-MEDLEMMER (67) FEG spiller en central rolle i afvisningen af at levere til andre end FEG-medlemmer. Ved at kombinere en streng optagelsespolitik med en kollektiv eksklusiv samhandels- ordning, der har til form(cid:229)l at fratage andre end FEG- medlemmer deres leverandłrer, underminerer sammen- slutningen ikke-medlemmers stilling og er dermed i stand til at fastholde og styrke sin egen dominerende stilling p(cid:229) engrosmarkedet. Inden for rammerne af den kollektive eksklusive samhandelsordning opretholdt FEG de nłdvendige kontakter med NAVEG og słrgede for den udveksling af oplysninger mellem de to organistatio- ner, som var nłdvendig for, at ordningen kunne funge- re. Der kan ikke herske tvivl om m(cid:229)let med FEG’s bestr(cid:230)belser. I referatet af et regionalt FEG-młde den 28. august 1985 beskrives det endnu en gang klart: »Det m(cid:229) forhindres, at konkurrenter hj(cid:230)lpes op p(cid:229) hesten. Det besluttes derfor, at ingen hj(cid:230)lper med her- til« (83). (71) Det fremg(cid:229)r, at FEG og dens medlemmer p(cid:229) forskellige m(cid:229)der har słgt at p(cid:229)virke FEG-medlemmernes prispoli- tik. Det drejer sig konkret om to FEG-vedtagelser, vej- ledende priser opgivet af FEG og drłftelser om priser og rabatter mellem FEG-medlemmerne. 1. FEG’s bindende vedtagelser (72) I firserne indfłrte FEG i henhold til vedt(cid:230)gternes artikel 7 nogle bindende vedtagelser om den prispolitik, som skulle fłres af FEG-medlemmer. Nye FEG-medlemmer forpligtede sig ved indmeldelsen i FEG til at underskrive begge vedtagelser (89). Overtr(cid:230)delse af disse vedtagelser kunne i henhold til vedt(cid:230)gternes artikel 5 blandt andet fłre til suspension eller fratagelse af medlemskabet. (68) Det er desuden p(cid:229)faldende, at de enkelte FEG-grossister (cid:229)benbart ikke betragter hinanden som konkurrenter. Dette indtryk forst(cid:230)rkes yderligere af den i betragtning 35 n(cid:230)vnte omst(cid:230)ndighed, at leverancer mellem FEG- medlemmer indbyrdes er tilladt, mens man frar(cid:229)der leve- rancer til grossister, som ikke er medlem af FEG (84). (73) I henhold til den bindende vedtagelse om faste priser af 2. november 1984 er FEG-medlemmerne forpligtet til i et n(cid:230)rmere bestemt omfang at viderefakturere prisfor- hłjelser fra leverandłrens side, som sker efter ordredato- 1. 1. Bindende vedtagelse om faste priser 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/13 en, til deres aftagere. Med henblik herp(cid:229) er der udviklet i vedtagelsen. Vedtagelsen et system, som er fastlagt lyder som fłlger (90): tagelse i generelle vendinger sin afvisende holdning til priskonkurrence. Vedtagelsen lyder som fłlger: »1. s(cid:229)fremt en pris(cid:230)ndring tr(cid:230)der i kraft, skal de alle- rede bestilte, men endnu ikke leverede, varer inden for tre m(cid:229)neder efter denne pris(cid:230)ndring kunne leve- res mod den pris, der var g(cid:230)ldende p(cid:229) ordredatoen 2. efter udlłbet af den under 1 n(cid:230)vnte periode skal pris(cid:230)ndringerne p(cid:229) allerede bestilte, men endnu ikke leverede, varer i det kommende halve (cid:229)r viderefaktu- reres op til et n(cid:230)rmere fastsat maksimumsbelłb, medmindre der er tale om en nłdsituation 3. det under 2 n(cid:230)vnte maksimumsbelłb skal hvert halve (cid:229)r fasts(cid:230)ttes af FEG, efter hłring af Uneto, p(cid:229) grundlag af pris(cid:230)ndringer i de foreg(cid:229)ende to (cid:229)r opdelt i afbryder- og fordelersystemer, belysning, ledningsfłring, sm(cid:229)t afbrydermateriel og andet mate- riel 4. uanset artikel 1, 2 og 3 skal der for tr(cid:229)d og kabel kun opgives faste priser for tre m(cid:229)neder med den s(cid:230)dvanlige prisstignings- og prisfaldsklausul 5. for s(cid:229) vidt installatłren inden for rammerne af en til at viderefakturere risikoordning er berettiget pris(cid:230)ndringer som overskrider det for materiel, under 2 n(cid:230)vnte maksimumsbelłb, m(cid:229) grossisten ogs(cid:229) viderefakturere sine pris(cid:230)ndringer op til det maksimum, som installatłren er berettiget til. « »Medlemmerne af Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (FEG) udtaler ud fra fłlgende betragtning: det er af stor betydning, at den lagerfłrende elektriske engroshandel, blandt andet ved ordentlig markeds- adf(cid:230)rd, opfylder sin funktion i samfundet p(cid:229) rette m(cid:229)de, og at den dermed samtidig fremmer sine aftageres inter- esser (cid:151) at det er ułnskeligt at for(cid:229)rsage, fremme eller tillade bratte prisfald, markedsforvridninger, udbyttetab samt uh(cid:230)mmet indbyrdes konkurrence (cid:151) at navnlig udbredelsen af publikationer, hvori artik- ler fra sortimentet af elektrisk installationsmateriel tilbydes elinstallatłrer til lokkepriser og/eller ekstra- ordin(cid:230)rt nedsatte priser, er ułnskv(cid:230)rdig og beslutter i henhold til artikel 16 i FEG’s vedt(cid:230)gter: 1. at s(cid:229)danne publikationer ikke er tilladt (74) Vedtagelsen er t(cid:230)nkt som ordning for risikospredning mellem grossisterne og installatłrerne i tilf(cid:230)lde af pris- stigninger, som kan forekomme under langvarige bygge- projekter (91). (75) Vedtagelsen er, som navnet antyder, bindende og rum- mer mulighed for idłmmelse af en błde p(cid:229) hłjst 10 000 NLG (4 531 EUR) i tilf(cid:230)lde af overtr(cid:230)delse af vedtagelsen. Efter ni (cid:229)r blev vedtagelsen trukket tilbage p(cid:229) medlemsgeneralforsamlingen den 23. november 1993 (92). 1. 2. Bindende vedtagelse om publikationer 2. at tilsynet med overholdelsen af denne vedtagelse p(cid:229)hviler sekret(cid:230)ren 3. at oplysninger og/eller n(cid:230)rmere fortolkninger, skrift- til medlemmerne af eller p(cid:229) vegne af ligt rettet bestyrelsen, skal betragtes som en integrerende del af denne vedtagelse« (93) (77) Sekret(cid:230)ren for FEG har ansvaret for opsyn med, at denne vedtagelse overholdes. I praksis bliver overtr(cid:230)del- ser af vedtagelsen ogs(cid:229) kontrolleret af FEG-medlem- merne indbyrdes og meldt til sekret(cid:230)ren for FEG, som derefter drager det medlem, der har gjort sig skyldig i overtr(cid:230)delsen, til ansvar (94). (76) I den bindende vedtagelse om publikationer af 2. august 1978 forbyder FEG sine medlemmer at s(cid:230)lge elektrisk installationsmateriel til ekstraordin(cid:230)rt nedsatte priser eller lokkepriser. Samtidig bekr(cid:230)fter FEG i denne ved- (78) Til illustration heraf henvises til reaktionen fra firmaet Wolff af 6. april 1990 p(cid:229) FEG’s irettes(cid:230)ttelse p(cid:229) grund af anvendelse af »ekstraordin(cid:230)rt nedsatte priser«, hvori man svarer med meddelelsen, »at offentliggłrelsen af s(cid:229)danne priser ikke vil forekomme igen« (95). Efter 15 (cid:229)r L 39/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 blev den bindende vedtagelse om publikationer ende- tilbage p(cid:229) FEG’s generalforsamling den ligt 23. november 1993. trukket som blev indg(cid:229)et p(cid:229) det foreg(cid:229)ende młde, ifłlge hvilken FEG-grossisterne błr informere hinanden, hvis de opda- ger, at andre grossister giver hłjere rabatter p(cid:229) en bestemt handel end de selv (101). 2. Drłftelser mellem FEG-medlemmer om priser og rabatter (83) Det fłlgende vedrłrer et eksempel fra en konkret rabat- aftale, som er truffet inden for rammerne af FEG: (79) Der fandt regelm(cid:230)ssigt drłftelser sted mellem FEG-med- lemmerne indbyrdes om priser og rabatter, oftest inden for rammerne af regionale FEG-młder eller p(cid:229) młderne i FEG’s produktudvalg. (80) For medlemmer af FEG’s tr(cid:229)d- og kabeludvalg kunne der I n(cid:230)ppe herske tvivl om form(cid:229)let med dette udvalg. referatet af młdet den 16. maj 1990 udtaler udvalgets formand: »Form(cid:229)let med produktudvalget er at tilstr(cid:230)be ro p(cid:229) markedet og opretholde prisniveauet. For at opfylde denne m(cid:229)ls(cid:230)tning er det nłdvendigt, at vi regelm(cid:230)ssigt udveksler tanker med hinanden« (96). (81) Samordningen mellem FEG-medlemmerne drejede sig ikke alene om prisniveauet, men ogs(cid:229) om de rabatter, som FEG-medlemmerne kan yde deres aftagere. Parterne h(cid:230)vder, at en s(cid:229)dan samordning ville v(cid:230)re praktisk umulig. I den forbindelse henvises til et referat fra FEG’s produktudvalg for tr(cid:229)d og kabel af 6. december 1989, hvori formanden bem(cid:230)rker, at markedet er for kompli- ceret til, at der kan opstilles gode spilleregler for ydelse af rabatter (97). Og i det samme referat hedder det kort efter (98): »Efter en kort drłftelse besluttes det, at alle medlemmer af produktudvalget til det n(cid:230)ste młde skal medbringe en liste over de anvendte priser i m(cid:229)neden fłr det n(cid:230)ste młde finder sted [(cid:133)]. Det drejer sig om de priser, som betales af kunden. P(cid:229) grundlag af disse priser vil man se p(cid:229), om der er mening i at opstille spil- leregler for ydelse af rabatter«. Det er (cid:229)benbart tilf(cid:230)ldet, for i referatet af det regionale FEG-młde den 14. februar 1990 hedder det derefter: »Udvalget for tr(cid:229)d og kabel arbejder med at opstille spilleregler for ydelse af rabat- ter« (99). Parternes bem(cid:230)rkning om, at det fra FEG’s og dens medlemmers side skulle skorte p(cid:229) enhver samord- ning eller f(cid:230)lles vilje til at foretage sig noget vedrłrende ydelse af rabatter, er derfor ikke overbevisende (100). (82) P(cid:229) FEG-młderne słger man ogs(cid:229) p(cid:229) andre m(cid:229)der at p(cid:229)virke FEG-medlemmernes pris- og rabatpolitik. I refe- ratet af FEG’s regionsmłde den 14. februar 1990 opfor- drer formanden FEG-medlemmerne til at v(cid:230)re tilbage- holdende med at give rabatter til grossistkollegers gode kunder. I samme referat henvises der videre til en aftale, Referatet af FEG’s bestyrelsesmłde (dengang best(cid:229)ende af repr(cid:230)sentanter for Brinkman & Germeraad, Vibo, TU, Waagmeester, Heco-Frans Hamers, Bernard, Schuurman og Alcoo) den 30. november 1993. »Den 13. oktober i (cid:229)r fik medlemmerne tilsendt en skrivelse vedrłrende de ensartede betingelser for materiel, som grossister skal levere til VBO-skoler. Medlemmerne spłrges, om de er villige til at give en standardrabat p(cid:229) 35 % p(cid:229) materiel med undtagelse af PLC’er« (102). (84) Hvis aftaler om ydelse af rabatter ikke overholdes, griber FEG ind: Referatet af det regionale FEG-młde