title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-1627/99 di Alexandros Alavanos (GUE/NGL) alla Commissione. Misure di sostegno alla risicoltura in Grecia.

eurovoc_concepts:
Greece
common agricultural policy
common organisation of markets
rice
utilised agricultural area

text: 20. 6. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 170 E/55 Risposta data dal sig. Vitorino in nome della Commissione (25 ottobre 1999) La Commissione non sta elaborando alcun documento, confidenziale o meno, sulla questione dell(cid:146)intercet- tazione delle comunicazioni telefoniche satellitari e via Internet in preparazione al Consiglio europeo di Tampere. L(cid:146)unico documento redatto dalla Commissione alla vigilia del Consiglio europeo di Tampere Ł una nota informativa (SEC(1999) 1518) sulla preparazione di questa riunione straordinaria del Consiglio europeo che sar(cid:224) dedicata alla discussione sullo sviluppo dell(cid:146)Unione come area di libert(cid:224), sicurezza e giustizia. Sulla base di questa nota, il Presidente Prodi ha inviato una lettera al Primo Ministro Lipponen il 23 settembre 1999. la Commissione sta lavorando nella massima trasparenza possibile ed intende discutere con il Parlamento sia sulla preparazione che sui risultati del Consiglio europeo di Tampere. In questo ambito, come in altri, Per quanto riguarda l(cid:146)intercettazione delle telecomunicazioni, la Commissione ricorda all(cid:146)onorevole parla- mentare il dibattito organizzato dal Parlamento il 6 maggio 1999 sulla relazione Schmid su tale questione. La Commissione ha espresso la propria posizione dinanzi al Parlamento in occasione di tale dibattito. La Commissione comprende l(cid:146)importanza di quest(cid:146)argomento, in particolare se si considera il fatto che il settore delle telecomunicazioni in Europa deve costantemente affrontare cambiamenti rapidi e rivoluzio- nari. Da un lato, per quanto riguarda in particolare la questione dell(cid:146)intercettazione, essa ritiene che occorra tener conto delle legittime preoccupazioni in materia di applicazione della legge (lo sviluppo delle telecomunicazioni e di Internet non dovrebbero cioŁ diminuire la capacit(cid:224) degli Stati membri di combattere il crimine e di garantire la sicurezza nazionale) e, dall(cid:146)altro, nota che vi Ł una crescita impressionante nei servizi di telecomunicazioni, in particolare l(cid:146)Internet, che presuppone che gli utenti della telecomunicazione abbiano fiducia nei servizi offerti se si intende ottenere un(cid:146)ulteriore espansione del settore. La Commissione ritiene che sia essenziale raggiungere il giusto equilibrio tra gli interessi in gioco e che questo possa avvenire soltanto attraverso il dialogo tra le autorit(cid:224) responsabili dell(cid:146)applicazione della legge, gli operatori, l(cid:146)industria e i soggetti piø interessati alle questioni di protezione dei dati. In seno al Consiglio viene inoltre attualmente negoziato un progetto di convenzione per migliorare l(cid:146)assistenza giuridica reciproca tra gli Stati membri nelle questioni penali, progetto che comprende una serie di disposizioni sull(cid:146)intercettazione delle telecomunicazioni. L(cid:146)obiettivo Ł garantire che le norme per l(cid:146)intercettazione ai fini di un(cid:146)indagine penale possano essere concepite tenendo conto dei nuovi sistemi satellitari di telecomunicazione. (2000/C 170 E/062) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1627/99 di Alexandros Alavanos (GUE/NGL) alla Commissione Oggetto: Misure di sostegno alla risicoltura in Grecia (15 settembre 1999) Con regolamento (CE) 2072/98 (1) sono state istituite due zone principali per la risicoltura in Grecia. L(cid:146)applicazione del regolamento nel corso del 1998 ha fatto s(cid:236) che non fosse versato alcun aiuto ai coltivatori della zona B per la quale Ł stata superata la quota stabilita, malgrado non fosse stata superata la quota totale di 24. 891 ettari fissati per la Grecia. PoichØ il sistema della regionalizzazione delle superfici e la tassa di corresponsabilit(cid:224) particolarmente elevata in caso di superamento pongono i risicoltori in una posizione assai delicata, pu(cid:242) la Commissione dire se intende ammettere la possibilit(cid:224) di trasferire la quota da una zona all(cid:146)altra, come gi(cid:224) avviene per il frumento duro, e quali altre misure intende adottare (aumento del massimale globale, ripartizione delle quote per provincia, sorveglianza sulle importazioni massicce e incontrollate da paesi terzi) al fine di sostenere la risicoltura? (1) GU L 265 del 30. 9. 1998, pag. 4. C 170 E/56 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 20. 6. 2000 Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (11 ottobre 1999) In seguito ad una richiesta formulata in tal senso dalle autorit(cid:224) greche, l(cid:146)articolo 6 del regolamento (CE) 3072/95 del Consiglio, relativo all(cid:146)organizzazione comune del mercato del riso (1), Ł stato modificato allo scopo di dividere la superficie di base nazionale greca in due superfici di base: I. dipartimenti di Salonicco, SØrrai e Fti(cid:243)tide: 22. 330 ettari. II. altri dipartimenti: 2. 561 ettari. Come conferma l(cid:146)onorevole parlamentare, nel 1998 nella superficie di base II «Altri dipartimenti », la superficie seminata (5. 180 ettari) ha ampiamente superato la superficie di base (2. 561 ettari); pertanto, conformemente al paragrafo 5 dell(cid:146)articolo 6 del regolamento (CE) 3072/95, Ł stata applicata una riduzione del pagamento compensativo del 100 %. In seguito ad una recente richiesta delle autorit(cid:224) elleniche, la Commissione sta ora valutando la possibilit(cid:224) di proporre al Consiglio di modificare l(cid:146)articolo 6 del regolamento (CE) 3072/95 allo scopo di includere la KavÆla, l(cid:146)Etolia e l(cid:146)Acarnania, attualmente figuranti nella superficie II (altri dipartimenti), nella superficie di base I. Con l(cid:146)adozione di tale misura il rischio di superamento della superficie per «altri dipartimenti» dovrebbe diminuire. (1) GU L 329 del 30. 12. 1995. (2000/C 170 E/063) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1630/99 di Paulo Casaca (PSE) alla Commissione (15 settembre 1999) Oggetto: Zucchero e revisione del regolamento n. 1600/92 La produzione e la raffinazione dello zucchero nell(cid:146)isola di San Miguel, regione autonoma delle Azzorre, ha un significato economico molto importante. Da un lato esse assicurano la manutenzione di oltre cento posti di lavoro nella locale raffineria; dall(cid:146)altro stimolano un(cid:146)alternativa agricola importante che, in congiunzione con altre colture permette una rotazione piø efficace delle coltivazioni. Ai sensi del regolamento n. 1600/92 (1) (POSEIMA) le istituzioni europee hanno accordato significativa protezione alle varie produzioni agricole, tra cui la barbabietola da zucchero. Tuttavia, per varie ragioni tra cui la produzione di barbabietola da zucchero Ł diminuita ogni anno e pertanto la futura viabilit(cid:224) della produzione e raffinazione dello zucchero nelle Azzorre, se non si far(cid:224) qualcosa per evitarlo, Ł destinata ad esser messa in forse. l(cid:146)esiguit(cid:224) della quota attribuita e le difficolt(cid:224) nel settore agricolo, Non ritiene la Commissione, alla luce dei principi della politica agricola comune e ai sensi dell(cid:146)articolo 299, paragrafo 2 del trattato CEE e delle decisioni di Colonia relative alle regioni ultraperiferiche che sarebbe opportuno rivedere il regolamento n. 1600/92 onde consentire il mantenimento della produzione e della raffinazione dello zucchero nelle Azzorre? (1) GU L 173 del 27. 6. 1992, pag. 1. Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (25 ottobre 1999) Il regolamento (CEE) 1600/92 del Consiglio del 15 giugno 1992, relativo a misure specifiche in favore delle Azzorre e di Madera per taluni prodotti agricoli, ha suscitato un(cid:146)attenzione particolare sulla coltura della barbabietola e sulla sua trasformazione in zucchero. Il regolamento prevede un aiuto all(cid:146)ettaro di barbabietola e un aiuto per la trasformazione industriale in zucchero


