title: Europa-Kommissionens arbejdsdokument - Retningslinjer for deltagelse i FN's 10. Konference om handel og udvikling

eurovoc_concepts:
UN Conference on Trade and Development
development policy
international trade
investment policy
liberalisation of trade

formats: html pdf

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 15. 09. 1999 KOM(1999) 451 endelig EUROPA-KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT Retningslinjer for deltagelse i FN's 10. Konference om handel og udvikling 1. 2. I. 3. 4. 5. EUROPA-KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT Retningslinjer for deltagelse i FN's 10. Konference om handel og udvikling forberedelsen af EU's Dette arbejdsdokument er udfærdiget med henblik på holdning på FN's 10. konference om handel og udvikling (UNCTAD X), der afholdes i Bangkok i Thailand fra den 12. til den 19. februar 2000, samt ved arbejdet i den forberedende komité til UNCTAD X, der træder sammen i Genève i december 1999. 2. I henhold artikel 133, 177, 178, 179, 180 og 181 i EF-traktaten, fremsender Kommissionen dette arbejdsdokument til Rådet til drøftelse og med henblik på udarbejdelse af rådskonklusioner, således at den kan anvendes som rettesnor for Fællesskabet og dets medlemsstater på UNCTAD X. I overensstemmelse med Kommissionens etablerede praksis vil Kommissionen og medlemsstaterne yderligere koordinere deres positioner på møder på selve konferencen. INDLEDNING Der vil på UNCTAD X blive fokuseret på spørgsmålet om globalisering som instrument til udvikling i alle verdens lande og for alle verdens folk. Globaliseringen giver nye muligheder for at integrere udviklingslandene i verdensøkonomien, bl. a. , men ikke kun, på det handelsmæssige område, som UNCTAD blev grundlagt til beskæftige sig med. Gennem denne fokusering på globaliseringsspørgsmålet vil UNCTAD kunne bevare sin fremtrædende rolle i den internationale debat om de handelsmæssige spørgsmål, der er mest bæredygtig udvikling. relevante i forbindelse Konferencen bør have udgangspunkt for sammenhængen mellem bæredygtig udvikling og globalisering, hvor liberalisering instrument. Hvis er inden for handel og investeringer udviklingslandene skal drage nytte af og kunne tage udfordringerne ved globaliseringen op, må både de selv, donorlandene og det internationale samfund omvurdere udviklingsstrategierne og -politikken. i en klar og fælles et grundlæggende forståelse På dette område vil EU gennem drøftelserne på UNCTAD X og i forbindelse med UNCTAD's arbejde de næste 4 år søge at sikre dels en effektivisering både af udviklingsstrategierne og de indenrigspolitiske tiltag i udviklingslandene dels en styrkelse af det internationale miljø, som udviklingen skal finde sted indenfor. De strategier, som EU støtter på nationalt, regionalt og internationalt niveau skal være i overensstemmelse med EU's politik for udviklingssamarbejde. De skal derfor gøre det muligt gradvist og gnidningsløst at integrere udviklingslandene i verdensøkonomien og målet skal være en økonomisk, social og miljømæssig sund udvikling, der indebærer integreret fattigdomsbekæmpelse. Udviklingsstrategier og -politikker bør også beskæftige sig med globaliseringens for overholdelse af alle aspekter af menneskerettighederne i konsekvenser FN's nr. overensstemmelse menneskerettighedskommission. resolution 1999/59 med fra 2 6. 7. Desuden bør disse strategier og politikker udarbejdes på en måde, der med henblik på en større grad af kohærens mellem de strukturelle, makroøkonomiske, handelsmæssige, finansielle og udviklingsmæssige aspekter i den økonomiske politik for at sikre øget effektivitet og for at hjælpe med at sikre åbne og stabile rammer for integration i den økonomiske politik, der kan fremme udviklingslandenes verdenshandlen, styrke deres økonomiske og sociale udvikling samt bidrage til fattigdomsbekæmpelsen. UNCTAD X afholdes kort efter ministerkonferencen i Seattle, som forventes at blive startskuddet til en ny runde handelsforhandlinger i WTO-regi. Kommissionen har til Rådet og Europa-Parlamentet fremsendt en meddelelse om EU's standpunkter i forbindelse med WTO's årtusindskifteforhandlingsrunde (KOM (1999) 331), som indeholder et detaljeret program for den nye forhandlingsrunde. UNCTAD X falder endvidere sammen med afviklingen af Lomé-aftalerne, samtidig med at der på regionalt niveau pågår handelsaftaleforhandlinger med landene ved Middelhavet, Mercosur, Chile og Mexico. Sådanne parallelle forhandlinger giver mulighed for mere til grund omfattende problemstillingerne, hvilket imidlertid kræver en høj grad af kohærens og overensstemmelse mellem alle initiativer, der indgår i forhandlingerne både på regionalt og multilateralt niveau. overordnede resultater tilgang den på af En sådan overensstemmelse forudsætter en solid analytisk basis. Afsnit II indeholder en kort analyse af forholdet mellem globalisering og udvikling som en måde til at styrke den globale udviklingsstrategi på. Kohærens er en absolut nødvendighed, hvis man ønsker, at EU's indsats på de ovennævnte forhandlingsområder skal have værdi for de øvrige forhandlinger. Afsnit III indeholder forslag til UNCTAD’s fremtidige arbejdsprogram, som der skal tages beslutning om på konferencen, og som netop har til formål at øge kohærensen Endelig indeholder bilaget tekster om den politiske indfaldsvinkel, der gennemgås i afsnit II. Disse tekster kan eventuelt anvendes i forbindelse med forhandlinger om udfærdigelse af en erklæring fra konferencen. II. GLOBALISERING OG UDVIKLING 8. 9. Siden 1951 er produktionen på verdensplan mere end firdoblet, medens verdenshandlen er 17-doblet. Den del af verdens BNP, der er genstand for handel på de internationale markeder, er steget fra 7% i 1950 til 17% i 1996, endda 20%, hvis tjenesteydelser medregnes. De direkte udenlandske investeringer er steget fra 60 mia. USD i perioden 1982-85 til 440 mia. USD i 1998. Intern handel inden for virksomhedsgrupper anslås til at udgøre 55% af verdenshandlen. De daglige valutatransaktioner nåede op på 1 500 mia. USD i 1998. I samme tidsrum er verdens befolkning steget fra 3,4 til 5,8 mia. Størstedelen af denne stigning har fundet sted i udviklingslandene, hvis befolkning er steget fra 2,7 til 4,8 mia. Verdens reelle BNP er tredoblet i perioden 1965-1996. Alligevel er udviklingslandenes per capita BNP i forhold til industrilandenes forblevet mere eller mindre stabil på 1 til 20 målt i USD og 1 til 7 målt i købekraft. 10. Udviklingslandenes per capita-vækst i BNP har vist betydelige udsving fra region til region. Medens Sydøstasien og Kina har haft en årlig per capita tilvækst i BNP på 3 11. 12. 13. 14. 15. over 5% i perioden 1965-1996, har Middelhavsområdet og Afrika syd for Sahara levestandarden. Den del af befolkningen i været ude for en nedgang i udviklingslandene, der betegnes som fattige (under 1 USD om dagen) faldt i 1993 til 29,4%, men det absolutte antal fattige steg fra 1,2 mia. i 1987 til 1,3 mia. i 1993, og tallet er i dag muligvis 1,5 mia. 1. Endvidere er væksten i verdensøkonomien målt over en længere årrække gået ned. Vækstfremgangen i udviklingslandene, som er gået tilbage i det sidste årti, har ikke fra et kunnet kompensere for nedgangen i vækstraten i gennemsnit på 4% i 60erne er reduceret til 2% i 90erne. industrilandene, der Gennem en hidtil uset bølge af teknologiske nyskabelser og en mere effektiv international arbejdsdeling har globaliseringen været en af hovedfaktorerne bag den verdensomspændende vækst i de sidste tiår. Handelsliberaliseringer, øgede direkte udenlandske investeringer og kortvarige kapitalbevægelser har imidlertid kun haft en indflydelse på den globale udvikling. Skønt en håndfuld spirende begrænset økonomier har bevist, at der i hvert fald ved hjælp af eksportorienterede strategier og tiltrækning af underudviklingens onde cirkel, har de fleste udviklingslande ikke opnået nogen betydelig eller vedvarende stigning i deres per capita BNP i de sidste tre årtier. investeringer udenlandske direkte findes vej ud en af Der har ikke på verdensplan været tale om nogen egentlig konvergens og på trods af betydelige fremskridt hvad angår fødevaretilgængelighed, alfabetiseringsgrad og gennemsnitslevealder i de fleste udviklingslande, er fattigdomsbekæmpelsen mere end nogensinde en udfordring, der venter på at blive taget op. Endvidere forværres miljøet globalt og lokalt på grund af ikke-bæredygtig produktion og forbrugsmønstre, der er sammenkædet enten med ekstrem fattigdom i udviklingslandene eller med det forhold, at der ikke tages hensyn til miljøomkostningerne i forbindelse med prisdannelsen i industrilandene og i de spirende økonomier. "The missing link" mellem globalisering og udvikling er manglen på relevante indenrigspolitiske tiltag. Denne mangel gør det nemmere at forklare, at der stadig er tale om et 1 til 20 forhold i per capita BNP målt i USD mellem udviklings- og industrilandene. Udvikling afhænger indenrigspolitiske foranstaltninger, som skal støttes af internationalt økonomisk samarbejde. Navnlig har liberaliseringer på handelsområdet haft en positiv virkning for lande, der har gennemført virksomme udviklingsstrategier. Rækkevidden af sådanne politikker for f. eks. landenes økonomiske vækst begrænser eksport/import og direkte udenlandske investeringer. sig på ingen måde kun til først og fremmest af Globalisering gennem liberalisering inden for handel og investeringer kan forbedre udviklingslandenes økonomier under forudsætning af, at de indenrigspolitiske tiltag støttes gennem en styrkelse af konkurrencen på hjemmemarkedet, åbning af nye eksportmarkeder til samt en stigning i de disponible finansielle ressourcer investeringer fysisk kapital og immaterielle aktiver, herunder uundværlige i offentlige varer og tjenesteydelser. Fremme af multilaterale regler og principper, der indeholder krav til bæredygtig udvikling, er en yderst effektiv måde at sikre 1 Situationen er på det seneste yderligere forværret på grund af den finansielle krise i Østasien. Verdensbanken anslår, at antallet af fattige kan risikere at fordobles i Indonesien og stige mellem 35 og 50% i Filippinerne, Thailand og Malaysia i perioden 1998-2000, og per capita BNP er gået ned i Rusland, Nordkorea, det tidligere Jugoslavien og i visse egne af Kina på grund af øget arbejdsløshed. 