den 28. maj 1991 (med deltagelse af repr(cid:230)sentanter for Bernard, Claessen, Hategro, Helms, Kasdorp, De Koning, Polimex, Schiefel- busch, Schotman Electro, Schuurman, Slabbers, TU, Vibo Electro og Wolff): Nogle grossister giver slutbru- gerne rabatter. »Forsamlingen misbilliger dette. Sek- tage kontakt med de p(cid:229)g(cid:230)ldende gros- ret(cid:230)ren skal sister« (103). Parterne h(cid:230)vder, af FEG kun ville skride ind, fordi det drejede sig om leverancer til private (104). Det forudg(cid:229)ende citat tjener dog ikke til stłtte herfor. Det er ikke leverancerne, der er til debat, men ydelsen af rabat- ter. 3. FEG’s udsendelse af vejledende priser til medlemmerne (85) Foruden drłftelserne p(cid:229) FEG-młderne łves der ogs(cid:229) p(cid:229) anden vis indflydelse p(cid:229) de priser, der anvendes af FEG- medlemmerne. Hvad ang(cid:229)r prisfasts(cid:230)ttelsen for bestemte typer elektrisk installationsmateriel som for eksempel svejse-, central- og indbygningsbokse, tager FEG og dens stłrste medlem selv initiativet. FEG sender regelm(cid:230)ssigt sine medlemmer oversigter over disse produkter med de seneste brutto- og nettopriser, som er beregnet af TU (105). Hvad ang(cid:229)r pvc-rłr, sender FEG, hvis der sker prisstigninger eller prisfald, prislister til medlemmerne, hvorp(cid:229) FEG angiver den nye bruttopriser og samtidig anfłrer de procentsatser, som de anbefaler medlem- 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/15 merne at forhłje eller s(cid:230)nke nettopriserne med. Som eksempel kan der henvises til et brev fra FEG til med- lemmerne af 21. december 1988: »For nylig har fabrikanterne ladet Dem vide, at de er nłdsaget til fra 1. januar n(cid:230)ste (cid:229)r at forhłje priserne p(cid:229) glatte pvc-rłr, hostalit-z-rłr og fleksible rłr. I forbind- else med denne prisforhłjelse anbefaler vi Dem at til- passe Deres priser og at (cid:230)ndre de af Dem beregnede nettopriser. [(cid:133)] Hvis der tilbydes nettobetingelser (s(cid:229)- kaldte »salgsargumenter«), r(cid:229)der vi Dem til forhłje dem med fłlgende belłb [(cid:133)]« (106). (86) I denne forbindelse menes der med bruttopris den anbe- falede slutbrugerpris, som fabrikanten mener, at han gennem installatłren kan opkr(cid:230)ve hos sin kunde (slut- brugeren) (107). Denne pris bruges i forhandlinger mel- lem fabrikanten og grossisten ved beregning af engros- indkłbsprisen. Engrosindkłbsprisen fremkommer ved at fratr(cid:230)kke bruttoprisen en bestemt rabatprocent. Brutto- prisen bliver endvidere brugt ved fasts(cid:230)ttelsen af den pris, som grossisten opkr(cid:230)ver hos sine aftagere (installa- tłrerne). Grossistens salgspris best(cid:229)r ligeledes af brutto- prisen, denne gang fratrukket en lavere rabatprocent end det er tilf(cid:230)ldet ved beregning af engrosindkłbsprisen. Endelig bruger installatłren bruttoprisen til at fasts(cid:230)tte den pris, som han opkr(cid:230)ver hos kunden. Den faktiske (netto)salgspris bliver derfor beregnet p(cid:229) hvert niveau i den vertikale k(cid:230)de ved at fratr(cid:230)kke bruttoprisen de p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende niveau anvendte rabatter. (87) Selv om parterne h(cid:230)vder, at det kun drejer sig om vej- ledende priser, skal det bem(cid:230)rkes, at den oplysning, at det drejer sig om vejledende priser, gennemg(cid:229)ende mangler i korrespondancen (108). Under alle omst(cid:230)ndig- heder foreligger der Øn sag, hvoraf det fremg(cid:229)r, at de s(cid:229)kaldte vejledende priser ikke var helt uforpligtende. Kort efter fremsendelsen af ovenn(cid:230)vnte brev af 21. december 1988, konstateres fłlgende i referatet af det regionale FEG-młde den 2. marts 1989 (109): »Prisfor- hłjelserne p(cid:229) plasticrłr (december 1988) har skabt uro p(cid:229) markedet. Forsamlingen er af den mening, at det kan fłre til łget overskud, hvis alle holder sig til de vej- ledende priser«. 4. Identiske prislister udarbejde et priskatalog, głr ifłlge CEF omfattende brug af disse kataloger (110). En sammenligning af priskatalo- gerne fra TU, Bernard og Wolff viser, at disse kataloger udviser store ligheder. Ikke alene de anfłrte bruttopriser, men ogs(cid:229) de anfłrte rabatter er for en stor dels vedkom- mende identiske. Endvidere fremg(cid:229)r det, at listerne pub- liceres i samme m(cid:229)ned, samt at pris(cid:230)ndringerne indfł- res n(cid:230)sten samtidig (111). (89) TU indrłmmer, at FEG-medlemmerne Wolff, Bernard og TU publicerer identiske priskataloger n(cid:230)sten samti- dig (112). Ifłlge parterne er det ikke s(cid:229) m(cid:230)rkeligt, efter- som disse kataloger ikke anfłrer nettopris, men kun bruttopris. Denne pris skulle kun fungere som reference- pris og v(cid:230)re dikteret af leverandłrerne (113). (90) Denne p(cid:229)stand er heller ikke fyldestgłrende, eftersom priskatalogerne ikke alene omfatter identiske bruttopri- ser, men ogs(cid:229) identiske rabatter. Dette ben(cid:230)gtes ikke af TU. Ifłlge TU skulle de anfłrte standardrabatter dog ikke v(cid:230)re andet end et sikkerhedsnet for det tilf(cid:230)lde, at der ikke foreligger en individuel rabataftale mellem gros- sisten og aftageren (114). Dette er navnlig tilf(cid:230)ldet ved etablering af en forretningsm(cid:230)ssig forbindelse eller i til- f(cid:230)lde af sm(cid:229) kłb, som ikke ville głre det rimeligt at fordi det ville presse trans- aftale s(cid:230)rlige betingelser, aktionsomkostningerne i vejret (115). I andre tilf(cid:230)lde anvendes afvigende rabatter, som er aftalt mellem TU og dens individuelle aftagere. Ved fasts(cid:230)ttelsen af disse indi- viduelle rabatter tages der blandt andet hensyn til den indkłbte varem(cid:230)ngde pr. transaktion samt det samlede varekłb pr. (cid:229)r. 5. Viden om g(cid:230)ldende ret (91) FEG og i hvert fald en del af sammenslutningens med- lemmer lader til at v(cid:230)re temmelig bevidste om den omst(cid:230)ndighed, at prisaftaler er i strid med konkurrence- retten. I et notat af 30. august 1993 med overskriften »Lovgivning om łkonomisk konkurrence«, som FEG’s sekret(cid:230)r sendte til medlemmerne af FEG’s bestyrelse (dengang best(cid:229)ende af repr(cid:230)sentanter for TU, Bernard, Brinkman & Germeraad, Vibo, Waagmeester, Heco-Frans Hamers, Schuurman og Alcoo), konstateres det, efter en beskrivelse af den nye kartelordning i Nederlandene, som er baseret p(cid:229) EF-traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 og 82): (88) De stłrre FEG-medlemmer som f. eks. TU, Bernard og Wolff udarbejder p(cid:229) basis af oplysninger fra leverandł- rer priskataloger til deres aftagere, hvori de angiver deres bruttopriser og standardrabatter. De mindre grossister, som af łkonomiske grunde ikke selv kan tillade sig at »Med hensyn til FEG betyder det efter min vurdering i hvert fald, at en fasts(cid:230)ttelse af vejledende priser for kob- lings-, kontakt- og indbygningsd(cid:229)ser er forbudt, og det g(cid:230)lder muligvis ogs(cid:229) den bindende vedtagelse om faste priser, den bindende vedtagelse om publikationer og ordningen vedrłrende opsk(cid:230)ringsomkostninger« (116). L 39/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 6. FEG’s og det stłrste medlems, TU, rolle (92) Af ovenst(cid:229)ende fremg(cid:229)r det, at FEG spiller en central rolle ved prisaftalerne. Ved hj(cid:230)lp af den bindende ved- tagelse om faste priser, den bindende vedtagelse om publikationer og udsendelsen af vejledende prislister har sammenslutningen forsłgt at hindre den frie prisdannel- se. Desuden har FEG muliggjort indg(cid:229)elsen af aftaler om priser og rabatter mellem medlemmerne ved at fungere som forum for drłftelser herom. (93) Foruden FEG spiller ogs(cid:229) TU, det stłrste og mest betyd- ningsfulde medlem, en fremtr(cid:230)dende rolle ved prisafta- lerne. P(cid:229) den ene side kan det anfłres, at TU i lang tid har haft en repr(cid:230)sentant i FEG’s bestyrelse og derfor kendte til eller har medvirket aktivt til den fłromtalte FEG-politik. Endvidere har TU forsynet FEG med de pris- oplysninger, p(cid:229) grundlag af hvilke FEG kunne informere sine medlemmer om de (cid:230)ndrede brutto- og nettopriser p(cid:229) bestemte produkter. Konkret indeb(cid:230)r det, at TU til brug for hele branchen omregnede de (cid:230)ndrede nettopri- ser, som fabrikanten havde oplyst, til ensartede brutto- priser og derefter til FEG (117). TU havde p(cid:229) det tidspunkt som den eneste r(cid:229)dighed over den nłdvendige computerkapacitet til at foretage disse beregninger. videregav disse oplysninger ne, forretningsordenen samt bestyrelsens og generalfor- samlingens vedtagelser. Handlinger i strid med disse bestemmelser kan blandt andet fłre til idłmmelse af błder eller fratagelse af medlemsskab (vedt(cid:230)gternes arti- kel 5). (97) NAVEG er ligeledes en sammenslutning efter neder- landsk ret. Dens medlemmer er virksomheder, der er importłrer eller eneforhandlere aktive som agenter, inden for elektrisk installationsmateriel (vedt(cid:230)gternes artikel 5, stk. 1) (118). NAVEG er derfor en sammenslut- ning af virksomheder efter artikel 81, stk. 1, og dens medlemmer er virksomheder efter samme artikel. (98) NAVEG’s vedt(cid:230)gter, som udgłr basisreglementet for NAVEG og styrer de retlige forbindelser mellem NAVEG og NAVEG’s medlemmer, udgłr en aftale efter artikel 81, stk. 1. NAVEG’s vedtagelser og forretningsorden, der fasts(cid:230)ttes i henhold til vedt(cid:230)gternes artikel 14, stk. 4 og 5, og artikel 24, udgłr vedtagelser inden for en sam- menslutning af virksomheder efter artikel 81, stk. 1. (99) II. RETLIG VURDERING A. ARTIKEL 81, STK. 1 Ifłlge vedt(cid:230)gternes artikel 7, stk. 2, har NAVEG-med- lemmerne pligt til at fremme sammenslutningens inter- esser og at overholde de bestemmelser, der er fastsat i sammenslutningens vedt(cid:230)gter, forretningsorden og ved- tagelser. Handlinger i strid med disse bestemmelser kan blandt af medlemskabet (vedt(cid:230)gternes artikel 6, stk. 1, litra d). andet medfłre fratagelse 1. Aftaler mellem virksomheder og/eller vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder (94) FEG er en sammenslutning efter nederlandsk ret. Dens medlemmer er virksomheder, som er aktive inden for engroshandel med elektrisk installationsmateriel (se arti- kel 3 i vedt(cid:230)gterne). FEG er derfor en sammenslutning af virksomheder efter artikel 81, stk. 1, og dens medlem- mer