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1966/1999 av den 15 september 1999 om ändring av förordning (EG) nr 1758/98 och om höjning till 3 150 000 ton av den stående anbudsinfordran för export av vete av brödkvalitet som innehas av det franska interventionsorganet

eurovoc_concepts:
France
award of contract
cereals of bread-making quality
common wheat
export
intervention agency

formats: pdf print

text: L 244/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 9. 1999 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1966/1999 av den 15 september 1999 om ändring av förordning (EG) nr 1758/98 och om höjning till 3 150 000 ton av den stående anbudsinfordran för export av vete av brödkvalitet som innehas av det franska interventions- organet EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 4. lager. Bilaga I till förordning (EG) nr 1758/98 måste därför ändras. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål. med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av mark- naden för spannmål (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1253/1999 (2), särskilt artikel 5 i denna, och av följande skäl: 1. 2. I kommissionens förordning (EEG) nr 2131/93 (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 39/1999 (4), fastställs förfarandet vid och villkoren för försäljning av spannmål som innehas av interventionsorgan. interventionsorganet. Genom kommissionens förordning (EG) nr 1758/98 (5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1794/1999 (6), inleddes en stående anbudsinfordran för export av 2 650 000 ton vete av brödkvalitet som innehas av det Frankrike underrättade franska kommissionen om dess interventionsorgans avsikt att öka den mängd som omfattas av en stående anbuds- infordran för export med 500 000 ton. Den totala mängden vete av brödkvalitet som innehas av det franska interventionsorganet för vilken en stående anbudsinfordran för export har inletts bör därför ökas till 3 150 000 ton. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EG) nr 1758/98 ändras på följande sätt: 1. Artikel 2 skall ersättas med följande: ”Artikel 2 1. Anbudsinfordran skall omfatta högst 3 150 000 ton vete av brödkvalitet som skall exporteras till alla tredje länder. Lagringsorterna för 3 150 000 ton vete av bröd- 2. kvalitet anges i bilaga I till denna förordning. ” 2. Bilaga I skall ersättas med bilagan till denna förordning. Artikel 2 3. Denna ökning av anbudsinfordran nödvändiggör en ändring av förteckningen över områden och mängder på Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentlig- görs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 15 september 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EGT L 191, 31. 7. 1993, s. 76. (4) EGT L 5, 9. 1. 1999, s. 64. (5) EGT L 221, 8. 8. 1998, s. 3. (6) EGT L 216, 14. 8. 1999, s. 3. 16. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 244/19 BILAGA ”BILAGA I (ton) Lagringsorter Amiens Bordeaux Châlons Clermont-Ferrand Dijon Lille Lyon Nancy Nantes Orléans Paris Poitiers Rennes Rouen Mängd 294 000 20 000 197 000 9 000 91 000 541 000 47 000 32 000 44 000 781 000 291 000 224 000 49 000 530 000”


title: 1999/645/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής, της 15ης Σεπτεμβρίου 1999, σχετικά με κοινό τεχνικό κανονισμό για τις απαιτήσεις προσάρτησης του εξοπλισμού TETRA που παρέχει πρόσβαση σε υπηρεσίες έκτακτης ανάγκης [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(1999) 2987] (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
technical regulations
technical standard
telecommunications
waveband

formats: html pdf print

text: L 255/40 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 30. 9. 1999 ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 15ης Σεπτεµβρίου 1999 σχετικά µε κοινό τεχνικό κανονισµό για τις απαιτήσεις προσάρτησης του εξοπλισµού TETRA που παρέχει πρόσβαση σε υπηρεσίες έκτακτης ανάγκης [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθµό Ε(1999) 2987] (Κείµενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ) (1999/645/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, 2. Με την παρούσα απόφαση θεσπίζεται κοινός τεχνικός κανονι- σµός ο οποίος καλύπτει τις απαιτήσεις προσάρτησης του εξοπλι- σµού TETRA που παρέχει πρόσβαση σε υπηρεσίες έκτακτης ανάγκης στις ζώνες συχνοτήτων εύρους από 380 MHz έως 383 MHz και από 390 MHz έως 393 MHz. την οδηγία 98/13/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συµ- βουλίου, της 12ης Φεβρουαρίου 1998, σχετικά µε τον τηλεπι- κοινωνιακό εξοπλισµό, επίγειων σταθµών, και την αµοιβαία αναγνώριση της συµµόρφωσης αυτών των εξοπλισµών (1), και ιδίως το άρθρο 7 παράγραφος 2 δεύτερη περίπτωση, εξοπλισµό δορυφορικών τον Εκτιµώντας: (1) (2) (3) (4) (5) ότι η Επιτροπή θέσπισε το µέτρο που προσδιορίζει τον τύπο τερµατικού εξοπλισµού για τον οποίο απαιτείται κοινός τε- χνικός κανονισµός, και ενέκρινε συνοδευτική δήλωση σχε- τικά µε το πεδίο εφαρµογής σύµφωνα µε το άρθρο 7 παράγραφος 2 πρώτο εδάφιο· ότι πρέπει να θεσπιστούν τα αντίστοιχα εναρµονισµένα πρό- τυπα, ή µέρη αυτών, για την εφαρµογή των βασικών απαιτή- σεων που πρέπει να µετατραπούν σε κοινούς τεχνικούς κανονισµούς· ότι, προκειµένου να διατηρηθεί η πρόσβαση των κατα- σκευαστών στην αγορά είναι απαραίτητο να υπάρξει πρό- βλεψη για µεταβατικές ρυθµίσεις όσον αφορά εξοπλισµό που εγκρίνεται σύµφωνα µε εθνικούς κανονισµούς έγκρισης τύπου· ότι η πρόταση έχει υποβληθεί στην επιτροπή εγκρίσεων τερµατικού εξοπλισµού (ACTE), σύµφωνα µε το άρθρο 29 παράγραφος 2· ότι ο κοινός τεχνικός κανονισµός που θεσπίζεται µε την παρούσα απόφαση είναι σύµφωνος µε τη γνώµη της ACTE, Άρθρο 2 Ο κοινός τεχνικός κανονισµός περιλαµβάνει το εναρµονι- 1. σµένο πρότυπο που έχει καταρτισθεί από τον αρµόδιο οργανισµό τυποποίησης για την εφαρµογή, κατά το δυνατόν, των βασικών απαιτήσεων που αναφέρονται στο άρθρο 5 στοιχεία γ) έως στ) της οδηγίας 98/13/ΕΚ. Παραποµπή στο πρότυπο περιλαµβάνεται στο παράρτηµα. 2. Ο τερµατικός εξοπλισµός, που καλύπτεται από την παρούσα απόφαση, πρέπει να συµµορφώνεται προς τον κοινό τεχνικό κανονι- σµό που αναφέρεται στην παράγραφο 1, να τηρεί τις βασικές απαιτήσεις που αναφέρονται στο άρθρο 5 στοιχείο α) και β) της οδηγίας 98/13/ΕΚ καθώς και τις απαιτήσεις οποιασδήποτε άλλης ιδίως, των οδηγιών 73/23/ΕΟΚ (2) και εφαρµοστέας οδηγίας και 89/336/ΕΟΚ (3) του Συµβουλίου. Άρθρο 3 Οι κοινοποιηµένοι οργανισµοί που ορίζονται αρµόδιοι για την τήρηση των διαδικασιών του άρθρου 10 της οδηγίας 98/13/ΕΚ, όσον αφορά τον τερµατικό εξοπλισµό που εµπίπτει το άρθρο 1 παράγραφος 1 της παρούσας απόφασης, χρησιµοποιούν ή εξασφα- λίζουν τη χρήση του εναρµονισµένου προτύπου που αναφέρεται στο παράρτηµα Ι το αργότερο κατά το χρόνο κοινοποίησης της παρούσας απόφασης. Άρθρο 4 ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 1. Εθνικοί κανονισµοί έγκρισης τύπου που διέπουν τον εξοπλι- σµό ο οποίος εµπίπτει στο πεδίο εφαρµογής του εναρµονισµένου προτύπου που αναφέρεται στο παράρτηµα παύουν την ηµεροµηνία της 15ης ∆εκεµβρίου 1999. Η παρούσα απόφαση εφαρµόζεται για τον τερµατικό εξοπλι- 1. σµό που προορίζεται να συνδέεται σε δηµόσιο δίκτυο τηλεπικοινω- νιών και εµπίπτει στο πεδίο εφαρµογής του εναρµονισµένου προτύ- που που προσδιορίζεται στο άρθρο 2 παράγραφος 1. Τερµατικός εξοπλισµός που έχει εγκριθεί βάσει τέτοιων 2. εθνικών κανονισµών έγκρισης τύπου επιτρέπεται να συνεχίζει να διατίθεται στην αγορά και να τίθεται σε λειτουργία. (1) ΕΕ L 74 της 12. 3. 1998, σ. 1. (2) ΕΕ L 77 της 26. 3. 1973, σ. 29. (3) ΕΕ L 139 της 23. 5. 1989, σ. 19. 30. 9. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 255/41 Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη µέλη. Άρθρο 5 Βρυξέλλες, 15 Σεπτεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Karel VAN MIERT Μέλος της Επιτροπής ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Το εναρµονισµένο πρότυπο που αναφέρεται στο άρθρο 2 της παρούσας απόφασης είναι: Αναφορά στο εφαρµοστέο εναρµονισµένο πρότυπο Terrestrial Trunked Radio (TETRA)· Emergency access (Σύστηµα TETRA· πρόσβαση έκτακτης ανάγκης) ETSI Ευρωπαϊκό Ινστιτούτο Τηλεπικοινωνιακών Προτύπων Γραµµατεία του ETSI TBR35: Σεπτέµβριος 1998 (εξαιρουµένου του προλόγου και των τµηµάτων 4. 2. 2, 5. 4. 2 και Α. 2. 3) Συµπληρωµατικές πληροφορίες Το Ευρωπαϊκό Ινστιτούτο Τηλεπικοινωνιακών Προτύπων αναγνωρίζεται βάσει της οδηγίας 98/34/ΕΚ του Συµβουλίου και του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου (1). Το ανωτέρω αναφερόµενο εναρµονισµένο πρότυπο εκπονήθηκε κατόπιν εντολής που εκδόθηκε σύµφωνα µε τις σχετικές διαδικασίες της οδηγίας 98/34/ΕΚ του Συµβουλίου και του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου. Το πλήρες κείµενο του ανωτέρω αναφερόµενου εναρµονισµένου προτύπου παρέχεται στις διευθύνσεις: Ευρωπαϊκό Ινστιτούτο Τηλεπικοινωνιακών Προτύπων 650 Route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex ή Ευρωπαϊκή Επιτροπή DG XIII/A/2-(BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Βρυξέλλες ή από οποιονδήποτε άλλον οργανισµό υπεύθυνο για τη διάθεση των προτύπων του ETSI. Σχετικός κατάλογος υπάρχει στο Internet, στη διεύθυνση www. ispo. cec. be. (1) ΕΕ L 204 της 21. 7. 1998, σ. 37


