title: Komission valmisteluasiakirja - Suuntaviivat osallistumiseksi kymmenenteen Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssiin

eurovoc_concepts:
UN Conference on Trade and Development
development policy
international trade
investment policy
liberalisation of trade

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 15. 09. 1999 KOM(1999) 451 lopullinen KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA Suuntaviivat osallistumiseksi kymmenenteen Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssiin Error! Unknown document property name. KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA Suuntaviivat osallistumiseksi kymmenenteen Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssiin 1. 2. I. 3. 4. 5. Tämä valmisteluasiakirja on tarkoitettu tueksi valmisteltaessa Euroopan unionin kantaa Bangkokissa, Thaimaassa järjestettävää kymmenettä Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja yhteistyökonferenssia ja Genevessä joulukuussa 1999 pidettävää UNCTAD X:n (UNCTAD X) valmistelevan komitean kokousta varten. 12. –19. helmikuuta 2000 Ottaen huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133, 177, 178, 179, 180 ja 181 artiklan komissio antaa tämän valmisteluasiakirjan neuvoston käsiteltäväksi ja käytettäväksi neuvoston päätelmissä suuntaviivoina yhteisön ja sen jäsenvaltioiden osallistuessa UNCTAD X -konferenssiin. Vakiintuneen sovittavat edelleen yhteen käytännön mukaisesti komissio ja jäsenvaltiot kantojaan konferenssipaikalla pidettävissä kokouksissaan. JOHDANTO UNCTAD X:n aiheena on “Globaalistuminen kaikkien maiden ja kaikkien kansojen kehityksen välineenä. ” Globaalistuminen tarjoaa uusia näköaloja kehitysmaiden liittämiseksi maailmantalouteen; se tarjoaa kaupan näköaloja, joiden kehittämiseksi UNCTAD alun perin perustettiin, mutta myös muita näköaloja. Keskittymällä globaalistumiseen UNCTAD kykenee säilyttämään tärkeän asemansa kansainvälisessä keskustelussa merkittävimmistä kaupan alaa koskevista ja samalla kestävään kehitykseen liittyvistä ajankohtaisista aiheista. on käsiteltävien Konferenssissa selkeään aiheiden yhteisymmärrykseen kestävän kehityksen ja globaalistumisen välisestä suhteesta, johon vaikuttavina välineinä kaupan ja sijoitustoiminnan vapauttamisella on perustavanlaatuinen merkitys. Jotta kehitysmaat voisivat hyötyä globaalistumisen eduista ja pystyisivät kohtaamaan sen haasteet, niiden sekä avunantajien (rahoittajien) ja kansainvälisen yhteisön on laadittava näitä tarpeita vastaavat uudet kehitysstrategiat ja -politiikat. perustuttava Pohtiessaan strategioiden uudistamista Euroopan unioni pyrkii varmistamaan UNCTAD X:n yhteydessä käytävissä keskusteluissa ja UNCTAD:in toiminnassa neljän seuraavan vuoden aikana, että edistystä saavutetaan rinnakkain sekä parantamalla kehitysstrategioita ja kehitysmaiden kansallisia politiikkoja että jossa kehityksen on parantamalla ja vahvistamalla kansainvälistä ympäristöä, toteuduttava. Unionin kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla tukemat strategiat ja politiikat ovat yhdenmukaisia Euroopan unionin kehitysyhteistyötavoitteiden kanssa. Siksi niiden on edistettävä kehitysmaiden kitkatonta ja asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen. Näiden politiikkojen päämääränä on oltava kehitysmaiden taloudellinen, yhteiskunnallinen ja ympäristön kannalta terve kehitys ja niissä on noudatettava kokonaisvaltaista lähestymistapaa köyhyyden torjumiseksi. strategioiden ja Kehitysstrategioissa on myös otettava huomioon globaalistumisen vaikutukset YK:n ihmisoikeuksien ihmisoikeuskomissio on esittänyt vetoomuksen päätöslauselmassaan 1999/59. täysimääräiseen toteutumiseen, puolesta jonka Nämä strategiat ja politiikat olisi lisäksi laadittava niin, että ne lisäävät rakenteita, kansantaloutta, kauppaa, rahoitusta ja kehitystä koskevien näkökohtien suurempaa keskinäistä yhdenmukaisuutta talouspoliittisessa päätöksenteossa näiden politiikkojen tehokkuuden lisäämiseksi sekä sellaisen avoimen ja vakaan talouspoliittisen kehyksen varmistamiseksi, joka edistää kehitysmaiden yhdentymistä maailmankauppaan, niiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä sekä köyhyyden torjumista. 6. 7. uuden odotetaan kierroksen kauppaneuvottelujen UNCTAD X järjestetään pian Seattlen ministeritason konferenssin jälkeen, jossa käynnistyvän. WTO:n Komissio on jo toimittanut neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon unionin lähestymistavasta, joka koskee WTO:n vuosituhannen vaihteen kierrosta johon kuuluu kehitystä koskeva laaja työjärjestys uutta (KOM(1999)331), kierrosta varten. UNCTAD X osuu myös Lomén jälkeisen prosessin tärkeään vaiheeseen, kun taas muut alueelliset neuvottelut Välimeren maiden, Mercosurin, Chilen ja Meksikon kanssa ovat vielä käynnissä. Nämä samanaikaiset tapahtumat tarjoavat mahdollisuuden saavuttaa kattavampia tuloksia, kun noudatetaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Tämä edellyttää kuitenkin jokaisen mainitun neuvottelukierroksen yhteydessä alueellisella ja monenvälisellä tasolla tehtävien kaikkien aloitteiden välillä tiivistä yhdenmukaisuutta ja johdonmukaisuutta. Johdonmukaisuus edellyttää vahvaa analyyttistä perustaa. Tämän tiedonannon II osassa on lyhyt analyysi globaalistumisen ja kehityksen välisestä suhteesta keinona tehostaa kokonaisvaltaista kehitysstrategiaa. jotta Euroopan unionin pyrkimykset Johdonmukaisuus on välttämätöntä, tukea toisiaan. Jäljempänä kussakin edellä mainitussa neuvottelussa voivat olevassa III osassa on ehdotuksia UNCTAD:in tulevaan toimintaohjelmaan, josta konferenssissa on tehtävä päätökset, siinä pyritään mahdollisimman täydelliseen johdonmukaisuuteen. ja Lopuksi liitteessä on tekstejä, joissa käsitellään II osassa kehiteltyä poliittista lähestymistapaa. Näitä tekstejä voitaisiin käyttää neuvoteltaessa konferenssin julistuksesta. II. GLOBAALISTUMINEN JA KEH ITYS 8. ja Koko maailman tuotannon määrä on vuodesta 1951 yli nelinkertaistunut samanaikaisesti maailmankauppa on kasvanut 17-kertaiseksi. Kansainvälisillä markkinoilla tapahtuvan kauppavaihdon osuus maailman BKT:sta on lisääntynyt vuoden 1950 7 prosentista vuoden 1996 17 prosenttiin ja palvelut mukaan lukien 20 prosenttiin. Suorat ulkomaiset sijoitukset ovat kasvaneet vuosien 1982–1985 60 miljardista dollarista vuoden 1998 440 miljardiin dollariin. Yritysten välisen kaupan osuuden maailmankaupasta arvioidaan olevan 55 prosenttia. Päivittäisten valuuttamääräisten maksutapahtumien arvo oli vuonna 1998 1,5 biljoonaa dollaria. 3 9. 10. 11. 12. 13. Samaan aikaan maailman väestö on lisääntynyt 3,4 miljardista 5,8 miljardiin. Suurin osa kasvusta on tapahtunut kehitysmaissa, joiden väestö on kasvanut 2,7 miljardista 4,8 miljardiin. Maailman reaalinen BKT on kolminkertaistunut vuosina 1965–1996. Kehitysmaiden ja teollistuneiden maiden henkeä kohti lasketun BKT:n vertailu on kuitenkin vastannut jatkuvasti suurin piirtein suhdelukua 1/20 dollareina laskettuna ja 1/7 ostovoimapariteetteina laskettuna. Kehitysmaiden henkeä kohti lasketun BKT:n kasvun alueelliset vaihtelut ovat olleet merkittäviä. Kun BKT henkeä kohti kasvoi vuosina 1965–1996 Kaakkois- Aasiassa ja Kiinassa yli 5 prosenttia vuodessa, Välimeren alueella ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elintaso laski. Köyhyys (alle 1 dollari päivässä) on vähentynyt kehitysmaissa vuoden 1993 29,4 prosenttiin kyseisten maiden väestöstä, mutta köyhien absoluuttinen määrä on lisääntynyt vuoden 1987 1,2 miljardista vuoden 1993 1,3 miljardiin ja saattaa olla tällä hetkellä 1,5 miljardia1. Lisäksi maailman talouskasvu on pitkällä aikavälillä hidastunut. Kehitysmaiden kasvu, joka on hidastunut kuluneen vuosikymmenen aikana, ei ole riittänyt korvaamaan kasvuvauhdin hidastumista teollisuusmaissa 1960-luvun keskimäärin 4 prosentista 1990-luvun 2 prosenttiin. Ennennäkemättömän teknologisten innovaatioiden vyöryn ja kansainvälisen työnjaon tehostumisen myötä globaalistuminen on muodostunut yhdeksi merkittävimmistä maailmassa viime vuosikymmeninä tapahtuneen kasvun syistä. Kaupan vapautuminen ja suorien ulkomaisten sijoitusten lisääntyminen sekä lyhytaikaisen pääoman virrat ovat kuitenkin vaikuttaneet maailmanlaajuiseen kehitykseen vain vähäisesti. Vaikka muutamat nopeasti kehittyvät kansantaloudet ovat osoittaneet, että alikehittyneisyyden voi voittaa vientikeskeisillä ja suoria ulkomaisia sijoituksia houkuttelevilla strategioilla, useimpien kehitysmaiden henkeä kohti laskettu BKT ei ole viimeisten kolmen vuosikymmenen aikana kääntynyt huomattavaan eikä jatkuvaan kasvuun. Maailmanlaajuista todellista yhdenmukaistumista ei ole tapahtunut, ja huolimatta useimmissa kehitysmaissa saavutetusta merkittävästä edistyksestä ravinnon saatavuuden, luku- ja kirjoitustaitoisten määrän ja elinajanodotteen suhteen, köyhyys on pysynyt selvemmin kuin koskaan saavuttamattomana tavoitteena. Lisäksi maailmanlaajuinen ja paikallinen ympäristö rappeutuu joko kehitysmaiden ja äärimmäisestä kulutustottumusten vuoksi tai siksi, että ympäristökustannuksia ei sisällytetä teollisuusmaiden ja voimakkaasti kasvavien kansantalouksien markkinahintoihin. kestämättömien köyhyydestä johtuvien tuotanto- 14. Globaalistumisen ja kehityksen välinen puuttuva lenkki on "asianmukaisten kansallisten politiikkojen" olemassaolo. Tällaisten politiikkojen puute selittää osaltaan teollisuusmaiden ja kehitysmaiden dollareina lasketun BKT henkeä kohti 1 Tilanne on viime aikoina Itä-Aasian talouskriisin vuoksi pahentunut entisestään. Maailmanpankin arvion mukaan köyhien määrä voi vuosina 1998–2000 kaksinkertaistua Indonesiassa ja lisääntyä 35– 50 prosenttia Filippiineillä, Thaimaassa ja Malesiassa. Henkeä kohti laskettu BKT on puolestaan laskenut Venäjällä, Pohjois-Koreassa ja entisen Jugoslavian alueella sekä työttömyyden kasvun vuoksi joillakin Kiinan alueilla. 4 15. -suhteen pysymisen tasolla 1/20. Kehitys riippuukin ennen kaikkea kansallisista talousyhteistyöllä. politiikoista, vaikka niitä on tuettava kansainvälisellä Erityisesti vapaakaupalla on ollut myönteinen vaikutus vain sellaisissa maissa, jotka ovat noudattaneet tehokkaita kehitysstrategioita; tällaisten politiikkojen vaikutukset ulottuvat paljon pitemmälle kuin viennin ja tuonnin vaikutukset tai suorien ulkomaisten sijoitusten vaikutukset maan talouden kasvuun. ja avulla avointen kansallisia politiikkoja parannetaan investointijärjestelmien Vapaakaupan tapahtuva globaalistuminen voi parantaa kehitysmaiden talouksien yleistä suorituskykyä, mikäli kilpailua kotimarkkinoilla, avaamalla kehitysmaiden viennille uusia pääsymahdollisuuksia ulkomaisille markkinoille ja lisäämällä taloudellisia resursseja, joiden avulla voidaan investoida kiinteään omaisuuteen ja aineettomiin hyödykkeisiin, myös julkisiin vaatimuksia vastaavien monenvälisten sääntöjen ja periaatteiden edistäminen on ainutlaatuinen tapa varmistaa tehokkaiden kansallisten kehitysstrategioiden yhdenmukaisuus ja vapaakaupan sekä lisääntyvien suorien ulkomaisten sijoitusten tarjoamat globaalistumismahdollisuudet. välttämättömyyshyödykkeisiin. Kestävän vahvistamalla kehityksen 16. Jotta näistä eduista päästään hyötymään, viiden edellytyksen on täytyttävä: A. B. C. D. E. kiinnittäminen Toimivat instituutiot ja kansalliset politiikat Huomion kehitysmaiden yhteiskunnallisiin rasitteisiin monenvälisessä kauppajärjestelmässä Riittävät ulkoiset varat Sääntöjen Johdonmukaisuus. monenvälinen periaatteiden erityisiin ja yhdenmukaistaminen taloudellisiin ja A. Toimivat instituutiot ja kansalliset politiikat 17. 18. 