4 mellem kohærens globaliseringsmuligheder udenlandske investeringer. effektive udviklingsstrategier i gennem handelsliberaliseringer og hjemlandet øgede og direkte 16. A. 17. 18. 19. 20. 21. For at kunne drage fordel heraf, må nedenstående fem betingelser være opfyldt. A. B. Institutioner og indenrigspolitiske tiltag må være effektive Der må tages hensyn til udviklingslandenes specifikke økonomiske og sociale forhold i det multilaterale handelssystem Der må være tilstrækkelige eksterne ressourcer til rådighed Der skal foretages en multilateral harmonisering af regler og principper Der må være tale om kohærens. C. D. E. Effektive institutioner og virksomme indenrigspolitiske tiltag For at et udviklingsland skal kunne "lette" må det politisk og økonomisk set have et vist organisationsniveau med rimelig effektive markeder og et velfungerende regeringsapparat. I de mindst udviklede lande og i mange andre udviklingslande skal betingelserne forbedres drastisk, hvis man skal gøre sig håb om at tiltrække direkte udenlandske investeringer, og hvis den fri handel skal være en kilde til velfærdsstigninger, der er ligeligt fordelt over hele landets økonomi. være mulig. Ansvarlige Udviklingsstrategier kan kun krones med held, hvis de gennemføres i et stabilt politisk miljø af regeringer, der er fast besluttede på at gøre bæredygtig udvikling til en prioritet. Hvis der ikke ligger en dybfølt vilje bag, vil ingen udvikling tager retsstatsprincipperne alvorligt, er i høj grad med til at sikre stabilitet i det politiske system, hvilket giver mulighed for at prioritere udviklingsaspektet. At det er sådanne regeringer, der står i spidsen for udviklingslandene, må derfor sammen med kravet om overholdelse af menneskerettighederne anses for udarbejdelse af bæredygtige udviklingsstrategier. forhåndsbetingelser demokratiske regeringer, der for Udvikling kræver højere opsparings- og investeringssatser og bedre uddannelse. En høj opsparingssats er direkte forbundet med en sund makroøkonomisk politik, der tager sigte på at undgå både indenlandsk inflation og valutakursfald. Desuden er effektiviteten og soliditeten i den indenlandske finansielle sektor afgørende for sikring af retfærdig kreditadgang, bedre investeringsafkast og dermed øget opsparing på grund af de højere afkast. er ingen iboende modsætning mellem handelsliberalisering og Der miljøbeskyttelse. Handelsliberaliseringer kan bidrage til en mere effektiv anvendelse af de miljømæssige ressourcer, og miljøkrav kan udgøre et for teknologisk innovation og økonomisk effektivitet. De miljømæssige fordele af handelsliberaliseringer følger imidlertid ikke automatisk, dvs. de kan kun realiseres, hvis der føres en målrettet miljøpolitik. incitament Socialpolitik, herunder folkesundhed, primær og faglig uddannelse, navnlig for piger, såvel som sociale sikkerhedsnet giver, hvad vækst angår, et højt afkast af de offentlige udgifter. Uddannelse er et af de nøglegoder, som et land skal kunne garantere, hvis de teknologiske muligheder skal udnyttes, og produktionen dermed øges, under forudsætning af, at der foretages investeringer i fysisk kapital. Den nylige finansielle krise i Asien har understreget, at lande, der under en økonomisk 5 22. 23. B. 24. 25. 26. 27. eller finansiel krise er udstyret med et effektivt socialt sikkerhedsnet, er mere fleksible og bedre udrustet til at afværge kriser. Den private sektor, når den opererer i effektive markeder i fri konkurrence, er lokomotivet i den økonomiske vækst og skaber hovedparten af jobbene i langt de fleste udviklingslande. Den øger udviklingslandenes konkurrenceevne og bidrager dermed til at integrere dem i verdensøkonomien. og først derfor kræver og Udviklingen konkurrenceorienterede markeder for produkter, tjenesteydelser og andre ressourcer, herunder kreditter, jord og genetiske ressourcer. I den forbindelse er det vigtigt, at myndighederne indfører faste regler, så forretningsverdenen ved, hvad den har at rette sig efter, at man bekæmper korruption samt at man med en målrettet konkurrencepolitik samarbejde mellem offentlige myndigheder og profitsøgende oligopolister/monopolister. konkurrencebegrænsende retfærdige forhindrer fremmest, Hensyntagen til udviklingslandenes specifikke økonomiske og sociale forhold i det multilaterale handelssystem Udfaldet af den progressive integration af udviklingslandene i det multilaterale handelssystem komme til at afhænge ikke blot af, om deres interne reformer lykkes og af deres økonomiers konkurrenceevne, men også af det internationale systems evne til i rimeligt omfang at tage hensyn til udviklingslandenes, navnlig de mindst udvikledes, specifikke økonomiske og sociale fordele og begrænsninger. Multilaterale regler, der tager hensyn til disse fordele og begrænsninger bør spille en positiv rolle i forbindelse med støtten til regeringernes målsætning om bæredygtig udvikling. den forbindelse styrke og I er fortrinsbehandlingsforanstaltningerne med henblik på at lette integreringen af udviklingslandene, navnlig de mindst udviklede, i det multilaterale handelssystem under hensyntagen til forskellene i deres udviklingsniveau. vigtigt sær- det at af og bør fortsat de mere industrilandene udviklede Udviklingslandene udviklingslande have præferentiel markedsadgang. Skønt det overordnede mål generelt bør være liberalisering på handelsområdet, bør man undgå overdreven reduktion af den præferentielle adgang inden for sektorer, der har afgørende betydning for udviklingslandene. Om nødvendigt bør anvendelsen af de generelle toldpræferenceordninger, herunder de ansporende ordninger på det miljømæssige og sociale område, udvides. Anvendelsen af positive ansporende ordninger i forbindelse med de generelle toldpræferenceordninger bør fremmes hvad angår bæredygtige udviklingspolitikker og multilaterale normer. Udviklingslandene bør forpligte sig til liberaliseringer, der kan forenes med deres udviklingsbehov - - være indstillede på gennem regionale integrationsplaner at etablere frihandelsområder, der i fuldt omfang lever op til WTO-bestemmelserne, således at konkurrencen øges, og udviklingslandene kan få gavn af stordriftsfordelene, hvilket vil være et stort skridt på vej imod multilateral liberalisering. 6 28. C. 29. 30. 31. 32. Regionale nord-syd-aftaler med gensidighed i handelsforbindelserne, som tager økonomiske strukturer og i højde for den asymmetri, der eksisterer konkurrenceevnen mellem industri- deres alt og udviklingsniveau, vil konsolidere de regionale integrationsprocesser og bidrage til udviklingslandenes industrialisering gennem nye investeringer og dynamik på handelsområdet. i de udviklingslandene efter Tilstrækkelige eksterne ressourcer Globaliseringen af de finansielle markeder har øget mulighederne for overførsel af midler investeringer, nord porteføljeinvesteringer og banklån. gennem direkte udenlandske syd fra til investeringssystemerne bør I for Liberalisering af udviklingslandene. regler, forhandlet i et bredspektret forum som WTO, fremme en stabil investeringsrytme på grund af det mere gennemsigtige og forudsigelige investeringsklima, som sådanne regler medfører globalt set. forbindelse med direkte investeringer vil et sæt fortsat være en prioritet af med sammen kapitalstrømme, Visse spirende økonomier har i fuldt omfang udnyttet muligheden for at tiltrække udenlandsk kapital, men hovedparten af de mindst udviklede lande er det ikke lykkedes for på grund af den manglende stabilitet i deres makroøkonomiske miljø og de strukturelle svagheder i deres institutioner, retssystem og navnlig finanssektoren samt de risici, der er forbundet med de finansielle markeders flygtige struktur. Liberalisering af investeringssystemerne, kan give alvorlige slag der kan udvikle sig til en verdensomspændende krise for hele det internationale system, hvis ikke regler og forholdsregler i overensstemmelse med multilaterale standarder implementeres på nationalt niveau og kapitalstrømmenes gennemsigtighed sikres på internationalt niveau. Endvidere kan kortsigtet kapitalliberalisering, hvis den ikke overvåges penge, tilstrækkeligt, medføre, skatteunddragelser og overførsel af midler hidrørende fra korruption øges. Derfor bør der træffes foranstaltninger til at styrke soliditeten i udviklingslandenes finansielle sektor, og samtidig bør man forbedre det internationale finansielle system med henblik på øget gennemsigtighed i kapitalstrømmene, forebyggelse af finansielle kriser, bekæmpelse af korruption, hvidvaskning af penge og skatteunddragelser samt stabilisering af de finansielle markeder. at mulighederne hvidvaskning liberalisering for af Offentlig udviklingsbistand bør fortsat udgøre en betydelig del af indtægterne for de mindst udviklede lande. Den bør i overensstemmelse med FN's målsætning udgøre 0,7% af industrilandenes BNP, og den bør bl. a. anvendes til opbygning af den fysiske infrastruktur, udbygning af socialpolitikken samt kapacitetsopbygning, herunder navnlig handelsfremmende foranstaltninger med henblik på at fremme handelskapaciteten og bistå disse lande med integrationen i verdenshandelssystemet. Disse foranstaltninger skal ledsages af reformer af de forskellige politikområder med henblik på en bæredygtig udvikling. Koordinering mellem donorerne og et absolut engagement fra modtagerlandenes side er nødvendige betingelser for en effektiv og målrettet bistand. 7 D. 33. 34. 