title: 1999/652/EF: Kommissionens beslutning af 15. september 1999 om bekræftelse af foranstaltninger, Belgien har anmeldt i henhold til artikel 6, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald (meddelt under nummer K(1999) 2919) (EØS-relevant tekst) (Kun den franske og nederlandske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
Belgium
environmental protection
packaging
waste disposal
waste management
waste recycling

text: L 257/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 10. 1999 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 15. september 1999 om bekræftelse af foranstaltninger, Belgien har anmeldt i henhold til artikel 6, stk. 6, i Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald (meddelt under nummer K(1999) 2919) (Kun den franske og nederlandske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/652/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — Ifølge den samme bestemmelse bekræfter Kommissionen disse foranstaltninger efter at have kontrolleret dem. under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaf- fald (1), særlig artikel 6, stk. 6, 2. De anmeldte foranstaltninger efter samråd med det ved direktiv 94/62/EF nedsatte udvalg, og ud fra følgende betragtninger: Den 13. juli 1996 sendte de belgiske myndigheder i overens- stemmelse med proceduren i Rådets direktiv 83/189/EF (2) Kommissionen et forslag til en »samarbejdsaftale om forebyg- gelse og behandling af emballageaffald« (anmeldelse 96/240B). I. PROCEDURE 1. Direktiv 94/62/EF Direktiv 94/62/EF, som bygger på traktatens artikel 95 (tidli- gere artikel 100a) har til formål at harmonisere medlemssta- ternes foranstaltninger for behandling af emballage og emballa- geaffald for at forhindre eller begrænse miljøpåvirkninger og således skabe et højt miljøbeskyttelsesniveau og sikre, at det indre marked kan fungere uden handelshindringer, konkurren- ceforvridninger og konkurrencebegrænsninger. Til dette formål fastsætter direktivets artikel 6, stk. 1, bl. a. kvantificerede mål som for genanvendelse og genvinding af emballageaffald, medlemsstaterne skal opfylde. Ifølge artikel 6, stk. 1, litra a), skal mellem 50 vægtprocent (minimum) og 65 vægtprocent (maksimum) af emballageaf- faldet genanvendes inden den 30. juni 2001. Inden for denne generelle målsætning skal mellem 25 vægtprocent (minimum) og 45 vægtprocent (maksimum) af dette affalds samlede indhold af emballagematerialer ifølge artikel 6, stk. l, litra b), genvindes med mindst 15 vægtprocent af hvert enkelt emballa- gemateriale inden for samme tidsrum. Artikel 6, stk. 6, fastlægger en overvågningsprocedure, som skal sikre overensstemmelse mellem de strategier, de forskellige medlemsstater vælger, for ikke mindst at sikre, at de mål, en medlemsstat opstiller, ikke forhindrer andre i at overholde direktivet eller skaber forvridninger på det indre marked. påfyldere (emballagens I Belgien har staten kun myndighed til at omsætte de produkt- relaterede bestemmelser (f. eks. artikel 9 og bilag II) i direktiv 94/62/EF til nationale forskrifter. Fastsættelse af mål for genan- vendelse og genvinding af emballagematerialer i emballageaf- fald i overensstemmelse med direktivets artikel 6 hører udeluk- kende under regionernes kompetence. For at sikre, at gennem- førelsen af direktiv 94/62/EF og dets omsætning til nationale bestemmelser var sammenhængende og skete konsekvent, det gælder ikke mindst direktivets artikel 6, fandt de tre belgiske regioner det nødvendigt at indgå en samarbejdsaftale om fore- byggelse og behandling af emballageaffald. Denne aftale, som er juridisk bindende, udgør omsætningen af direktivets artikel 6 til nationale forskrifter. Samarbejdsaftalen pålægger virksomhe- derne heriblandt importører, når emballagen påfyldes uden for Belgien) at tilba- getage i affaldet fra markedsført emballage (samarbejdsaftalens artikel 6) enten på egen hånd eller på kontrakt med andre (samarbejdsaf- talens artikel 7, stk. 1) og at opfylde kvantificerede mål for genvinding og genanvendelse (samarbejdsaftalens artikel 3, stk. 2). Virksomhederne skal give Den Interregionale Emballage- kommission besked om, hvordan de har tænkt sig at opfylde denne forpligtelse. Når det gælder husholdningsemballage, er de offentlige myndigheder, der står for den offentlige affalds- indsamling ikke berørt. Den interregionale Kommission skal vurdere og godkende eller afvise den metode, hvormed virk- somhederne har tænkt sig at opfylde deres forpligtelser i henhold til samarbejdsaftalens artikel 6 (samarbejdsaftalens artikel 7, stk. 2). Virksomhederne kan fritages for forpligtelsen til at tilbagetage og genvinde/genanvende emballagen ved at (et underskrive en kontrakt med en »organisme agréé« emballagematerialerne genvinde/genanvende brugere, og og (1) EFT L 365 af 31. 12. 1994, s. 10. (2) EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Dette direktiv er blevet ændret ved direktiv 98/34/EF, EFT L 204 af 21. 7. 1998, s. 37. 2. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 257/21 foretagende — samarbejdsaftalens artikel 8) og godkendt forpligte sig til at sætter det træffe foranstaltninger, der godkendte foretagende i stand til at opfylde sine genvindings- og genanvendelsesmål. Ud over at opfylde de kvantificerede mål i samarbejdsaftalens artikel 3, stk. 2, skal disse godkendte foretagender opfylde en række krav til juridisk og økonomisk stilling (samarbejdsaftalens artikel 9-15). I samarbejdsaftalens artikel 3, stk. 2, opstilles følgende samlede minimale vægtprocentsatser for genvinding og genanvendelse af emballageaffald: — 1998: 45 % genvinding — 70 % genanvendelse — 1999: 50 % genvinding — 80 % genanvendelse. Disse genvindings- og genanvendelsesprocenter skal opfyldes af de pågældende virksomheder ved hjælp af den her beskrevne ordning i hver enkelt af landets tre regioner, dvs. Flandern, Wallonien og Bruxelles, både når det gælder husholdsningsem- ballageaffald og industriemballageaffald. Et bilag til samarbejdsaftalen, som var vedlagt anmeldelsen, giver en oversigt over de foranstaltninger, der er blevet truffet for at sikre, at betingelserne i artikel 6, stk. 6, i direktiv 94/ 62/EF overholdes. Disse foranstaltninger omfatter: — En analyse af genvindingskapaciteten i forhold til hver enkelt affaldsemballagestrøm i de kommende år. Denne analyse beskrives nærmere i kapitel II, afsnit a). — En beskrivelse af de bestemmelser, der skal forhindre forvridninger af handelen. De går ud på gradvis gennem- førelse af lovgivningen og en permanent overvågningspro- cedure, der forestås af Den Interregionale Emballagekom- mission og de enkelte regionalregeringer, som skal påse, at den nødvendige indsamlingsinfrastruktur indføres. Også regelmæssig kontrol er fastsat, både i proceduren for godkendelse af de godkendte foretagenders (»organisme agréé«) årsbudget og i proceduren for overvågning af genvidings- og genanvendelsesvirksomhedernes effektivitet. En analyse af de forskellige affaldsstrømme blev foretaget i forbindelse med en undersøgelse af »økologisk standardise- ring af emballage i Belgien«, som Kommissionen fik over- ladt sammen med anmeldelsen og derpå rundsendte til samtlige medlemsstater. Den 14. oktober 1996 fremsatte Kommissionen i overensstem- melse med proceduren i direktiv 