er virksomheder efter samme artikel. (95) FEG’s vedt(cid:230)gter, som udgłr basisreglementet for FEG og styrer de retlige forbindelser mellem FEG og FEG’s med- lemmer, udgłr en aftale efter artikel 81, stk. 1. FEG’s forretningsorden s(cid:229)vel som FEG’s bindende vedtagelser, der fasts(cid:230)ttes i henhold til vedt(cid:230)gternes artikel 16 og artikel 7, udgłr vedtagelser inden for en sammenslut- ning af virksomheder efter artikel 81, stk. 1. (96) Ifłlge vedt(cid:230)gternes artikel 15, litra a), har FEG-medlem- merne pligt til at overholde bestemmelserne i vedt(cid:230)gter- (100) NAVEG’s anbefalinger til medlemmerne om at afst(cid:229) fra at levere til andre end FEG-medlemmer er ligeledes ved- tagelser efter artikel 81, stk. 1 (119). Skłnt NAVEG-med- lemmerne i princippet kan undlade at fłlge disse anbefa- linger, fremg(cid:229)r det af de omst(cid:230)ndigheder, der er beskre- vet i betragtning 48, 49 og 50, at dette sj(cid:230)ldent fore- kommer i praksis. Den sociale kontrol, som łves af NAVEG’s bestyrelse og af dens medlemmer indbyrdes, er Øn af forklaringerne herp(cid:229). Det skal desuden bem(cid:230)rkes, at NAVEG-medlemmerne ogs(cid:229) har en kommerciel inter- esse i at handle i overensstemmelse med disse anbe- falinger i betragtning af, at den stłrste del af deres oms(cid:230)tning stammer fra FEG-medlemmerne. Endelig h(cid:230)mmes afvigende adf(cid:230)rd af bevidstheden om, at den temmelig nemt kan konstateres af FEG-medlemmerne, hvorved NAVEG-medlemmerne uds(cid:230)tter sig for even- tuelle sanktioner. (101) Den kollektive eksklusive samhandelsordning best(cid:229)r af to elementer. Den gentleman’s agreement, der er indg(cid:229)et mellem FEG og NAVEG, og som g(cid:229)r ud p(cid:229), at man kun leverer til FEG-medlemmer, m(cid:229) betragtes som en aftale efter artikel 81, stk. 1. Aftalerne mellem individuelle leverandłrer af elektrisk installationsmateriel og FEG p(cid:229) 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/17 den ene side og individuelle FEG-medlemmer p(cid:229) den anden side m(cid:229) betragtes som en samordnet praksis efter artikel 81, stk. 1. til. Dette er til skade for s(cid:229)vel leverandłrer som gros- sister, der ikke er tilsluttet FEG. (102) Drłftelserne mellem FEG og FEG’s medlemmer og mel- lem FEG-medlemmerne indbyrdes vedrłrende priser og rabatter samt FEG’s udsendelse af lister med vejledende priser til medlemmerne m(cid:229) betragtes som samordnet praksis efter artikel 81, stk. 1. 2. Begr(cid:230)nsning af konkurrencen 2. 1. Den kollektive eksklusive samhandelsordning (103) Af de kendsgerninger og omst(cid:230)ndigheder, der er n(cid:230)vnt i betragtning 44-52, fłlger, at der i perioden fra 28. april 1986 til 25. februar 1994 har eksisteret en kollek- tiv eksklusiv samhandelsordning p(cid:229) det nederlandske marked for elektrisk installationsmateriel, som var fast- lagt i en gentleman’s agreement. I henhold til den kol- forpligtede lektive NAVEG over for FEG sig til at anbefale sine medlemmer udelukkende at levere til grossister i elektrisk installa- tionsmateriel, som var medlem af FEG. Den kollektive eksklusive gensidig karakter, eftersom FEG-medlemmerne ikke var forpligtet til udelukkende at foretage deres indkłb hos NAVEG- medlemmer. samhandelsordning havde samhandelsordning eksklusive ikke (104) FEG og dens medlemmer, navnlig TU, repr(cid:230)senteret af agenter eller tilstr(cid:230)bte at udvide r(cid:230)kkevidden af den kollektive eksklusive sam- fald i handelsordning. Til den ende blev der i hvert perioden fra den 29. august 1989 til den 2. september 1993 lagt pres p(cid:229) individuelle leverandłrer, som ikke var importłrer/enefor- handlere i NAVEG, for at de skulle undlade at levere til fremg(cid:229)r af de andre end FEG-medlemmer. Som det omst(cid:230)ndigheder, der er n(cid:230)vnt i betragtning 53-66, har FEG og dens medlemmer haft heldet med sig i dette forehavende, eftersom et anseligt antal leverandłrer har handlet i overensstemmelse med den kollektive eksklu- sive samhandelsordning. (105) Den kollektive eksklusive samhandelsordning bevirker, som beskrevet i betragtning 103 og 104, at konkurren- cen inden for f(cid:230)llesmarkedet begr(cid:230)nses efter artikel 81, stk. 1 (120). Ordningen begr(cid:230)nser leverandłrers frihed til selv at bestemme, hvilke grossister, de łnsker at levere (106) Der findes kun et begr(cid:230)nset antal leverandłrer eller repr(cid:230)sentanter for disse, som andre end FEG-medlem- mer kan henvende sig til. NAVEG-medlemmerne har en skłnnet markedsandel p(cid:229) udbudsmarkedet for engros- handel p(cid:229) cirka 20 %. Den samlede markedsandel for de individuelle leverandłrer, som deltager i den kollektive eksklusive samhandelsordning, er vanskeligt at ansl(cid:229), men i hvert fald er, som det fremg(cid:229)r af oversigten i bilaget, de leverandłrer, som af FEG og dens medlem- mer og TU i s(cid:230)rdeleshed er blevet sat under pres for ikke at levere til andre end FEG-medlemmer (se henvis- ninger til Draka Polva, Hager, Holec, KM og ABB i betragtning 53-66), (n(cid:230)sten) alle v(cid:230)sentlige leverandłrer inden for deres produktgruppe. Det udkast til brev til KM, som TU har udarbejdet, giver ligeledes en indika- tion, idet det konstateres, at KM er Øn af de fłrste stłrre leverandłrer i elbranchen, som leverer til andre end FEG-medlemmer (121). Dette tyder p(cid:229), at et betragteligt antal leverandłrer er inddraget i den kollektive eksklu- sive samhandelsordning. (107) P(cid:229) grund af leveringsv(cid:230)gringerne har grossister, som ikke er medlem af FEG store problemer med at sammen- s(cid:230)tte et sortiment, som p(cid:229) den ene side er tilstr(cid:230)kkelig bredt, og p(cid:229) den anden side omfatter de produkter, som er essentielle for alle grossister i elektrisk installations- materiel, nemlig de produkter, som er nłdvendige for installationen af et elektrisk system (122). I betragtning af at markedet for det meste elektriske installationsmateriel kontrolleres af et begr(cid:230)nset antal fabrikanter, burde det v(cid:230)re indlysende, at leveringsv(cid:230)gringer fra nogle af disse fabrikanter straks fłrer til problemer med lagerfłring for grossister, der ikke er medlemmer af FEG. (108) FEG’s strenge optagelsespolitik głr det endnu sv(cid:230)rere for nytilkomme at f(cid:229) adgang til markedet. Selv om FEG er af den opfattelse, at de af sammenslutningen opstil- lede optagelseskriterier er objektive, og at det oms(cid:230)t- ningskriterium p(cid:229) 5 mio. NLG (2,26 mio. EUR), som h(cid:229)ndh(cid:230)ves af FEG, skulle v(cid:230)re yderst lavt p(cid:229) det neder- landske marked (123), ser det ud til, at forskellige FEG- medlemmer ikke selv opfyldte kravene til oms(cid:230)tning p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende tidspunkt (124). Ifłlge FEG sikrer oms(cid:230)t- ningsnormen, at virksomheden »har bevist« sig selv p(cid:229) markedet. Men netop p(cid:229) grund af den kollektive eksklu- sive samhandelsordning er det yderst vanskeligt for nytilkomne »at bevise« sig selv p(cid:229) markedet og n(cid:229) den nłdvendige oms(cid:230)tning, som giver ret til FEG-medlem- skab. Hertil kommer, at virksomheder, der allerede har erhvervet sig et ry som grossist i elektrisk installations- materiel i en anden medlemsstat, i forvejen har bevist at juni 1994 kunne eksistere som s(cid:229)dan. medregnedes oven i kłbet kun den oms(cid:230)tning, der var opn(cid:229)et p(cid:229) det nederlandske marked. Derved blev tilgangen af allerede etablerede udenlandske grossister, som ville udvide deres virkefelt til det nederlandske engrosmarked, i temmelig hłj grad besv(cid:230)rliggjort. Indtil den 23. L 39/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (109) (110) I łvrigt viser det sig, at oms(cid:230)tningskravet ikke er det eneste kriterium, som FEG anl(cid:230)gger med henblik p(cid:229) afvisning af medlemskab. I praksis benyttes nemlig ogs(cid:229) kriteriet »i sammenslutningens interesse« som (cid:229)rsag til afvisning (125). P(cid:229) trods af tilfłjelsen om, at der i den for- bindelse kun m(cid:229) opstilles »objektive, rimelige og ikke- diskriminatoriske normer«, giver dette kriterium FEG-be- styrelsen, som i henhold til artikel 3, stk. 3, i vedt(cid:230)g- terne skal tr(cid:230)ffe enstemmig beslutning om optagelse af nye medlemmer, en s(cid:229) vid skłnsm(cid:230)ssig befłjelse, at det er umuligt at kontrollere, om ansłgere ikke i praksis afvises med ikke-objektive begrundelser (126). I praksis forel(cid:230)gges ansłgninger om medlemskab (cid:229)benbart FEG- medlemmerne, som kan mods(cid:230)tte sig, at konkurrenter, som ikke behager dem, opn(cid:229)r medlemskab (127). P(cid:229) denne m(cid:229)de forst(cid:230)rkes virkningerne af den kollektive eksklusive samhandelsordning. I betragtning af det foreg(cid:229)ende og navnlig grossisternes samlede oms(cid:230)tning inden for elektrisk installationsmate- riel i Nederlandene (i perioden 1992-1994 mellem 0,68 og 0,91 mia. EUR), FEG’s og dens medlemmers mar- kedsandel (96 %) og den skłnnede markedsandel, som i deltagerne (leverandłrer, agenter og eneforhandlere) den har (> 20 %), er disse konkurrencebegr(cid:230)nsninger m(cid:230)rkbare. samhandelsordning eksklusive kollektive [(cid:133)] (er) det af afgłrende betydning at kende oms(cid:230)t- ninger og marginer. Uden denne viden er det umu- ligt at foretage sig noget som helst, som kan p(cid:229)virke markedet« (129) (cid:151) referatet af młdet i FEG-produktudvalget for tr(cid:229)d og kabel den 16. maj 1990: »Form(cid:229)let med produkt- udvalget er at tilstr(cid:230)be ro p(cid:229) markedet og opret- holde prisniveauet« (130) (cid:151) FEG’s bindende vedtagelse om publikationer. I betragtningerne til denne vedtagelse fastsl(cid:229)s det »at det er ułnskeligt at for(cid:229)rsage, fremme og/eller tillade bratte prisfald, markedsforvridninger, udbyttetab samt uh(cid:230)mmet indbyrdes konkurrence« (131) (cid:151) udkastet til det brev fra TU, som er stilet til leveran- dłr KM, og som skulle underskrives af 26 FEG-med- lemmer. »Ved at De nu indg(cid:229)r en direkte forret- ningsm(cid:230)ssig forbindelse med CEF, kommer Deres produkt ind under den rabatformel, som anvendes af CEF. En uundg(cid:229)elig fłlge heraf er, at der opst(cid:229)r et stigende pres p(cid:229) priserne og dermed p(cid:229) marginer- ne« (132). 2. 