19. Jotta kehitysmaat voisivat "päästä vauhtiin", niiden on saavutettava tietty poliittisen ja taloudellisen järjestäytymisen taso, toimivat kohtuullisen tehokkaasti ja valtio toimii hyvin. Vähiten kehittyneissä maissa ja monissa kehitysmaissa näitä olosuhteita on parannettava ratkaisevasti, jotta suoria ulkomaisia sijoituksia voidaan houkutella maahan ja vapaakaupan mukanaan tuoma hyvinvointi jakautuu tasaisesti kansantalouden eri alueille. jossa markkinat jos ne toteutetaan vakaassa Kehitysstrategiat voivat onnistua vain, poliittisessa ympäristössä ja toteuttajina ovat valtiot, jotka ovat päättäneet asettaa kestävän kehityksen ensisijaiseen asemaan. Ilman aitoa kehittämisen halua kehitys ei ole mahdollista. Vastuulliset demokraattiset hallitukset ja oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen lisäävät kehityksen todennäköisyyttä, kun poliittinen järjestelmä on vakaa ja kehitys on etusijalla. Siksi nämä edellytykset ovat ihmisoikeuksien kunnioittamisen ohella kestävän kehityksen strategioiden välttämätön edellytys. Kehitys vaatii säästämis- ja investointiasteen nostamista sekä koulutuksen parantamista. Korkea tervettä talouspolitiikkaa, jonka tavoitteena on estää sekä kotimainen inflaatio että rahan arvon ulkoinen heikkeneminen. Lisäksi kotimaisen rahoitusalan tehokkuus ja vakaus ovat ratkaisevassa asemassa varmistettaessa riittävä luottojen saatavuus, säästämisaste olennainen osa on 5 20. 21. 22. 23. B. 24. investointien parempi parempi säästämisaste. tuottavuus ja samalla korkeampien korkojen ansiosta tarjoaa ympäristöresurssien Vapaakauppa ja ympäristönsuojelu voivat olla ja niiden on oltava toisiaan tukevia. Vapaakauppa aikaisempaa perustan luontaisten kilpailuetujen paremman käytön ja tehokkaammalle käytölle mittakaavaetujen sekä Samanaikaisesti maailmanmarkkinoilla talouden ympäristövaatimukset tehostamiseen. Vapaakaupan tarjoamat ympäristöedut eivät kuitenkaan ole itsestään selviä – ne eivät toteudu, ellei toimivia ympäristöpolitiikkoja oteta käyttöön sekä kansallisella että monenvälisellä tasolla. mahdollistamien vallitsevan kannustavat avulla. innovaatioihin innovaatioiden teknisten kilpailun teknisiin ja julkisista Sosiaalipolitiikka, joka käsittää terveydenhuollon, erityisesti tytöille tarkoitetun peruskoulutuksen ja teknisen koulutuksen sekä sosiaaliset turvaverkot, tuottavat suuria säästöjä julkisissa menoissa kasvua kiihdyttämällä. Koulutus on yksi tärkeimmistä huolehdittava varmistaakseen teknologian omaksumisen ja myös aineelliseen omaisuuteen tehtävien investointien myötä korkeamman tuottavuuden. Jokin aika sitten puhjennut Aasian talouskriisi on korostanut sen tosiasian merkitystä, että jos taloudellisen kriisin aikana, se on maalla on toimivat sosiaaliset vastustuskykyisempi kielteisiä vaikutuksia. pystyy paremmin lieventämään hyödykkeistä, turvaverkot valtion kriisin joista on ja Yksityinen sektori, joka toimii tehokkailla ja kilpailuun perustuvilla markkinoilla on selvästi useimmissa kehitysmaissa taloudellisen kasvun ylläpitäjä ja suurin työllistäjä. Se parantaa kehitysmaiden kilpailukykyä ja edistää tällä tavoin niiden yhdentymistä maailmantalouteen. Tästä syystä kehitys edellyttää ennen kaikkea tavaroiden, palvelujen ja muiden hyödykkeiden, mukaan lukien luotot, maa ja geneettiset voimavarat, tasapuolisia ja kilpailuun perustuvia markkinoita. Tässä mielessä on ensiarvoisen tärkeää noudattaa määrätietoista kilpailupolitiikkaa, jolla kyetään hillitsemään valtioiden tahallista yritystenvastaista toimintaa, torjua lahjontaa sekä estää viranomaisten ja omaa etuaan tavoittelevien, harvojen tai monopoliasemassa olevien yritysten valtaa markkinoilla tavoittelevien yritysten väliset salaiset sopimukset. Huomion yhteiskunnallisiin rajoituksiin monenvälisessä kauppajärjestelmässä kiinnittäminen kehitysmaiden erityisiin taloudellisiin ja asteittainen riippuu Kehitysmaiden monenväliseen toteuttamien kauppajärjestelmään uudistusten onnistumisen ja niiden taloudellisen kilpailukyvyn lisäksi myös järjestelmän riittävästä kyvystä kohdata ja ottaa huomioon kyseisissä maissa ja erityisesti vähiten kehittyneissä maissa vallitsevat taloudelliset ja yhteiskunnalliset erityisolosuhteet ja rajoitukset. yhdentyminen kansallisella tasolla niiden Monenvälisillä säännöillä, joissa nämä olosuhteet ja rajoitukset otetaan tukemalla valtioiden kestävään huomioon, on vaikutettava myönteisesti kehitykseen tähtääviä strategioita. 6 25. 26. 27. 28. Tässä yhteydessä erityiseen ja eriytettyyn kohteluun liittyvien toimenpiteiden vahvistaminen on tärkeä keino helpottaa kehitysmaiden ja erityisesti niistä vähiten kehittyneiden maiden yhdentymistä monenväliseen kauppajärjestelmään ottaen samalla huomioon niiden erilaiset kehitystasot. Teollisuusmaiden ja pidemmälle edistyneiden kehitysmaiden olisi edelleen myönnettävä kehitysmaille näiden markkinoillepääsyä helpottava etuuskohtelu. Samalla kun pyritään kaupan laajaan vapauttamiseen, olisi kehitysmaiden kehittymisen kannalta avainasemassa olevilla aloilla vältettävä kaikenlaista vahingollista etuusmarginaalien supistamista. Tarvittaessa olisi lisättävä yleiseen tullietuusjärjestelmään (GSP-järjestelmään) sisältyviä nykyisiä etuusjärjestelyjä, mukaan liittyvät kannustusjärjestelmät. Kestävän kehityksen politiikkaan ja monenvälisiin normeihin liittyvien myönteisten kannustimien käyttöönottoa GSP-järjestelmässä olisi edistettävä. ympäristöön näkökohtiin sosiaalisiin lukien ja Kehitysmaiden olisi – sitouduttava niiden kehitystarpeita vastaavaan talouden vapauttamiseen, oltava valmiita valmistelemaan kehitysmaiden keskinäisten alueellisten – integraatio-ohjelmien avulla täysin WTO:n sääntöjen mukaisten vapaakauppa- alueiden luomista, joka on yksi tapa lisätä kilpailua ja saada mittakaavaetuja ja luo pohjaa kaupan monenväliselle vapauttamiselle. Pohjoisten ja eteläisten alueiden väliset joihin liittyvissä kauppasuhteissa noudatetaan vastavuoroisuutta ja joissa otetaan täysin huomioon teollisuus- ja kehitysmaiden talouden rakenteissa ja kilpailukyvyssä vallitsevat eroavaisuudet sekä maiden kehitystaso, vahvistavat alueellista yhdentymistä ja helpottavat kehitysmaiden teollistumista uusien investointien ja kaupan paranevan dynamiikan avulla. järjestelyt, C. Riittävät ulkoiset varat 29. 30. 31. Rahoitusmarkkinoiden globaalistuminen on parantanut mahdollisuuksia siirtää varoja pohjoisesta sekä arvopaperisijoituksina ja pankkilainoina. etelään suorina ulkomaisina sijoituksina Sijoitusjärjestelmien avaamista olisi edelleen oltava kehitysmaissa ensisijaisena tavoitteena. Tässä suhteessa monenvälisesti sovittu, laajemmalla foorumilla kuten WTO:ssa neuvoteltu, erityisesti suoria sijoituksia koskeva säännöstö vakauttaisi investointivirtoja luomalla sijoitustoiminnalle maailmanlaajuisesti avoimemman ja paremmin ennakoitavissa olevan toimintaympäristön. Vaikka eräät voimakkaasti kasvavat kansantaloudet ovat ottaneet täyden hyödyn mahdollisuudesta houkutella ulkomaista pääomaa, useimmat vähiten kehittyneet maat eivät ole kyenneet sitä tekemään. Niiden talouden toimintaympäristö on epävakaa ja niiden institutionaalisen järjestelmän ja oikeusjärjestelmän sekä rakenteet erityisesti niiden ja rahoitusalan Sijoitusjärjestelmien aiheuttaa epävakaus rahoitusmarkkinoiden vapauttamisen lisäksi toteutettava pääomavirtojen vapauttaminen saattaa aiheuttaa voimakkaasti kasvaville kansantalouksille vakavia vastoinkäymisiä, ovat riskejä. heikot niiden 7 tasolla jotka voivat paheta kokonaisvaltaisiksi järjestelmäriskeiksi, ellei monenvälisten normien mukaisia vakautta ja luotettavuutta koskevia sääntöjä ja valvontaa panna täytäntöön kansallisella ja pääomavirtojen avoimuutta varmisteta kansainvälisellä tasolla. Lisäksi riittämättömästi valvottu lyhytaikaisen pääoman vapauttaminen voi helpottaa rahanpesua, veronkiertoa ja lahjonnasta saatujen varojen siirtoja. Siksi edistystä olisi saavutettava toisaalta kansallisen rahoitusalan vahvistamisessa ja toisaalta kansainvälisen rahoitusjärjestelmän parantamisessa, niin että voitaisiin lisätä pääoman liikkeiden avoimuutta ja estää talouskriisit sekä torjua lahjontaa, rahanpesua ja veronkiertoa; lisäksi olisi saavutettava edistystä rahoitusmarkkinoiden tasapainottamisessa. edistettävä Kehitysapu pitäisi säilyttää vähiten kehittyneiden maiden tärkeimpänä avustusmuotona. Sen määrä olisi nostettava YK:n hyväksymän tavoitteen mukaiselle 0,7 prosentin tasolle teollisuusmaan BKT:sta. Kehitysavulla olisi muun muassa ja valmiuksien lisäämistä mukaan lukien erityisesti kaupallisen toimintavalmiuksien lisääminen, joka parantaa kykyä käydä kauppaa ja edistää kyseisten maiden yhdentymistä maailman kauppajärjestelmään. Tämän yhteydessä olisi toteutettava poliittiset uudistukset, joiden tavoitteena on kestävä kehitys. Avunantajien toiminnan koordinointi ja edunsaajamaan itsensä täysimääräinen osallistuminen ovat välttämättömiä edellytyksiä avun tehokkuudelle ja oikealle kohdistamiselle. sosiaalipolitiikkaa infrastruktuuria, fyysistä 32. D. Sääntöjen ja periaatteiden monenvälinen yhdenmukaistaminen 33. 34. ympäristöön että näiden perusperiaatteet ovat oikeat, Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden valtioihin kohdistama painostus sen varmistamiseksi, ja yrityksiin investointituottojen parantamiseksi kohdistama painostus edistävät verotukseen, kansallisten sosiaalilainsäädäntöön, ja järjestelmien välillä käytävää "keskinäistä kilpailua säännöistä", joka voi osoittautua kilpailuksi aina katkeraan loppuun saakka. Tästä syystä on tärkeää, vientinsä että kilpailukykyä ja luovat investoinneille suotuisan ilmapiirin, niillä on valmiudet harjoittaa kestävän kehityksen kannalta ratkaisevaa vero-, sosiaali-, ympäristö ja sääntelypolitiikkaa. talousuudistuksia, kehitysmaat toteuttavat sääntelyyn liittyvien lisäävät kun tärkeimpien soveltamista yleissopimusten järjestäytymisoikeus, käytännössä työehtosopimusneuvotteluoikeus, Kehitysmaiden ja teollisuusmaiden sopimat tällaisen politiikan hyväksymistä ja harjoittamista koskevat toimet edellyttävät kestävän kehityksen sääntöjen ja periaatteiden monenvälistä yhdenmukaistamista erityisesti sosiaalialalla – ILO:n (työntekijöiden lapsityövoiman väärinkäytön kielto, pakkotyökielto, työsyrjinnän kielto), ympäristöalalla – monenvälisten ympäristösopimusten soveltamista yhteisten mutta eriytettyjen velvoitteiden periaatteen mukaisesti – kyseisiä sopimuksia ovat esimerkiksi Montrealin koskeva puiteyleissopimus ja YK:n biologista monimuotoisuutta koskeva yleissopimus – ratifioitaessa ja ottaen huomioon niitä vahvistettaessa, ympäristönsuojelun perusperiaatteet kuten ennaltaehkäisyn periaate, rahoitusalalla – vakautta ja luotettavuutta koskevien normien edistäminen ja niiden ilmaston muutosta pöytäkirja, YK:n allekirjoitettaessa 8 tehokas valvonta sekä pääomavirtojen avoimuutta koskevien normien edistäminen kunkin kehitysmaan kansallisen rahoitusalan vahvistamiseksi ja maailmanlaajuisten järjestelmäkriisien estämiseksi, lahjonnan, rahanpesun ja veronkierron torjunta – – veroparatiisien asteittainen poistaminen ja monenväliset neuvottelut liikkuvien pääomien tuottoa koskevan verotuksen vähimmäistasosta (säästöt ja lisäämiseksi kehitysmaissa varmistaen samalla terveen ja oikeudenmukaisen rahoituksen julkisille perushyödykkeille kuten valtion, infrastruktuurin, terveydenhuollon ja koulutuksen toiminnalle. tasapuolisuuden verotuksen tuottamat yritysten voitot) 35. Kehitysulottuvuus on myös huomioitava neuvoteltaessa suoria ulkomaisia sijoituksia, kilpailua ja kaupan helpottamista koskevista monenvälisistä säännöistä. E. Johdonmukaisuus 36. Kansallisten strategioiden, kauppaa ja kansainvälisiä investointeja koskevan politiikan sekä verotusta, sosiaalipolitiikkaa ja ympäristöä koskevien sääntöjen monenvälisesti ja johdonmukaisesti toteutettava yhdenmukaistaminen tehostaa avunantajamaiden toiminnan yhteensovittamista ja mahdollistaa edunsaajamaiden täyden osallistumisen ja omistautumisen. kauppaetuuksia myöntävien maiden ja III. UNCTAD:IN TEHTÄVÄT LAADITTAESSA KESTÄVÄÄN KEHITYKSEEN TÄHTÄÄVIÄ STRATEGIOITA III. 1 Järjestön toimintaohjelma seuraavaksi nelivuotiskaudeksi III. 1. 1 Johdanto 37. 