83/189/EØF sine bemærk- ninger til det anmeldte aftaleforslag og anerkendte, at Belgien havde tænkt sig at gøre brug af artikel 6, stk. 6, i direktiv 94/62/EF. Også to medlemsstater reagerede på den belgiske anmeldelse 96/240/B. Den 11. oktober 1996 sendte Frankrig en udførlig udtalelse om forskellige forhold i det anmeldte aftaleforslag og nævnte bl. a. , at aftalens procentsatser for genvinding og genanvendelse i 1999 krævede, at proceduren i artikel 6, stk. 6, blev benyttet, før disse mål blev vedtaget. Den 14. oktober 1996 fremsatte også Finland bemærkninger til anmeldelsen, men berørte ikke spørgsmålet om artikel 6, stk. 6. Den 20. december 1997 svarede Belgien på Frankrigs udtalelse med en udførlig analyse af den nuværende industrielle kapacitet og påviste, at betingelserne i artikel 6, stk. 6, var opfyldt. Samarbejdsaftalen blev vedtaget ved den flamske regions dekret af 21. januar 1997, den wallonske regions dekret af 16. januar 1997 og bruxelles-regionens anordning af 24. januar 1997 (alle offentliggjort i den belgiske statstidende den 5. marts 1997). til endelige Foranstaltningens Kommissionen den 30. april 1997. sendt tekst blev 3. Udtalelser Ifølge artikel 6, stk. 6, skal Kommissionen træffe en beslutning efter at have kontrolleret foranstaltningerne i samarbejde med medlemsstaterne. Kommissionen har derfor rådført sig med medlemsstaterne om anmeldelsen i det udvalg, der er blevet nedsat i henhold til artikel 21 i direktiv 94/62/EF. Denne samrådsprocedure blev anset for mest hensigtsmæssig, og ingen af medlemsstaterne erklærede sig uenig heri. Den første meningsudveksling fandt sted på udvalgets møde den 21. april 1997. Medlemsstaterne blev her opfordret til at indsende skrift- lige bemærkninger til Kommissionen inden den 31. maj 1997. Østrig, Belgien, Danmark, Frankrig, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige indsendte skriftlige bidrag. Sagen blev derpå drøftet igen på udvalgets møde den 4. september 1997. Ingen af medlemsstaterne hævdede, at de belgiske foranstalt- ninger kunne skabe forvridninger på det indre marked eller forhindre de øvrige medlemsstater i at overholde direktivet. Flere medlemsstater fremførte, at de selv og Kommissionen burde blive enige om en procedure, der fastlagde, hvilke oplys- ninger medlemsstaterne skulle give, når de anmeldte en foran- staltning i henhold til artikel 6, stk. 6. Det måtte imidlertid indrømmes, at der forelå en række vanskeligheder, især når det drejede sig om at bedømme genanvendelses- og genvindingska- paciteten på det åbne, internationale marked, og fordi det ikke altid er muligt at forudse, om bestemte foranstaltninger medfører en overskridelse af de maksimale målsætninger i direktiv 94/62/EF. Frankrig mente, at det ville blive vanskeligt for Kommissionen og medlemsstaterne at tage stilling til dette spørgsmål, så længe for oprettelse af der ikke fandtes nogen fælles metodologi databasen (i henhold til artikel 12 i direktiv 94/62/EF), fordi det indtil da ville blive vanskeligt at beregne de opnåede mål. Frankrig foreslog derfor, at man ventede med at træffe beslut- ning om Belgiens anmeldelse, indtil den fælles metodologi forelå (1). (1) Hvad dette angår, er det blevet fastslået, at databaserne skal oprettes i overensstemmelse med beslutning 97/138/EF for at sikre overens- stemmelse med direktivets målsætninger og den fremtidige indførelse af den fælles metodologi, men det er ikke nogen betingelse for at bekræfte foranstaltninger i forbindelse med artikel 6, stk. 6. L 257/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 10. 1999 Der var på udvalgets møde generel enighed om behovet for til stadighed at overvåge foranstaltningernes virkninger for at kunne fastslå og imødegå eventuelle handelsforvridninger, hvis de opstod. Det Forenede Kongerige gav udtryk for, at oplys- ninger om økonomiske forhold, f. eks. tidligere genforarbejd- ningsplaner og genforarbejdningsomfang, genforarbejdningska- pacitet og import og eksport af emballageaffald samt priserne i tidens løb ville være nyttige. Der var imidlertid også almindelig enighed om, at medlemsstater, der frygtede, at deres overhol- delse af direktivet ville blive vanskeliggjort af andre medlems- staters foranstaltninger, skulle spille en vigtig rolle i proce- duren. Hvis en foranstaltning, der overskred direktivets maksi- male mål, gav en anden medlemsstat vanskeligheder med at overholde direktivet, var det først og fremmest denne, der skulle gøre opmærksom på situationen, så der kunne træffes passende modforanstaltninger. Kommissionen opfordrede medlemsstaterne til straks at indsende oplysninger om de uhel- dige virkninger, der beskrives i artikel 6, stk. 6, så snart en sådan situation opstod på deres territorium. Det Forenede Kongerige foreslog også, at virkningerne af even- tuelt forekommende højere mål skulle undersøges i forbindelse med den planlagte genbehandling af målene i artikel 6, stk. l, som skulle finde sted inden den 1. januar 2001. II. VURDERING Da det ville medføre en forsinkelse, hvis Kommissionen skulle vente på at få oplysninger i henhold til Kommissionens beslut- ning 97/138/EF (1), og da der ikke er blevet rapporteret uhel- dige følger af den art, som nævnes i artikel 6, stk. 6, mener Kommissionen ikke, at det er nødvendigt at udsætte den fore- liggende beslutning, således som Frankrig har foreslået. Artikel 6, stk. 6 i direktiv 94/62/EF tillader medlemsstaterne at overskride målene i artikel 6, stk. 1, litra a) og artikel 6, stk. 1, litra b), hvis den pågældende medlemsstat sørger for tilstræk- kelig genvindings- og genanvendelseskapacitet. Foranstaltnin- gerne skal træffes for at opnå en høj miljøbeskyttelsesgrad, og det er en betingelse, at de ikke skaber forvridninger på det indre marked og ikke forhindrer andre medlemsstater i at overholde direktivet. De må heller ikke være et vilkårligt middel til forskelsbehandling eller udgøre en skjult hindring for samhandelen mellem medlemsstaterne. I det foreliggende tilfælde har Belgien bedt om en undtagelse fra artikel 6, stk. 1, litra a) og b). Kommissionen har rådført sig med medlemsstaterne, og der er ikke blevet rejst indvendinger mod de belgiske foranstaltninger. a) Tilstrækkelig genanvendelses- og genvindingskapacitet Kommissionen fortolker ikke dette krav sådan, at medlemssta- terne skal være fuldstændig uafhængige, når det gælder genvin- ding og genanvendelse. Medlemsstaterne kan også benytte sig af kapacitet i andre medlemsstater og i tredjelande, når de skal (1) EFT L 52 af 22. 2. 