2. Horisontale prisaftaler (111) Den kollektive eksklusive samhandelsordning suppleres af samordnet praksis mellem FEG-medlemmerne indbyr- des og mellem FEG og dens medlemmer samt af to FEG- vedtagelser, der p(cid:229)virker FEG-medlemmernes pris- og rabatpolitik. Dette kompleks af vedtagelser og samordnet praksis tager sigte p(cid:229) at skabe en kunstig prisstabilitet, der fłrst og fremmest tjener til at słrge for, at FEG-med- lemmernes marginer ikke s(cid:230)ttes under pres. FEG’s og dens medlemmers hensigter p(cid:229) dette punkt er tydelige. I denne forbindelse kan der henvises til diverse dokumen- ter, hvori disse bestr(cid:230)belser formuleres: (cid:151) FEG’s vedt(cid:230)gter. Heri st(cid:229)r, at FEG har til form(cid:229)l at fremme de f(cid:230)lles interesser for lagerfłrende gros- sister inden for elektriske artikler, blandt andet ved at fremme et »velordnet marked i ordets videste for- stand« (128) (cid:151) de retningslinjer, som FEG har givet FEG-produkt- udvalgene. Disse retningslinjer fastsl(cid:229)r, at »for at f(cid:229) et korrekt billede af, hvad der foreg(cid:229)r p(cid:229) markedet (112) FEG og dens medlemmer har słgt at realisere de i betragtning 111 n(cid:230)vnte m(cid:229)l ved den stort set samtidige anvendelse af forskellige instrumenter, der hver is(cid:230)r var rettet mod og bidrog til p(cid:229)virkning af FEG-medlemmer- nes prispolitik og begr(cid:230)nsning af den indbyrdes pris- konkurrence. Der er tale om den bindende vedtagelse om faste priser, den bindende vedtagelse om publikatio- ner, drłftelserne mellem FEG-medlemmer om priser og rabatter samt FEG’s udsendelse af vejledende priser til medlemmerne. (113) Ifłlge den bindende vedtagelse om faste priser, som var i kraft fra den 2. november 1984 til den 23. november 1993, m(cid:229)tte FEG-medlemmerne ikke selv beslutte om og i hvilket omfang, de łnskede at viderefakturere pris- forhłjelser fra leverandłrens side, som var tr(cid:229)dt i kraft efter ordredatoen, til deres aftagere. De marginer, hvor- med prisen i s(cid:229) tilf(cid:230)lde burde forhłjes, og tidspunktet for forhłjelsen, blev bestemt af FEG. Manglende over- holdelse af vedtagelsen kunne fłre til fratagelse af med- lemskabet og idłmmelse af błder. Det drejer sig her om en beslutning inden for en sammenslutning af virksom- heder om de priser, der m(cid:229) anvendes. S(cid:229)danne vedtagel- ser begr(cid:230)nser i sig selv konkurrencen efter artikel 81, stk. 1 (133). Parterne h(cid:230)vder, at vedtagelsen skulle forhin- dre, at prisstigninger, som leverandłrerne indfłrer efter det tidspunkt, hvor installatłren har bestilt produkterne hos grossisten, helt og holdent er for grossisternes egen 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/19 regning og risiko (134). Det er uklart, hvorfor der m(cid:229)tte tr(cid:230)ffes en vedtagelse herom, som tvang alle FEG-med- lemmer til at reagere p(cid:229) mere eller mindre samme m(cid:229)de. Vedtagelsen fratog i hvert fald de enkelte FEG-medlem- mer muligheden for at undlade at viderefakturere en given prisforhłjelse med det form(cid:229)l at opn(cid:229) en konkur- rencem(cid:230)ssig fordel i forhold til deres konkurrenter. (114) P(cid:229) grundlag af en anden vedtagelse, den bindende ved- tagelse om publikationer, som var i kraft fra den 2. august 1978 til den 23. november 1993, forbłd FEG sine medlemmer brugen af lokkepriser og/eller ekstraor- din(cid:230)rt nedsatte priser i annoncer og lignende. Mang- lende overholdelse af vedtagelsen kunne fłre til fra- tagelse af medlemskabet. Der er her ligeledes tale om en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomheder med hensyn til de priser, der skal anvendes. Vedtagelsen begr(cid:230)nser i sig selv konkurrencen efter artikel 81, stk. 1 (135). Den fratager FEG-medlemmerne muligheden for p(cid:229) basis af en stram prisfasts(cid:230)ttelse at vinde kunder fra konkurrenterne. Generelt kan det siges, at vedtagelsen er en del af den FEG-politik, der drejer sig om at mindske risikoen for, at FEG-medlemmer kommer i priskrig med hinanden, hvorved prisniveauet og grossisternes margin kunne komme under pres. Af betragtning 77 og 78 fremg(cid:229)r det, at vedtagelsen ogs(cid:229) anvendtes i praksis. (115) Som forklaret i betragtning 79-84 blev der inden for rammerne af FEG’s ordin(cid:230)re generalforsamlinger, FEG- produktudvalgene og de regionale FEG-młder regelm(cid:230)s- sigt fłrt drłftelser mellem FEG-medlemmerne om de g(cid:230)ldende priser og rabatter. Disse drłftelser foregik i hvert fald i perioden fra den 6. december 1989 til 30. november 1993. Disse młder udgjorde s(cid:229) at sige det forum, hvor FEG-medlemmerne kunne drłfte et stort antal pris- og rabatrelaterede emner. Punkter p(cid:229) dags- ordenen var blandt andet fasts(cid:230)ttelsen af procentsatser for rabatter (se betragtning 83), overholdelsen af FEG’s vejledende priser (se betragtning 87), klager over andre FEG-medlemmer, som ikke overholdt visse pris-/rabatre- laterede aftaler (se betragtning 82), s(cid:229)vel som initiativer til udarbejdelse af ensartede regler for ydelse af rabatter (se betragtning 81). Disse drłftelser havde i hvert fald til fłlge, at FEG-medlemmerne var velvidende om, at de burde undg(cid:229) en skarp indbyrdes priskonkurrence i betragtning af de negative virkninger, denne kunne have engroshandelens prisniveau og margin. Herved p(cid:229) bidrog det til en p(cid:229)virkning af priserne p(cid:229) elektrisk installationsmateriel p(cid:229) det nederlandske engrosmarked, hvorved det begr(cid:230)nsede konkurrencen efter artikel 81, stk. 1 (136). (116) I perioden fra 21. december 1988 til 24. april 1994 sendte FEG prislister med netto- og bruttopriser til med- lemmerne (cid:151) i hvert fald med hensyn til de i betragtning 85 n(cid:230)vnte produkter. Parterne h(cid:230)vder, at det her dre- jede sig om vejledende priser. Som det fremg(cid:229)r af betragtning 87, blev der under FEG-młderne lagt pres p(cid:229) medlemmerne, for at de skulle fłlge de vejledende priser, hvilket s(cid:230)tter spłrgsm(cid:229)lstegn ved prisernes ufor- pligtende karakter. Ved at fremsende prislister słgte FEG at afstedkomme, at FEG-medlemmerne reagerede ens p(cid:229) prisstigninger eller prisfald, som leverandłrerne indfłrte. Herved mindskedes risikoen for, at prisfald eller prisstig- ninger af de enkelte FEG-medlemmer skulle blive benyt- tet til at opn(cid:229) en konkurrencem(cid:230)ssig fordel p(cid:229) bekost- ning af andre FEG-medlemmer ved, at man helt eller del- vis undlod at viderefakturere en prisstigning eller et pris- fald til kunderne. En s(cid:229)dan politik ville łdel(cid:230)gge den ro p(cid:229) markedet, som FEG havde etableret, og kunne f(cid:229) den indbyrdes priskonkurrence mellem FEG-medlemmerne til at blusse op. (117) Den f(cid:230)lles anvendelse af ovenn(cid:230)vnte instrumenter havde til fłlge, at der i praksis kun var tale om en begr(cid:230)nset priskonkurrence mellem FEG-medlemmerne indbyrdes. Som eksempel herp(cid:229) kan henvises til de pris- kataloger, som blev udarbejdet af de stłrre FEG-gros- sister. Disse kataloger udviste en m(cid:230)ngde ligheder. I mange tilf(cid:230)lde er s(cid:229)vel de bruttopriser som de tidligere n(cid:230)vnte rabatter, der er medtaget i priskatalogerne fra FEG-medlemmerne TU, Bernard og Wolff, identiske. De udgives i samme m(cid:229)ned, og pris(cid:230)ndringerne indfłres n(cid:230)sten samtidig. Parterne mener, at lighederne mellem disse priskataloger ikke skal till(cid:230)gges nogen betydning, eftersom der i visse tilf(cid:230)lde skulle v(cid:230)re afvigelser fra de i priskatalogerne anfłrte standardrabatter. Parterne har dog indrłmmet, at dette ikke var tilf(cid:230)ldet ved alle trans- aktioner. I praksis blev der blandt andet ydet hłjere rabatter, n(cid:229)r der blev aftaget stłrre m(cid:230)ngder, eller, hvis der var tale om et varigt engagement med en bestemt aftager. Dette indeb(cid:230)rer, at der faktisk skal skelnes mel- lem to situationer. I visse tilf(cid:230)lde blev de i priskatalog- erne anfłrte bruttopriser og standardrabatter anvendt u(cid:230)ndret, og i disse tilf(cid:230)lde tyder lighederne mellem pris- katalogerne p(cid:229) manglende priskonkurrence mellem ophavsm(cid:230)ndene til priskatalogerne. I andre tilf(cid:230)lde, hvor man afveg fra standardrabatterne, fungerede disse som minimumsrabat. Med hensyn til minimumsrabat- tens stłrrelse er der i hvert fald ikke tale om konkur- rence mellem ophavsm(cid:230)ndene til priskatalogerne (137). (118) I betragtning af at de mindre grossister, som ikke har r(cid:229)d til selv at udarbejde et priskatalog, i praksis bruger katalogerne fra TU, Bernard eller Wolff som retningslin- jer for deres egen prispolitik, er bem(cid:230)rkningerne vedrł- rende den manglende priskonkurrence ikke alene rele- vante for disse tre grossister, men har ogs(cid:229) en mere generel relevans. L 39/20 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (Markedsundersłgelse for elektrisk installationsmateriel (119) Den mangelfulde priskonkurrence mellem FEG-medlem- merne fremg(cid:229)r ligeledes af prisniveauet p(cid:229) det neder- landske engrosmarked. Forskellige omst(cid:230)ndigheder tyder p(cid:229), at prisniveauet i Nederlandene ligger hłjere end i de łvrige medlemssta- I TU’s rapport »Marktverkenning electrotechnisch ter. installatiemateriaal« vedrłrende elektrisk installationsmateriel) fra 1994 konstateres det, at der er tale om en tiltagende parellelimport fra is(cid:230)r Belgien og Tyskland til Nederlandene (138). FEG-produkt- udvalget for belysning bem(cid:230)rker p(cid:229) baggrund af en af udvalget foretaget prissammenligning, at »de nederland- ikke er de laveste i Europa« (139). ske priser bestemt Endelig illustrerer ogs(cid:229) brochuren fra firmaet Hokamo Import BV sagen i denne henseende, eftersom der her knyttes en forbindelse mellem prisniveauet og den omst(cid:230)ndighed, at det nederlandske marked er kendt som et »beskyttet marked«: »Hvad ang(cid:229)r prisudviklingen for elkabler i Nederlandene, spiller Hokamo Import BV en pionerrolle. For ud over levering af de traditionelle Ymvk- og Ymvk-as-kabler, vovede vi at introducere Nyy og Nycwy, tyske kvalitets- kabler, som er indtil 40 % billigere. Og det p(cid:229) et beskyt- tet marked [(cid:133)]. P(cid:229) europ(cid:230)isk niveau kan den neder- landske installatłr s(cid:229)ledes