35. E. 36. Multilateral harmonisering af regler og principper Presset fra de globale finansielle markeder på regeringerne for at sikre, at de garanterer anvendelsen af grundliggende forretningsmæssige principper og på virksomhederne for, at de sikrer højere investeringsafkast, bidrager til konkurrence mellem de nationale skatte-, miljø- og kontrolregler, og man risikerer, at der bliver tale om et kapløb mod bunden. Når udviklingslandene gennemfører økonomiske reformer, øger konkurrenceevnen på eksportområdet og opbygger et gunstigt investeringsklima er det vigtigt, at de befinder sig i en position, der tillader dem at indføre de regler på skatte-, social-, miljø- og lovgivningsområderne, der er essentielle for en bæredygtig udvikling. De foranstaltninger, udviklings- og industrilandene er enedes om at vedtage og gennemføre kræver multilateral harmonisering af reglerne og principperne for bæredygtig udvikling, dvs. i den sociale sektor - håndhævelse af de vigtigste ILO-aftaler (retten til at organisere sig i fagforbund, retten til at føre kollektive overenskomstforhandlinger, forbud mod udnyttelse af børn i forbindelse med børnearbejde, forbud mod tvangsarbejde samt forbud mod diskriminering på arbejdspladsen) på miljøområdet - håndhævelse af de internationale multilaterale miljøaftaler på en måde der er i overensstemmelse med princippet om fælles men differentieret ansvar, såsom og FN- Montreal-protokollen, FN's konventionen om biologisk diversitet under hensyntagen til grundlæggende miljøprincipper f. eks. forsigtighedsprincippet i den finansielle sektor - fremme af forsigtighedsnormer og effektiv overvågning heraf med henblik på at konsolidere den interne finanssektor i udviklingslandene og forhindre verdensomspændende kriser bekæmpelse af korruption, hvidvaskning af penge og skatteunddragelser - - gradvis ophævelse af skattely, og international enighed om mindstesatser for beskatning af indtægter på afkast af mobile elementer (opsparing og virksomhedsoverskud) med henblik på at sikre større skattemæssig lighed mellem udviklingslandene samtidig med, at der sikres en sund og rimelig finansiering af grundlæggende offentlige goder, såsom statsinstitutionerne, infrastrukturer og sundheds- og uddannelsessektoren. om klimaændringer rammekonvention skal også tages hensyn til udviklingsdimensionen i Der forbindelse med forhandlingerne om multilaterale regler om direkte udenlandske investeringer, konkurrence og handelsfremmende foranstaltninger. Overensstemmelse Overensstemmelse mellem landenes interne strategier, handel og international investeringspolitik og multilateral harmonisering af reglerne på det skatte- og miljømæssige samt det socialpolitiske område kræver en mere effektiv koordinering mellem donorerne samt, at modtagerlandene er fuldt engagerede i sådanne tiltag. 8 III. UNCTAD’S BIDRAG TIL UDARBEJDELSEN AF STRATEGIER FOR BÆREDYGTIG UDVIKLING III. 1 Organisationens arbejdsprogram for de fire kommende år 37. 38. 39. 40. 41. III. 1. 1 Indledning UNCTAD’s arbejdsprogram for de fire år efter den 10. Konference bør bidrage til at fremme udviklingsstrategierne i overensstemmelse med de retningslinjer, der er udstukket ovenfor, samtidig med, at andre internationale fora respekteres, hvilket vil kræve, at det arbejdsprogram, der blev opnået enighed om på den 9. konference, ændres i overensstemmelse hermed med udgangspunkt i en ajourført definition af UNCTAD’s rolle samt en række prioriteter, der tager hensyn til de nuværende behov og omstændigheder. Ved udarbejdelsen af organisationens arbejdsprogram for de næste fire år skal der tages nøje hensyn til UNCTAD's tre forskellige roller, nemlig dels: - at fungere som forum for drøftelser og overvejelser mellem regeringerne samt som ekspertforum. Disse aktiviteter dækker både etaperne før og efter forhandlingerne og er konsensussøgende. - danne baggrund for eksperternes og regeringsrepræsentanternes drøftelser, samt i samarbejde og koordinering med andre organisationer og donorer at - gennemføre aktiviteter for det faglige samarbejde, som bør være nært forbundet med undersøgelses- og analyseaktiviteter. dels at gennemføre undersøgelser, dataindsamling og analyser, som skal Hvad angår fastlæggelsen af overordnede bestemmelser, er UNCTAD ikke det rette forum for forhandlinger om multilaterale regler. Eftersom WTO har en næsten universel medlemsskare, og da udviklingslandene deltager aktivt i WTO's arbejde, er forum for det udelukket, at UNCTAD skulle kunne fungere som alternativt vedtagelse af regler. UNCTAD bør i forbindelse med drøftelserne mellem regeringer og eksperter i sine analytiske aktiviteter samt i sit faglige samarbejde fortsætte med at fokusere på de 4 aktivitetsområder, der er omtalt i paragraf 86 til 94 i Midrand-dokumentet, nemlig: 1) handel med varer og tjenesteydelser, og varerelaterede spørgsmål 2) investeringer, virksomhedsudvikling og teknologi 3) tjenesteydelsesinfrastrukturen i forbindelse med effektiviseringer på udviklings- og handelsområdet, samt det mere generelle emne: 4) globalisering og udvikling. Som det var tilfældet med UNCTAD IX, er det imidlertid nødvendigt, at den 10. UNCTAD-konference fastlægger prioriteter inden for disse fire områder. Sådanne prioriteter bør afspejle UNCTAD's komparative fordele samt det specifikke ved det almene mandat, der består i en kombineret analyse af både handelsmæssige- og udviklingsdimensionerne inden for de enkelte emner. I forbindelse med udvælgelsen af prioriteterne, bør der også tages hensyn til de ændringer, der har fundet sted siden Midrand, samt det internationale samfunds tidsplan for de kommende måneder. EU's forslag til prioriterede emner bør være i overensstemmelse med dets forhandlingspositioner i andre fora. 9 42. 43. 44. a) 45. fremdrage kan man Bl. a. og i kapacitetsopbygning, udviklingsprocessen og regional integrering som potentielle prioriterede emner inden for UNCTAD's forskellige aktivitetsområder på grund af den stigende betydning, de har for EU's politik på udviklingssamarbejdsområdet. reformer civilsamfundets interne af institutionerne forskellige deltagelse aktører af Den stigende risiko for marginalisering af de mindst udviklede lande i den globale økonomi taler for fortsat at fokusere på de mindst udviklede landes specifikke problemer i forbindelse med UNCTAD’s aktiviteter og bistandsprogrammer. Emner som menneskerettighedsproblematikken, social og menneskelig udvikling samt fattigdomsbekæmpelse bør ikke inkluderes i UNCTAD's arbejdsprogram, eftersom organisationen ikke har nogen egentlig komparativ fordel inden for disse områder. Disse emner bør dog inkluderes i UNCTAD's analytiske arbejde og teknisk bistand under hensyntagen til det arbejde, andre internationale institutioner, såsom UNDP, UNESCO og Verdensbanken, udfører. III. 1. 2 Arbejdsprogrammet inden for organisationens fire aktivitetsområder Globalisering og udvikling der bør analyser foretages konkret for konsekvenserne udtrykt udvikling af makroøkonomiske UNCTAD bør fortsat fokusere på globaliseringens betydning for en bæredygtig af: udvikling. Mere (a) reformer, strukturtilpasninger og andengenerationsreformer i lyset af den stadig stigende gensidige afhængighed mellem økonomierne på verdensplan (b) hvordan man kan forhindre de negative følger af globaliseringen, som har tendens til at favorisere de stærke økonomier på bekostning af de svage, som marginaliseres. Man bør derfor finde midler til at mindske forskellene gennem en mere ligelig fordeling og bedre udnyttelse af fordelene. Aktiviteterne bør i den forbindelse bidrage til fastlæggelsen af en global udviklingsstrategi, som skitseret i del II ovenfor (c) betydningen af institutionelle reformer og kapacitetsopbygning med speciel fokus på spørgsmål som god forvaltningsskik, herunder forebyggelse og bekæmpelse af korruption, fremme af udviklingen af markedsøkonomiske elementer forskellige aktørers roller og ansvarsområder i forbindelse civilsamfundets (d) verdensøkonomien integration deres med (e) forholdet mellem både rolle de udviklingslandene indbyrdes og mellem udviklings- og industrilande i forbindelse med sikring af øget økonomisk stabilitet og afhjælpning af udefrakommende anslag mod denne stabilitet, herunder analyse af positive erfaringer med regional integration, der har fremmet den økonomiske vækst i de berørte medlemsstater. I den forbindelse bistand med udviklingslandene med henblik på at fastlægge de institutionelle rammer og vedtage de politikker, der er nødvendige for regional integration samt sikre, at sådanne ordninger er i overensstemmelse med og dermed virker befordrende for det multilaterale handelssystem til udviklingslandenes integrationsprocessers bør UNCTAD fortsætte og øge bidrag regionale fastlæggelse af den tekniske rammer samt til i i 10 (f) b) 46. 