1997, s. 22. opfylde deres genvindings- og genanvendelsesmål. Det gør det imidlertid vanskeligt at foretage en nøjagtig kvantificering af den forhåndenværende kapacitet, da genvinding finder sted på et åbent, internationalt marked. Dette kriterium skal også sikre, at foranstaltninger, der træffes i en medlemsstat, ikke giver andre medlemsstater problemer med at overholde direktivet. Det skal derfor ses i sammenhæng med de øvrige kriterier i artikel 6, stk. 6. I praksis betyder overholdelse af dette kriterium også overholdelse af kriterierne b) og c) i det følgende. Hvis der opstilles mål, som overskrider målene i artikel 6, stk. 1, bør det navnlig sikres, at dette ikke er til skade for indsamlings- og genvindingsordningerne i andre medlemsstater. Hvad de anmeldte belgiske foranstaltninger angår, viser de oplysninger, den belgiske regering har givet Kommissionen og de øvrige medlemsstater, at overskridelsen af målene i direktiv 94/62/EF ikke medfører forstyrrelser på markedet for genvin- dingsmaterialer i andre medlemsstater. De belgiske oplysninger viser nærmere betegnet, at glasemballage allerede i 1997 opnåede en genvindingsprocent på 55 %, og at det ikke volder kapacitetsproblemer at aftage den affaldsmængde, som består af brun og grøn glasemballage. Genvindingskapaciteten sikres ved, at der i Belgien findes et anlæg, som kan genvinde 160 000 tons glas om året, foruden fem behandlingsanlæg, der fremstiller som efterspørges af både belgiske og udenlandske genvindingsvirksomheder. Hvidt glas eksporteres til udenlandske industrivirksomheder, der ønsker at købe dette affald. sekundært materiale, Der er heller ingen kapacitetsproblemer, når det drejer sig om metalemballage, da den belgiske stålindustri hvert år forbruger 3,5 mio. tons jernholdigt metal og importerer 1,27 mio. tons af disse materialer. Hvad ikke-jernholdige metaller angår, har Belgien en kapacitet på over 500 000 tons om året. Med hensyn til mekanisk genvinding af syntetiske materialer findes der ifølge de belgiske myndigheder flere virksomheder, som tilsammen sikrede genvinding af 50 000 tons materiale om året allerede i 1997. Antallet af virksomheder inden for denne industri viser, at markedet kan udvides yderligere, ikke mindst inden for sektorerne vejarbejde, offentlige bekvemme- ligheder og kloakrør. Belgien ønsker, at mekanisk genvinding af plastemballageaffald skal opnå en genvindingsprocent på 15 %, og at resten overlades til de kommunale forbrændingsanlæg eller cementovnene. Energigenvindingen i cementovne omfat- tede i 1997 10 000 tons plastaffald, men genvindingskapaci- teten kan forøges til 60 000-80 000 tons om året. Der findes også tilstrækkelig genvindingskapacitet på de af de kommunale forbrændingsanlæg, som er forsynet med varmeudnyttelses- anlæg, og på stålværkerne. Allerede i 1997 var der kapacitet til genvinding af over 1 mio. tons papir og pap om året. Industrien i denne sektor må importere papiraffald for at kunne betale sig, og der er således ingen problemer med genvindingskapaciteten. 2. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 257/23 Kommissionen mener derfor, at Belgien har genanvendelses- og genvindingskapacitet. tilstrækkelig medlemsstaterne og de foreliggende oplysninger tyder ikke på nogen vilkårlig forskelsbehandling. b) Muligheden for forvridninger på det indre marked e) Ingen skjult hindring for samhandelen mellem medlemsstaterne eller den indsamlingsordning, Kommissionen har vurderet de anmeldte belgiske foranstalt- ninger og finder, at hverken de genvindings- og genanvendel- sesprocenter lovgivningen pålægger virksomhederne, på nuværende tidspunkt ser ud til at skabe forvridninger på det indre marked. Dog skal Fællesska- bets lovgivning anvendes fuldt ud, det gælder især lovgivningen om den frie bevægelighed for varer. Det viste sig under samrådet med de øvrige medlemsstater, at ingen af dem mener, at den belgiske foranstaltning kan føre til markedsforvrid- ninger. De belgiske myndigheder hævder, at en sådan risiko ikke findes, da det belgiske marked kun har ringe størrelse, og da de anmeldte foranstaltninger gennemføres gradvis. Desuden er der blevet oprettet et overvågningsorgan. Kommissionen har ikke fundet andre tegn på, at de belgiske genvindings- og genanvendelsesmål skulle føre til vilkårlige markedsforvridninger. c) Ingen hindring for, at de øvrige medlemsstater overholder direktivet Formålet med dette kriterium er at undgå, at genvindings- og genanvendelseskapaciteten i medlemsstaterne udnyttes til emballageaffald, som indsamles i andre medlemsstater. Det er især relevant for de medlemsstater, der endnu ikke har indført genvinding af emballageaffald i større omfang, og hvis indsam- lingsinfrastruktur derfor stadig skal opbygges eller færdiggøres. Når de anmeldte foranstaltninger bedømmes ud fra dette krite- rium, skal der først og fremmest tages hensyn til, hvad man mener i de medlemsstater, hvis opfyldelse af direktivets mål kan blive bragt i fare af andre medlemsstaters foranstaltninger. Ingen af medlemsstaterne har imidlertid givet udtryk for bekymring for, at de anmeldte belgiske foranstaltninger kunne hindre dem i at overholde direktivet. Kommissionen har ikke selv konstateret og er ikke af andre blevet gjort opmærksom på, at de belgiske foranstaltninger skulle kunne give de øvrige medlemsstater problemer med at overholde direktivet. Når Kommissionen skal vurdere, om Belgiens overskridelse af genvindingsmålene kan medføre, at genanvendelses- eller genvindingskapaciteten i andre medlemsstater udnyttes, og således bevirke, at andre medlemsstater kan få problemer med at opfylde direktivets mål, tager den også hensyn til, at Belgien kun tegner sig for ca. 3 % af alt det emballageaffald, der produ- ceres i Fællesskabet. Der er efter Kommissionens opfattelse derfor ikke nogen egentlig fare for, at dette skulle give andre medlemsstater problemer med at opfylde målene i direktiv 94/62/EF. d) Ikke noget vilkårligt middel til forskelsbehandling De belgiske foranstaltninger gælder uden forskel for alt embal- lageaffald, uanset om det stammer fra indenlandske eller importerede produkter. Kommissionen har rådført sig med sig om mulige begrænsninger af Dette spørgsmål drejer importen af produkter fra andre medlemsstater og om indirekte beskyttelse af indenlandske produkter. Affald er varer, som omfattes af traktatens artikel 28-30, og foranstaltninger, der træffes på affaldsforvaltningsområdet, kan derfor også under visse omstændigheder begrænse handelen eller beskytte den indenlandske produktion. Kommissionen skal derfor bedømme, om målene er opstillet sådan, at uønskede virkninger i form af indirekte favorisering af indenlandsk produktion eller distribu- tion undgås. De anmeldte belgiske foranstaltningers indhold og anvendelse ser imidlertid ikke ud til at give grundlag for den antagelse, at de vil medføre begrænsninger af handelen. III. KONKLUSION På grundlag af Belgiens oplysninger og resultatet af det i de foregående betragtninger beskrevne samråd med medlemssta- terne konkluderer Kommissionen, foranstaltninger, Belgien har anmeldt i henhold til artikel 6, stk. 6, i direktiv 94/62/EF, bør bekræftes, da det er blevet godtgjort, at at de — Belgien har tilstrækkelig genanvendelses- og genvindingska- pacitet — foranstaltningerne ikke fører til forvridninger på det indre marked — foranstaltningerne ikke hindrer de øvrige medlemsstater i at overholde direktivet — foranstaltningerne forskelsbehandling ikke udgør et vilkårligt middel til — foranstaltningerne ikke er en skjult hindring for samhan- delen mellem medlemsstaterne — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Herved bekræftes de foranstaltninger, som Belgien har anmeldt, og som overskrider de maksimale mål for genanvendelse og genvinding i artikel 6, stk. 1, litra a) og b) i direktiv 94/62/EF. Denne beslutning er rettet til Kongeriget Belgien. Artikel 2 Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 1999. På Kommissionens vegne Ritt BJERREGAARD Medlem af Kommissionen