bedre konkurrere med hensyn til pris og kvalitet« (140). (120) De former for samordnet praksis, der er n(cid:230)vnt i betragt- ning 113-116, s(cid:230)tter tilsammen FEG og dens medlem- mer i stand til i overensstemmelse med de i betragtning 111 beskrevne bestr(cid:230)belser fra FEG’s side at afstemme medlemmernes prispolitik efter hinanden og at stabili- sere og/eller at h(cid:230)ve markedspriserne for deres produk- for elektrisk installationsmateriel p(cid:229) ter. Prisniveauet engrosmarkedet i Nederlandene kommer derved til at ligge p(cid:229) et kunstigt niveau. Aftaler og/eller samordnet praksis rabatter begr(cid:230)nser ifłlge Kommissionens faste beslutningspraksis og Domstolens og Fłrsteinstansrettens retspraksis i sig selv konkurrencen efter artikel 81, stk. 1 (141). anvendte priser vedrłrende eller (121) I betragtning af den samlede oms(cid:230)tning p(cid:229) elektrisk installationsmateriel perioden 1992-1994 mellem 0,68 og 0,91 mia. EUR) samt FEG’s (96 %) er disse og dens medlemmers markedsandel begr(cid:230)nsninger af konkurrencen m(cid:230)rkbare. i Nederlandene (i klaret i betragtning 111 tager prisaftalerne sigte p(cid:229) at skabe et kunstigt stabilt prisniveau med »sunde« margi- ner for grossister. Dette kan kun lade sig głre, hvis gros- sisterne udviser en vis prisdisciplin. FEG lagde derfor p(cid:229) forskellig m(cid:229)de pres p(cid:229) sine medlemmer for at f(cid:229) dem til at afst(cid:229) fra skarp priskonkurrence. Som fłlge deraf behłvede man i princippet kun at frygte en s(cid:229)dan pris- konkurrence fra grossister, som ikke var medlem af FEG. Ved p(cid:229) basis af den kollektive eksklusive samhandelsord- ning at forhindre leveringer til disse eventuelle »underby- dere«, kunne man mindske risikoen for, at det kunstige prisniveau skulle komme under pres. Den kollektive eks- klusive samhandelsordning fungerede s(cid:229)ledes som stłtte for prisaftalerne. 3. P(cid:229)virkning af handelen mellem medlemsstaterne (123) Som forklaret i betragtning 19 importeres en v(cid:230)sentlig del (30-52 %) af det elektriske installationsmateriel p(cid:229) det nederlandske marked fra andre medlemsstater, navn- lig Belgien og Tyskland. NAVEG-medlemmerne repr(cid:230)- senterer f. eks. allerede mere end 400, oftest udenland- ske, fabrikanter p(cid:229) det nederlandske marked. Heraf frem- g(cid:229)r det, at elektrisk installationsmateriel, i hvert fald efter indfłrelsen af den europ(cid:230)iske harmoniseringslovgivning (se betragtning 18), har en karakter, der głr det velegnet til at blive forhandlet internationalt. 3. 1. Den kollektive eksklusive samhandelsordning som f. eks. CEF, (124) Den kollektive eksklusive samhandelsordning begr(cid:230)nser adgangen for udenlandske grossister i elektrisk installa- tionsmateriel, til det nederlandske engrosmarked. Ogs(cid:229) fabrikanter fra andre medlemsstater begr(cid:230)nses i deres muligheder. I betragtning af den mar- kedsandel, som FEG-medlemmerne har tilsammen, har den kollektive eksklusive samhandelsordning for dem til fłlge, at de har problemer med at afs(cid:230)tte deres produk- ter p(cid:229) det nederlandske marked via andre end de af FEG godkendte distributionskanaler (142). (125) Der er s(cid:229)ledes tale om p(cid:229)virkning af handelen mellem medlemsstaterne. I betragtning af den samlede oms(cid:230)t- ning inden for elektrisk installationsmateriel (i perioden 1992-1994 mellem 0,68 og 0,91 mia. EUR) og FEG’s markedsandel (96 %) er denne p(cid:229)virkning af handelen m(cid:230)rkbar. 2. 3. Forholdet mellem den kollektive eksklusive samhandels- ordning og de horisontale prisaftaler 3. 2. Horisontale prisaftaler (122) Endelig skal der głres opm(cid:230)rksom p(cid:229) den direkte for- bindelse, der er mellem den kollektive eksklusive sam- handelsordning og prisaftalerne inden for FEG. Som for- (126) De former for samordnet praksis, som p(cid:229)virker priserne, kan ligeledes p(cid:229)virke handelen mellem medlemsstater. I 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/21 den forbindelse henvises der til den i betragtning 123 omtalte omst(cid:230)ndighed, at en anselig del af det elektriske installationsmateriel p(cid:229) det nederlandske marked impor- teres fra andre medlemsstater. I betragtning af den sam- lede oms(cid:230)tning inden for elektrisk installationsmateriel (i perioden 1992-1994 mellem 0,68 og EUR 0,91 mia. EUR) og FEG’s markedsandel (96 %) er denne p(cid:229)virkning af handelen m(cid:230)rkbar. konkludere, at den kollektive eksklusive samhandelsord- ning i sin helhed er ophłrt med at eksistere (143). Heller ikke med hensyn til prisaftalerne er der nogen absolut sikkerhed for, at de er opfłrt. Oph(cid:230)velsen af de to bind- ende FEG-vedtagelser er ganske vist en indikation, men giver ikke nogen vished hvad ang(cid:229)r de łvrige instru- menter til prisp(cid:229)virkning. B. ARTIKEL 81, STK. 3 D. ARTIKEL 15, STK. 2, I FORORDNING NR. 17 1. Den kollektive eksklusive samhandelsordning (130) (127) Den kollektive eksklusive samhandelsordning er ikke anmeldt til Kommissionen. Selv om det var sket, ville de (kumulative) krav i artikel 81, stk. 3, ikke have v(cid:230)ret opfyldt. Der kan trods alt ikke v(cid:230)re tale om en forbed- ring af produktionen eller fordelingen af elektrisk instal- lationsmateriel, eftersom systemet med en kollektiv eks- klusiv samhandelsordning for(cid:229)rsager, at der skabes et markedsbeskyttelsessystem til gavn for de involverede grossister. Ikke-tilsluttede grossister begr(cid:230)nses betragte- ligt i deres indkłbsmuligheder, og afs(cid:230)tningen via andre distributionskanaler end FEG og dennes medlemmer begr(cid:230)nses eller forhindres. I henhold til artikel 15, stk. 2, litra a), i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning p(cid:229)l(cid:230)gge virksom- heder og sammenslutninger af virksomheder błder p(cid:229) mindst 1 000 EUR og hłjst 1 000 000 EUR, idet sidstn(cid:230)vnte belłb dog kan forhłjes til 10 % af oms(cid:230)t- ningen i det sidste regnskabs(cid:229)r i hver af de virksomhe- der, som har medvirket ved overtr(cid:230)delsen, s(cid:229)fremt de fors(cid:230)tligt eller uagtsomt overtr(cid:230)der traktatens artikel 81. Ved fasts(cid:230)ttelsen af błdens stłrrelse skal Kommis- sionen tage hensyn til alle relevante faktorer, navnlig overtr(cid:230)delsens grovhed og dens varighed. 1. Fors(cid:230)tlighed eller uagtsomhed 2. Horisontale prisaftaler (128) Prisaftalerne er heller ikke anmeldt til Kommissionen. Intet tyder p(cid:229), at det i betragtning 111(cid:150)121 beskrevne kompleks af samordnet praksis og vedtagelser bidrager til forbedringer p(cid:229) de i artikel 81, stk. 3, n(cid:230)vnte omr(cid:229)- der. P(cid:229) den anden side er det konstateret, at de medvir- ker til at mindske priskonkurrencen kraftigt. (131) Ved afgłrelsen af, om en overtr(cid:230)delse kan anses for at v(cid:230)re beg(cid:229)et fors(cid:230)tligt, kr(cid:230)ves det ifłlge Domstolens og Fłrsteinstansrettens faste retspraksis ikke, at de berłrte virksomheder har v(cid:230)ret sig overtr(cid:230)delsen af forbuddet i artikel 81 bevidst. Det er tilstr(cid:230)kkeligt, at de ikke har kunnet v(cid:230)re udvidende om, at den p(cid:229)talte adf(cid:230)rd havde til form(cid:229)l eller til fłlge at begr(cid:230)nse konkurrencen inden fłlgende faktiske eller for f(cid:230)llesmarkedet med deraf potentielle fłlger for handelen mellem medlemssta- ter (144). C. ARTIKEL 3 I FORORDNING NR. 17 (132) Kommissionen mener, at hverken FEG eller TU har kun- net v(cid:230)re uvidende om, at deres adf(cid:230)rd havde til form(cid:229)l at begr(cid:230)nse konkurrencen inden for f(cid:230)llesmarkedet. (129) I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17 kan Kommissionen, hvis den konstaterer en overtr(cid:230)delse af artikel 81, ved en beslutning p(cid:229)l(cid:230)gge de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder at bringe den konstaterede overtr(cid:230)delse til ophłr. Bevismaterialet i Kommissionens aktpakke angi- ver, at overtr(cid:230)delserne vedrłrer en periode, som i hvert fald lłber til 1994. Endvidere kan det ikke udelukkes, at overtr(cid:230)delserne ogs(cid:229) er fortsat efter denne dato i den samme eller en (cid:230)ndret form. Ang(cid:229)ende den kollektive eksklusive samhandelsordning konstaterer klagerne gan- ske vist efter 1994 en stigende villighed hos leverandł- rer til at levere til andre end FEG-medlemmer, men denne omst(cid:230)ndighed er i sig selv ikke tilstr(cid:230)kkelig til at (133) Ordninger som f. eks. den omhandlede kollektive eksklu- sive samhandelsordning, som har til form(cid:229)l at skade konkurrenter, der ikke deltager i ordningen, ved at fra- tage dem deres forsyningskilder, betragtes ud fra en kon- kurrenceretlig synsvinkel altid som tvivlsomme. (134) Det samme g(cid:230)lder for de horisontale prisaftaler. Direkte kontakter mellem konkurrenter vedrłrende pris- og rabatspłrgsm(cid:229)l s(cid:229)vel som brancheorganisationers ind- blanding i medlemmers prispolitik betragtes ogs(cid:229) fra en konkurrenceretlig synsvinkel som tvivlsomme. L 39/22 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (135) Alt i alt fłrer en objektiv vurdering af de faktiske omst(cid:230)ndigheder i denne sag til den konklusion, at over- tr(cid:230)delsen er beg(cid:229)et fors(cid:230)tligt eller i det mindste, at der er udvist uagtsomhed. 