47. de mindst udviklede landes specifikke problemer forbindelse med deres integration i verdensøkonomien. Disse problemer er bl. a. defineret i Kommissionens meddelelse vedrørende EU's standpunkter i forbindelse med årtusindskifterunden. I den forbindelse bør man benytte sig af fra gennemførelsen af Programme of Action for the Least Developed Countries og High Level Initiative in Favour of Least Developed Countries (1997). resultaterne og erfaringerne i Investeringer, virksomhedsudvikling og teknologi UNCTAD bør fortsætte og udvikle indsamling og analyse af data om direkte udenlandske investeringer med henblik på en bedre forståelse af forholdet mellem investeringer, handel og udvikling samt undersøge investeringsbevægelsernes betydning for udviklingsprocessen, navnlig i forbindelse med styrkelsen af lokale industrisammenslutninger og knowhowformidling. informations- følgende deraf den og I den forbindelse bør UNCTAD gennemføre analyser: (a) vedrørende de institutionelle og makroøkonomiske rammer og de lokale faktorer, der giver mulighed for at mobilisere og bibeholde direkte udenlandske investeringer i udviklingslandene (b) særlig vægt på specifikke behov og forudsætninger for udviklingslandene til støtte for forhandlinger vedrørende multilaterale regler for investering med Disse analyser bør supplere drøftelserne på regerings- og ekspertniveau og bør ledsages af fagligt samarbejde, der tager sigte på at bistå udviklingslandene i deres bestræbelser på at tiltrække investeringer. komplementariteten og den gensidige afhængighed i UNCTAD bør gennemføre analyser og samtidig være forum for drøftelser på regerings- og ekspertniveau vedrørende udformning af en politik, der fremmer udviklingen af den private sektor. Navnlig bør følgende områder have bevågenhed: forbindelse med (a) udviklingen inden for den private sektor på lokalt, regionalt og nationalt niveau (b) omstændighederne i forbindelse med fremme af lokaludvikling, herunder undersøgelser af de bestående forskelle mellem områderne, de konkurrencemæssige faktorer, de er udtryk for, samt de lokale aktører, der skal samarbejdes med i forbindelse med fastlæggelsen af, hvor en indsats er nødvendig (c) (d) (e) midler overensstemmelse med WTO-bestemmelserne (f) (g) mikrofinansieringens rolle som en integreret del af de finansielle institutioner, i forbindelse med til fattigdomsbekæmpelsen. samspillet integration nye partnerskabsformer og dialog mellem den private og den offentlige sektor i de små og mellemstore virksomheders specifikke behov inden- og udenlandske udviklingen af den at øge både de decentralisering investeringer regional mellem private bidrag sektor den og og til 48. UNCTAD bør gennem passende analytiske aktiviteter støtte udviklingslandenes bestræbelser på at fastlægge og gennemføre politikker og vidensstrategier til brug i informationssamfundet og med henblik på fremme af det kognitive samfund og bør ligeledes udgøre et forum for drøftelser på regerings- og ekspertniveau om disse idet man dog bør undgå overlapninger med de forhandlinger og spørgsmål, drøftelser, der pågår inden for bl. a. WTO, CSTD og ITU. 11 49. På dette område bør UNCTAD behandle spørgsmål med relation til institutionelle reformer og kapacitetsopbygning og med rollerne for civilsamfundets forskellige aktører. Der bør gennemføres analyser vedrørende: 50. c) 51. gennemførelsen af juridiske og regulerende rammer, der kan fremme (a) udviklingen af den private sektor og øge de direkte udenlandske investeringer udvikling (b) netværk samt (c) fastlæggelse af den private sektors rolle og ansvarsområder som medspiller i globaliseringsprocessen (d) den private sektors stigende evne til at deltage i udviklingsprocessen. ekspertise regionale lokale lokal og af den regionale indvirkning integrations I forbindelse med regional integration kunne UNCTAD f. eks. undersøge: af positive (a) medlemsstaternes virksomheders komparative kapacitet, navnlig hvad angår udvikling og styrkelse af konkurrencedygtige strukturer til produktion af fødevarer og tjenesteydelser samt identifikation og styrkelse af støtteforanstaltninger til disse strukturer (b) udenlandske investering (c) af harmoniserede investeringsregler. de regionale integrationsprocessers indvirkning på bevægelserne i de direkte de regionale integrationsprocessers rolle i forbindelse med udvikling og accept udviklingen på Handel med varer og tjenesteydelser og råvarespørgsmål UNCTAD bør fortsætte og udbygge sine aktiviteter med henblik på at støtte udviklingslandenes bestræbelser på integration i det multilaterale handelssystem. Navnlig bør UNCTAD udgøre et debatforum på regerings- og ekspertniveau, hvor man fra udviklingsmæssige synspunkter kan analysere emnerne i de kommende WTO-forhandlinger med henblik på at give udviklingslandene mulighed for bedre i at sætte sig ind i de aktuelle spørgsmål og dermed deltage mere aktivt på: forhandlingerne. vægt (a) liberalisere økonomien gennem styrkelse tjenesteydelsessektoren og inden for nye handelsrelaterede områder, såsom direkte udenlandske investeringer og konkurrence princippet om sær- og fortrinsbehandling i forbindelse med den stigende (b) forskel i udviklingsniveau og komparativ kapacitet blandt udviklingslandene (c) fastlæggelsen af andre spørgsmål, som udviklingslandene kan have særlig interesse i samt midler til at løse problemer, der kan hindre udviklingslandenes integrering i det multilaterale handelssystem. de muligheder, som udviklingslandene får ved at reglerne navnlig lægges Der bør af i Inden for rammerne af UNCTAD bør man endvidere drøfte midler til at koordinere handelspolitikken med andre politikområder, således at det undgås, at debatten fokuserer på bekymringerne over ensidige foranstaltninger og protektionisme. UNCTAD bør også fortsætte teknisk bistand til støtte for udviklingslandenes, forbindelse med navnlig de mindst udvikledes, optagelse til kommende WTO-forhandlinger og håndhævelsen af de forberedelserne følger af nuværende og fremtidige aftaler. Desuden kunne forpligtelser, der UNCTAD tilbyde teknisk bistand til udviklingslandene forbindelse med udarbejdelse af kohærente forhandlingsstrategier på de forskellige niveauer, som handelsforhandlingerne føres på. i WTO, og i i 12 52. 53. 54. 55. UNCTAD bør sætte nyt skub i sine initiativer indenfor handelspræferencer og de dermed forbundne spørgsmål om oprindelsesregler og bør navnlig undersøge, hvordan udviklingslandene, særlig de mindst udviklede, i højere grad kan drage fordel af eksisterende præferencer samt mulighederne for, at mere avancerede udviklingslande giver de mindre udviklede præferentiel adgang til deres markeder. Det ville ligeledes på baggrund af udviklingslandenes skiftende økonomiske forhold og politik drøfte bemyndigelsesklausulen, ligesom UNCTAD bør fortsætte sin tekniske bistand med økonomiske aktører i forbindelse med anvendelsen af præferenceordningerne. af UNCTAD at rammerne gavnligt inden være for bør sine fortsætte UNCTAD erfaringsudvekslingen vedrørende råvarer, navnlig hvad angår: (a) og stabilisere eksportindtægterne; risikostyringsinstrumenter. (b) analytiske aktiviteter diversificering som den bedst egnede strategi til at bryde råvareafhængigheden samt fremme UNCTAD kunne ligeledes anvendes til at drøfte målsætningen for de nuværende internationale råvareaftaler, samt om de fungerer efter hensigten. UNCTAD bør fortsat gennemføre analytiske aktiviteter og udgøre et debatforum på regerings- og ekspertniveau hvad angår konkurrencepolitik og -bestemmelser med henblik på at øge udviklingslandenes opmærksomhed omkring dette emne og give dem mulighed for at udveksle erfaringer. Navnlig bør UNCTAD analysere statsejede og private monopolers rolle i spirende økonomier, forholdet mellem investering og konkurrence, forskellige der markedsudviklingsniveauer, som landene befinder sig på. UNCTAD kunne også foretage analyser til brug for forhandlinger om multilaterale bestemmelser om konkurrence med opmærksomheden rettet specielt mod udviklingslandenes særlige behov og forhold. relevante regelsæt hvilke for og de er Endvidere kunne UNCTAD gennemføre teknisk bistand med henblik på at bistå udviklingslandene med fastlæggelse og gennemførelse af konkurrencebestemmelser og -politikker. UNCTAD bør fortsat spille en vigtig rolle i samspillet mellem handel, miljø og udvikling i forbindelse med en bæredygtig udvikling, navnlig med hensyn til at øge kohærensen mellem de forskellige politikker og støtte fremskridt på handels- og miljøområdet i de kommende år. Navnlig bør der ofres opmærksomhed på at sikre gensidig støtte og komplementaritet i arbejdet mellem UNCTAD, WTO og andre internationale organisationer såsom UNEP, UNDP og Bretton Woods-institutionerne, således at man effektivt kan bistå udviklingslandene med at løse problemer i forbindelse med handel og miljø og maksimere positive synergier mellem liberaliseringer på handelsområdet og miljøbeskyttelse, samtidig med at man sikrer, at handelsregler ikke formindsker landenes evne til at føre effektiv miljøpolitik, både indad og udadtil. UNCTAD bør arbejde på at overvinde udviklingslandenes i visse tilfælde temmelig integrering af miljømæssige hensyn i handels- og defensive holdning til udviklingstiltagene ensidige bør UNCTAD øge foranstaltninger opmærksomheden omkring styrkelsen af de miljømæssige standarder på nationalt som kan fremme den økonomiske vækst og tiltrække udenlandske niveau, og miljøprotektionisme. Desuden forbindelse med bekymringer deres samt i 13 investeringer til udviklingslandene, og omkring den interesse udviklingslandene selv kan have i at i at håndhæve miljøregler internt bl. a. for at beskytte deres eget miljø og forhindre eksport af forurening og miljøskadelige produkter fra industrialiserede lande og dermed forhindre handelsrelaterede miljørisici. Navnlig bør UNCTAD yderligere undersøge sammenhængen mellem de forskellige liberaliserings- og miljøspørgsmål og udviklingslandenes krav om differentieret præferencebehandling. forskning omkring mulighederne for at opnå både direkte positive økonomiske og miljømæssige resultater for udviklingslandene være af særlig betydning. Det vil fortsat være af stor betydning at undersøge mulighederne for at forbedre markedsadgangen og øge handlen med miljøvenlige varer. I den sammenhæng vil en øget UNCTAD bør prioritere de multilaterale miljøaftaler som værende den bedste måde at løse internationale miljøproblemer på, idet alle foranstaltninger, som disse aftaler i og med der er opnået enighed omkring dem i en multilateral indeholder, sammenhæng, og udgør miljøprotektionisme og understreger synergien mellem en udstrakt grad af miljøbeskyttelse med udgangspunkt i Rio-principperne og økonomiske præstationer, der på mellemlang og lang sigt vil give mulighed for en bæredygtig udvikling. foranstaltninger garanti mod ensidige en 56. d) 57. Som programansvarlig for kapitel 2 under Agenda 21 kan UNCTAD også spille en nyttig rolle i forbindelse med handelsdrøftelserne, der er planlagt til at finde sted på den 8. mødesamling i FN-Kommissionen for bæredygtig udvikling i april 2000 og ved den efterfølgende forberedelse af miljøkonference 2002, hvor