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1601/99 υποβολή: Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) προς την Επιτροπή. Μεταφορά της κοινοτικής οδηγίας σχετικά με την άσκηση τηλεοπτικών δραστηριοτήτων ‐ σύμβαση μεταξύ των ομοσπόνδων γερμανικών κρατιδίων (Länder).

eurovoc_concepts:
advertising
application of EU law
broadcasting
national implementing measure
television

text: C 170 E/48 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 20. 6. 2000 Gia na bohuh·sei thn Armeni·a na pragmatopoih·sei to kra·tow dikai·oy kai tiw ypoxrev·seiw thw sy·mfvna me thn PCA kai thn ai·thsh· thw gia symmetoxh· sto Symboy·lio thw Eyrv·phw, h Epitroph· pro·keitai na ekkinh·sei e·na pro·gramma 1 ekat. € gia thn kata·rtish toy dikastikoy· sv·matow sthn Armeni·a kai die·uese pistv·seiw gia na bohuh·sei thn Armeni·a na beltiv·sei th symmo·rfvsh· thw me th Eyrvpai¤kh· Sy·mbash gia ta anurv·pina dikaiv·mata se e·na koino· pro·gramma me to Symboy·lio thw Eyrv·phw. (2000/C 170 E/053) GRAPTH ERVTHSH E-1601/99 ypobolh·: Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) prow thn Epitroph· (15 Septembri·oy 1999) Ue·ma: Metafora· thw koinotikh·w odhgi·aw sxetika· me thn a·skhsh thleoptikv·n drasthrioth·tvn (cid:129) sy·mbash metajy· tvn omospo·ndvn germanikv·n kratidi·vn (Länder) Sy·mfvna me to a·ruro 10, para·grafow 1 thw koinotikh·w odhgi·aw sxetika· me thn a·skhsh thleoptikv·n drasthrioth·tvn (odhgi·a 89/0552/EOK (1) o·pvw e·xei tropopoihuei· sthn odhgi·a 97/0036/EK (2)) h thleoptikh· diafh·mish pre·pei na diakri·netai safv·w apo· ta a·lla me·rh toy progra·mmatow. Ayth· h basikh· arxh· thw dia·krishw metajy· diafh·mishw kai progra·mmatow e·xei en tv metajy· ensvmatvuei· kai sto basiko· germaniko· no·mo sxetika· me tiw radiothleoptike·w drasthrio·thtew. H i·dia basikh· arxh· perilamba·netai kai sto a·ruro 7, para·grafow 4 thw sy·mbashw metajy· tvn Länder gia tiw radiothleoptike·w drasthrio·thtew (sthn tri·th apo·dosh toy 1997). Epi· toy paro·ntow proetoima·zetai ne·a sy·mbash gia tiw radiothleoptike·w drasthrio·thtew. Stiw 24 Ioyni·oy 1999 oi prvuypoyrgoi· tvn Länder ene·krinan to sxe·dio thw te·tarthw sy·mbashw gia tiw radiothleptike·w drasthrio·thtew me to opoi·o tropopoiei·tai h me·xri sh·mera isxy·oysa sy·mbash. Apome·nei tv·ra na epikyrvuei· to sxe·dio ayto· apo· ta 16 topika· koinoboy·lia kai proble·petai na teuei· se isxy· thn 1 Mai(cid:138)oy 2000. Sto isxy·on kei·meno prosete·uh to a·ruro 7, para·grafow 4, poy e·xei vw ejh·w: Me·row thw proballo·menhw eiko·naw mporei· na kaly·ptetai apo· diafh·mish, ypo· ton o·ro o·ti h diafh·mish diaxvri·zetai optika· safv·w apo· to ypo·loipo pro·gramma kai xarakthri·zetai vw toiay·th. Kata· syne·peia, to a·ruro 7, para·grafow 4 epitre·pei stoyw thleoptikoy·w staumoy·w na proba·lloyn sthn ouo·nh tayto·xrona pro·gramma kai diafh·mish. To i·dio isxy·ei kai gia thn diafhmistikh· eiko·na. Pro·keitai sygkekrime·na gia thn texnikh· dynato·thta na tropopoiei·tai diadoxika· h proballo·menh eiko·na oy·tvw v·ste ei·te na proba·llontai sthn eiko·na olo·klhra diafhmistika· mhny·mata ei·te na metaba·lletai h h·dh proballo·menh diafh·mish. Me thn te·tarth sy·mbash metajy· tvn Länder gia tiw radiothleoptike·w drasthrio·thtew epitre·petai, sy·mfvna me to a·ruro 7, para·grafow 6, h probolh· diafhmistikv·n eiko·nvn, ypo· ton o·ro o·ti sthn arxh· kai sto te·low toy progra·mmatow epishmai·netai h probolh· thw diafh·mishw kai antikaui·statai h h·dh proballo·menh diafh·mish. Proky·ptoyn en prokeime·nv ta ako·loyua ervth·mata: 1. H tayto·xronh probolh· diafh·mishw kai progra·mmatow me mo·no diakritiko· stoixei·o thn diaforetikh· toyw ue·sh sthn ouo·nh antibai·nei, kata· thn a·poch thw Epitroph·w, sthn basikh· arxh· peri· dia·krishw diafh·mishw kai progra·mmatow ba·sei toy a·ruroy 10 thw koinotikh·w odhgi·aw peri· thleoptikv·n drasthrioth·tvn; 2. Symbiba·zetai, kata· thn a·poch thw Epitroph·w, h e·gkrish diafhmistikv·n eiko·nvn me thn koinotikh· odhgi·a sxetika· me tiw thleoptike·w drasthrio·thtew; 3. (cid:201)xei ypo·ch thw h Epitroph· tiw gnvmatey·seiw poy odh·ghsan sthn tropopoi·hsh thw me·xri sh·mera isxyoy·saw nomikh·w ermhnei·aw v·ste na mhn apaitei·tai ple·on h xronikh· dia·krish diafh·mishw kai progra·mmatow; 4. Ea·n nai, poie·w ei·nai ayte·w oi gnvmatey·seiw; 5. Pv·w kri·nei h Epitroph· tiw sxediazo·menew tropopoih·seiw sthn te·tarth sy·mbash metajy· tvn Länder gia tiw thleoptike·w drasthrio·thtew poy pro·keitai na teuei· se isxy· thn 1 Mai(cid:138)oy 2000; (1) (2) EE L 298 thw 17. 10. 1989, sel. 23. EE L 202 thw 30. 7. 1997, sel. 60. 20. 6. 2000 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 170 E/49 Apa·nthsh thw k. Reding ej ono·matow thw Epitroph·w (27 Oktvbri·oy 1999) H odhgi·a 89/0552/EOK toy Symboyli·oy thw 3hw Mai(cid:138)oy 1989 gia to syntonismo· orisme·nvn nomouetikv·n, 1. kanonistikv·n kai dioikhtikv·n diata·jevn tvn kratv·n melv·n sxetika· me thn a·skhsh thleoptikv·n drasthrioth·tvn tropopoih·uhke apo· thn odhgi·a 97/0036/EK toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy kai toy Symboyli·oy thw 30hw Ioyni·oy 1997. To a·ruro 10, para·grafow 1 thw odhgi·aw diatypv·netai vw ejh·w: «H thleoptikh· diafh·mish kai h thleagora· pre·pei na anagnvri·zontai ey·kola vw te·toiew kai na diakri·nontai safv·w apo· ta a·lla me·rh toy progra·mmatow me th xrhsimopoi·hsh optikv·n h·/kai akoystikv·n me·svn. » Den apoklei·etai h tayto·xronh meta·dosh progra·mmatow kai thleoptikh·w diafh·mishw. Vsto·so h merikh· ka·lych thw ouo·nhw apo· diafh·mish epitre·petai mo·non o·tan h en lo·gv diafh·mish anagnvri·zetai ey·kola vw diafh·mish kai diakri·netai safv·w apo· to pro·gramma. Ei·nai eyno·hto o·ti h diafh·mish aytoy· toy ei·doyw pre·pei na ikanopoiei· o·lew tiw proy¤ poue·seiw thw odhgi·aw o·son afora· thn thleoptikh· diafh·mish, idi·vw toyw xronikoy·w periorismoy·w poy ori·zontai sta a·rura 11 kai 18. H eponomazo·menh «ideath· diafh·mish» den apagorey·etai apo· thn odhgi·a. H odhgi·a kaly·ptei opoiadh·pote 2. morfh· thleoptikh·w diafh·mishw, poy ori·zetai sto a·ruro 1,para·grafow g) vw « ka·ue morfh· thleoptikh·w anakoi·nvshw poy metadi·detai e·nanti plhrvmh·w h· analo·goy antalla·gmatow». Epi·shw h odhgi·a kaly·ptei th xorhgi·a thleoptikv·n programma·tvn, poy ypo·keitai se sygkekrime·noyw o·royw. H ideath· diafh·mish ei·nai sxetika· ne·o faino·meno poy -ana·loga me thn peri·stash- ende·xetai na enta·ssetai sta plai·sia thw thleoptikh·w diafh·mishw h· thw xorhgi·aw. Pre·pei na shmeivuei· o·ti h sygkekalymme·nh diafh·mish apagorey·etai rhtv·w apo· to a·ruro 10, para·grafow 4 thw odhgi·aw. Lambanome·noy ypo·ch toy mega·loy plh·uoyw tvn dynatoth·tvn poy prosfe·rontai apo· thn eponomazo·menh «ideath· diafh·mish», kauv·w kai toy gegono·tow o·ti oi praktike·w tvn radiothleoptikv·n fore·vn apo· ayth· thn a·poch bri·skontai ako·mh se sta·dio eje·lijhw, h ajiolo·ghsh tvn nomikv·n epiptv·sevn se sxe·sh me thn odhgi·a ei·nai efikth· mo·non kata· peri·ptvsh. Sy·mfvna me thn anauevrhme·nh odhgi·a den ei·nai ypoxrevtiko·w o xroniko·w diaxvrismo·w metajy· thw 3. -4. diafh·mishw kai toy progra·mmatow. To a·ruro 10, para·grafow 1 ori·zei o·ti apaitei·tai dia·krish mo·no me th xrhsimopoi·hsh optikv·n h·/kai akoystikv·n me·svn epish·manshw. H Eyrvpai¤kh· Epitroph· den e·xei ypo·ch tiw gnvmatey·seiw tvn empeirognvmo·nvn stiw opoi·ew anafe·rontai oi ky·rioi boyleyte·w. Sy·mfvna me to a·ruro 27 thw odhgi·aw 89/0552/EOK o·pvw tropopoih·uhke, ta kra·th me·lh ue·toyn se isxy· 5. tiw anagkai·ew nomouetike·w, kanonistike·w kai dioikhtike·w diata·jeiw prokeime·noy na symmorfvuoy·n me thn paroy·sa odhgi·a o·xi argo·tera apo· tiw 30 Mai(cid:138)oy 1998. Enhmerv·noyn ame·svw thn Epitroph· sxetika·. H Germani·a den e·xei enhmerv·sei thn Eyrvpai¤kh· Epitroph· o·ti e·xei ekdv·sei o·lew tiw apaitoy·menew diata·jeiw gia thn efarmogh· thw odhgi·aw. Epiple·on h Eyrvpai¤kh· Epitroph· den e·xei sthn katoxh· thw opoiesdh·pote a·llew plhrofori·ew poy ua mporoy·san na thn ka·noyn na ypoue·sei o·ti oi sxetike·w diata·jeiw e·xoyn ekdouei· epi·shma. Vw ek toy·toy h Epitroph· diabi·base aitiologhme·nh gnv·mh sth Germani·a. Synepv·w h Eyrvpai¤kh· Epitroph· den bri·sketai se ue·sh na ekfe·rei a·poch gia endexo·menew tropopoih·seiw thw germanikh·w symfvni·aw metajy· tvn Länder gia tiw thleoptike·w drasthrio·thtew. (2000/C 170 E/054) GRAPTH ERVTHSH P-1605/99 ypobolh·: Marianne Thyssen (PPE-DE) prow thn Epitroph· (7 Septembri·oy 1999) Ue·ma: H diey·rynsh thw nomikh·w ba·shw gia th xorh·ghsh koinotikh·w eni·sxyshw H koinotikh· nomouesi·a proble·pei epi· toy paro·ntow orisme·na koinotika· me·tra sth·rijhw gia tiw epixeirh·seiw poy plh·ttontai apo· kri·sh, efo·son h kri·sh ayth· ofei·letai se kthniatrikh· h· fytoy¤ geionomikh· asue·neia tvn zv·vn, opo·tan apaitei·tai na aposyruoy·n apo· thn agora· ta para·gvga proi¤o·nta tvn zv·vn aytv·n, prokeime·noy na apofeyxuei· h meta·dosh thw asue·neiaw ston a·nurvpo. Ta koinotika· me·tra sth·rijhw poy elh·fuhkan sto plai·sio thw kri·shw thw SEB, basi·zontan sthn vw a·nv nomikh· ba·sh


title: Nariadenie Komisie (ES) č. 1972/1999 z 15. septembra 1999, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3600/92 stanovujúce podrobné pravidlá implementácie prvej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 (2) smernice Rady 91/414/EHS o umiestňovaní prípravkov na ochranu rastlín na trh

eurovoc_concepts:
exchange of information
marketing
marketing standard
pharmaceutical product
plant health product
standing committee (EU)