38. seuraavaksi kymmenettä konferenssia suuntaviivojen mukaisesti UNCTAD:in nelivuotiskaudeksi laadittavan toimintaohjelman olisi osaltaan edistettävä kehitysstrategioita edellä huomioon muille esitettyjen kansainvälisille järjestöille annetut erityistehtävät. Tämä edellyttää yhdeksännessä konferenssissa toimintaohjelman mukauttamista UNCTAD:in tehtävien tarkistetun määritelmän ja nykyisiä tarpeita ja olosuhteita vastaavien ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti. hyväksytyn samalla ottaen Järjestön neljän seuraavan vuoden toimintaohjelmaa hahmoteltaessa on otettava huomioon UNCTAD:in kolmijakoinen tehtävä: toiminta foorumina hallitustenvälisille keskusteluille ja pohdinnoille – sekä sekä asiantuntijoiden keskusteluille. Nämä neuvotteluja edeltävän että niiden jälkeisen vaiheen, ja niiden tavoitteena on konsensuksen saavuttaminen, – perustana asiantuntijoiden ja valtioiden edustajien käymille keskusteluille, – yhteensovitettu tekninen yhteistyö, analysointitoimintaan ja tapahtuu sen kanssa limittäin. muiden järjestöjen ja avunantajin kanssa yhteinen ja niiden kanssa ja joka ja analysointitoiminta, tietojen keräämis- liittyy läheisesti joka toimii tutkimus-, toiminnot tutkimus- kattavat 9 39. 40. 41. 42. 43. 44. Maailmanlaajuisten sääntöjen laatimisen kannalta UNCTAD ei ole oikea monenvälinen neuvottelufoorumi. WTO:n lähes yleismaailmallinen jäsenkunta ja kehitysmaiden aktiivinen osallistuminen sen toimintaan merkitsee loppua kaikille vaatimuksille, joiden perusteella UNCTAD voisi toimia vaihtoehtoisena sääntöjä asettavana järjestönä. keskusteluissa, UNCTAD:in pitäisi edelleen keskittyä hallitustenvälisissä ja asiantuntijatasolla toiminnassaan käytävissä teknisessä analyyttisessä jotka on määritelty Midrandin yhteistyössään neljään toiminta-alueeseen, asiakirjan sekä ja perushyödykkeitä koskevat kysymykset; investoinnit, yritysten kehittäminen ja teknologia; kehityksen ja kaupan tehokkuutta parantava palveluinfrastruktuuri ja neljänneksi globaalistumista ja kehitystä koskeva yleisempi aihealue. 86–94 kohdassa: tavaroiden palvelujen kauppa ja ilmenee UNCTAD IX:n tavoin UNCTAD:in kymmenes konferenssi joutuu kuitenkin nimeämään näiltä neljältä alueelta ensisijaiset alueet. Näiden alueiden olisi vastattava UNCTAD:in suhteellisia etuja ja sen yleisen tehtävän erityistä laatua, joka että kehitysulottuvuutta käsittelevästä yhteisestä arvioinnista. Ensisijaisten alueiden tapahtuneet valinnassa olisi myös otettava huomioon muutokset, Midrandin kokouksen jälkeen, sekä kansainvälisen yhteisön käsiteltävinä lähikuukausina olevat aiheet. ulottuvuutta jotka ovat kaupallista aihealueen kunkin sekä Unionin ensisijaisia aihealueita koskevien ehdotusten olisi oltava yhdenmukaisia sen muilla foorumeilla käydyissä neuvotteluissa esittämien kannanottojen kanssa. institutionaalisia UNCTAD:in eri toimialueilla ensisijaisiksi alueiksi voitaisiin esittää erityisesti sisäisiä lisäämistä, kansalaisyhteiskunnan eri toimijoiden ottamista mukaan kehitysprosessiin ja alueellista integraatiota, koska näiden aihe-alueiden merkitys unionin kehitysyhteistyöpolitiikassa lisääntyy. kapasiteetin uudistuksia ja Vähiten kehittyneiden maiden kasvava syrjäytymisriski maailmantaloudessa puoltaa sitä, että vähiten kehittyneiden maiden erityisongelmien keskeinen asema UNCTAD:in toiminnassa ja avustusohjelmissa säilytetään. Ihmisoikeuksiin, sosiaalisen ja inhimillisen kehityksen tärkeyteen ja köyhyyden lievittämiseen liittyviä aiheita ei pitäisi sisällyttää UNCTAD:in toimintaohjelmaan, koska järjestöllä ei ole näillä alueilla aitoa suhteellista etua. Näiden aiheiden pitäisi kuitenkin lyödä leimansa UNCTAD:in analyyttiseen työhön huomioon muiden kansainvälisten järjestöjen kuten UNDP:n, UNESCOn ja Maailmanpankin toiminta. toimintoihin yhteistyön teknisen ottaen ja III. 1. 2 Järjestön toimintaohjelma sen neljällä toimintakentällä a) Globaalistuminen ja kehitys 45. olisi edelleen UNCTAD:in vaikutuksiin kestävän kehityksen kannalta. Analyyttistä työtä olisi erityisesti seuraavilla aloilla: a) talousuudistusten, rakennemuutoksen ja kehitystä koskevien toisen globaalistumisen tehtävä kohdistettava huomionsa 10 on ottaen omiaan talouksia vaikutus huomioon kielteisten toimintaan, kehittymistä uudistusten vaikutusten yhdentymistä voimakkaampia globaalistumisen maailmantalouteen sukupolven kehitykseen maailmanlaajuisen keskinäisen riippuvuuden lisääntyminen; torjumiskeinot. Koska b) globaalistuminen ja suosimaan syrjäyttämään heikompia, olisi etsittävä keinoja supistaa eroja jakamalla hyödyt tasaisemmin ja luomalla olosuhteet, joilla näistä hyödyistä päästään osalliseksi. Näiden toimenpiteiden pitäisi edistää maailmanlaajuisen kehitysstrategian määrittelemistä edellä II osassa esitettyjen linjausten mukaisesti; institutionaalisten uudistusten ja kapasiteetin lisääminen, mikä c) kohdistuu erityisesti hyvään hallintoon, myös lahjonnan ehkäisyyn ja sen vastaiseen edistävän ja markkinatalouden sääntelykehyksen luomiseen; kehitysmaiden d) kansalaisyhteiskunnan eri toimijoiden tehtävät ja vastuut; sekä kehitysmaiden välisten että kehitysmaiden ja teollisuusmaiden välisten e) tasapainottumisen alueellisten varmistajina ja ulkoisista vastoinkäymisistä aiheutuvien seurausten lievittäjinä. Tähän olisi liitettävä myös jäsenmaiden taloudellisen kasvun mahdollistaneesta alueellisesta yhdentymisestä saatujen myönteisten kokemusten analysointi. Tätä taustaa vasten UNCTAD:in olisi jatkettava ja lisättävä kehitysmaiden kanssa tehtävää teknistä yhteistyötä institutionaalisen kehyksen luomiseksi ja alueellisen yhdentymisen kannalta tarpeellisten politiikkojen käyttöön ottamiseksi sekä sen varmistamiseksi, että kyseiset hankkeet ovat monenvälisen kauppajärjestelmän mukaisia ja niitä tukevia; f) pyrkiessä yhdentymään maailmantalouteen. Ne on mainittu muun muassa komission unionin vaihteen tiedonannossa lähestymistavasta. Tässä yhteydessä olisi otettava asianmukaisesti huomioon tulokset jotka on saatu toteutettaessa Vähiten kehittyneiden maiden hyväksi tarkoitettua toimintaohjelmaa ja vuoden 1997 Korkean tason aloitetta vähiten kehittyneiden maiden hyväksi. integraatioprosessien merkitys kehittyneiden maiden ja kokemukset, erityisongelmat vuosituhannen koskevasta edistävien kierrosta talouden vähiten niiden b) Investoinnit, yritysten kehittäminen ja teknologia 46. suhteet voitaisiin ymmärtää paremmin, UNCTAD:in olisi jatkettava ja kehitettävä toimintaansa suoria ulkomaisia sijoituksia koskevien tietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi, jotta investointien, kaupan ja kehityksen väliset ja sijoitusvirtojen kehitysprosessiin kohdistuvien vaikutusten tutkimiseksi erityisesti silloin, kun kehitysmaiden paikalliset tuotantoklusterit vahvistuvat ja tiedon ja osaamisen määrä lisääntyy sijoitustoiminnan ansiosta. Tässä yhteydessä UNCTAD:in olisi jatkettava analyyttistä toimintaansa, joka liittyy: a) erilaisiin sijaintipaikkaan liittyviin tekijöihin, joiden avulla kehitysmaihin tehtäviä suoria ulkomaisia sijoituksia voidaan houkutella ja niiden taso säilyttää; b) investointisääntöjä koskevien neuvottelujen tukemiseen kiinnittäen erityistä huomiota kehitysmaiden tähän liittyviin tarpeisiin ja niissä vallitseviin olosuhteisiin. Tällaisen analyyttisen toiminnan olisi ja asiantuntijoiden käymiä keskusteluja ja siihen olisi liitettävä teknistä yhteistyötä, institutionaaliseen ja makrotaloudelliseen kehykseen hallitustenvälisiä täydennettävä monenvälisiä sekä 11 47. 48. 49. 50. jonka tavoitteena on tukea kehitysmaita niiden pyrkiessä houkuttelemaan investointeja. ja olisi toimittava analyysejä toteutettava paikallisen kehityksen edistämisolosuhteet tutkimalla vallitsevia alueellisia jotka voivat UNCTAD:in foorumina hallitustenvälisille ja asiantuntijoiden käymille keskusteluille yksityisen sektorin kehittämistä suosivien politiikkojen luomisesta. Erityisesti voitaisiin tarkastella seuraavia aiheita: a) yksityisen sektorin kehityksen keskinäinen täydentävyys ja riippuvuus paikallisella, kansallisella ja alueellisella tasolla; b) eroja, niistä ilmeneviä kilpailutekijöitä ja paikallisia toimijoita, osallistua toimenpiteiden määrittelyyn; c) d) vuoropuhelu; e) WTO:n sääntöjen mukaisesti; f) g) rahoituslaitosten toimintaa yksityisen sektorin kehittämisessä ja sen osuus köyhyyden torjumisessa. hajauttamisen ja alueellisten yhdentymisprosessien väliset suhteet; uudet kumppanuusmuodot sekä yksityisen ja julkisen sektorin välinen pk-yritysten asema ja erityistarpeet; mikrorahoituksen mekanismit, jotka lisäävät ulkomaisten ja kotimaisten investointien määrää erottamattomana asema osana ja ottaa käyttöön tuettava asianmukaisin analyyttisin toimin kehitysmaiden UNCTAD:in olisi tietostrategioita politiikkoja laatia pyrkimyksiä osallistuakseen tietoyhteiskuntaan ja edistääkseen "oppivaa yhteiskuntaa". Sen olisi myös toimittava foorumina hallitustenvälisille ja asiantuntijoiden käymille keskusteluille näistä aiheista välttäen päällekkäisyydet meneillään olevien neuvottelujen ja keskustelujen kanssa, joita käydään muun muassa WTO:ssa, CSTD:ssä ja ITU:ssa. ja lisäämiseen kapasiteetin uudistamiseen sellaisen oikeudellisen kehyksen ja sääntelykehyksen luomista, joka edistää Tällä toimintalohkolla UNCTAD:in olisi käsiteltävä aiheita, jotka liittyvät sekä ja instituutioiden kansalaisyhteiskunnan eri toimijoiden tehtäviin. Analyyttistä toimintaa olisi toteutettava koskien: a) yksityisen sektorin kehitystä ja suosii ulkomaisia suoria sijoituksia; b) kehittämistä; c) globaalistumisprosessia; d) kehitysprosessiin. paikallisen asiantuntemuksen sekä paikallisten ja alueellisten verkostojen yksityisen sektorin aseman ja tehtävien tunnistaminen sen toimiessa osana yksityisen sektorin toimintakapasiteetin vahvistaminen sen osallistuessa ja kehittymiseen Alueellisen yhdentymisen osalta UNCTAD voisi tutkia: a) alueellisen yhdentymisen myönteisiä vaikutuksia jäsenmaidensa yritysten palvelujen kilpailukyvyn erityisesti kilpailukykyisten tuotantoketjujen kehittymiseen ja vahvistumiseen, sekä näitä ketjuja tukevien oheistoimenpiteiden tunnistamista ja vahvistamista; suorien b) sijoitusten virtoihin; c) yhdenmukaistettujen sääntöjen kehittämisessä ja hyväksynnässä. alueellisten yhdentymisprosessien merkitystä investointeja koskevien yhdentymisprosessien ulkomaisten alueellisten tavaroiden vaikutusta ja 12 c) 51. 52. 53. Tavaroiden ja palvelujen kauppa kysymykset sekä perushyödykkeitä koskevat joka käymille jatkettava toimintaansa, analysoitaisiin ja parannettava mahdollisuuksiin, hallitustenvälisille foorumina jossa toimittava keskusteluille, UNCTAD:in olisi tukee kehitysmaiden pyrkimyksiä yhdentyä monenväliseen kauppajärjestelmään. Erityisesti UNCTAD:in olisi ja asiantuntijoiden kehityksen näkökulmasta tulevissa WTO-neuvotteluissa esille otettavia aiheita niin, että kehitysmaat voisivat paremmin ymmärtää käsiteltäviä asioita ja niillä olisi mahdollisuus osallistua aktiivisemmin kyseisiin neuvotteluihin. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä: joita kehitysmaille tarjotaan avaamalla taloudellista a) ympäristöä vahvistamalla säännöstöä palvelualalla ja kauppaan liittyvillä uusilla alueilla kuten suorien ulkomaisten sijoitusten ja kilpailun alalla; b) ja kilpailukyvyn tasoerojen kasvu kehitysmaiden välillä; c) muiden sellaisten aiheiden nimeämiseen, jotka voivat olla kehitysmaiden kannalta erityisen mielenkiintoisia, sekä sellaisten keinojen nimeämiseen, joilla kehitysmaiden yhdentymistä monenväliseen kauppajärjestelmään vaikeuttavat ongelmat voidaan ratkaista. UNCTAD:in olisi myös keskusteltava tavoista ja keinoista, joilla kauppapolitiikat voidaan mukauttaa muihin politiikkoihin ja ohjata keskustelua pois aiheista, jotka liittyvät yksipuolisuuden ja protektionismin pelkoon. erityisen ja eriytetyn kohtelun periaatteeseen ottaen huomioon kehityksen UNCTAD:in olisi myös jatkettava teknistä yhteistyötä, joka tukee kehitysmaita ja erityisesti vähiten kehittyneitä maita niiden liittyessä WTO:hon, valmistellessa jotka perustuvat tulevia WTO-neuvotteluja ja toteuttaessa sitoumuksiaan, nykyisiin ja tuleviin neuvotteluihin. Lisäksi UNCTAD voisi tarjota kehitysmaille teknistä neuvottelustrategiaa kehittäessä niiden kauppaneuvottelujen eri vaiheita ja eri aihealueita varten. yhteistyötä yhtenäistä UNCTAD:in olisi otettava uudelleen esille aloitteensa kauppaetuuksia ja niihin liittyviä alkuperäsääntöjä koskevista aiheista. Sen olisi erityisesti tutkittava, miten ja varsinkin vähiten kehittyneet maat voisivat paremmin hyötyä kehitysmaat nykyisistä etuuksista ja miten pitemmälle kehittyneet kehitysmaat voivat suoda vähiten kehittyneille maille etuuskohteluun perustuvan pääsyn markkinoilleen. Mahdollistamislauseketta (Enabling Clause) koskeva keskustelu, jossa otetaan huomioon kehitysmaiden muuttuvat taloudelliset olosuhteet ja politiikat, voisi myös olla hyvä käydä UNCTAD:in yhteydessä. Järjestön olisi myös jatkettava etuuksien soveltamista koskevaa teknistä yhteistyötään taloudellisten toimijoiden kanssa. monipuolistamista UNCTAD:in olisi jatkettava analyyttistä toimintaansa ja suosittava kokemusten vaihtoa perushyödykkeiden alalla koskien erityisesti: strategiana, a) perushyödykkeistä murretaan ja vientitulot vakiinnutetaan; b) UNCTAD voisi myös perushyödykkeitä koskevien sopimusten tavoitteista ja toimivuudesta. riskinhallintavälineitä. kansainvälisten hyödyllisenä keskustelun riippuvuus nykyisten järjestää jolla 13 54. 