gennemførelsen af Agenda 21 og principperne fra Rio-konferencen skal gennemgås. konsekvenserne af fjernelsen af handelshindringerne mellem udviklingslande, Hvad angår institutionelle reformer og kapacitetsopbygning inden for dette område kan UNCTAD foretage analyser og stå for teknisk bistand i forbindelse med regelsæt, der kan fremme handelsudviklingen. På dette område kan UNCTAD også beskæftige sig med følgende spørgsmål vedrørende regional integration: (a) der er medlemmer af regionale økonomiske organisationer (b) for handelsrelaterede spørgsmål såsom konkurrence, intellektuel ejendomsret, sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-aftalen) samt tekniske handelshindringer forholdet mellem multilaterale (c) handelsforhandlinger og udviklingsperspektiverne for gensidighed mellem regionale grupperinger af (d) udviklingslande og industrialiserede lande. regionale regler etableringen af regionale Disse analytiske aktiviteter bør indgå i drøftelserne på regerings- og ekspertniveau og bør ledsages af fagligt samarbejde med henblik på at bistå udviklingslandene i deres regionale integrationsprocesser. Navnlig bør UNCTAD bistå udviklingslandene, især de mindst udviklede, med at gennemføre regionale frihandelsaftaler såvel med industrilande som i WTO-regi. Tjenesteydelsesinfrastrukturen for udvikling og effektivitet på handelsområdet Med udgangspunkt i den ekspertise, UNCTAD har udviklet inden for dette felt, bør den fortsat bistå udviklingslandene med at opbygge en infrastruktur for tjenesteydelser hvad angår told, transport, bankvæsen og forsikring samt telekommunikation. Medens udarbejdelsen af regler under alle omstændigheder 14 fortsat bør være WTO's kompetenceområde, har UNCTAD en komparativ fordel hvad angår teknisk bistand inden for dette felt. Nedenstående områder bør udgøre kernen i UNCTAD's arbejdsprogram både hvad angår de analytiske aktiviteter og den tekniske bistand: i reformer, institutionelle informationsteknologi handelsfremme, anvendelse af (a) forbindelse med handelsrelaterede aktiviteter, navnlig udviklingsdimensionen i den elektroniske handel (b) uddannelsesmæssige aktiviteter til støtte for en effektiv tjenesteydelsesinfrastruktur på handelsområdet (c) potentielle effektivitetsgevinster i forbindelse med regional opbygning af tjenesteydelsesinfrastrukturer på handelsområdet de særlige problemer, som de mindst udviklede udviklingslande står overfor, (d) såsom problemet med adgang til informationsteknologi og opbygning af den menneskelige ressourcekapacitet, således at disse lande får mulighed for at anvende informationsteknologi og dermed få del i informationssamfundets fordele. kapacitetsudbygning og III. 2 Effektivisering af UNCTAD 58. 59. 60. 61. UNCTAD var genstand for et grundigt "eftersyn" på den 8. konference, der fandt sted i 1992 i Kartagena. Idéerne fra Kartagena har i stor udstrækning ligget til grund for UNCTAD’s aktiviteter i perioden mellem den 8. og 9. konference, dog strømlinjede UNCTAD VIII ikke i tilstrækkelig grad disse aktiviteter. UNCTAD IX reducerede antallet af møder, hovedsageligt ved at beskære de institutionelle rammer, således at man arbejdede med 3 hovedudvalg. Dette indebar imidlertid, at hvert udvalg skulle dække et meget bredt emnespektrum. Der er derfor behov for bedre fokusering af UNCTAD’s arbejdsprogram. UNCTAD X bør derfor på ny understrege behovet for, at organisationens ressourcer anvendes på en så effektiv måde som muligt gennem fokusering på spørgsmål, hvor UNCTAD virkelig har en komparativ fordel, og ved at der udvælges et begrænset antal prioriteter i overensstemmelse med de ovenfor udstukne retningslinjer. Konferencen bør også understrege betydningen af at øge kohærensen mellem de tre aspekter, som UNCTAD's kompetence dækker, nemlig drøftelser på mellemstatsligt og ekspertniveau, analytiske aktiviteter samt teknisk bistand, idet disse er nært forbundne og altid bør komplementere hinanden. bør faglige samarbejde på Det baseret for modtagerlandenes behovsevaluering. Konferencen bør understrege behovet styrkelse af den interne koordinering af den tekniske bistand bl. a. ved, at der forelægges medlemsstaterne en årlig plan, der udfærdiges under generalsekretærens direkte ansvar. De mindst udviklede udviklingslande bør prioriteres. efterspørgselsmotiveret være og Med henblik på at øge effektiviteten af aktiviteter indenfor teknisk bistand skal overvågningen og evalueringen af de enkelte projekter styrkes efter behov. Navnlig skal projekternes indvirkning på modtagerlandenes kapacitet bedømmes. Der bør findes måder til at indføre og forbedre omkostningsdækningsordninger med henblik på at sikre, at i det mindste visse programmer er finansielt autonome. 15 62. 63. Det faglige samarbejde og støtten til kapacitetsopbygning bør udføres i samarbejde med andre donorer med henblik på at opnå kohærens og komplementaritet og undgå, at forskellige foranstaltninger overlapper. I den forbindelse kan principperne for Integrated Framework for LDCs - dvs. koordinering mellem donorer og fuld aktiv deltagelse fra udviklingslandenes side - også finde anvendelse på bistanden til andre udviklingslande. tættere kræver Øget kohærens mellem de forskellige politikker er af afgørende betydning at fremme åbne og stabile rammer for den økonomiske politik og integrere udviklingslandene i samarbejde mellem internationale verdensøkonomien. Det organisationer på handelsrelaterede områder, hvis man ønsker styrke komplementariteten og den gensidige støtte af de forskellige politikker til støtte for for handelsliberalisering og udvikling. Konferencen bør understrege behovet samarbejde mellem UNCTAD og andre internationale organisationer, der søger at opnå en sådan komplementaritet og synergi, for at undgå konkurrence mellem de forskellige aktører og overlapning mellem deres aktiviteter. Dette samarbejde bør give mulighed for øget koordinering hvad angår fastlæggelse og gennemførelse af sådanne aktiviteter. at Navnlig bør konferencen understrege betydningen af komplementaritet mellem WTO og UNCTAD. Denne komplementaritet er en konsekvens af den tydelige forskel (forhandling om indgåelse af aftaler om mellem de to organisationers roller multilaterale og regler for konsensusopbygning før og efter UNCTAD's vedkommende). Endelig er der den tekniske bistand, der vedrører begge organisationernes hovedopgaver. hvad WTO angår forhandlingerne og analytisk aktivitet bilæggelse tvister og af UNCTAD X bør også undersøge mulighederne for at øge civilsamfundets og den i organisationens arbejde både i udviklings- og private sektors engagement industrilandene bl. a. ved at sikre, at deres repræsentanter deltager aktivt i forberedelsen og afholdelsen af mellemstatslige og ekspertmøder samt ved rådføring med dem i forbindelse med fastlæggelse og gennemførelse af projekter om fagligt samarbejde og ved udarbejdelsen af analytiske dokumenter. Forbindelserne mellem UNCTAD-sekretariatet være gennemsigtige og foregå inden for rammer, der sikrer retssikkerheden. Det er af afgørende betydning, at disse repræsentanter udvælges med omhu og på grundlag af deres kompetence. repræsentanterne civilsamfundet bør for og UNCTAD bør være debatforum for repræsentanter for civilsamfundet for handels- og udviklingsspørgsmål. 64. I forbindelse med emner, der kræver længere overvejelser, bør der tilrettelægges ekspertmøder med regelmæssige mellemrum, hvilket vil øge tilliden og medføre en bedre forståelse mellem parterne. 16 BILAG I forbindelse med forhandlingerne på den 10. konference om en aftale om globalisering og udvikling kan EU med udgangspunkt i den politiske holdning beskrevet i afsnit II i denne tekst tiltræde følgende: 1. 2. 3. Betydningen af effektive institutioner og effektiv indenrigspolitik UNCTAD X bør anerkende, at et politisk klima, der garanterer fred, sikkerhed og stabilitet, respekt for menneskerettighederne, demokrati, retsstatstilstande og god forvaltningsskik er en forhåndsbetingelse for en retfærdig og bæredygtig udvikling. institutionelle reformer og UNCTAD X bør derfor pege på behovet institutionsopbygning nødvendige de konsolidere skabe forudsætninger for en sådan politik, der må tage udgangspunkt i ansvarsbevidste regeringer, der forebyggelse og fører en gennemsigtig politik og prioriterer bekæmpelse af korruption højt. for og derved og Juridiske rammer til sikring af et demokratisk samfund og en markedsbaseret økonomi er en vigtig bestanddel i den institutionelle struktur. reduktionen af det demokratiske Drøftelserne på konferencen bør betone, at underskud bidrager til et øget politisk engagement og støtte fra offentligheden til indenrigspolitiske reformer. I den forbindelse bør konferencen understrege betydningen af civilsamfundets deltagelse i etableringen af demokratiske, politiske rammer, og mere generelt i hele udviklingsprocessen, og den bør endvidere påpege, at udviklingen af en social kapital gennem civilsamfundets institutioner er et nyttigt element til fremme af ligelig og bæredygtig økonomisk vækst. at af understrege, integreringen i UNCTAD X bør verdensøkonomien i vid udstrækning afhænger af, om det i forbindelse med de økonomiske og finansielle reformer vil lykkes at etablere et stabilt og åbent makroøkonomisk miljø, der kan sikre stabilitet, en mere ligelig indkomstfordeling, jobskabelse og fattigdomsbekæmpelse, og som kan ligge til grund for udbygningen af den private sektor og fremme både interne og udenlandske private investeringer. Den bør også påpege, at strukturelle tilpasninger stadig er af afgørende betydning for mange udviklingslande. udviklingslandene Desuden bør UNCTAD X anbefale gennemførelsen af en anden reformrunde, der skal beskæftige sig med spørgsmål vedrørende det finansielle systems administrative og institutionelle kapacitet, samt hvordan det fungerer. Et sådant system skal være i stand til at modstå både interne og eksterne finansielle kriser. Det bør indeholde strenge tilsynsregler, øget gennemsigtighed og offentliggørelsesprincipper. På kort sigt kan det, medens overvågningen og reguleringen af finanssektoren forbedres og styrkes, vise sig gavnligt at kontrollere kapitalbevægelserne. Reformerne af det finansielle system bør også fremme udviklingen af bæredygtige institutioner for mikrofinansiering. 