text: 03/zv. 26 SK Úradný vestník Európskej únie 307 31999R1972 16. 9. 1999 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 244/41 NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 1972/1999 z 15. septembra 1999, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3600/92 stanovujúce podrobné pravidlá implemen- tácie prvej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 (2) smernice Rady 91/414/EHS o umiestňovaní prípravkov na ochranu rastlín na trh KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, (4) so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o umiestňovaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1), ktorá bola naposledy zmenená smernicou Komisie 1999/1/ES (2), a najmä na jej článok 8 (2), a doplnená (1) (2) spoločne keďže prehodnotenie účinných látok, ktoré sú na trhu už dva roky po notifikácii smernice 91/414/EHS podľa tejto smernice, organizuje Komisia na článku 8 (2) vypracovaného a koordinovaného základe programu ustanoveného v nariadení Komisie (EHS) č. 3600/92 (3), ktoré bolo naposledy zmenené a dopl- nené nariadením (ES) č. 1199/97 (4), v rámci ktorého členské štáty plnia osobitné úlohy prispievajúce k vedec- kému a technickému hodnoteniu, ktoré sú základom pre regulačné rozhodnutia prijaté na úrovni spoločen- stva; keďže je nevyhnutné, aby každá zainteresovaná strana mala čo najskôr prístup k aktualizovaným informáciám týkajúcim sa testov a výskumov, vo vzťahu ku ktorým bol vznesený nárok na ochranu údajov, ako aj k tým, ktoré sa týkajú testov a výskumov, ktoré budú možno potrebné v neskoršej etape s cieľom hodnotenia a pri- jatia rozhodnutia o príslušnej účinnej látke; keďže tieto informácie má dať k dispozícii členský štát spravodajca; keďže opatrenia sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre zdravie rastlín, v tomto nariadení stanovené PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Druhá veta druhého pododseku článku 7 (3) nariadenia (EHS) č. 3600/92 sa mení a dopĺňa takto: „Členský štát spravodajca dá na základe osobitnej žiadosti k dispozícii alebo bude mať pripravené poskytnúť na konzultácie zainteresovanými stranami nasledovné: — informácie uvedené v bode d) odseku 1, okrem tých jeho prvkov, ktoré boli akceptované ako dôverné podľa článku 14 smernice, — názov účinnej látky, — obsah čistej účinnej látky vo vyrobenom prípravku, — zoznam všetkých údajov požadovaných na posúdenie zaradenia účinnej látky do prílohy I k smernici, po prvé tých, ktoré sú obsiahnuté v spravodajcovej správe a po druhé tých, v konečnej podobe po konzultácii Komisie v nasledujúcom odseku. “ s odborníkmi uvedenými (3) keďže nariadenie Komisie (EHS) č. 3600/92 sa má preto zmeniť a doplniť, aby sa zabezpečil prístup každej zain- teresovanej strany k takýmto informáciám; Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. októbra 1999. Článok 2 Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých člen- ských štátoch. V Bruseli 15. septembra 1999 Za Komisiu Franz FISCHLER člen Komisie (1) Ú. v. ES L 230, 9. 8. 1991, s. 1. (2) Ú. v. ES L 21, 28. 1. 1999, s. 21. (3) Ú. v. ES L 366, 15. 12. 1992, s. 10. (4) Ú. v. ES L 170, 28. 6. 1997, s. 19


title: PREGUNTA ESCRITA E-1632/99 de Paulo Casaca (PSE) a la Comisión. Abuso de posición dominante en el mercado del azúcar en la Región Autónoma de Azores.

eurovoc_concepts:
Azores
competition law
discriminatory price
dominant position
sugar

text: C 170 E/58 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 20. 6. 2000 Dentro de estos l(cid:237)mites, la Comisi(cid:243)n elabora anualmente los planes de previsiones de las necesidades de Azores y fija las cantidades que deben importarse teniendo en cuenta la producci(cid:243)n local a partir de remolacha. Con la fijaci(cid:243)n de una cantidad de 6. 500 toneladas para la campaæa de 1999/2000 (la misma que en 1998/1999), la cuota mÆxima de producci(cid:243)n de azœcar no sufre reducci(cid:243)n alguna. La cuota mÆxima siempre puede utilizarse para la producci(cid:243)n local de azœcar de remolacha. Lo œnico que estÆ sometido a limitaciones es la importaci(cid:243)n de azœcar bruto bajo el rØgimen de abastecimiento espec(cid:237)fico. Por tanto, no procede hablar de reducci(cid:243)n progresiva y sistemÆtica de las cuotas para el refinado de azœcar en la regi(cid:243)n aut(cid:243)noma de Azores y, consecuentemente, la Comisi(cid:243)n considera que la aplicaci(cid:243)n del programa Poseima no pone en tela de juicio el apartado 2 del art(cid:237)culo 299 (antiguo art(cid:237)culo 227) del Tratado CE. (2000/C 170 E/065) PREGUNTA ESCRITA E-1632/99 de Paulo Casaca (PSE) a la Comisi(cid:243)n (15 de septiembre de 1999) Asunto: Abuso de posici(cid:243)n dominante en el mercado del azœcar en la Regi(cid:243)n Aut(cid:243)noma de Azores La empresa productora de azœcar establecida en la Regi(cid:243)n Aut(cid:243)noma de Azores representa una parte muy reducida y decreciente de las cuotas de azœcar concedidas por las instituciones europeas a Portugal. En los œltimos meses el azœcar procedente de refiner(cid:237)as instaladas en el Continente ha llegado a los establecimientos comerciales de Azores a precios muy inferiores a los practicados en los establecimientos comerciales del Continente, a pesar de los costes del transporte a esta regi(cid:243)n aut(cid:243)noma. ¿No considera la Comisi(cid:243)n Europea que la prÆctica de precios diferenciados para el azœcar entre el Continente y la Regi(cid:243)n Aut(cid:243)noma de Azores por parte de las empresas que dominan el mercado puede constituir un caso de abuso de posici(cid:243)n dominante? ¿QuØ tiene intenci(cid:243)n de hacer la Comisi(cid:243)n Europea en esta situaci(cid:243)n? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (18 de octubre de 1999) El mercado de azœcar de las Azores forma parte del mercado comunitario, por lo que estÆ abierto a los suministros de las demÆs regiones. Sin embargo, el azœcar producido en las Azores no tiene las mismas posibilidades, ya que se produce en condiciones preferentes espec(cid:237)ficas. Los beneficios se destinan a la producci(cid:243)n local de remolacha, a la industria de transformaci(cid:243)n y a los consumidores de la regi(cid:243)n, de conformidad con los objetivos del programa Poseima. El motivo de que haya suministros del continente a las Azores es que los precios aplicados en las Azores permiten a las empresas consideradas obtener un beneficio comparable al que puede obtenerse en el continente. Normalmente, las condiciones espec(cid:237)ficas de que disfruta la empresa azucarera en las Azores deber(cid:237)an permitirle abastecer su mercado local a precios competitivos, puesto que las citadas condiciones ofrecen a dicha empresa la posibilidad de comprar azœcar bruto al precio del mercado mundial y vender azœcar refinado al precio comunitario. Dado que actualmente en las Azores la producci(cid:243)n local de remolacha es muy reducida, el elevado margen se obtiene sobre la mayor parte del azœcar producido. La Comisi(cid:243)n no considera, por tanto, que deba intervenir en el sentido indicado por Su Seæor(cid:237)a. Su Seæor(cid:237)a puede remitirse asimismo a las respuestas de la Comisi(cid:243)n a sus preguntas escritas E-1630/99 (1) y E-1631/99 (2). (1) Ver pÆgina 56. (2) Ver pÆgina 57


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-1614/99 di Marianne Thyssen (PPE-DE) alla Commissione. Norma europea concernente i PCB.

eurovoc_concepts:
Belgium
EU market
European standard
animal nutrition
beef
consumer protection
export
food contamination
food standard
health control
health risk
meat product
pigmeat
poultrymeat
restriction on competition
toxic substance