2. Overtr(cid:230)delsens grovhed (136) I denne sag var overtr(cid:230)delserne karakteriseret ved fłlg- ende forhold: (137) Den kollektive eksklusive samhandelsordning kombine- ret med en restriktiv optagelsespolitik havde til form(cid:229)l at besv(cid:230)rliggłre udenlandske grossisters adgang til det nederlandske marked for elektrisk installationsmateriel. Endvidere havde den til form(cid:229)l at begr(cid:230)nse s(cid:229)vel inden- landske som udenlandske leverandłrer af elektrisk instal- lationsmateriel i deres valg af afs(cid:230)tningskanaler. Endelig kan der henvises til den rolle, som den kollektive eksklu- sive samhandelsordning spillede til stłtte for de horison- tale prisaftaler. (138) Med de prisaftaler, som er indg(cid:229)et inden for rammerne af FEG, sigtede man mod en begr(cid:230)nsning af konkurren- cen gennem en koordinering af prispolitikken p(cid:229) det horisontale plan. M(cid:229)let var at skabe eller opretholde et stabilt prisniveau med en tilstr(cid:230)kkeligt bred margin for grossisterne. (139) Ovenn(cid:230)vnte overtr(cid:230)delser fandt sted p(cid:229) et marked, som blev kontrolleret af FEG-medlemmerne med en samlet markedsandel p(cid:229) 96 %. (140) Virkningerne af den kollektive eksklusive samhandels- ordning p(cid:229) markedet lader sig ikke m(cid:229)le nłjagtigt. Det st(cid:229)r dog fast, at overtr(cid:230)delsen i v(cid:230)sentlig grad har for- sinket og besv(cid:230)rliggjort CEF’s indtr(cid:230)den p(cid:229) det neder- landske marked. Skłnt der er tegn p(cid:229), at prisniveauet for elektriske produkter p(cid:229) det nederlandske marked var relativt hłjt, skal det bem(cid:230)rkes, at virkningerne af de horisontale prisaftaler lige s(cid:229) lidt lader sig fastsl(cid:229) nłj- agtigt. Generelt drejede det sig for FEG og dens medlem- mer ikke s(cid:229) meget om at fasts(cid:230)tte ens priser for alle elektriske produkter som at bevare kontrollen med og begr(cid:230)nse omfanget af den eksisterende priskonkurrence for ikke at bringe prisstabiliteten og grossisternes margin i fare. (141) Hvad ang(cid:229)r r(cid:230)kkevidden af det relevante geografiske til marked, skal det bem(cid:230)rkes, at det var begr(cid:230)nset Nederlandene eller visse regioner i Nederlandene. i denne procedure udgłr en alvorlig overtr(cid:230)delse af F(cid:230)llesskabets konkurrenceregler. (143) FEG spillede en fłrende rolle ved organiseringen af og kontrollen med overholdelsen af s(cid:229)vel den kollektive eksklusive samhandelsordning som prisaftalerne. Ved beregningen af den błde, der skal p(cid:229)l(cid:230)gges FEG, er Kommissionen derfor af den opfattelse, at det i betragt- ning af overtr(cid:230)delsens grovhed er passende at fasts(cid:230)tte en błde p(cid:229) 2,5 mio. EUR. (144) TU er det stłrste og mest betydningsfulde FEG-medlem. I betragtning af virksomhedens indflydelse inden for FEG og den omst(cid:230)ndighed, at den rolle, som virksomhe- den har spillet i forbindelse med overtr(cid:230)delserne, błr behandles separat, kan TU holdes ansvarlig for sin andel i konkurrencebegr(cid:230)nsningerne. Ved beregningen af den błde, der skal p(cid:229)l(cid:230)gges TU, er Kommissionen derfor af den opfattelse, at det i betragtning af overtr(cid:230)delsens grovhed er passende at fasts(cid:230)tte en błde p(cid:229) 1,25 mio. EUR. 3. Overtr(cid:230)delsens varighed (145) Det kan konstateres, at den overtr(cid:230)delse, som bebrejdes FEG og TU, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r den kollektive eksklusive samhandelsordning, har fundet sted i det mindste fra den 11. marts 1986 og i hvert fald indtil den 25. februar 1994. (146) Med hensyn til varigheden af de prisaftaler, som bedrej- des FEG og TU, kan fłlgende konstateres. FEG’s to bind- ende vedtagelser har v(cid:230)ret g(cid:230)ldende i henholdsvis perioderne 1978-1993 og 1984-1993. Med hensyn til de indbyrdes drłftelser om rabatter og priser kan det konstateres, at disse senest blev indfłrt den 6. december 1989 og fandt anvendelse i hvert fald indtil den 30. november 1993. FEG’s fremsendelse af vejledende priser til medlemmerne har i hvert fald taget sin begyndelse den 21. december 1988 og har mindst varet ved til den 24. april 1994. (147) Disse overtr(cid:230)delser har s(cid:229)ledes st(cid:229)et p(cid:229) i henholdsvis 8, 15, 9, 4 og 6 (cid:229)r. Ifłlge Kommissionens błdepolitik m(cid:229) overtr(cid:230)delserne i denne sag betragtes som v(cid:230)rende af middel til lang varighed. (148) Den błde, der p(cid:229)l(cid:230)gges for at tage hensyn til over- tr(cid:230)delsens grovhed, błr derfor forhłjes med 2 mio. EUR for FEG’s vedkommende og 1 mio. EUR for TU’s vedkommende. (142) P(cid:229) den baggrund konkluderer Kommissionen, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende aftaler og/eller former for samordnet praksis (149) Basisbelłbene udgłr s(cid:229)ledes 4,5 mio. EUR for FEG’s vedkommende og 2,25 mio. EUR for TU’s vedkom- mende. 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/23 4. Sk(cid:230)rpende og formildende omst(cid:230)ndigheder (150) Ved fasts(cid:230)ttelsen af błdens stłrrelse skal Kommissionen tage hensyn til sk(cid:230)rpende og formildende omst(cid:230)ndighe- der. Kommissionens undersłgelse har vist, at der ikke er tale om s(cid:229)danne omst(cid:230)ndigheder i denne sag. s(cid:230)tte deres salgspriser. Dette er sket p(cid:229) basis af den bindende vedtagelse om faste priser, den bindende vedtagelse om pub- likationer, distribution af vejledende lister til medlemmerne vedrłrende brutto- og nettopriser, samt ved at FEG har funge- ret som medlemmernes forum for drłftelser af priser og rabat- ter. 5. Procedurem(cid:230)ssige uregelm(cid:230)ssigheder (151) Parterne har i deres skriftlige reaktioner p(cid:229) klagepunk- terne og i deres mundtlige reaktioner under hłringen i n(cid:230)rv(cid:230)rende sag gjort Kommisionen opm(cid:230)rksom p(cid:229) nogle uregelm(cid:230)ssigheder i forbindelse med proceduren. Disse vedrłrer navnlig procedurens varighed samt den allerede i betragtning 32 omtalte tilstedev(cid:230)relse i Kom- missionens aktpakke af b(cid:229)ndoptagelser og -udskrifter af telefonsamtaler mellem CEF og visse virksomheder. (152) Med hensyn til procedurens varighed bem(cid:230)rkes i denne forbindelse fłlgende. Det er Domstolens og Fłrstein- stansrettens faste retspraksis, at Kommissionen ved fast- s(cid:230)ttelsen af en beslutning efter afslutningen af den admi- nistrative procedure p(cid:229) konkurrenceomr(cid:229)det skal over- holde en rimelig frist (145). Kommissionen erkender, at varigheden af proceduren i n(cid:230)rv(cid:230)rende sag, som blev p(cid:229)begyndt i 1991, er betragtelig. ¯rsagerne hertil er mangeartede og m(cid:229) dels tilskrives Kommissionen selv, og dels parterne. For s(cid:229) vidt man kan bebrejde Kommis- sionen noget p(cid:229) dette punkt, erkender den sit ansvar. (153) Af disse grunde neds(cid:230)tter Kommissionen błden til 4,4 mio. EUR for FEG’s vedkommende og 2,15 mio. EUR for TU’s vedkommende. VEDTAGET F(cid:216)LGENDE BESLUTNING: Artikel 1 FEG har overtr(cid:229)dt traktatens artikel 81, stk. 1, ved p(cid:229) basis af en aftale med NAVEG samt p(cid:229) basis af samordnet praksis med leverandłrer, som ikke er repr(cid:230)senteret i NAVEG, at fastl(cid:230)gge en kollektiv eksklusiv samhandelsordning med det form(cid:229)l at forhindre leverancer til andre end FEG-medlemmer. Artikel 3 TU har overtr(cid:229)dt traktatens artikel 81, stk. 1, ved at deltage aktivt i de i artikel 1 og 2 n(cid:230)vnte overtr(cid:230)delser. Artikel 4 FEG skal straks bringe de i artikel 1 og 2 n(cid:230)vnte over- 1. tr(cid:230)delser til ophłr, for s(cid:229) vidt det ikke allerede er sket. TU skal straks bringe de i artikel 3 n(cid:230)vnte overtr(cid:230)delser 2. til ophłr, for s(cid:229) vidt det ikke allerede er sket. Artikel 5 FEG p(cid:229)l(cid:230)gges en błde p(cid:229) 4,4 mio. EUR for de i artikel 1 1. og 2 n(cid:230)vnte overtr(cid:230)delser. TU p(cid:229)l(cid:230)gges en błde p(cid:229) 2,15 mio. EUR for de i artikel 3 2. n(cid:230)vnte overtr(cid:230)delser. Artikel 6 De i henhold til artikel 5 p(cid:229)lagte błder indbetales i euro senest tre m(cid:229)neder efter dagen for meddelelse af denne beslutning p(cid:229) konto nr. 310-0933000-43, tilhłrende Kommissionen for de Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskaber, i: Artikel 2 Bank Brussel Lambert Europees Agentschap Rondpunt Schuman 5 B-1040 Brussel FEG har overtr(cid:229)dt traktatens artikel 81, stk. 1, ved direkte eller indirekte at begr(cid:230)nse sine medlemmers frihed til selv at fast- Herefter p(cid:229)l(cid:230)gges der automatisk en rente svarende til den af Den Europ(cid:230)iske Centralbank anvendte reporente p(cid:229) den fłrste L 39/24 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 arbejdsdag i den m(cid:229)ned, hvor denne beslutning blev vedtaget, plus 3,5 procentpoint, dvs. 6 %. 2. De Technische Unie BV Bovenkerkerweg 10-12 1185 XE Amstelveen. Artikel 7 Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes i henhold til EF-trakta- tens artikel 256. Denne beslutning er rettet til: Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 26. oktober 1999. 1. De Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothan- del op Elektrotechnisch Gebied (FEG) Reitseplein 1 5037 AA Tilburg, samt P(cid:229) Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen NOTER (1) (2) (3) EFT 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62. EFT L 148 af 15. 6. 1999, s. 5. februar 1999 EFT 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63. Fra den 1. erstattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 2842/98 (EFT L 354 af 30. 12. 1998, s. 18). (4) Artikel 2, stk. 1, henholdsvis artikel 2, stk. 3, litra f) og g), i FEG- vedt(cid:230)gterne (aktpakke, s. 2639-2640). (5) Artikel 3 i FEG-vedt(cid:230)gterne samt artikel 2, stk. 2, litra e) og f), i FEG’s forretningsorden. P(cid:229) FEG’s generalforsamling den 25. maj 1989 blev det dav(cid:230)rende oms(cid:230)tningskrav h(cid:230)vet fra 3,2 mio. NLG (1,44 mio. EUR) til 5 mio. NLG (2,26 mio. EUR) (aktpakke, s. 532). (6) Den 23. juni 1994 besluttede FEG’s medlemsgeneralforsamling, tydeligvis som fłlge af Kommissionens henvendelse til Instalnet juni 1994 (sag BV med anmodning om oplysninger af 10. IV/35. 011), ogs(cid:229) at medregne oms(cid:230)tningen i resten af F(cid:230)llesska- bet (se referat fra medlemsgeneralforsamlingen af 23. juni 1994 (aktpakke, s. I-1678) og brev fra FEG til CEF af 23. juni 1994) (aktpakke, s. 1955). (7) (8) (9) FEG’s tal for 1994 (aktpakke, s. 2622). FEG’s (cid:229)rsberetning 1993 (aktpakke, s. 2588-2608) FEG-notat af 3. maj 1991 (aktpakke, s. I-5361-5362). (10) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 10 (aktpakke, s. F-23-203). (11) Se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 10-11 (aktpakke, s. F-22-202/203). FEG skelner mellem produkt- grupperne lys, kabel, installations- og afbrydermateriel, fordeler- systemer, materiel til industrielle afbrydere, kanal- og b(cid:230)resyste- mer, andet installationsmateriel samt en restgruppe. (12) Sml. FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkter, s. 11 (aktpakke, s. F-22-203), hvor det h(cid:230)vdes, at grossisterne fłrst og fremmest oplever konkurrence fra grossistkolleger. Som łvrige konkurrenter n(cid:230)vnes bl. a. : installatłrer med salgsaktiviteter, głr- det-selv-markeder, byggemarkeder og direkte leverandłrer. (13) Se en artikel i bladet »Installatie journaal« fra oktober 1994 (akt- I-4634) samt et interview med FEG’s sekret(cid:230)r af 7. pakke, s. februar 1989 (aktpakke, s. I-2144). (14) Se Kommissionens beslutning 97/277/EF, Kesko/Tuko (EFT L 110 af 26. 