4. Drøftelserne på UNCTAD X bør på ny understrege, at en sund konkurrencepolitik er af afgørende betydning for udviklingen af en velfungerende markedsøkonomi i 17 5. 6. 7. 8. udviklingslandene og for beskyttelse af forbrugernes interesser. Liberaliseringen af markederne bør derfor ledsages af indførelsen af nationale konkurrenceregler, der er tilpasset disse markeders udviklingsniveau. UNCTAD X bør også påpege betydningen af regler, der opnås enighed om internationalt set inden for rammerne af WTO vedrørende intern konkurrencelovgivning samt regelsæt for internationalt samarbejde. De juridiske rammer bør sikre, at forbrugernes interesser også beskyttes gennem indførelse af forbrugerbeskyttelsesstandarder. UNCTAD X bør understrege den private sektors rolle som "lokomotiv" for økonomisk vækst og påpege dens muligheder for at styrke udviklingslandenes konkurrenceevne og deres integration i verdensøkonomien. Desuden er den private sektor, navnlig dens mere uformelle dele, den vigtigste jobskabelsesfaktor i langt hovedparten af udviklingslande. UNCTAD X bør ligeledes pege på, at den private sektor er et vigtigt element i civilsamfundet, at dens ansvar bør anerkendes, samt at den bør leve op til dette ansvar. Dette indebærer behov for en dialog mellem den offentlige og den private sektor med henblik på at fastlægge deres respektive ansvarsområder, at påpege svaghederne i forretningsverdenen samt i markedsfunktionerne og fastlægge klare og entydige forvaltningsregler på de forskellige niveauer (lokalt, nationalt, regionalt og globalt). for at indfaldsvinkel fremme en integreret Konferencen bør derudover anerkende, at der nu foreligger en konsensus vedrørende behovet (på makro-, meso- og mikroniveau) ved at søge at definere hovedaktørerne og forsyne dem med den institutionsopbygning. Da landene befinder sig på meget nødvendige støtte til forskellige udviklingstrin (også inden for de enkelte landes grænser), også hvad angår decentraliseringsprocessen, vil det være fornuftigt at fokusere på den lokale dimension i udviklingen af den private sektor. Desuden bør decentralisering og regional integration betragtes som gensidige støttepiller i bestræbelserne på at fremme bæredygtig udvikling i forbindelse med globaliseringsprocessen. Effektive offentlige myndigheder er af afgørende betydning. Statsmagtens rolle i den forbindelse bør være tydeligt fastlagt med udgangspunkt i dialogen med civilsamfundet, navnlig den private sektor. råvarer som UNCTAD X bør også beskæftige sig med de specifikke problemer, råvareafhængige lande (i de fleste tilfælde de mindst udviklede lande) står overfor. Den bør understrege de strukturelle vanskeligheder, der er forbundet med den uelastiske efterspørgsel efter råvarer i importlandene, den på lang sigt nedadgående prisudvikling for mange samt prisernes ofte voldsomme udsving. Konferencen bør også pege på konsekvenserne af disse strukturelle vanskeligheder i forbindelse med eksportindtægterne for producentlandene, for deres økonomiske vækst og for indkomstfordelingen. UNCTAD X bør derfor anerkende behovet for diversifikationspolitikker som en effektiv strategi til at bryde råvareafhængigheden og stabilisere eksportindtægterne. Konferencen bør også beskæftige af konkurrenceevnen gennem liberalisering og privatisering af diverse sektorer, institutionsopbygning, investering og uddannelse, risikoforvaltning samt en mere ligelig indkomstfordeling i råvaresektorerne. sig med spørgsmålet om styrkelse 18 9. 10. Konferencen bør også tage hensyn til, at der både i producent- og forbrugerlande i stadig stigende grad stilles spørgsmålstegn ved det hensigtsmæssige i de nuværende internationale råvareaftaler og indlede en debat om perspektiverne for internationalt samarbejde på dette område. den og UNCTAD X anerkender forbindelse med udviklingen i den kommunikationsteknologierne spiller internationale handel. Anvendelsen af disse nye teknologier inden for alle samfundets sektorer har skabt den såkaldte informationssamfundsrevolution, der åbner nye muligheder for udviklingslandene men også indeholder nye risici for marginalisering af informationsfattige befolkninger og lande. som informations- vigtige i rolle, Konferencen bør defor understrege vigtigheden af, at udviklingslandene gennemfører politikker, der tager sigte på at løse deres infrastrukturproblemer og skabe et miljø, der kan tiltrække avancerede teknologier, således at de kan få gavn af inkludere oprettelsen af relevante informationssamfundet. Disse politikker bør regelsæt for de berørte sektorer, liberalisering af telekommunikationsmarkedet, investeringer på uddannelses-, forsknings- og teknologiområdet samt offentlige foranstaltninger til gavn for informationsfattige grupper. I den forbindelse bør UNCTAD X understrege betydningen af "vidensstrategier" med henblik på at skabe forudsætningerne for at indsnævre den teknologiske kløft og fremme det kognitive samfund og en vidensmotiveret økonomi. 11. Konferencen bør understrege betydningen af social og menneskelig udvikling. Den bør gøre det klart, at den økonomiske integration af udviklingslandene i verdensøkonomien samt fremme af bæredygtig udvikling og retsstatstilstande ikke er et realistisk mål, hvis man ikke tager hensyn til de menneskelige og sociale faktorer. UNCTAD X bør understrege udviklingsstrategiernes sigte om større lighed i forbindelse med fordelingen af afkastet af den økonomiske vækst. Strategierne bør også sikre beskyttelsen af udsatte grupper, navnlig børn, og hjælpe de fattige, kvinder, og oprindelige befolkningsgrupper med at få adgang til og drage fordel af de økonomiske muligheder, som globalisering og liberalisering åbner mulighed for. Der bør også afsættes tilstrækkelige ressourcer til uddannelse og sundhed, da en indsats inden for disse områder kan få positiv indvirkning på bestræbelserne på at hæve levestandarden. Desuden er en sund og veluddannet arbejdsstyrke en af mange forudsætninger for at tiltrække udenlandske investeringer. Konferencen bør opfordre regeringerne til i udviklingspolitikken udtrykkeligt at prioritere bekæmpelse og på langt sigt afskaffelse af fattigdom. I den forbindelse regeringerne sigte på at opnå kohærens mellem socialpolitikken og den bør økonomiske politik og udvikle mulighederne for at integrere målsætningen om fattigdomsbekæmpelse i disse politikker. som forudsætning I den forbindelse bør UNCTAD X understrege betydningen af fundamentale sociale rettigheder i udviklingslandene bør sikre, at reformer, der fremmer og støtter eksporten ikke hæmmer gennemførelsen og overvågningen af lovgivning, der opfylder internationalt anerkendte aftaler om grundlæggende arbejdsnormer. udvikling. Regeringerne bæredygtig for 19 12. 13. Endvidere bør konferencen anmode donorer og det internationale samfund om at sikre, at fattigdomsbekæmpelse indtager en central plads i samarbejdspolitikken på udviklingsområdet, og at handels- og udviklingspolitikker gensidigt styrker hinanden som led i fattigdomsbekæmpelsen. Ansvaret for gennemførelsen af politiske og økonomiske reformer påhviler hovedsageligt landene selv. Konferencen bør imidlertid understrege behovet for, at donorerne og det internationale samfund generelt konstruktivt støtter reformer i udviklingslandene. Politisk dialog, udviklingssamarbejde og økonomiske og handelsmæssige forbindelser er gensidigt afhængige elementer i den samlede støtte, donorerne yder udviklingslandene. I den forbindelse er det på sin plads at gøre opmærksom på den vigtige rolle, som UNCTAD's spiller i forbindelse med at støtte udviklingslandenes reformproces. ikke blive gennemført, hvis ikke landene selv står UNCTAD X bør også erkende, at indenrigspolitiske reformer ikke kan pålægges inde for udefra. De vil gennemførelsen, så de kan tilpasses de specielle forhold, der gør sig gældende i de enkelte lande og til det pågældende lands interne konsensus i overensstemmelse med ejerskabsprincippet. Civilsamfundet, der både er modtager såvel som kanalisator af udviklingshjælpen kan bidrage til tilpasningen af udviklingssamarbejdet til lokale forhold og bidrage til intern reformkonsensus. deltagelse Udviklingslandenes Årtusindskifteforhandlingsrunden, handelspræferencer integration Handels- og miljøspørgsmål det multilaterale handelssystem: regional og i 14. UNCTAD X bør på ny understrege, at udviklingslandenes progressive integration i det multilaterale handelssystem er af afgørende betydning for deres udvikling. Konferencen bør også understrege, at en sådan integration i stor udstrækning vil afhænge af, om de indenrigspolitiske reformer lykkes, og om økonomiernes konkurrenceevne forbedres. Reformerne bør støttes af det internationale samfund gennem øget og bedre fokuseret og koordineret faglig bistand som del af en overordnet indsats i bestræbelserne på at opnå øget politisk kohærens. Konferencen bør kohærens mellem udviklingssamarbejdspolitikken og handelspolitikken med henblik på at fremme såvel økonomisk vækst som fattigdomsbekæmpelse. understrege behovet politisk sikre også for at Samtidig bør konferencen anerkende nødvendigheden af, at det multinationale handelssystem støtter den bæredygtige udvikling og i passende omfang tager hensyn til de specifikke økonomiske og sociale forhold i udviklingslandene, navnlig de mindst udviklede, uden at det skader det fælles mål om handelsliberalisering. Udviklingslandenes aktive deltagelse inden for WTO, navnlig i den kommende forhandlingsrunde er af stor betydning for I forbindelse med tidsplanen for den nye runde bør der ofres særlig opmærksomhed på forholdet mellem handel og udvikling med henblik på at øge udviklingslandenes interesse i at deltage aktivt. UNCTAD kommer til at udgøre et vigtigt debatforum og vil få betydning for konsensusopbygning både før og efter forhandlingerne. forsvaret af deres interesser. 