55. UNCTAD:in olisi jatkettava analyyttista toimintaansa ja oltava foorumina hallitustenvälisille ja asiantuntijoiden käymille keskusteluille kilpailupolitiikasta ja -säännöistä, jotta kehitysmaat voivat kasvattaa tietoisuuttaan ja saada mahdollisuuden vaihtaa kokemuksiaan. UNCTAD voisi erityisesti analysoida valtion ja yksityisten monopolien merkitystä nopeasti kehittyvien markkinoiden joita maissa, sovelletaan markkinoiden kehityksen eri vaiheissa. UNCTAD voisi myös jotka tukevat monenvälisiä kilpailusääntöjä koskevia toteuttaa analyysejä, erityisesti huomioon kehitysmaiden neuvotteluja ottaen tässä yhteydessä eritystarpeet ja -olosuhteet. UNCTAD voisi harjoittaa teknistä yhteistyötä, jonka tavoitteena on tukea kehitysmaita kilpailusääntöjen ja -politiikkojen laatimisessa ja soveltamisessa. investointien ja kilpailun välistä suhdetta ja sääntelyn lajeja, -jatkumoa toimittava edelleen merkittävässä asemassa käsiteltäessä UNCTAD:in olisi kestävään kehitykseen liittyvää kauppa/ympäristö/kehitys ja erityisesti parannettaessa politiikan johdonmukaisuutta sekä tuettaessa kauppaan ja ympäristöön liittyvän kysymyksen suhteen tulevina vuosina tapahtuvaa kehitystä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä siihen, että UNCTAD:in, WTO:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen kuten YK:n ympäristöohjelman (UNEP:n), YK:n kehitysohjelman (UNDP:n) ja Bretton Woods -sopimukseen perustuvien laitosten kunkin osaltaan tekemä työ tukee ja täydentää muiden työtä, jotta se auttaisi kehitysmaita tehokkaasti vastaamaan kauppaan ja ympäristöön liittyviin haasteisiin ja maksimoimaan kaupan vapauttamisen ja ympäristönsuojelun väliset myönteiset synergiat varmistaen samalla, että kauppasäännöt eivät vähennä maiden kansainvälistä ympäristöpolitiikkaa. kansallista noudattaa tehokasta kykyä ja huolesta. tuntemastaan UNCTAD:in olisi pyrittävä työssään saamaan kehitysmaat luopumaan osittaisista puolustusasemistaan koskien ympäristönäkökohtien sisällyttämistä kauppaa ja kehitystä koskeviin suunnitelmiin ja myös yksipuolisuutta ja ekoprotektionismia lisättävä kohtaan ympäristönormien täytäntöönpanoa kansallisella tasolla koskevaa tietoisuutta, sillä se voisi edistää kehitysmaiden taloudellista kasvua ja houkutella niihin ulkomaisia investointeja, sekä tietoisuutta kehitysmaita erityisesti kiinnostavasta ympäristönormien soveltamisesta kansainvälisellä tasolla muun muassa niiden oman ympäristön suojaamiseksi, saasteiden ja ympäristön kannalta vahingollisten tuotteiden viennin estämiseksi teollisuusmaista. Samalla voitaisiin ehkäistä joitakin kauppaan liittyviä ympäristöriskejä. Lisäksi UNCTAD:in olisi Erityisesti UNCTAD:in olisi tutkittava edelleen erilaisten kaupan vapauttamiseen ja ympäristöön liittyvien kysymysten sekä kehitysmaiden eriytettyä etuuskohtelua koskevien vaatimusten keskinäisiä riippuvuussuhteita. Tässä yhteydessä olisi erityisen tärkeää lisätä tutkimusta mahdollisuuksista, jotka tuottavat kehitysmaille sekä välitöntä taloudellista hyötyä että myönteisiä ympäristövaikutuksia ("win- win"). Markkinoille pääsyä helpottavien myönteisten mekanismien etsinnän jatkaminen olisi tärkeää, jotta ympäristölle edullisten tavaroiden ja palvelujen kauppaa voitaisiin helpottaa. UNCTAD:in olisi kohdistettava huomionsa monenvälisiin ympäristösopimuksiin, jotka ovat tehokkain tapa kohdata kansainväliset ympäristöongelmat, korostaen sisältämät monenvälisesti tosiasiaa, että näiden sopimusten mahdollisesti 14 56. estäisivät yksipuolisuuden ja hyväksytyt kauppaa koskevat ja korostaen myös, että Rion periaatteiden mukaisen ekoprotektionismin, ympäristönsuojelun korkean tason ja taloudellisen suorituskyvyn luoma synergia takaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kestävän kehityksen. toimenpiteet Agenda 21:n 2 luvun toteuttamista valvovana elimenä UNCTAD:illa voi myös olla hyödyllinen tehtävä kauppaa koskevissa keskusteluissa, jotka on määrä käydä huhtikuussa 2000 pidettävässä YK:n kestävän kehityksen toimikunnan sekä valmisteltaessa myöhemmin pidettävää kahdeksannessa kokouksessa, maapallon tilaa käsittelevää huippukokousta "Earth Summit 2002", jossa tarkastellaan Agenda 21:n ja Rion periaatteiden toteutumista. alueellisiin talousjärjestöihin kuuluvien kehitysmaiden välisen kaupan Tämän toimintalohkon institutionaalisten uudistusten ja kapasiteetin vahvistamisen osalta UNCTAD voisi toteuttaa analyysejä ja harjoittaa teknistä yhteistyötä kaupan kehitystä edistävien sääntelykehysten luomiseksi. Tällä toimintalohkolla UNCTAD:in olisi myös käsiteltävä seuraavia alueellista yhdentymistä koskevia aiheita: a) esteiden poistamisen vaikutukset; b) kysymyksiä kasvinsuojelua sekä teknisiä kaupan esteitä; c) vuorovaikutukset; d) vastavuoroisuuden kehitysnäkymät. sellaisten alueellisten sääntöjen luominen, jotka koskevat kauppaan liittyviä ja ja teollisuusmaiden alueellisten ryhmittymien välisen kauppaneuvottelujen kehitysmaiden ja tekijänoikeuksia, monenvälisten alueellisten kilpailua, terveyttä nykyiset teollis- väliset kuten ja jonka Näiden analyyttisten toimintojen olisi annettava virikkeitä hallitustenvälisille ja liitettävä teknistä asiantuntijatasolla käytäville keskusteluille ja niihin olisi yhteistyötä, alueellisia tavoitteena tuettava kehitysmaita ja yhdentymisprosesseja. UNCTAD:in olisi erityisesti varsinkin alueellisia vapaakauppasopimuksia. Sen olisi myös jatkettava alueellisten järjestöjen kanssa käymissä teknistä yhteistyötä näiden kehitysmaiden kanssa tekemäänsä vapaakauppasopimusneuvotteluissa ja myös WTO:ssa. kehittyneitä maita kehitysmaiden ottamaan käyttöön vähiten tukea on d) Kehityksen ja kaupan tehokkuutta edistävä palveluinfrastruktuuri 57. Tältä alalta keräämänsä asiantuntemuksen pohjalta UNCTAD:in olisi jatkettava kehitysmaiden tukemista näiden rakentaessa tullin, ja vakuutustoiminnan sekä teleliikenteen alan palveluinfrastruktuuria. Vaikka tehtävänä, ehdottomasti sääntöjen UNCTAD:illa on puolellaan suhteellisia etuja, kun kysymyksessä on teknisen avun antaminen tällä alueella. liikenteen, pankki- säilyttää WTO:n laatiminen pitäisi kaupan helpottaminen, Seuraavien aihealueiden pitäisi olla keskeisinä UNCTAD:in toimintaohjelmassa sekä sen analyyttisen toiminnan että teknisen yhteistyön osalta: a) erityisesti sähköisen kaupankäynnin kehitysulottuvuus; b) ja koulutustoiminta, jotka tukevat tehokkaan palveluinfrastruktuurin rakentamista tietotekniikan käyttö kaupan toiminnoissa ja institutionaaliset vahvistaminen uudistukset, kapasiteetin 15 mahdollinen tehokkuuden kaupan c) rakennettaessa alueellisen tason kaupan palveluinfrastruktuuria. d) tietotekniikan saatavuus ja tietotekniikan hyödyntämisessä ja tietoyhteiskuntaan osallistumisessa tarvittavien henkilöresurssien luominen. kehittyneiden maiden tarpeisiin; hyöty erityisongelmat lisääntymisenä saavutettava vähiten kuten III. 2 Tavat ja keinot, joilla UNCTAD:in toimintaa voitaisiin tehostaa 58. 59. 60. 61. UNCTAD:ia uudistettiin merkittävästi sen vuonna 1992 Cartagenassa pidetyn kahdeksannen konferenssin aikana. Niin sanottu "Cartagenan henki" oli suurelta osin leimallista UNCTAD:in toiminnalle sen kahdeksannen ja yhdeksännen eivät konferenssin välisenä tehostaneet järjestön toimintaa riittävästi. aikana. Toisaalta UNCTAD VIII:n tulokset järjestön UNCTAD IX supisti kokousten määrää pääasiassa institutionaalisen kehyksen kolmeen sen tärkeimpään komissioon. Tästä seurasi kuitenkin, että kunkin komission oli katettava suuri joukko aiheita. Näin ollen UNCTAD:in toimintaohjelma on syytä kohdistaa tarkemmin. karsimalla UNCTAD X:n on siksi otettava uudelleen esille tarve varmistaa järjestön resurssien kohdistaminen optimaalisesti kiinnittämällä toiminnan päähuomio aiheisiin, joissa UNCTAD:illa on puolellaan todellinen suhteellinen etu ja valitsemalla rajoitettu määrä ensisijaisia aiheita edellä esitettyjen linjojen mukaisesti. johdonmukaisuuden parantamista Konferenssissa olisi myös painotettava UNCTAD:in tehtäviin kuuluvan kolmen ulottuvuuden välillä – hallitustenväliset ja asiantuntijatasolla käytävät keskustelut, analyyttiset ja tekninen yhteistyö – jotka ovat kietoutuneet läheisesti yhteen ja joiden on aina tuettava toisiaan. toimet pitäisi ohjautua yhteistyön Teknisen perustua edunsaajamaiden tarpeita koskeviin arvioihin. Konferenssin olisi korostettava teknisen yhteistyön sisäisen koordinoinnin parantamistarvetta muun muassa toimittamalla jäsenmaille alustava vuosisuunnitelma, jonka laatiminen on suoraan pääsihteerin vastuulla. Vähiten kehittyneiden maiden ensisijainen asema olisi varmistettava. kysynnän mukaan ja Teknisen yhteistyötoiminnan tehokkuuden parantamiseksi kunkin hankkeen seurantaa ja arviointia on riittävästi vahvistettava. Hankkeiden vaikutusta avunsaajamaiden kansalliseen toimintakykyyn olisi erityisesti arvioitava. Olisi löydettävä tapoja ja keinoja, joilla voidaan ottaa käyttöön ja parantaa mekanismeja kustannusten kattamiseksi pyrkimyksenä tehdä tietyistä ohjelmista taloudellisesti riippumattomia. ja yhteistyö tuki kapasiteetin Tekninen toteutettava koordinoidusti muiden avunantajien kanssa, jotta toiminta saadaan johdonmukaiseksi ja vastavuoroisesti täydentäväksi ja toimintojen päällekkäisyydet voidaan välttää. Tässä suhteessa voitaisiin vähiten kehittyneiden maiden hyväksi toteutettavan toiminnan kokonaispuitteisiin sovellettavia periaatteita – tosin sanoen avunantajien vahvistamiseksi olisi 16 62. 63. 64. keskinäistä koordinointia ja kehitysmaiden täyttä osallistumista – soveltaa muille kehitysmaille annettavaan apuun. Politiikkojen johdonmukaisuuden parantaminen on olennaisen tärkeää, jotta voidaan edistää avointa ja vakaata talouspoliittista kehystä ja yhdentää kehitysmaat maailmantalouteen. Se edellyttää kauppaan liittyvissä asioissa kansainvälisten järjestöjen läheisempää yhteistyötä, jotta kaupan vapauttamista ja kehitystä koskevat politiikat täydentäisivät toisiaan paremmin ja voisivat tarjota keskinäistä tukea. Konferenssin olisi painotettava tarvetta UNCTAD:in ja muiden kansainvälisten elinten väliseen yhteistyöhön tällaisen täydentävyyden ja toimijoiden välisen kilpailun sekä niiden synergian saavuttamiseksi olisi välttämiseksi. toimintojen mahdollistettava koordinoinnin tehostaminen näiden toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa. päällekkäisyyden yhteistyön Tällaisen ja eri Erityisesti konferenssin olisi korostettava täydentävyyttä WTO:n kanssa. Tämä täydentävyys liittyy näiden kahden elimen tehtävien selkeään eroon (neuvottelut monenvälisistä säännöistä ja riitojen ratkaiseminen WTO:ssa, yhteisymmärryksen luominen ennen neuvotteluja ja niiden jälkeen sekä analyyttinen toiminta joka sivuaa UNCTAD:issa sekä teknisen avun antamiseen liittyvä toiminta, molempien järjestöjen päätehtäviä). UNCTAD X:n olisi myös tutkittava keinoja edistää kansalaisyhteiskunnan ja yksityisen sektorin osallistumista kehitykseen sekä teollisuusmaiden osallistumista järjestön toimintaan muun muassa varmistamalla niiden edustajien aktiivinen osallistuminen hallitustenvälisten sekä asiantuntijatason kokousten valmisteluihin ja pitämiseen sekä kuulemalla niitä teknisten yhteistyöhankkeiden laatimiseen ja toteuttamiseen sekä analyyttisten asiakirjojen laatimiseen liittyvissä asioissa. UNCTAD:in sihteeristön ja kansalaisyhteiskunnan edustajien väliset suhteet olisi ja oikeusturvan takaavissa puitteissa. Ratkaisevan hoidettava läpinäkyvästi tärkeää on näiden edustajien valitseminen huolellisesti käyttäen perusteena heidän pätevyyttään ja asemaansa. UNCTAD:in olisi myös toimittava foorumina kansalaisyhteiskunnan edustajien keskustelulle kauppaa ja kehitystä koskevista aiheista. jotka Aiheista, asiantuntijoiden kausittaisina. Tämä yhteisymmärrystä osallistujien välillä. vaativat kokoukset auttaisi pitkäaikaista säännöllisin lisäämään pohdintaa, voitaisiin väliajoin, mutta luottamusta ei ja järjestää kuitenkaan keskinäistä 17 LIITE Kymmenennen konferenssin yhteydessä globaalistumista ja kehitystä koskevasta yhteisestä julkilausumasta käytävissä neuvotteluissa unioni voi tämän asiakirjan II osassa kuvatun poliittisen lähestymistavan perusteella hyväksyä seuraavaa: Tehokkaiden instituutioiden ja kansallisten politiikkojen tärkeys 1. 