4. 1997, s. 53). (15) Sml. direktiverne af juli 1997 om anvendelse af R(cid:229)dets direktiv 73/23/E(cid:216)F, sidstn(cid:230)vnte direktiv er offentliggjort i EFT L 77 af 26. 3. 1973, s. 1. (16) FEG’s svar af 21. oktober 1991 p(cid:229) Kommissionens anmodning om oplysninger af 16. september 1990 (aktpakke, s. 808). (17) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 11 (aktpakke, s. F-32-204). (18) Kun nederlandske fysiske eller juridiske personer kan blive med- lem (artikel 3 henholdsvis artikel 5, stk. 1, i NAVEG-vedt(cid:230)gterne). NAVEG har fastlagt forskellige produktgrupper, som f. eks. pro- duktgrupperne Draad & Kabel, Licht, Schakelmateriaal og overig installatiemateriaal. Kun produktgruppen Licht er tilsyneladende aktiv i łjeblikket (aktpakke, s. 28). (19) NAVEG’s svar af 28. august 1991 p(cid:229) Kommissionens anmodning om oplysninger (aktpakke, s. 517). (20) NAVEG’s oms(cid:230)tningsstatistik (aktpakke, s. I-2767). Denne bereg- ning af oms(cid:230)tningen er baseret p(cid:229) data fra kun 15 af de 30 NAVEG-medlemmer. De łvrige medlemmer har i henhold til fłlgebrevet til oms(cid:230)tningsstatistikken ikke stillet data til r(cid:229)dighed. NAVEG-medlemmernes faktiske oms(cid:230)tning ligger derfor efter al sandsynlighed betragteligt over det anfłrte belłb. (21) FEG’s svar af 13. august 1991 p(cid:229) Kommisionens anmodninger om oplysninger af 27. juni og 25. juli 1991 (aktpakke, s. 376). (22) Se NAVEG’s svar af 28. august 1991 p(cid:229) Kommissionens anmod- ninger om oplysninger af 27. juni og 25. juli 1991 (aktpakke, s. 519) samt referat af samtalen mellem FEG’s bestyrelse og NAVEG af 28. februar 1989, hvoraf det fremg(cid:229)r, at NAVEG udelukkende optager medlemmer, som distribuerer via grossistleddet (aktpakke, s. 1411). (23) Se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 17 (aktpakke, s. F-22-209). Den markedsandel, der opn(cid:229)s p(cid:229) basis af NAVEG’s oms(cid:230)tning p(cid:229) 185,5 mio. NLG, er mindre og andrager ca. 5 %. Af fodnote 25 fremg(cid:229)r det, at dette tal er baseret p(cid:229) ufuldst(cid:230)ndige oplysninger. FEG’s skłnsm(cid:230)ssige ans(cid:230)ttelse af NAVEG-medlemmernes markedsandel til 10 % er s(cid:229)ledes ikke ure- alistisk. (24) FEG’s svar af 13. august 1991 p(cid:229) Kommissionens anmodninger om oplysninger af 27. juni og 25. juli 1991 (aktpakke, s. 377), »FEG’s strategiplan« af februar 1993 (aktpakke, s. I-1965-2000), Bernards rapport om »strategiske rammer«, udateret (aktpakke, s. I-5278-5282) og markedsundersłgelsesrapporten om »elektrisk installatonsmateriel« af 4. I-3480 og I-3522). Ifłlge en artikel i »Elan« fra november 1991 repr(cid:230)sente- rer FEG cirka 60 af de 70 grossister i elektrisk installationsmate- riel i Nederlandene (aktpakke, s. 981-982). juni 1991 (aktpakke, s. 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/25 (25) Sml. FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, (52) Aktpakke, s. I-2652. s. 10 (aktpakke, s. F-22-202). (26) Se brev fra CEFs juridiske r(cid:229)dgiver af 16. februar 1996 (aktpakke, s. 2263). (27) Se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 10 (aktpakke, s. F-22-202). (28) Svar fra diverse fabrikanter af elektroteknisk installationsmateriel p(cid:229) Kommissionens anmodninger om oplysninger af 15. oktober 1991 (aktpakke, s. 890 e. v. ) og 27. april 1993 (aktpakke, s. 1614 e. v. ). (29) Svar fra Draka Kabel af 15. juni 1993 p(cid:229) Kommissionens anmod- ning om oplysninger af 27. april 1993 (aktpakke, s. 1614. 107). (30) Breve fra Van Geel til CEF af 1. maj 1990 (aktpakke, s. 53) og 28. marts 1991 (aktpakke, s. 205) og svarene fra Van Geel af 1. november 1991 (aktpakke, s. 915) og 23. juli 1993 (aktpakke, s. 1614. 301) p(cid:229) Kommissonens anmodning om oplysninger af henholdsvis 15. oktober 1991 og 27. april 1993. (31) Brev fra Merlin Gerin af 8. september 1988 til TU og breve fra TU til Merlin Gerin af 21. september 1988 (aktpakke, s. I-5162) og 10. december 1990 (aktpakke, s. I-5164-I-5165) samt brev fra Merlin Gerin til CEF af 2. maj 1990 (aktpakke, s. 60-61). (32) Fortrolig markedsfłringsplan for Peha installationsmateriel af marts 1992 (aktpakke, s. I-6094). (33) Aktpakke, s. 2669. (34) Se Rabobanks rapport »Tal og tendenser« af 1. juli 1992 (bilag til svar fra Draka Polva af 15. juni 1993 p(cid:229) Kommissionens anmod- ning om oplysninger af 27. april 1993, aktpakke, s. 1614. 98). (35) Rapport fra Draka Polva af 9. juli 1993 (aktpakke, s. I-6342) og juli 1992 (se note Rabobanks rapport »Tal og tendenser« af 1. 34). (36) Aktpakke, s. 741. (37) Undersłgelserne blev foretaget hos FEG, FEG-medlemmerne TU og Bernard, NAVEG, NAVEG-medlemmerne Hofte og Hemmink og fabrikant Draka Polva (aktpakke, s. I-6481). (38) FEG-notat 10219/A til brug for FEG’s bestyrelsesmłde den 25. juni 1991 (aktpakke, s. I-229). (39) Breve fra FEG af 15. august 1990 (aktpakke, s. 39) og 24. sep- tember 1990 (aktpakke, s. I-227). (40) Se aktpakke, s. F-29-313. (41) Brev fra CEF af 5. april 1995 (aktpakke, s. 2146). (42) Memorandum fra łkonomiministeriet af 23. februar 1959 vedrł- rende »undersłgelse af den tidligere Agent-Grossist-Kontrakt i el- branchen« (aktpakke, F-27/259). (43) Se note 42. (44) Se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 29 (aktpakke, s. F-22. 220) samt TU’s skriftlige svar, s. 28 (aktpakke, s. F-23. 221). (45) Se FEG’s svar af 13. august 1991 p(cid:229) anmodninger om oplysning- er af 27. juni og 25. juli 1991 (aktpakke, s. 378). Se endvidere FEG’s strategiplan for 1993 (aktpakke, s. I-1965). (46) Se note 42 (aktpakke, F-27/265). (47) Aktpakke, s. I-2647. (48) Aktpakke, s. 1377 og s. 1412. (49) Aktpakke, s. 2660. (50) Aktpakke, s. I-5727. (51) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 23 (aktpakke, s. F-23/216). (53) Se f. eks. referatet af młdet mellem FEG og NAVEG den 28. februar 1989 (aktpakke, s. 1379a), referatet af drłftelsen mellem FEG og NAVEG den 25. oktober 1991 (aktpakke, s. 1379b), et brev fra FEG til NAVEG af 18. november 1991 (aktpakke, s. 2672) og brevet fra NAVEG til medlemmerne af 19. juni 1992 (aktpakke, s. 5790). Se med hensyn til CEF’s FEG-medlemskab f. eks. et brev fra FEG af 5. oktober 1989 til NAVEG (aktpakke, s. 919), referatet af det interne TU-młde af 18. oktober 1989 (akt- pakke, s. I-3942). (54) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 21 (aktpakke, s. F-23/214). (55) Aktpakke, s. I-2696. (56) Aktpakke, s. 1379a og 1412. (57) Brev fra Hateha af 24. maj 1989 (aktpakke, s. 63). (58) Breve fra Hateha til CEF af 24. maj 1989 (aktpakke, s. 63) og 12. marts 1981 (aktpakke, s. I-87). (59) Referat fra et internt Hemmink-młde den 25. februar 1994 (akt- pakke, s. I-6250) (60) Se FEG’s skriftlige svar meddelelsen om klagepunkterne, s. 20 (aktpakke, s. F-22. 212). (61) Aktpakke, s. I-5727. (62) Aktpakke, s. I-4936. (63) Aktpakke, s. I-5172. (64) Aktpakke, s. I-4933. (65) Aktpakke, s. I-4940. (66) Se tabellen i betragtning 6, hvoraf det fremg(cid:229)r, at mange FEG- medlemmer har en del af deres oms(cid:230)tning ved salg af forbruger- elektronik. (67) Brev af 29. august 1989 (aktpakke, s. I-946). (68) Aktpakke, s. 1614-17. (69) Se Bernard’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 25 (aktpakke, s. F-23/116). (70) Aktpakke, s. I-5134. (71) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 19 (aktpakke, s. F-23/212). (72) Referat af et młde i TU den 13. marts 1991 (aktpakke, s. I-4952). (73) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 26 (aktpakke, s. F-23/219). (74) Aktpakke, s. I-5357. (75) Aktpakke, s. I-5358. (76) Aktpakke, s. I-5359. (77) Aktpakke, s. I-5357-5360. (78) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 25 (aktpakke, s. F-23/218). (79) Nemlig: Alcoo BV, Bernard BV, Bolderheij BV, Brinkman & Ger- meraad BV, Conelgro BV, Cammaert BV, Van Egmond BV, Ehrbecker, Elauma BV, Eltema BV, Electro Metaal BV, Elgro BV, Den Hollander BV, Kasdorp, Oscar Keip BV, De Koning, Polimex, Rolff BV, Schiefelbusch, Schotman Elektro, Schuurman BV, Smelt BV, TU, Vibo, Waagmeester BV og Wolff s. I-287-289). (aktpakke, (80) Se bilag 4 til brevet fra FEG’s juridiske r(cid:229)dgiver af 15. marts 1996 (aktpakke, s. 2626). (81) Se svarene fra Kasdorp af 26. august 1991 (aktpakke, s. 504), Bernard af 27. august 1991 (aktpakke, s. 511) og TU af 28. august 1991 (aktpakke, s. 525) p(cid:229) Kommissionens anmodning om oplysninger af 25. juli 1991. (82) Aktpakke, s. 1614. 316. (83) Aktpakke, s. I-1805. (84) Aktpakke, s. I-229. L 39/26 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 (85) Se bilag 4 til brevet fra FEG’s juridiske r(cid:229)dgiver af 15. marts 1996 (aktpakke, s. 2625). (86) Se bilag 5 til brevet fra FEG’s juridiske r(cid:229)dgiver af 15. marts 1996 (aktpakke, s. 2628). (87) Se for eksempel referaterne af młderne mellem FEG og NAVEG den 28. februar 1989 (aktpakke, s. 1379a), samt referatet fra den 24. april 1989 (aktpakke, s. I-2647) og referatet fra den 28. april 1986 (aktpakke, s. I-2660). (88) Se referaterne af TU-młder den 13. december 1989 (aktpakke, s. I-4940) og den 13. marts 1991 vedrłrende ABB (aktpakke, juli 1991 vedrłrende Holec s. I-4952), samt TU-referatet af 2. (aktpakke, s. I-5134) og brev fra TU af 16. juli 1990 stilet til Draka Polva (aktpakke, s. I-5172). (89) Se FEG’s brev af 4. december 1991 til Smoka (aktpakke, s. I-2063). (90) Aktpakke, s. 2668. (106) Aktpakke, s. I-2089. I et brev af 28. februar 1990 r(cid:229)der FEG sine medlemmer til at (cid:230)ndre de nettopriser p(cid:229) plasticrłr, som bereg- nes af dem, som fłlge af et prisfald, som leverandłrerne har introduceret. Hvis FEG-medlemmerne har tilbudt nettobetingelser, anbefales det, at de s(cid:230)nker dem med 3 % (aktpakke, s. I-2113). Efter fremsendelsen af de vejledende priser kontrollerer FEG, om disse ogs(cid:229) fłlges. I denne forbindelse henvises til referatet af det regionale FEG-młde den 22. marts 1990, hvor formanden, i anledning af FEG’s vejledende priser af 28. februar 1990, spłrger, hvordan det forholder sig med medlemmernes opfłlgning af FEG’s