20 Det multilaterale handelssystem og den fælles målsætning om handelsliberalisering skal bibeholdes, men sær- og fortrinsbehandling er et nyttigt værktøj, når der skal tages hensyn til udviklingslandenes (navnlig de mindst udviklede) specielle forhold og til deres administrative og institutionelle begrænsninger, under forudsætning af, at de også opmuntres til gradvist at åbne deres økonomier for konkurrence fra udlandet. 15. Udviklingslandene, navnlig de mindst udviklede, bør fortsat kunne benytte sig af præferenceordninger i forbindelse med adgang til industrilandenes markeder, idet handelsbegunstigelser sammen med andre udviklingsstrategier udgør en vigtig faktor, der i høj grad er med til at lette udviklingslandenes integrering i den globale økonomi. Der bør opfordres til anvendelse af som positiv særbehandling under de generelle præferenceordninger sammenholdt med en bæredygtig politik og multinationale standarder. foranstaltninger UNCTAD X bør også på ny understrege betydningen af princippet om fri adgang for stort set alle produkter fra de mindst udviklede lande, et princip, der allerede anvendes af EU. 16. UNCTAD X bør gentage, at regional integration mellem udviklingslandene i overensstemmelse med WTO-reglerne er et nyttigt skridt på vejen mod integration af udviklingslandene i det multilaterale handelssystem. nationale økonomier, Regional integration fremmer væksten og medfører øget handel, på grund af de stordriftsfordele, det medfører, og desuden giver det mulighed for diversifikation af de bedre ressourceallokering, således at der sikres mere effektiv grænseoverskridende konkurrence på de regionale markeder. Den regionale integration hjælper således udviklingslandene med at styrke deres konkurrenceevne og giver dem mulighed for nemmere at tilpasse sig de nye internationale betingelser. Desuden virker større regionale markeder mere tiltrækkende på udenlandske investorer. specialisering regionalt niveau og på nødvendige at de regionale styrker integrationsprocesser Konferencen bør understrege, troværdigheden til og gennemførelsen af institutionelle og makroøkonomiske reformer. De giver bedre mulighed for at fastlægge ensartede regler inden for handelsrelevante områder såsom konkurrence, direkte udenlandske investeringer og intellektuelle ejendomsrettigheder, hvilket bidrager til et bedre investeringsklima. Integrationsprocesserne gør det nemmere at udvikle de regionale infrastrukturer, der er og telekommunikationsnetværk og, alt afhængig af hvilken form for økonomisk integration, der er tale om, giver de mulighed for koordinering og dermed rimelig konvergens mellem de makroøkonomiske politikker, hvilket øger den regionale økonomiske stabilitet. Desuden kan handelsforhandlinger på regionalt niveau i udstrakt grad bidrage til en grundig forberedelse og konsensusopbygning på regionalt niveau i forbindelse med samtidige eller fremtidige multilaterale forhandlinger i WTO, hvilket gør det nemmere for udviklingslandene at deltage i det multilaterale handelssystem. såsom transport økonomiske udvikling, den for Regional integration er også et effektivt middel til hindring af konflikter. 21 17. 18. Nord-syd regionale handelsaftaler er et yderligere skridt mod udviklingslandenes deltagelse i verdensøkonomien på lige vilkår. På baggrund af de specielle forhold, der gør sig gældende for udviklingslandene, bør forhandlinger om indgåelse af aftaler om nord-syd integration være så fleksible som muligt, samtidig med at de Sådanne naturligvis integrationsaftaler bør ledsages af støtteforanstaltninger i overgangsperioden mod større åbenhed med henblik på at forhindre en skæv fordeling både af omkostningerne ved den nødvendige tilpasning og af rationaliseringsgevinsterne ved den gensidige handelsliberalisering. overensstemmelse med WTO-reglerne. være skal i UNCTAD X bør understrege hensigten om, at øget liberalisering på handelsområdet og større grad af miljøbeskyttelse skal komplementere hinanden med henblik på at sikre en bæredygtig udvikling. Multilaterale forhandlinger og aftaler om handel og miljø bør være i overensstemmelse med de principper, der blev opnået enighed om på Rio-konferencen. Eksterne ressourcer til udvikling: Bistand og direkte udenlandske investeringer Gældsproblemet 19. Idet betydningen af udviklingsbistand for udviklingslandene, navnlig de mindst udviklede, understreges, kunne UNCTAD X udtrykke bekymring over nedgangen i den offentlige udviklingsbistand i de senere år. Man kunne derfor opfordre donorerne til at fortsætte og styrke deres indsats hvad angår offentlig udviklingsbistand med henblik på at opfylde den internationalt at anerkendte målsætning på 0,7% af BNP. Det er afgørende at udviklingsbistanden bidrager indenrigspolitiske tiltag i modtagerlandene og til at styrke deres institutioner. til effektivisering af sikre, Dette kan ske ved systematisk at sammenkæde udviklingsbistanden med bæredygtige og retfærdige udviklingskriterier, såsom DAC's generelle indikatorer for bæredygtig udvikling, gennem fastsættelse af mål for økonomisk velfærd, social udvikling og miljømæssig bæredygtighed. De mål, der opstilles via disse indikatorer, er udtryk for, at man ønsker, at der i forbindelse med udviklingssamarbejdet ikke kun skal stilles makroøkonomiske og strukturelle krav, men også krav om sociale, økonomiske og miljømæssige reformer. Samtidig bestræbe internationale modtagerlandenes medansvar for udviklingsprogrammerne. samfund bør det sig på at fremme 20. I udviklingslandenes bestræbelser på at sikre en bæredygtig udvikling er det for mange af dem blevet af afgørende betydning at kunne tiltrække direkte udenlandske investeringer, og disse er da også en yderst vigtig kilde ikke kun til kapitaltilførsel, men også for tilførsel af virksomhedsledelsesprincipper, teknologi og knowhow. Direkte udenlandske investeringer stimulerer handel og konkurrence og letter adgangen til eksportmarkeder, og endelig repræsenterer de en strategisk "genvej" til styrkelse og opbygning af lokale industrisammenslutninger. UNCTAD X bør derfor understrege betydningen af direkte udenlandske investeringer i processen mod bæredygtig udvikling, og idet den peger på den ulige fordeling af de direkte udenlandske investeringer, bør den understrege behovet for 22 og mere øget støtte udviklingslandenes bestræbelser på at gennemføre en relevant politik og vedtage relevant lovgivning, der kan tiltrække udenlandske investeringer. udviklingsbistand med fokuseret formål det at UNCTAD X bør også pege på det nyttige i internationalt anerkendte regler for direkte udenlandske investeringer med udgangspunkt i WTO-principperne om ikke- diskrimination med stabilt, det gennemsigtigt og forudsigeligt investeringsklima. verdensomspændende formål sikre at et 21. 22. 23. Gældsbyrden (navnlig for de stærkt gældsplagede fattigste lande) kan være stærkt hæmmende for væksten, dels fordi den virker afskrækkende på udenlandske investorer, dels fordi afdragene opsluger en alt for stor del af skatteindtægterne. Den er meget ofte en hindring for investeringer i de sociale og miljømæssige sektorer og er derfor skadelig for en bæredygtig udvikling på lang sigt. UNCTAD X bør anerkende, hvor alvorligt dette problem er og understrege, at til gældssanering altid bør ledsages af reformer, der sikrer, at de derved frigivne ressourcer anvendes sundheds- og undervisningssektoren. UNCTAD X bør udtrykke sin billigelse i forbindelse med de bestræbelser, som donorer inden for rammerne af HIPC-initiativet, udfolder med fører en fornuftig henblik på at gøre gældsbyrden tålelig for strukturtilpasningspolitik. Konferencen bør også understrege, at man i forbindelse med en mere rundhåndet attitude bør sikre, at der ikke foretages ændringer, der skader de traditionelle udviklingsforanstaltninger. fattigdomsbekæmpelse og inden for lande, der initiativer til Styrkelse af strukturen i det internationale finansieringssystem Med henblik på i størst muligt omfang at reducere risiciene i forbindelse med den globale integration af finansmarkederne, ville det være ønskeligt, om UNCTAD X understregede, at valutamarkederne i udviklingslandene bør liberaliseres på en forsigtig og afbalanceret måde, og at der bør tages særlig hensyn til etableringen og gennemførelsen af acceptable normer og regler med henblik på at sikre stabiliteten og i størst muligt omfang undgå, at der opstår såvel nationale som internationale kriser. Øget faglig bistand er nødvendigt med henblik på at støtte udviklingslandenes og de spirende økonomiers finansielle systemer, så de lever op til internationale standarder. Internationale finansielle institutioner, såsom IMF, Verdensbanken og BIS bør i højere grad tage ved lære af den finansielle krise i Asien. De må til stadighed tilpasse deres roller og funktioner til et stadig mere integreret finansielt system. Det er vigtigt at og bedømmelse af finansielle risici samt finde løsningsmodeller til, hvordan den private sektor på rimelig vis kan deltage i kriseforebyggelse og -løsning. øge gennemsigtigheden og overvågningen, effektivisere evaluering 23 Fremme af multilaterale normer for bæredygtig udvikling 24. UNCTAD X bør udtrykke støtte til etableringen af multilaterale normer inden for 6 hovedområder. Det første gælder direkte udenlandske investeringer, hvor formålet er sikring af et verdensomspændende stabilt og forudsigeligt klima for investeringer på lang sigt. Dernæst er der behov for at forenkle og harmonisere formaliteterne på handelsområdet. Det tredje område er miljøspørgsmålene, hvor man bør understrege komplementariteten mellem handel og miljøbeskyttelse og horisontale spørgsmål, såsom multilaterale miljøbeskyttelsesaftaler. To andre områder er skatteregler og international konkurrencepolitik, der er af afgørende betydning med henblik på at skabe lige vilkår for virksomheder, alt imedens man sikrer sig, at konkurrencen på skatteområdet mellem landene og konkurrenceskadelige tiltag ikke får indflydelse på bestræbelserne på at sikre bæredygtig udvikling. Endelig bør de sociale standarder effektiviseres, navnlig hvad angår anerkendelse af et sæt minimumsregler for arbejdstagerrettigheder. 24