2. 3. UNCTAD X:n olisi tunnustettava, että rauhan, turvallisuuden ja vakauden, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, kansanvallan, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallinnon takaava poliittinen ympäristö on tasapuolisen ja kestävän kehityksen välttämätön edellytys. UNCTAD X:n olisi siksi ilmaistava tarve uudistaa nykyisiä ja luoda uusia instituutioita, mikä mahdollistaa ja vakiinnuttaa hallinnon vastuullisuuden ja avoimuuteen perustuvan ympäristön ja varmistaa lahjonnan ehkäisemisen ja torjunnan. ja sääntelykehys, joka edistää kansanvaltaisen yhteiskunnan ja Oikeus- markkinatalouden toimivuutta, on tällaisen institutionaalisen järjestelmän olennainen osa. Konferenssissa käytävissä keskusteluissa olisi vahvistettava, että kansanvallan puutteiden vähentäminen lisää poliittista sitoutuneisuutta ja kansalaismielipiteen tukea kansallisille uudistuksille. Tässä yhteydessä konferenssin olisi painotettava demokraattista kansalaisyhteiskunnan osallistumisen poliittista kehystä ja yleisemmin sen osallistumista kehitysprosessiin. Sen olisi myös tunnustettava, että sosiaalisen pääoman kertyminen kansalaisyhteiskunnan instituutioiden ansiosta on omiaan edistämään oikeudenmukaista ja kestävää taloudellista kasvua. luotaessa tärkeyttä että olisi korostettava, kehitysmaiden UNCTAD X:n yhdentyminen maailmantalouteen riippuu myös suureksi osaksi siitä, miten hyvin taloudellisilla ja rahoituksellisilla uudistuksilla onnistutaan luomaan vakaa ja avoin vakaus, makrotaloudellinen jonka oikeudenmukaisempi köyhyyden ja edistetään yksityisen sektorin kehittymistä ja parannetaan lievittäminen, kotimaisia ja ulkomaisia yksityisiä investointeja. Sen olisi myös tunnustettava, että rakennesopeutus on edelleen olennainen vaihe monien kehitysmaiden kehityksessä. ympäristö, tulonjako, työpaikkojen tavoitteina ovat ja luominen suositeltava toteutettaviksi toisen sukupolven Lisäksi UNCTAD:in olisi uudistuksia, jotka koskevat hallinnollisen ja institutionaalisen kapasiteetin ongelmia ja rahoitusjärjestelmän toimintaa. Kyseisen järjestelmän on kyettävä selviytymään sisäisistä ja ulkoisista rahoituskriiseistä. Siihen olisi kuuluttava tiukat varomääräykset, sen olisi oltava avoimempi ja sisällettävä säännöt tietojen julkistamisesta. Kun rahoitusalan valvonnan ja sääntelyn parantaminen ja vahvistaminen on vielä meneillään, voi pääomien sääntely lyhyellä aikavälillä olla hyödyllistä. Rahoitusjärjestelmän uudistuksella pitäisi myös rohkaista kestävien mikrorahoituslaitosten kehitystä. 18 4. 5. 6. 7. 8. UNCTAD X:n keskusteluissa olisi vahvistettava, että terveet kilpailupolitiikat ovat kehitysmaiden toimivan markkinatalouden kehityksen ja kuluttajien etujen suojelun kannalta ratkaisevia. Niiden markkinoiden vapauttamisen yhteydessä pitäisi siksi ottaa käyttöön kyseisten markkinoiden kehitystasoon mukautetut kansalliset kilpailusäännöt. UNCTAD X:n olisi myös korostettava WTO:ssa sovittujen kansallista kilpailulainsäädäntöä ja kansainvälisiä monenvälisesti yhteistyömenettelyjä koskevien sääntöjen tärkeyttä. Oikeudellisen kehyksen olisi varmistettava, että myös kuluttajien oikeudet turvataan kuluttajansuojelua ja kuluttajien terveyden suojelua koskevin normein. UNCTAD X:n olisi korostettava yksityisen sektorin asemaa taloudellisen kasvun ylläpitäjänä ja painotettava sen mahdollista osuutta kehitysmaiden kilpailukyvyn parantamisessa sekä niiden maailmantalouteen yhdentymisessä. Lisäksi yksityinen sektori ja erityisesti sen epävirallinen osa on ylivoimaisesti suurimmassa osassa kehitysmaita tärkein uusien työpaikkojen tarjoaja. että yksityinen olisi myös UNCTAD X:n on korostettava, kansalaisyhteiskunnan tärkeä osa ja että sen velvollisuudet olisi tunnustettava ja kannettava. Tämän olisi merkittävä sitä, että julkisen ja yksityisen sektorin välillä jonka tavoitteena on määritellä kummankin on tarve käydä vuoropuhelua, osapuolen ja tasojen markkinoiden toiminnassa ilmeneviä heikkouksia sekä määritellä eri ja ehdot hallinnolle maailmanlaajuisella tasolla). liiketoimintaympäristössä velvollisuudet, (paikallisella, kansallisella, alueellisella yritysten korjata sektori selvät Konferenssin olisi lisäksi tunnustettava nykyisin vallitseva yksimielisyys tarpeesta edistää kokonaisvaltaista lähestymistapaa (makro-, keski- ja mikrotasolla) nimeämällä tärkeimmät ja antamalla niille riittävä instituutioiden toimijat rakentava tuki. Koska maat ovat keskenään ja sisäisesti hyvin erilaisia ja hajauttamiskehitys on meneillään, huomio olisi syytä kohdistaa yksityisen sektorin kehityksen paikalliseen ulottuvuuteen. Lisäksi hajauttaminen ja alueellinen yhdentyminen olisi nähtävä globaalistumisprosessissa toisiaan vahvistavina kestävän kehityksen edistäjinä. Julkisten palvelujen tehokkuus on välttämätöntä. Valtion merkitys niiden tarjoajana olisi määriteltävä selvästi kansalaisyhteiskunnan ja erityisesti yksityisen sektorin kanssa käytävässä vuoropuhelussa. kiinnitettävä olisi myös perushyödykkeistä huomiota UNCTAD X:n riippuvaisten maiden, joista useimmat ovat vähiten kehittyneitä maita, erityisongelmiin. Sen olisi korostettava rakenteellisia vaikeuksia, jotka liittyvät tuojamaiden kysyntään, monien perushyödykkeiden hintojen pitkäaikaiseen laskusuuntaukseen ja kyseisten kyseisten hintojen rakenteellisten vaikeuksien vaikutuksia tuottajamaiden vientituloihin, niiden taloudelliseen kasvuun ja tulojen jakautumiseen. epävakauteen. Konferenssin perushyödykkeiden joustamattomaan painotettava olisi myös UNCTAD X:n olisi siksi tunnustettava tarve noudattaa eriyttämispolitiikkoja tehokkaana strategiana katkaista riippuvuus perushyödykkeistä ja vakauttaa vientitulojen määrä. Konferenssin olisi myös käsiteltävä ongelmia, jotka liittyvät kilpailukyvyn lisäämiseen aloja vapauttamalla ja yksityistämällä, instituutioiden 19 9. 10. 11. luomiseen, perushyödykealojen oikeudenmukaisempaan tulonjakoon. investointeihin koulutukseen, ja riskienhallintaan ja Konferenssi voisi myös tunnustaa sekä tuottaja- että kuluttajamaiden kasvavan huolen nykyisten kansainvälisten perushyödykesopimusten tarkoituksesta ja kansainvälisistä keskustelun ja toimivuudesta yhteistyönäkymistä. käynnistää tämän alan kansainvälisen tunnustettava tieto- ja tiedonvälitystekniikan tärkeä UNCTAD X:n olisi merkitys teknisten saavutusten soveltaminen kansantalouksien ja yhteiskuntien kaikilla lohkoilla on saanut aikaan niin sanotun tietoyhteiskuntavallankumouksen, joka on avannut kehitysmaille uusia mahdollisuuksia ja aiheuttanut myös uusia syrjäytymisriskejä tiedon vähäisyydestä kärsiville ihmisille tai maille. kehityksessä. Näiden kaupan uusien Konferenssin olisi näin ollen painotettava, miten tärkeää kehitysmaiden on toteuttaa politiikkoja, joiden tavoitteena on niiden infrastruktuurista aiheutuvien rajoitteiden korjaaminen ja sellaisen ympäristön luominen, että se houkuttelee pitkälle kehittyneitä teknologioita ja mahdollistaa näin tietoyhteiskuntaan osallistumisen. Näihin politiikkoihin olisi kuuluttava myönteisen sääntelykehyksen laatiminen, televiestintämarkkinoiden vapauttaminen, investoinnit yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, tutkimuksen ja teknologian edellyttämiin valmiuksiin sekä julkiset toimet tiedon vähäisyydestä kärsivien ryhmien hyväksi. Tähän liittyen UNCTAD X:n olisi korostettava "tietostrategioiden" merkitystä, joiden tavoitteena on luoda teknologiakuilun poistamiseen mahdollisuudet tarjoava ympäristö, ja edistää oppivaa yhteiskuntaa sekä "tietolähtöistä taloutta". sosiaalisen ja inhimillisen kehityksen Konferenssin olisi korostettava tehtävä selväksi, että kehitysmaiden yhdentyminen merkitystä. Sen olisi sekä maailmantalouteen oikeusvaltioperiaatteen edistäminen eivät ole saavutettavissa ottamatta huomioon inhimillisiä ja sosiaalisia tekijöitä. taloudellisen kehityksen kestävän ja kehitysstrategioiden tavoitteena olevan UNCTAD X:n olisi korostettava talouskasvun mukanaan tuomien etujen jakautuminen tasaisemmin. Näissä strategioissa olisi myös varmistettava huono-osaisten ryhmien, erityisesti lapsien suojelu ja autettava köyhiä, naisia ja alkuperäiskansoja pääsemään osallisiksi talouden globaalistumisen ja vapautumisen tarjoamista taloudellisista mahdollisuuksista ja niiden mukanaan tuomista eduista. Resursseja olisi myös osoitettava riittävästi koulutukseen ja terveydenhuoltoon, koska nämä toimet ja terve voivat vaikuttaa myönteisesti elintason kohottamiseen. Lisäksi ammattitaitoinen ulkomaisten investointien houkuttelemiseksi. yksi monista edellytyksistä työvoima on Konferenssin olisi kehotettava valtioita asettamaan köyhyyden lievittäminen ja pitkällä aikavälillä sen poistaminen kehityspolitiikoissaan selvästi etusijalle. Tätä tarkoitusta varten valtioiden pitäisi pyrkiä yhdenmukaistamaan sosiaali- ja talouspolitiikkansa ja kehittämään kykyään sisällyttää näihin politiikkoihin köyhyyden lievittämistä koskevia tavoitteita. 20 Tässä yhteydessä UNCTAD X:n olisi korostettava sosiaalisten perusoikeuksien merkitystä kestävässä kehityksessä. Kehitysmaiden hallitusten olisi varmistettava, ja tukevat uudistukset eivät vaaranna työntekijöiden että vientiä edistävät kansainvälisesti lainsäädännön toteutumista ja soveltamisen seurantaa. perusoikeuksien mukaisen hyväksyttyjen Lisäksi konferenssin olisi pyydettävä avunantajia ja kansainvälistä yhteisöä varmistamaan, niiden kehitysyhteistyöpolitiikkojen keskeinen tavoite ja että kauppaa ja kehitystä koskevat politiikat tukevat toisiaan ja edistävät näin köyhyyden torjumista. lievittäminen köyhyyden että on 12. 13. taloudellisten uudistusten olisi kuitenkin yleensä kansainvälisen yhteisön on ja valtioilla. Konferenssin on Päävastuu poliittisten että asianomaisilla antaa avunantajien ja kehitysmaiden uudistuksille tukea. Poliittinen vuoropuhelu, kehitysyhteistyö sekä taloudelliset ja kaupalliset suhteet ovat avunantajayhteisön kehitysmaille antaman tällaisen tuen keskeisiä ja toisiinsa vaikuttavia osia. Tässä yhteydessä UNCTAD:ia on syytä onnitella sen osuudesta kehitysmaiden auttamisessa uudistusprosessin toteuttamisessa. toteuttamisesta korostettava, rakentavaa tarpeen että kansallisesti tunnustettava, UNCTAD X:n olisi myös toteutettavia uudistuksia ei voida sanella ulkopuolelta. Niitä ei toteuteta, elleivät maat itse ole hyväksyneet niitä, mukauttaneet niitä kunkin maan erityisolosuhteisiin ja koko yhteiskunnan sisäisen yhteisymmärryksen huomioon ottavaan omistusoikeuden periaatteeseen. Kansalaisyhteiskunta ja kanavoijana vaikuttaa osaltaan kehitysyhteistyön sisällön paikallisiin olosuhteisiin mukauttamisprosessiin ja tukee uudistuksia koskevan sisäisen yhteisymmärryksen luomista. vastaanottajana kehitysavun Kehitysmaiden osallistuminen monenväliseen kauppajärjestelmään: ja alueellinen vuosituhannen vaihteen kierros, kauppaetuudet yhdentyminen Kauppaa ja ympäristöä koskevat kysymykset 14. UNCTAD X:n olisi vahvistettava, että kehitysmaiden asteittainen yhdentyminen monenväliseen kauppajärjestelmään on olennaisen tärkeää niiden kehitykselle. kehitysmaiden Konferenssin olisi myös korostettava, että tällainen yhdentyminen riippuu suuresti niiden kansantalouksien kilpailukyvyn parantamisesta. Näillä uudistuksilla olisi oltava suuremman sekä paremmin kohdistetun ja kansainvälisen yhteisön tuki koordinoidun teknisen avun muodossa osana yleistä pyrkimystä parantaa politiikkojen yhdenmukaisuutta. onnistumisesta uudistusten sisäisten ja olisi Konferenssin kehitysyhteistyöpolitiikkojen johdonmukaisuus myönteisten vaikutusten lisäämiseksi. varmistaa keskinäinen sekä taloudellisen kasvun että köyhyyden lievittämisen kauppapolitiikkojen korostettava tarvetta myös ja Samalla konferenssin olisi tunnustettava tarve monenvälisen kauppajärjestelmän antamasta tuesta kestävälle kehitykselle ja kehitysmaiden, varsinkin vähiten 21 15. 