vejledende priser. P(cid:229) młdet fastsl(cid:229)s det, at medlemmerne i praksis holder sig til de vejledende bruttopriser. Vejledende netto- priser overholdes dog ikke i alle tilf(cid:230)lde (aktpakke, s. I-689). (107) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 29 (aktpakke, s. F-23-222). (108) Se brevene fra FEG til medlemmerne af 18. juni 1990 (aktpakke, s. I-729), 12. december 1990 (aktpakke, s. I-541) og 29. april 1994 (aktpakke, s. I-1881). (91) Se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 33 (109) Aktpakke, s. I-1813. (aktpakke, s. F-22-224). (92) Se FEG’s svar af 15. marts 1996 p(cid:229) Kommissionens anmodning om oplysninger af 16. februar 1996 (aktpakke, s. 2487). (93) Aktpakke, s. 2667. (94) Se for eksempel »schandblaadje van Schotman« (Schotmans sk(cid:230)ndige blad). Cegro (best(cid:229)ende af FEG-medlemmerne Brinkman & Germeraad, Elgro, Keip, Rolff, Schiefelbusch og Wolff) p(cid:229)peger over for FEG i et brev af 16. december 1991 »schandblaadje van Schotman« og anmoder FEG om at henvende sig til den p(cid:229)g(cid:230)ldende grossist desang(cid:229)ende (aktpakke, s. I-2038), hvilket FEG głr i brev af 3. januar 1992 (aktpakke, s. I-2037). Cegro słger derefter pr. brev af 3. februar 1992 oplysninger om den reaktion, som FEG fik p(cid:229) sit brev til Schotman af 3. januar (akt- pakke, s. I-2041). Samtidig kommer Cegro ind p(cid:229) FEG’s spłrgs- m(cid:229)l, om hvordan FEG błr reagere p(cid:229) de ekstraordin(cid:230)rt nedsatte priser eller lokkepriser. I den forbindelse bem(cid:230)rker Cegro: »De łnsker at vide pr(cid:230)cis, hvad der błr drłftes p(cid:229) et bestyrelsesmłde. Hvis De dermed t(cid:230)nker p(cid:229) den bindende vedtagelse, som for flere (cid:229)r siden blev truffet med hensyn til udbredelse af s(cid:229)danne pub- likationer, forekommer svaret mig enkelt: Drłftelsen af forholds- regler, som kan tr(cid:230)ffes med henblik p(cid:229), at s(cid:229)danne udgivelser, som trods alt forekommer igen og igen, bremses. En »p(cid:229)mindelse« synes her p(cid:229) sin plads«. Derefter sender FEG den 10. februar 1992 en erindringsskrivelse til Schotman (aktpakke, s. 2040). (95) Aktpakke, s. I-800-808. (96) Aktpakke, s. I-437. (97) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 33 (aktpakke, s. F-23/226). (98) Aktpakke, s. I-3304. (110) Se brev fra CEF’s juridiske r(cid:229)dgiver af 20. juli 1993 (aktpakke, s. 1712). (111) Se prislister fra TU, Bernard og Wolff af juli 1990 (aktpakke, s. 881 og s. 1712). (112) Se referat af hłringen, s. 153 (aktpakke, s. F-29-432). (113) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 35 (aktpakke, s. F-23-228). (114) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 31 (aktpakke, s. F-23-224). (115) Se note 114. (116) Aktpakke, s. I-4897. (117) Se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 34 (aktpakke, s. F-22-225). (118) Se NAVEG’s vedt(cid:230)gter, som de var g(cid:230)ldende den 10. juli 1990 (aktpakke, s. 28). (119) Domstolens dom af 27. januar 1987 i sag 45/85, Verband der Sachversicherer mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 405, pr(cid:230)mis 29-33. (120) Sml. fłrste beretning om Kommissionens konkurrencepolitik fra 1971, s. 38-39, nr. 19, tredje beretning om Kommissionens kon- kurrencepolitik fra 1973, s. 50-51, nr. 53. Kommissionens beslut- ning 72/390/E(cid:216)F, Centralvarme (EFT L 264 af 23. 11. 1972, s. 22), Kommissionens beslutning 78/59/E(cid:216)F, Centraal Bureau voor de Rijwielhandel (EFT L 20 af 25. 1. 1978, s. 18), betragtning 21, Kommissionens beslutning 82/123/E(cid:216)F, VBBB/VBVB (EFT L 54 af 25. 2. 1982, s. 36), betragtning 39-40. (99) Aktpakke, s. 563. FEG bestrider ogs(cid:229), at de omtalte spilleregler nogen sinde er kommet i stand, se FEG’s skriftlige svar p(cid:229) medde- lelsen om klagepunkterne, s. 35 (aktpakke, s. F-22-226). (121) Se betragtning 62. (122) Se betragtning 26. (100) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 34 (aktpakke, s. F-23-227). (101) Aktpakke, s. I-1954. (102) Aktpakke, s. I-5427. (103) Aktpakke, s. 632. (104) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 34 (aktpakke, s. F-23-227). (105) Se FEG’s breve af 18. I-729) og 12. december 1990 (aktpakke, s. I-541) og 29. april 1994 (aktpakke, s. I-1881). juni 1990 (aktpakke, s. (123) Se FEG’s svar af 13. august 1991 p(cid:229) Kommissionens anmodning- er om oplysninger af 27. juni og 25. juli 1991 (aktpakke, s. 379). (124) Se FEG-medlemmerne Vilters’ og Slabbers’ overskuds- og under- (aktpakke, 1990/1991 1986/1987 fra og skudskonti s. 1003-1005). (125) Referat af FEG’s bestyrelsesmłde den 29. juni 1993 (aktpakke, s. I-1628). (126) Diskussionen om Van de Meerakkers medlemskab, der p(cid:229) trods ikke desto af, at virksomheden (cid:229)benbart opfyldte alle kriterier, mindre blev afvist, illustrerer dette. Se referanterne fra FEG’s bestyrelsesmłder den 27. september 1994 og den 15. november 1994 (aktpakke, s. I-1412 og I-1405). 14. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 39/27 (127) Se for eksempel referatet af FEG’s bestyrelsesmłde den 25. juni 1990, vedrłrende FrigØ. Til belysning af sagen tjener ogs(cid:229) refera- tet af FEG’s bestyrelsesmłde den 29. juni 1993 (aktpakke, s. 1003-1005), ifłlge hvilket FEG’s formand p(cid:229) spłrgsm(cid:229)let, hvad problemet ville have v(cid:230)ret, hvis alle ansłgere til medlemsskab blev accepteret, svarer: »at nogle medlemmer ville v(cid:230)re blevet meget utilfredse«. (128) Se betragtning 4. (129) Se betragtning 8. (130) Se betragtning 80. (131) Se betragtning 76. (132) Se betragtning 62. (133) Sml. Domstolens dom af 11. juli 1989 i sag 246/86, Belasco mod Kommissionen, Sml. 1989, s. 2181, pr(cid:230)mis 15. (134) Se TU’s skriftlige svar p(cid:229) meddelelsen om klagepunkterne, s. 29 (aktpakke, s. F-23/222). (135) Sml. Kommissionens beslutning 82/367/E(cid:216)F, Hasselblad (EFT L 161 af 12. 6. 1982, s. 18), betragtning 39, 65-66. (136) Sml. Domstolens dom af 16. december 1975 i forenede sager 40 til 48, 50, 54 til 56, 111, 113 og 114/73, Suiker Unie mod Kom- missionen, Sml. 1975, s. 1663, pr(cid:230)mis 172(cid:150)174, og Kommissio- nens beslutning 86/398/E(cid:216)F, Polypropylene (EFT L 230 af 18. 8. 1986, s. 1), betragtning 87. (137) Kommissionens beslutning 86/398/E(cid:216)F, Polypropylene, se note 136, navnlig betragtning 90. (138) Aktpakke, s. I-4649. Se endvidere artiklen »Internationalisering raakt vooral producent og grossier« (internationalisering vedrłrer fłrst og fremmest producent og grossist) i tidsskriftet Installatie Journaal fra oktober 1994, hvor det h(cid:230)vdes, at nederlandske installatłrer i gr(cid:230)nseomr(cid:229)det kłber deres varer hos de tyske gros- sister p(cid:229) grund af de lavere priser (aktpakke, s. 4634). (139) Se referatet af aktiviteterne i FEG-produktudvalget for belysning af 30. maj 1988 (aktpakke, s. 2046). (140) Bilag til CEF’s brev til Kommissionen af 7. oktober 1995 (aktpak- ke, s. 2173). (141) Se f. eks. Domstolens dom af 14. juli 1972 i sag 48/69, ICI mod Kommissionen, Sml. 1972, s. 619, pr(cid:230)mis 115-116, Domstolens januar 1985 i sag 123/83, BNIC mod Clair, Sml. dom af 30. 1985, s. 391, pr(cid:230)mis 29, Domstolens dom af 3. juli 1985 i sag 243/83, Binon mod Agence og messageries de la presse, Sml. 1985, s. 2015, pr(cid:230)mis 44, samt dom afsagt af Retten i Fłrste Instans af 22. oktober 1997 i forenede sager T-213/95 og T-18/96, SCK og FNK mod Kommissionen, Sml. 1997 II, s. 1739, pr(cid:230)mis 158-64. (142) Se den fłrste beretning om Kommissionens konkurrencepolitik, fra 1971, s. 39, nr. 20, Kommissionens beslutning 78/59/E(cid:216)F, Centraal Bureau voor de Rijwielhandel (EFT L 20 af 25. 1. 1978, s. 18), betragtning 30. (143) Se betragtning 38. (144) Sml. Domstolens dom af 1. februar 1978 i sag 19/77, Miller mod Kommissionen, Sml. 1978, s. 131, s. 152, pr(cid:230)mis 18, og Dom- stolens dom af 8. februar 1990 i sag C-279/87, Tipp-Ex mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 261, samt dom afsagt af Retten i Fłrste Instans den 21. februar 1995 i sag T-29/92, SPO mod Kommissionen, Sml. 1995 II, s. 289, s. 402, pr(cid:230)mis 356-358, dom afsagt af Retten i Fłrste Instans den 2. juli 1992 i sag T-61/89, Dansk Pelsdyravlerforening mod Kommissionen, Sml. 1992 II, s. 1931, s. 1991-1992, pr(cid:230)mis 157. (145) Se dom afsagt af Retten i Fłrste Instans den 22. juli 1997 i for- enede sager T-213/95 og T-18/96, SCK FNK, Sml. 1997 II, s. 1739, pr(cid:230)mis 56, samt Domstolens dom af 17. december 1998 i sag C-185/95 P, Baustahlgewerbe, Sml. 1998 I, s. 8485. L 39/28 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 14. 2. 2000 De mest betydningsfulde leverandłrer af de forskellige (under-)produktgrupper af elektrisk installationsmateriel p(cid:229) engrosmarkedet er (1): BILAG Tr(cid:229)d og kabel DonnØ Draad (under Draka Holding), Draka Kabel, CDC (Alcatel gro- ep), Etim (Alcatel groep), NKF Kabel, Twentsche Kabelfabriek/Eldra (datterselskab) Pvc-rłr Dijka, Draka Polva og Wavin Installationsmateriel: (cid:151) kabelb(cid:230)resystemer Van Geel Systems, Stago og Tehalit, Kempenland (Van Geels-dattersel- skab) (cid:151) kabelinstallationsmateriel Geisel, Haf, Pflitsch og Wiska (cid:151) installationsd(cid:229)ser (cid:151) afbrydermateriel Attema og Haf Busch Jaeger, Gira, Jung, Niko og Peha Fordelere (skabsinstallationer) Attema, Haf, Hager, Holec og Odink & Koenderink (O&K) Teknisk materiel: (cid:151) motorbeskyttelseskontakter ABB, Kl(cid:246)ckner Moeller og TelemØcanique (cid:151) automatiske afbrydere ABB, Merlin Gerin og Vynekier (cid:151) PLC’er AEG/Modicon, Allen Bradey, Mitsubishi, Omron og Siemens (cid:151) materiel til industrielle stikkontakter Balz og Mennekes (cid:151) materiel til elektromagnetiske afbry- ABB, Kl(cid:246)ckner Moeller og TelemØcanique dere (cid:151) kabelkasser af plast Holec, O&K og Weber Belysning: (cid:151) armaturer (cid:151) lyskilder Etap, Industria, Lumiance, Osram og Philips Osram, Philips, Pope og Sylvania (cid:151) nłdbelysning Blessing, Famostar, Kagenaar og Van Lien Andet: (cid:151) ventilatorer Itho (1) Data er baseret p(cid:229) TU’s fortrolige rapport om »Markedsundersłgelse vedrłrende elektrisk installationsmateriel« af 17. august 1994 (aktpakke, s. I-4655-4656) samt svar fra diverse fabrikanter/leverandłrer p(cid:229) anmodninger om oplysningen af 15. oktober 1991 og 27. april 1993