title: Regulamento (CE) n° 1975/1999 da Comissão, de 15 de Setembro de 1999, que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais

eurovoc_concepts:
cereals
export refund

formats: pdf print

text: L 244/44 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 9. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 1975/1999 DA COMISSÃO de 15 de Setembro de 1999 que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo à organização comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/ /1999 (2), e, nomeadamente, o n. o 8 do seu artigo 13. o, (1) (2) Considerando que a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais foi fixada pelo Regulamento (CE) n. o 1935/1999 da Comissão (3); Considerando que, em função dos preços CIF e dos preços CIF de compra a prazo deste dia e tendo em conta a evolução previsível do mercado, é necessário alterar a correcção aplicável à restituição aos cereais, actualmente em vigor; (3) Considerando que a correcção deve ser fixada segundo o mesmo processo que a restituição; que pode ser alterada no intervalo de duas fixações, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o A correcção aplicável às restituições fixadas antecipadamente para as exportações dos produtos referidos no n. o 1, alíneas a), b) e c), à excepção do malte, do artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, é alterada em conformidade com o anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 16 de Setembro de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 15 de Setembro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 240 de 10. 9. 1999, p. 18. 16. 9. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 244/45 do regulamento da Comissão, de 15 de Setembro de 1999, que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais ANEXO Código do produto Destino (1) Corrente 9 1. o período 10 2. o período 11 3. o período 12 4. o período 1 5. o período 2 6. o período 3 (Em EUR/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 — 01 01 — 03 02 — 01 — 01 — — — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 01 — 01 — — 0 — 0 0 — 0 0 — 0 — — — — — 0 0 0 0 0 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –1,00 — 0 0 — –25,00 0 — 0 — — — — — 0 0 0 0 0 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –2,00 — –1,00 0 — –25,00 0 — 0 — — — — — –1,37 –1,28 –1,18 –1,09 –1,02 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –3,00 — –2,50 0 — –25,00 0 — 0 — — — — — –4,11 –3,84 –3,54 –3,27 –3,06 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –4,00 — –6,00 0 — –25,00 0 — 0 — — — — — –6,85 –6,40 –5,90 –5,45 –5,10 — — 0 — — 0 0 — 0 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — (1) Os destinos são identificados do seguinte modo: 01 todos os países terceiros, 02 outros países terceiros, 03 Estados Unidos da América, Canadá e México. Nota: As zonas são as delimitadas pelo Regulamento (CEE) n. o 2145/92 da Comissão (JO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), alterado


title: Commission Regulation (EC) No 1972/1999 of 15 September 1999 amending Regulation (EEC) No 3600/92 laying down the detailed rules for the implementation of the first stage of the programme of work referred to in Article 8(2) of Council Directive 91/414/EEC concerning the placing of plant protection products on the market

eurovoc_concepts:
exchange of information
marketing
marketing standard
pharmaceutical product
plant health product
standing committee (EU)

formats: html pdf print

text: 16. 9. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 244/41 COMMISSION REGULATION (EC) No 1972/1999 of 15 September 1999 amending Regulation (EEC) No 3600/92 laying down the detailed rules for the implementation of the first stage of the programme of work referred to in Article 8(2) of Council Directive 91/414/EEC concerning the placing of plant protection products on the market THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market (1), as last amended by Commission Directive 1999/ 1/EC (2), and in particular Article 8(2) thereof, (1) Whereas the re-evaluation of active substances already on the market two years after notification of Directive 91/414/EEC under Article 8(2) of that Directive is orga- nised by the Commission in a collaborative and coordi- nated programme established in Commission Regulation (EEC) No 3600/92 (3), as last amended by Regulation (EC) No 1199/97 (4), within which Member States undertake specific tasks contributing to the scientific and technical assessment which are the basis for regulatory decisions taken at Community level; (2) Whereas it is necessary that any interested parties have access as early as possible to updated information concerning tests and studies on which claims for data protection have been presented as well as concerning tests and studies which may be required at a later stage in order to finalise the evaluation and decision making on the active substance concerned; whereas this infor- mation should be made available by the rapporteur Member State; (3) Whereas Commission Regulation (EEC) No 3600/92 should therefore be amended to ensure access to such information to any interested parties; (4) Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Standing Committee on Plant Health, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The second sentence of the second subparagraph of Article 7(3) of Regulation (EEC) No 3600/92 is amended as follows: ‘The Rapporteur Member State shall make available at specific request or keep available for consultation by inter- ested parties the following: — the information referred to in point (d) of paragraph 1, except the elements thereof which have been accepted as confidential in accordance with Article 14 of the Directive; — the name of the active substance; — the content of the pure active substance in the manu- factured material; — the list of any data required for consideration of the possible inclusion of the active substance into Annex I to the Directive, first as contained in the rapporteur's report and secondly as finalised after the consultation by the Commission of the experts referred to in the next subparagraph. ’ This Regulation shall enter into force on 1 October 1999. Article 2 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 15 September 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 230, 9. 8. 1991, p. 1. (2) OJ L 21, 28. 1. 1999, p. 21. (3) OJ L 366, 15. 12. 1992, p. 10. (4) OJ L 170, 28. 6. 1997, p. 19


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1966/1999 af 15. september 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 1758/98 og om forhøjelse til 3 150 000 tons af den løbende licitation med henblik på eksport af bageegnet blød hvede, som er i det franske interventionsorgans besiddelse

eurovoc_concepts:
France
award of contract
cereals of bread-making quality
common wheat
export
intervention agency

text: L 244/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 9. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1966/1999 af 15. september 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 1758/98 og om forhøjelse til 3 150 000 tons af den løbende licitation med henblik på eksport af bageegnet blød hvede, som er i det franske interventionsorgans besiddelse KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, (4) under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), 30. senest ændret ved forordning (EF) nr. 1253/1999 (2), særlig artikel 5, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2131/93 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 39/1999 (4), er der fastsat procedurer og betingelser for salg af korn fra interventionsorganerne; ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1758/98 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1794/1999 (6), blev der åbnet en løbende licitation med henblik på eksport af 2 650 000 tons bageegnet blød hvede, som er i det franske interventionsorgans besiddelse; Frankrig har meddelt Kommissionen, at dets interventionsorgan har til hensigt at forhøje den i licitationen udbudte mængde med henblik på eksport med 500 000 tons; den samlede mængde bageegnet blød hvede, der af dets interventions- til organ udbydes 3 150 000 tons; licitation, bør derfor forhøjes i lagermængder; bilag I til forordning (EF) nr. 1758/98 bør derfor ændres; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 I forordning (EF) nr. 1758/98 foretages følgende ændringer: 1) Artikel 2 affattes således: »Artikel 2 1. Licitationen omfatter maksimalt 3 150 000 tons bageegnet blød hvede med henblik på eksport til alle tredje- lande. Oplagringsområderne 2. bageegnet blød hvede er anført i bilag I. « for de 3 150 000 tons 2) Bilag I erstattes af bilaget til denne forordning. Artikel 2 (3) som følge af den forhøjede licitationsmængde er det nødvendigt at ændre fortegnelsen over områder og Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 18. (3) EFT L 191 af 31. 7. 1993, s. 76. (4) EFT L 5 af 9. 1. 1999, s. 64. (5) EFT L 221 af 8. 8. 1998, s. 3. (6) EFT L 216 af 14. 8. 1999, s. 3. 16. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 244/19 BILAG »BILAG I Oplagringssted Amiens Bordeaux Châlons Clermont-Ferrand Dijon Lille Lyon Nancy Nantes Orléans Paris Poitiers Rennes Rouen (tons) Mængde 294 000 20 000 197 000 9 000 91 000 541 000 47 000 32 000 44 000 781 000 291 000 224 000 49 000 530 000«