16. kehittyneiden maiden erityisten taloudellisten ja sosiaalisten mahdollisuuksien ja rajoitusten ottamisesta siinä asianmukaisesti huomioon, korostaen samalla päättäväisesti yhteistä tavoitetta kaupan vapauttamiseksi. Kehitysmaiden aktiivinen osallistuminen WTO:n toimintaan ja erityisesti sen tulevaan neuvottelukierrokseen on niiden etujen puolustamisen kannalta tärkeää. Uuden kierroksen asialistalla olisi kiinnitettävä erityistä huomiota kaupan ja kehityksen välisiin yhteyksiin, mikä lisäisi kehitysmaiden kiinnostusta tärkeänä UNCTAD aktiiviseen keskustelufoorumina ja yhteisymmärryksen rakentajana ennen neuvotteluja ja niiden jälkeen. osallistumiseen. toimimaan tulee Vahingoittamatta monenvälistä kauppajärjestelmää ja kaupan vapauttamisen yhteistä tavoitetta erityinen ja eriytetty kohtelu on hyödyllinen väline, jonka avulla voidaan ottaa huomioon kehitysmaiden, erityisesti vähiten kehittyneiden maiden erilaiset olosuhteet ja tarpeet sekä niiden hallinnolliset ja institutionaaliset rajoitukset, mikäli se edistää niiden talouksien asteittaista avaamista ulkomaiselle kilpailulle. osakseen etuuskohteluun Kehitysmaiden ja erityisesti vähiten kehittyneiden maiden olisi voitava edelleen saada teollisuusmaiden markkinoille, sillä kauppaetuudet kuuluvat muiden kehitysstrategioiden ohella tärkeimpiin kehitysmaiden yhdentymisen maailmantalouteen mahdollistaviin tekijöihin. GSP-järjestelmän mukaisten myönteisten kannustimien käyttöönottoa yhdistettynä kestävään kehitykseen tähtääviin politiikkoihin ja monenvälisiin normeihin olisi tuettava. perustuva pääsy UNCTAD X:n olisi myös otettava uudelleen esille vähiten kehittyneistä maista peräisin olevien käytännöllisesti katsoen kaikkien tuotteiden tariffikohtelua koskeva periaate, joka on pantava täytäntöön vuoteen 2003 mennessä ja jota Euroopan unioni jo noudattaa. olisi vahvistettava, UNCTAD X:n sääntöjen mukainen kehitysmaiden kesken tapahtuva alueellinen yhdentyminen on tarpeellinen monenväliseen edistysaskel kauppajärjestelmään. että WTO:n kehitysmaiden yhdentymistä kohti hyödyntämisen, Alueellinen yhdentyminen vahvistaa kasvua ja lisää kaupan määrää, koska se mahdollistaa mittakaavaetujen talouksien monipuolistamisen, erikoistumisen alueellisella tasolla ja resurssien kohdistamisen tehokkaammin, mikä kilpailun alueellisilla markkinoilla. Näin alueellinen yhdentyminen auttaa kehitysmaita parantamaan kansainvälistä kilpailukykyään ja helpottaa niiden mukautumista uuteen kansainväliseen viitekehykseen. Lisäksi suuremmat alueelliset markkinat toimivat parempina houkuttimina ulkomaisille sijoittajille. tehokkaamman rajat kansallisten varmistaa ylittävän Konferenssin olisi myös korostettava, että alueellinen yhdentymisprosessi lisää institutionaalisten ja kansantaloudellisten uudistusten uskottavuutta ja helpottaa niiden toteuttamista. Ne antavat mahdollisuuden määritellä paremmin yhtenäiset säännöt, jotka koskevat kauppaan liittyviä kysymyksiä kuten kilpailua, suoria ulkomaisia sijoituksia tai teollis- ja tekijänoikeuksia, mikä luo investointien kannalta suotuisamman ilmapiirin. Ne helpottavat talouden kehittämistä varten 22 17. 18. 19. kuten liikenne- alueellisten tarpeellisten tai infrastruktuurien televiestintäverkkojen kehittämistä ja taloudellisen yhdentymisen luonteesta riippuen mahdollistavat makrotalouspolitiikkojen ja suhteellisen pitkälle menevän lähentämisen, jolloin ne parantavat alueellisen talouden vakautta. Lisäksi alueellisen tason kauppaneuvottelut voivat edistää yhteisymmärryksen luomista huomattavasti alueellisella tasolla pitäen silmällä WTO:ssa samanaikaisesti tai tulevaisuudessa käytäviä monenvälisiä neuvotteluja. Näin ne helpottavat kehitysmaiden tehokasta osallistumista monenväliseen kauppajärjestelmään. yhteensovittamisen asianmukaisia valmisteluja ja Alueellinen yhdentyminen on myös tehokas keino varmistaa konfliktien torjuntaa. etelän täydellistä maailmantalouteen. integraatiosopimuksia Pohjoisen ja etelän alueelliset kauppajärjestelmät ovat myös lisäaskel kohti kehitysmaiden Jotta liittymistä kehitysmaakumppaneiden erityisolosuhteet voitaisiin ottaa huomioon, pohjoisen oltava ja mahdollisimman joustavia mutta samalla kuitenkin WTO:n sääntöjen mukaisia. toteutettava Näiden integraatiosopimusten ohella kohti suurempaa avoimuutta tukevia toimenpiteitä, jotta vastavuoroisesta kaupan vapauttamisesta aiheutuvien mukautumiskustannusten ja saavutetun tehokkuuden tuottamien hyötyjen epätasainen jakautuminen voitaisiin välttää. neuvotteluiden siirtymistä koskevien olisi on UNCTAD X:n olisi korostettava, ja tuettava toisiaan kestävän kehityksen ympäristönsuojelutavoitteiden olisi edistämiseksi. Monenvälisten neuvottelujen ja kauppaa ja ympäristöä koskevien sopimusten olisi oltava Rion kokouksessa hyväksyttyjen periaatteiden mukaisia. että kaupan vapauden laajentamis- Kehityksen ulkoiset resurssit: Tuki ja suorat ulkomaiset sijoitukset Velkaongelma Tunnustaen kehitysmaille ja erityisesti vähiten kehittyneille maille annettavan kehitysavun tärkeyden UNCTAD X voisi virallisen kehitysavun määrän vähenemisestä viime vuosina. huolensa ilmaista Siksi avunantajia olisi kehotettava jatkamaan ja lisäämään virallisen kehitysavun antamista sekä pyrkimään kansainvälisellä tasolla sovittuun 0,7 prosentin tavoitteeseen BKT:sta. On ratkaisevan tärkeää varmistaa, että kehitysapu edistää avunsaajamaiden kansallisten politiikkojen parantamista ja niiden instituutioiden vahvistamista. Tämä voidaan toteuttaa liittämällä kehitysapu järjestelmällisesti kestävän ja oikeudenmukaisen kehityksen periaatteisiin kuten OECD:n kehitysapukomitean yleisiin kestävän kehityksen mittareihin, joissa vahvistetaan taloudellisen hyvinvoinnin, yhteiskunnallisen kehityksen ja ympäristön kannalta kestävän kehityksen tavoitteet. Näissä mittareissa määritellyt tavoitteet vahvistavat, että kehitysyhteistyön painopistealueisiin on sisällyttävä kansantaloudellisten ja rakenteellisten vaatimusten lisäksi myös yhteiskunnalliseen ja taloudelliseen ja ympäristön oikeudenmukaisuuteen tähtäävät asettamien tarpeiden täyttäminen. rakenteelliset uudistukset 23 Kansainvälisen kehitysohjelmien omaksumista avunsaajamaissa. yhteisön samanaikaisesti olisi pyrittävä vahvistamaan 20. 21. 22. Suorien ulkomaisten sijoitusten virtojen houkutteleminen on muuttunut ratkaisevan tärkeäksi monien kehitysmaiden pyrkimyksille kestävään kehitykseen. Suorat ulkomaiset investoinnit ovatkin paitsi merkittävä pääomien lähde myös johtamistaitojen, teknologian ja tietotaidon lähde. Ne antavat virikkeitä kaupalle suorat ja kilpailulle ja mahdollistavat pääsyn vientimarkkinoille. Lisäksi auttaen voisivat ulkomaiset vahvistamaan ja kasvattamaan paikallisia tuotantoklustereita. avainasemassa strategisessa sijoitukset olla UNCTAD X:n olisi siksi korostettava suorien ulkomaisten sijoitusten tärkeyttä kestävän kehityksen prosessissa. Painottamalla suorien ulkomaisten sijoitusten virtojen epätasaista jakautumista konferenssin olisi tuotava voimakkaasti esille tarve lisätä kehitysavun määrää ja kohdistaa se paremmin tavoitteena tukea kehitysmaiden pyrkimyksiä ottaa käyttöön tarvittavat politiikat ja lainsäädäntö, joiden avulla luodaan ulkomaisten investointien houkuttelemisen mahdollistavat olosuhteet. UNCTAD X:n olisi myös korostettava monenvälisesti hyväksyttävien suoria jotka on ulkomaisia sijoituksia koskevien sellaisten sääntöjen hyödyllisyyttä, laadittu WTO:n syrjimättömyysperiaatteiden pohjalta tähtäävät jotka maailmanlaajuisesti vakaaseen, avoimeen ja ennustettavuuden mahdollistavaan ympäristöön ulkomaisia investointivirtoja varten. ja Velkataakka voi olla varsinkin voimakkaasti velkaantuneille köyhille maille kasvun jarru, koska se vaikuttaa ulkomaisia investointeja torjuvasti ja koska velan hoitamiseen kuluu liian suuri osa valtion varoista. Se on liian usein esteenä sosiaali- ja ympäristöalan investoinneille ja vahingoittaa siksi pitkän aikavälin kestävää kehitystä. UNCTAD X voisi tunnustaa tämän ongelman vaikeuden ja korostaa, että velkojen anteeksiantamista koskeviin aloitteisiin olisi aina liitettävä sellaisten uudistusten toteuttaminen, joilla varmistetaan, että näin käyttöön resurssit käytetään tosiasiallisesti köyhyyden lieventämiseen sekä saatavat ilmaista arvostavansa terveydenhuoltoon ja koulutukseen. UNCTAD X voisi voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskevan velka-aloitteen (HIPC:n) riittävään mukaisia rakennesopeutusprosessiin tekeminen siedettäväksi. Konferenssi voisi myös korostaa sitä, että mikäli suurpiirteisempää lähestymistapaa noudatetaan, olisi varmistettava, ettei muutoksilla vaaranneta perinteiseen kehitysapuun kuuluvia toimenpiteitä. pyrkimyksiä, pyrkivien tarkoituksena avunantajien velkataakan maiden joiden on Kansainvälisen rahoitusjärjestelmän rakenteen vahvistaminen Rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuisen integroitumisen riskien minimoimiseksi UNCTAD X:n olisi korostettava, että kehitysmaiden pääomamarkkinat olisi vapautettava varovasti ja tasapainoisesti ja että erityistä huomiota on kiinnitettävä varotoimia vakauden ylläpitämistä edistäviin sääntöihin ja säädöksiin ja mahdollisimman huolellisesti sekä kansallistella että kansainvälisellä tasolla syntyvien kriisien välttämiseen. Teknisen avun lisääminen on tarpeen kehittyvien ja voimakkaasti kasvavien koskevien normien laadintaan ja käyttöönottoon, 24 talouksien kansainvälisten normien tasolle. tukemiseksi niiden vahvistaessa rahoitusjärjestelmäänsä 23. Kansainvälisten rahoituslaitosten kuten IMF:n, Maailmanpankin ja Kansainvälisen järjestelypankin olisi edelleen otettava huomioon Aasian talouskriiseistä saadut kokemukset. Niiden on edelleen mukautettava asemaansa ja tehtäviään jatkuvasti etenevään maailman ovat toiminnan avoimuuden ja seurannan parantaminen, rahoitusriskien arvioinnin tehostaminen ja keinojen löytäminen yksityisen sektorin ottamiseksi mukaan asianmukaisella tavalla kriisien torjuntaan ja ratkaisemiseen. yhdentymiseen. Etusijalla rahoitusjärjestelmän 25 Monenvälisten kestävän kehityksen normien edistäminen 24. kauppamenettelyjä. ilmaistava tukensa monenvälisten normien laatimiselle UNCTAD X:n olisi kuudella pääalueella, joista ensimmäinen on suorat ulkomaiset sijoitukset, tavoitteena vakaan ja ennustettavissa olevan maailmanlaajuisen ympäristön luominen pitkäaikaisille investoinneille. Toiseksi on tarpeen yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa koskee ympäristökysymyksiä liittyen kaupan ja ympäristön toisiaan tukevaan monenvälisiin luonteeseen ympäristösopimuksiin. Muut ja kansainvälinen kilpailupolitiikka, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä yhtäläisten mahdollisuuksien luomiseksi yrityksille varmistaen samalla, etteivät valtioiden välinen verokilpailu ja kilpailua rajoittavat käytännöt estä pyrkimyksiä varmistaa kestävää kehitystä. Lopuksi on hyväksytyt sosiaaliset normit pantava täytäntöön, erityisesti kun ne liittyvät työntekijöiden vähimmäisoikeuksien hyväksymiseen. horisontaalisiin kaksi aiheisiin aluetta verotusnormit Kolmas kuten ovat alue ja 26


title: WRITTEN QUESTION E-1632/99 by Paulo Casaca (PSE) to the Commission. Abuse of a dominant position on the sugar market in the Autonomous Region of the Azores.

eurovoc_concepts:
Azores
competition law
discriminatory price
dominant position
sugar

formats: html pdf print

text: C 170 E/58 Official Journal of the European Communities EN 20. 6. 2000 Within these limits, each year the Commission draws up the forecast supply balances of the needs of the Azores and fixes the quantities to be imported, principally with regard to the local production of beet sugar. At 6 500 tonnes for 1999/2000 (the same as in 1998/99), the maximum quota for sugar production has not fallen. The maximum quota may always be used for the local production of beet sugar; only the import of raw sugar is limited under the specific supply arrangements. It is therefore not correct to talk of a systematic step-by-step reduction in sugar refining quotas for the Azores and the Commission therefore does not consider application of the Poseima programme to be incompatible with Article 299(2) (formerly Article 227) of the EC Treaty. (2000/C 170 E/065) WRITTEN QUESTION E-1632/99 by Paulo Casaca (PSE) to the Commission (15 September 1999) Subject: Abuse of a dominant position on the sugar market in the Autonomous Region of the Azores The sugar-producing undertaking situated in the Autonomous Region of the Azores accounts for a very modest and declining portion of the sugar quotas allocated to Portugal by the European institutions. In recent months sugar produced by mainland-based refineries has been supplied to shops in the Azores at prices well below those charged in mainland shops, in spite of the cost of transport to the Azores. Does the Commission not believe that the fact that the leading firms on the market are charging different prices for sugar on the mainland and in the Azores could constitute an abuse of a dominant position? What will it do about the matter? Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (18 October 1999) The market for sugar in the Azores forms part of the Community market and so is open to supplies from other regions. This is not, however, the case for sugar produced in the Azores since it enjoys specific preferential conditions, the benefits of which go to the local production of sugar beet, the processing industry and consumers in the region in accordance with the objectives of the Poseima programme. If sugar is supplied to the Azores from the mainland, it is because prices in the Azores enable the firms in question to make a profit comparable to what they can make on the mainland. Normally, the specific conditions enjoyed by the sugar industry in the Azores should enable it to supply the local market at competitive prices, since these conditions enable the sugar refinery to buy raw sugar at the world market price and sell the refined sugar at the Community price. Because local production of beet sugar is currently at a very low level in the Azores, this high margin on refining is obtained on the bulk of the sugar produced. The Commission does not therefore think that it should intervene in the way suggested by the Honourable Member. The Honourable Member is also requested to refer to the Commission(cid:146)s replies to his Written Questions E-1630/99 (1) and E-1631/99 (2). (1) (2) See page 56. See page 57


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1963/1999 af 15. september 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 7. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1489/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 16. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 244/9 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1963/1999 af 15. september 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 7. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1489/1999 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), 30. senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/ 98 (2), særlig artikel 17, stk. 5, andet afsnit, litra b), og og den forventede udvikling på markedet for sukker i Fællesskabet og på verdensmarkedet; (3) (4) efter gennemgang af tilbuddene bør de bestemmelser, der er nævnt i artikel 1, fastsættes for den 7. dellicita- tion; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker — ud fra følgende betragtninger: (1) (2) I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1489/ 1999 af 7. juli 1999 om en løbende licitation med henblik på fastsættelse af en eksportafgift og/eller eksportrestitution for hvidt sukker (3), foranstaltes dellici- tationer med henblik på eksport af dette sukker; i henhold til bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i forord- ning (EF) nr. 1489/1999, fastsættes der i påkommende tilfælde for den pågældende dellicitation et maksimalt restitutionsbeløb især under hensyntagen til situationen UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For den 7. dellicitation for hvidt sukker, ifølge forordning (EF) nr. 1489/1999, fastsættes maksimumseksportrestitutionen til 52,380 EUR/100 kg. Denne forordning træder i kraft den 16. september 1999. Artikel 2 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 172 af 8. 7. 1999, s. 27


title: QUESTION ÉCRITE E-1637/99 posée par Avril Doyle (PPE-DE) à la Commission. Documents légalement exigibles transmis à la Commission pour la construction de l'Office communautaire alimentaire et vétérinaire à Grange, Comté de Meath, Irlande.

eurovoc_concepts:
EU office or agency
Ireland
exchange of information
foodstuffs legislation
provision of documents
public building
veterinary legislation

text: 20. 6. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 170 E/59 (2000/C 170 E/066) QUESTION (cid:201)CRITE E-1636/99 posØe par Graham Watson (ELDR) au Conseil (20 septembre 1999) Objet: Travailler en Europe aprŁs l(cid:146)(cid:226)ge de 60 ans Le Conseil est-il informØ du fait que la France refuse d(cid:146)adopter un des rŁglements communs concernant le transport aØrien qui permet aux titulaires d(cid:146)une licence de pilote de ligne de continuer (cid:224) voler jusqu(cid:146)(cid:224) l(cid:146)(cid:226)ge de 65 ans? La France refuse de reconna(cid:238)tre cette nouvelle limite d(cid:146)(cid:226)ge, avec pour consØquence qu(cid:146)aucun pilote de plus de 60 ans ne peut survoler le pays ou y atterrir dans le cadre d(cid:146)un vol de transport de passagers. Quelles pressions le Conseil entend-il exercer sur la France afin de s(cid:146)assurer du respect des rŁglements communs concernant le transport aØrien? Quelles sont les obligations des (cid:201)tats membres en matiŁre de reconnais- sance mutuelle des licences? RØponse (22 novembre 1999) La Directive du Conseil 91/670 du 16 dØcembre 1991 sur l(cid:146)acceptation mutuelle des licences du personnel pour exercer des fonctions dans l(cid:146)aviation civile Øtablit dans son article 4, paragraphe 5 que la validation des licences de pilotes est autorisØe lorsque son titulaire a satisfait aux exigences spØciales prØvues (cid:224) l(cid:146)Annexe de la directive. Cette annexe prØvoit la limite d(cid:146)(cid:226)ge de 60 ans. Or, si un (cid:201)tat membre refuse aux titulaires d(cid:146)une licence de pilote de ligne de continuer (cid:224) voler jusqu(cid:146)(cid:224) l(cid:146)(cid:226)ge de 65 ans, ses autoritØs appliquent correctement la Directive 91/670. Il est rappelØ en outre que la pratique suivie par l(cid:146)Organisation de l(cid:146)Aviation civile internationale va dans le mŒme sens. L(cid:146)Annexe I de la Convention de Chicago interdit, pour des vols commerciaux, l(cid:146)exercice des fonctions de pilotes aux commandes aprŁs l(cid:146)(cid:226)ge de 60 ans. D(cid:146)Øventuels assouplissements (cid:224) cette rŁgle ne sont pas de nature contraignante. (2000/C 170 E/067) QUESTION (cid:201)CRITE E-1637/99 posØe par Avril Doyle (PPE-DE) (cid:224) la Commission (15 septembre 1999) Objet: Documents lØgalement exigibles transmis (cid:224) la Commission pour la construction de l(cid:146)Office communautaire alimentaire et vØtØrinaire (cid:224) Grange, ComtØ de Meath, Irlande Quand exactement le ministŁre irlandais des travaux publics a-t-il remis (cid:224) la Commission les documents lØgalement exigibles pour la construction de l(cid:146)Office communautaire alimentaire et vØtØrinaire (cid:224) Grange, dans le ComtØ de Meath, en Irlande? Pourquoi n(cid:146)ont-ils toujours pas ØtØ signØs et quand devraient-ils l(cid:146)Œtre? RØponse donnØe par M. Kinnock au nom de la Commission (11 octobre 1999) Les documents lØgalement exigibles concernant la construction de l(cid:146)Office communautaire alimentaire et vØtØrinaire (OAV), (cid:224) Grange, comtØ de Neath, ont ØtØ soumis (cid:224) la Commission, par l(cid:146)«Office of Public Works», par l(cid:146)intermØdiaire de l(cid:146)avocat de celle-ci le 8 juin 1999. Ces documents devaient permettre une vØrification gØnØrale des clauses du contrat, y compris les engagements financiers, le dØroulement d(cid:146)une procØdure interne nØcessitant le visa de nombreux services de la Commission, et la transmission d(cid:146)un mØmorandum (cid:224) l(cid:146)autoritØ budgØtaire, conformØment aux dØclarations faites par rectificatif et supplØmentaire no 1/97 (1), qui stipulait que «la Commission informera (cid:224) l(cid:146)autoritØ budgØtaire sur les coßts (cid:224) long terme du projet Grange dŁs que les coßts globaux seront connus». la Commission dans l(cid:146)avant-projet de budget C 170 E/60 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 20. 6. 2000 Les procØdures internes ont ØtØ achevØes le 10 septembre 1999, lorsque la Commission a adoptØ une communication (cid:224) l(cid:146)autoritØ budgØtaire sur l(cid:146)acquisition d(cid:146)un nouveau complexe immobilier (cid:224) Grange pour le siŁge de l(cid:146)OAV (2). Le contrat a ØtØ signØ, pour le compte de la Commission, le 13 septembre 1999, et transmis ensuite aux hommes de loi. (1) (2) SEC(97) 750 final. SEC(1999) 1324. (2000/C 170 E/068) QUESTION (cid:201)CRITE E-1640/99 posØe par Norbert Glante (PSE) (cid:224) la Commission (22 septembre 1999) Objet: Aides destinØes aux opØrations de jumelage de villes (cid:129) Prise en compte des «Landkreise» (districts ruraux) allemands Le programme d(cid:146)aide aux opØrations de jumelage de villes, qui est en place, favorise la rencontre des peuples europØens, et ce afin de surmonter les diffØrences qui les divisent. D(cid:146)aprŁs l(cid:146)aide-mØmoire concernant le soutien octroyØ par la Commission europØenne pour 1999, les «Landkreise» allemands ne sont pas pris en considØration au titre des projets Øligibles de type 1 concernant «les rencontres de citoyens dans le cadre du jumelage de villes». Le systŁme allemand d(cid:146)organisation communale classe les «Landkreise» dans la catØgorie des collectivitØs communales. En ce sens, les «Landkreise» sont juridiquement assimilØs aux villes et aux communes. Ces «Landkreise» organisent des rencontres de citoyens, et ce tant avec les collectivitØs communales des (cid:201)tats membres qu(cid:146)avec les districts ruraux nouvellement constituØs dans les PECO, en apportant ainsi une contribution prØcieuse au renforcement de l(cid:146)Europe. La Commission estime-t-elle que la discrimination pratiquØe entre les villes et les communes, d(cid:146)une 1. part, et les «Landkreise» allemands, d(cid:146)autre part, est lØgale? 2. Dans l(cid:146)affirmative, comment cette discrimination se justifie-t-elle? 3. La Commission compte-t-elle modifier, pour l(cid:146)an 2000, les critŁres relatifs (cid:224) l(cid:146)aide au rapprochement des citoyens dans le cadre du jumelage de villes (type I), en sorte que les «Landkreise» allemands puissent Øgalement prØtendre (cid:224) cette aide? RØponse donnØe par Mme Reding au nom de la Commission (4 novembre 1999) Les critŁres relatifs (cid:224) l(cid:146)attribution d(cid:146)aides financiŁres dans le cadre du programme communautaire en faveur des jumelages de villes ont ØtØ arrŒtØs par la Commission en Øtroite consultation avec les reprØsentants des diffØrentes commissions du Parlement et les reprØsentants des associations nationales des pouvoirs locaux, rassemblØes au sein du Conseil des communes et rØgions d(cid:146)Europe. Il font l(cid:146)objet d(cid:146)une rØvision annuelle et sont consignØs dans une note d(cid:146)information «Subventions de la Commission en faveur des jumelages de villes», diffusØe largement. Lors de la derniŁre rØunion de consultation du 8 dØcembre 1998, il a ØtØ dØcidØ que, pour l(cid:146)annØe 1999 et en raison des moyens financiers disponibles, il ne convenait pas de tenir compte des Landkreise dans le cadre du type I de ce programme. Cependant, pour le type II de ce programme, cette note indique que les actions de jumelages impliquant des villes d(cid:146)une mŒme rØgion peuvent bØnØficier de subventions. Les critŁres applicables pour l(cid:146)an 2000 seront dØcidØs lors des «Assises europØennes du jumelage pour le TroisiŁme MillØnaire», qui se tiendront de 3 au 5 dØcembre 1999 (cid:224) Bilbao


title: WRITTEN QUESTION No. 1634/99 by Mary BANOTTI Lifeguards at swimming pools

eurovoc_concepts:
EU law
EU law - national law
bathing water
civil defence
package travel
right to information
sports facilities

text: 29. 1. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 27 E/155 (2000/C 27 E/189) WRITTEN QUESTION E-1634/99 by Mary Banotti (PPE-DE) to the Commission (15 September 1999) Subject: Lifeguards at swimming pools Can the Commission say whether there is any legislation in the Community requiring lifeguards to be in attendance at swimming pools in holiday resorts? What rights do tourists buying holidays have to be informed about the supervision at holiday complexes in the Community? Is there any EU legislation on the provision of lifeguards at public bathing spots? Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (5 October 1999) The question of attendance by lifeguards at swimming pools in holiday resorts as well as that of the provision of lifeguards at public bathing spots are the competence of national legislation, and there are therefore no Community rules on these issues. Concerning the rights that tourists, buying holidays, have in relation to the disclosure of supervision within the holiday complexes, Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours (1) stipulates only that a number of elements listed in the Annex to the Directive should be contained in the contract. Among these elements the Annex includes the special requirements which the consumer has communicated to the organiser or retailer when making the booking, and which both have accepted. Therefore, at Community level, only if the contract includes a term (obviously accepted by both parties) requiring, on an individual basis, specific measures in relation to the disclosure of the supervision within the holiday complex, has the tourist a right protected by Community law. Nevertheless, given that Directive 90/314/EEC is a piece of minimum legislation, the national legislative instruments governing this issue can go beyond the requirements of the Directive. (1) OJ L 158, 23. 6. 1990. (2000/C 27 E/190) WRITTEN QUESTION E-1644/99 by Antonio Tajani (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE) and Mario Mauro (PPE-DE)to the Commission Subject: Freedom of access to education in Italy (22 September 1999) In Italy there is still a serious violation of the right to freedom of education. People are not free to choose between public and private schooling because of the high cost of private education and the lack of funds available to it. The European Parliament has on various occasions (1) expressed its support for freedom of education in the European Union, emphasising the need to guarantee student mobility with a view to providing quality education, as advocated by the Treaty of Amsterdam (Article 149). At the meeting of the Committee on Petitions of 25-26 May 1999, this matter was raised and the clear discrimination suffered by European citizens was highlighted. At the meeting, the Commission undertook to ask Eurydice to update the survey conducted in 1993 on private and public education systems in the Member States to look into the existence of such discrimination


title: PREGUNTA ESCRITA E-1620/99 de Olivier Dupuis (TDI) a la Comisión. Control ejercido por las autoridades tunecinas sobre Internet.

eurovoc_concepts:
Internet
Tunisia
association agreement (EU)
censorship

text: 18. 7. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 203 E/11 reglamentaci(cid:243)n de la organizaci(cid:243)n comœn de mercados (OCM) de esa carne, es decir, el nuevo Reglamento (CE) no 1254/1999 del Consejo (2) (resultante del acuerdo de la Agenda 2000). En efecto, en lo que ataæe a los animales vivos, la definici(cid:243)n de bovinos que figura en el apartado 2 del art(cid:237)culo 1 del primero de los dos Reglamentos citados (as(cid:237) como tambiØn en el segundo) cubre œnicamente los «animales vivos de la especie bovina, de las especies domØsticas», cuya descripci(cid:243)n se recoge en la nomenclatura combinada (NC) (3). En la prÆctica, esto significa que los otros bovinos (y, entre ellos, el bisonte) estÆn excluidos del Æmbito de aplicaci(cid:243)n de las ayudas a los bovinos domØsticos. La inclusi(cid:243)n de los bisontes en el rØgimen de apoyo destinado a esos bovinos se enfrentar(cid:237)a a dos dificultades. La primera es que con ella aumentar(cid:237)a el nœmero de especies animales acogidas a ayudas comunitarias, siendo numerosas las ocasiones en que los Estados miembros se han mostrado reacios a tal aumento. AdemÆs, durante el debate de la Agenda 2000 se trat(cid:243) el tema del bisonte, sin que se llegara a modificar su situaci(cid:243)n en lo que respecta al beneficio de las primas bovinas. La segunda dificultad mencionada se enmarca en las relaciones internacionales de la Comunidad. En noviembre de 1999 se iniciarÆ una nueva negociaci(cid:243)n del comercio internacional (OMC), y es muy probable que la Comunidad sea interrogada por sus socios a prop(cid:243)sito de las ayudas directas de la pol(cid:237)tica agr(cid:237)cola comœn. En estas circunstancias, no parece oportuno ampliar el nœmero de especies acogidas a esas ayudas. (1) DO L 148 de 28. 6. 1968. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999. (3) VØanse las notas explicativas en el DO C 287 de 15. 9. 1998. (2000/C 203 E/013) PREGUNTA ESCRITA E-1620/99 de Olivier Dupuis (TDI) a la Comisi(cid:243)n (15 de septiembre de 1999) Asunto: Control ejercido por las autoridades tunecinas sobre Internet Tœnez es uno de los pa(cid:237)ses que mÆs controlan y censuran el acceso a Internet, con el fin de evitar la propagaci(cid:243)n de «ideas subversivas» o de proteger la «seguridad del Estado». Este control se lleva realiza a travØs de un monopolio estatal de acceso a la red, mediante controles de los servidores, obligando a registrarse a los usuarios y mediante filtros y controles del correo electr(cid:243)nico. Por tanto, el ciudadano tunecino que desee ejercer la libertad de informaci(cid:243)n y de expresi(cid:243)n se expone a procedimientos penales muy molestos. ¿No considera la Comisi(cid:243)n que con este tipo de prÆcticas las autoridades tunecinas violan el esp(cid:237)ritu y la letra del Acuerdo de asociaci(cid:243)n entre Tœnez y la Uni(cid:243)n Europea? ¿QuØ medidas ha tomado o va a tomar la Comisi(cid:243)n para inducir a Tœnez a suprimir el monopolio estatal de acceso a Internet, eliminar los filtros cortafuegos y acabar con el control de los servidores, el registro obligado de los usuarios y la vigilancia del correo electr(cid:243)nico? Respuesta del Sr. Patten en nombre de la Comisi(cid:243)n (18 de octubre de 1999) La Comisi(cid:243)n estÆ informada del control que ejercen las autoridades de Tœnez sobre el uso de Internet en el pa(cid:237)s. La agencia tunecina de Internet (ATI) canaliza todas las solicitudes de acceso a la red, ademÆs de sus funciones de servidor de la administraci(cid:243)n y algunas misiones diplomÆticas. Dos empresas privadas (Planet Tunisie y Global Tunisie) estÆn autorizadas a ejercer de servidor de los usuarios privados. Existen otros servidores institucionales en varios sectores de la actividad pœblica (educaci(cid:243)n, institutos de investigaci(cid:243)n, C 203 E/12 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 18. 7. 2000 etc. ). El porcentaje de conectados a la red en Tœnez sigue siendo bajo (por debajo de la media mundial) a pesar de los esfuerzos de las autoridades para promover su uso en medios econ(cid:243)micos y educativos. No obstante, Tœnez reconoci(cid:243) el tiene para las empresas y la interØs y la importancia que Internet competitividad de su econom(cid:237)a. Las tarifas para el usuario descendieron sensiblemente hace poco. El Acuerdo de Asociaci(cid:243)n entre la Comunidad y Tœnez no contiene disposiciones espec(cid:237)ficas sobre el libre acceso a los medios de comunicaci(cid:243)n, sin embargo, el art(cid:237)culo 2 estipula de forma general que los derechos humanos, en los que se incluyen el derecho a informar y a informarse, constituyen un elemento esencial del acuerdo. La Comisi(cid:243)n sigue muy de cerca el respeto a los derechos humanos en Tœnez, incluido el acceso de los ciudadanos a los medios de comunicaci(cid:243)n y a Internet, en particular, a travØs de informes peri(cid:243)dicos sobre la situaci(cid:243)n de los derechos humanos elaborados por los jefes de misi(cid:243)n de los Estados miembros y de la Comisi(cid:243)n en Tœnez y mediante un diÆlogo pol(cid:237)tico continuo con las autoridades tunecinas. Por otra parte, se ha invitado a Tœnez a participar en los programas regionales preparados en el marco de MEDA con el fin de promover un nuevo enfoque regional en el Æmbito de las telecomunicaciones y de la sociedad de la informaci(cid:243)n. (2000/C 203 E/014) PREGUNTA ESCRITA E-1638/99 de Efstratios Korakas (GUE/NGL) a la Comisi(cid:243)n (22 de septiembre de 1999) Asunto: Las desastrosas repercusiones de la PAC y su necesidad de reforma La reforma de la PAC que se aplic(cid:243) en el marco del Tratado de Maastricht y la Agenda 2000, que se aplicarÆ hasta el 2006, reducen de modo dramÆtico los ritmos de desarrollo de la agricultura para adaptar Østa a las condiciones del mercado configurado por la OMC (Organizaci(cid:243)n Mundial del Comercio) y la UEM. Dicha reducci(cid:243)n de los ritmos de desarrollo de la agricultura ha tenido como resultado la disminuci(cid:243)n del empleo en la misma, el fin de los pequeæos y medianos agricultores, especialmente en pa(cid:237)ses como Grecia, donde la proporci(cid:243)n de poblaci(cid:243)n rural es elevada. Asimismo, ha tra(cid:237)do consigo el declive econ(cid:243)mico y la despoblaci(cid:243)n del campo as(cid:237) como la degradaci(cid:243)n del medio ambiente. ¿Piensa insistir la Comisi(cid:243)n en la misma pol(cid:237)tica, que acelerarÆ esta tendencia desastrosa para el campo, o tiene el prop(cid:243)sito de proponer (cid:129)tal como reclaman los agricultores, especialmente los pequeæos y medianos(cid:129) la interrupci(cid:243)n del rumbo emprendido y su modificaci(cid:243)n, adoptando las medidas adecuadas al respecto? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (20 de octubre de 1999) Efectivamente, uno de los objetivos de la reforma de la pol(cid:237)tica agr(cid:237)cola comœn (PAC) que preconiza la la reforma Agenda 2000 consiste en mejorar la adaptaci(cid:243)n a las exigencias del mercado. Asimismo, persigue otros objetivos diversos, como el mantenimiento de un nivel de vida equitativo de los agricultores, la integraci(cid:243)n de los aspectos ambientales y el establecimiento de una pol(cid:237)tica de desarrollo rural como segundo pilar de la PAC. Es cierto que el nœmero de personas activas en la agricultura, silvicultura y pesca en Grecia disminuy(cid:243) en un 21 % durante el periodo 1987-1997. Sin embargo, este descenso fue del 31 % en el conjunto de los doce Estados miembros durante el mismo periodo. TambiØn es cierto que la reducci(cid:243)n mÆs importante en el nœmero de explotaciones griegas corresponde a las pequeæas explotaciones con una superficie agraria inferior a 10 hectÆreas. Por otra parte, el resto de pequeæas y medianas explotaciones pudieron mejorar su base econ(cid:243)mica aumentando su capacidad de producci(cid:243)n. Los eventuales problemas de despoblaci(cid:243)n y cuestiones ambientales son objeto espec(cid:237)fico de medidas de desarrollo rural, en particular en regiones del objetivo no 1. A pesar de posibles divergencias a nivel local, las estad(cid:237)sticas indican un aumento de la poblaci(cid:243)n durante los œltimos 10 aæos en la mayor(cid:237)a de las zonas rurales de Grecia (nivel 3 de la nomenclatura de unidades territoriales estad(cid:237)sticas)