text: C 225 E/4 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 8. 8. 2000 A distanza di cinque anni dalla presentazione: 1. pu(cid:242) la Commissione confermare se esistono ancora barriere tecniche alla libera circolazione dei lavori in metalli preziosi all(cid:146)interno dell(cid:146)Unione? 2. 3. 4. In caso affermativo, quali sono le ragioni che impediscono l(cid:146)eliminazione degli ostacoli per il raggiungiumento di uno degli obiettivi primari dei trattati? Esistono responsabilit(cid:224) oggettive, o volont(cid:224) specifiche che ritardano questa armonizzazione? Se gli ostacoli non vengono rimossi, quali iniziative la Commissione intende prendere per evitare che le imprese disponibili siano penalizzate dalla mancanza della libera circolazione? (1) GU C 318 del 25. 11. 1993, pag. 5. Risposta data dal sig. Liikanen a nome della Commissione (19 ottobre 1999) Come gi(cid:224) detto in risposta alle interrogazioni scritte E-3158/98 di Ferrer (1) e E-3431/98 di Valdivieso de CuØ (2), sono state gi(cid:224) avviate dalla Commissione diverse iniziative volte a garantire il rispetto del principio della libera circolazione delle merci nel settore dei gioielli. Innanzitutto, come accennato dall(cid:146)onorevole parlamentare, esiste una proposta di direttiva del Parlamento e del Consiglio relativa ai lavori in metalli preziosi (3), mirante al ravvicinamento delle legislazioni nazionali in metalli preziosi al fine di garantirne la libera circolazione. La proposta verte nel settore dei sull(cid:146)armonizzazione di titoli, punzoni di titolo e di responsabilit(cid:224) e sistemi di certificazione (garanzia di qualit(cid:224), dichiarazione CE di conformit(cid:224) e verifica tramite terzi). lavori Ai sensi della procedura prevista all(cid:146)articolo 251 del trattato CE (ex articolo 189 B), la proposta Ł stata gi(cid:224) esaminata dal Parlamento in prima lettura. Il Consiglio per(cid:242) non ha ancora potuto adottare una posizione comune a causa di divergenze d(cid:146)opinione a riguardo delle procedure di certificazione previste. La versione attualmente in discussione al Consiglio prevede una soluzione di compromesso secondo cui si stabilir(cid:224) l(cid:146)equivalenza solo tra due dei tre sistemi di certificazione, ovvero fra la verifica tramite terzi e la garanzia di qualit(cid:224), mentre la dichiarazione CE di conformit(cid:224) resterebbe a carattere facoltativo. In secondo luogo, nell(cid:146)attesa dell(cid:146)armonizzazione a livello comunitario, la Commissione ha aperto procedure di infrazione nei confronti della maggior parte degli Stati membri, per far adeguare le normative nazionali alle conclusioni della Corte di Giustizia nella sentenza «Houtwipper» (4). In esito a tali procedure la gran parte degli Stati membri ha modificato le norme pertinenti. (1) GU C 207 del 21. 7. 1999, pag. 33. (2) GU C 207 del 21. 7. 1999, pag. 69. (3) GU C 318 del 25. 11. 1993, versione modificata GU C 209 del 29. 7. 1994. (4) Causa 293/93 del 15. 9. 1994. (2000/C 225 E/005) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1614/99 di Marianne Thyssen (PPE-DE) alla Commissione (15 settembre 1999) Oggetto: Norma europea concernente i PCB Nel quadro della crisi della diossina, il governo belga ha fissato una norma concernente il controllo di prodotti per il consumo umano ovvero per l(cid:146)alimentazione animale derivanti da pollame, suini e bovini e destinati all(cid:146)esportazione. Tale norma Ł fissata a 200 ng/g di grasso. Il Comitato veterinario permanente del Parlamento europeo ha accettato tale norma. 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 225 E/5 A livello europeo non sono state stabilite norme di riferimento comunitarie per i PCB. Nel quadro del mercato interno il fatto che i prodotti del Belgio destinati all(cid:146)esportazione debbano soddisfare a delle norme tanto rigorose pu(cid:242) essere considerato come un fattore suscettibile di produrre una distorsione della concorrenza. Non ritiene la Commissione che per garantire una tutela ottimale della salute dei cittadini e rapporti di concorrenza leali nel mercato interno sia opportuno stabilire norme di riferimento per i PCB a livello comunitario? Intende la Commissione presentare proposte per una tale legislazione? Risposta data dal sig. Byrne a nome della Commissione (9 novembre 1999) La contaminazione dei prodotti alimentari segnalata dal Belgio il 27 maggio 1999 alla Commissione e agli altri Stati membri Ł caratterizzata da tassi anormali di diossine nelle materie grasse riciclate e utilizzate accidentalmente nell(cid:146)alimentazione in alcuni allevamenti di pollame, di suini e di bovini. Il livello di 200 nanogrammi (ng) di policlorobifenili per grammo (PCB/g) di grasso nella carne e nei prodotti derivati corrisponde al caso particolare della contaminazione dovuta ai grassi forniti dalle imprese Verkest/Fogra. In tale caso, 7 congeneri di PCB individuati consentono di caratterizzare i prodotti contaminati. La norma di 200ng/g di grasso Ł stata ripresa a livello comunitario nelle decisioni riguardanti la crisi belga, per poter certificare sulla base di analisi, le carni belghe destinate all(cid:146)esportazione o agli scambi intracomunitari. Il comitato scientifico per l(cid:146)alimentazione umana ha ritenuto che i valori stabiliti siano pertinenti con riferimento alla gestione di tale crisi. L(cid:146)ultima decisione della Commissione, decisione 1999/640/CE del 23 settembre 1999, riguardante provvedimenti di protezione contro la contaminazione, da parte delle diossine, di alcuni prodotti di origine suina e di pollame destinati al consumo umano o animale (1), rimuove tutte le restrizioni riguardanti la carne bovina e i prodotti derivati di origine belga. La norma di 200ng/g di grasso stabilita per la carne bovina non ha quindi piø ragione di essere e non Ł stata riportata negli allegati della nuova decisione. La definizione di limiti di PCB negli alimenti destinati al consumo umano ed animale Ł strettamente legata alla definizione di limiti percentuali di diossine per tali tipi di prodotti. Per quanto riguarda la fissazione di valori limite per i tassi di diossine negli alimenti, la Commissione ha avviato nel giugno 1998, uno studio approfondito dei in diversi Stati membri. Questo studio rientra nel programma di cooperazione scientifica fra gli Stati membri (SCOOP). I risultati preliminari, che dovrebbero essere disponibili prossimamente, consentiranno una migliore valutazione del rischio per la salute pubblica e costituiranno un utile elemento di riferimento nelle riflessioni in corso per stabilire successivamente limiti comunitari. livelli di contaminazione constatati nei prodotti alimentari Infine, allo stato attuale del diritto comunitario e fatta astrazione per le percentuali fissate nelle decisioni della Commissione riguardanti il caso specifico della crisi della diossina in Belgio, un tenore massimo di diossine per la polpa di agrumi viene indicato nell(cid:146)allegato I, capoverso B, punto 21, della direttiva 1999/ 29/CE del Consiglio, del 22 aprile 1999, riguardante le sostanze ed i prodotti indesiderabili nella alimentazione degli animali (2). Peraltro Ł in corso di discussione una proposta che stabilisce limiti percentuali di diossina nelle materie prime e nei prodotti finiti destinati all(cid:146)alimentazione animale. L(cid:146)esame livelli nell(cid:146)alimentazione umana dovr(cid:224) tener conto di tutti gli dell(cid:146)opportunit(cid:224) dell(cid:146)applicazione di tali elementi disponibili, scientifici, tecnici ed economici, nonchØ del loro interesse per la protezione dei consumatori. (1) GU L 253 del 28. 9. 1999. (2) GU L 115 del 4. 5. 1999. (2000/C 225 E/006) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1647/99 di John Bowis (PPE-DE) alla Commissione (22 settembre 1999) Oggetto: Danni causati da un aeroporto ad una zona speciale di protezione ¨ consapevole la Commissione del fatto che la proposta estensione della pista dell(cid:146)aeroporto di Derry nella zona di Lough Foyle, progetto finanziato al 75 % dall(cid:146)Unione europea, arrecher(cid:224) danni ad una zona


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1630/99 af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen. Sukker og ændring af forordning nr. 1600/92.

eurovoc_concepts:
Azores
agricultural production
aid to agriculture
common agricultural policy
processing industry
sugar
sugar beet

text: C 170 E/56 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 20. 6. 2000 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (11. oktober 1999) Efter anmodning fra de gr(cid:230)ske myndigheder er artikel 6 i R(cid:229)dets forordning (EF) 3072/95 om den f(cid:230)lles markedsordning for ris (1) blevet (cid:230)ndret med henblik p(cid:229) en opdeling af det gr(cid:230)ske basisareal to basisarealer omfattende: i I. pr(cid:230)fekturerne Thessaloniki, Serres og Fthiotida 22 330 hektar II. łvrige pr(cid:230)fekturer 2 561 hektar Som det (cid:230)rede medlem ganske rigtigt głr opm(cid:230)rksom p(cid:229), overskred det tils(cid:229)ede areal (5. 180 hektar) under basisareal II (łvrige pr(cid:230)fekturer) i 1998 langt basisarealet, som er fastsat til 2. 561 hektar, og godtgłrelsen er i henhold til artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) 3072/95 derfor blevet reduceret med 100 %. Efter en nylig henvendelse fra de gr(cid:230)ske myndigheder har Kommissionen til hensigt at foresl(cid:229) R(cid:229)det en (cid:230)ndring af artikel 6 i forordning (EF) 3072/95, s(cid:229)ledes at pr(cid:230)fekturerne Kavala og Etoloakarnania, som for łjeblikket hłrer under basisareal II (łvrige pr(cid:230)fekturer), flyttes til basisareal I. P(cid:229) denne m(cid:229)de skulle risikoen for, at arealet for »łvrige pr(cid:230)fekturer« bliver overskredet, blive mindre. (1) EFT L 329 af 30. 12. 1995. (2000/C 170 E/063) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1630/99 af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen (15. september 1999) Om: Sukker og (cid:230)ndring af forordning nr. 1600/92 Fremstillingen og raffineringen af sukker p(cid:229) łen Sªo Miguel i den autonome region Azorerne er af meget stor łkonomisk betydning. For det fłrste opretholdes der herved over 100 arbejdspladser p(cid:229) det lokale sukkerraffinaderi, og for det andet fastholdes der et vigtigt landbrugsm(cid:230)ssigt alternativ, som sammen med andre afgrłder skaber mulighed for en mere effektiv vekseldrift. I henhold til forordning nr. 1600/92 (1) (POSEIMA) har EU indfłrt en vigtig ordning for beskyttelse af forskellige landbrugsproduktioner, bl. a. sukkerroer. Af forskellige (cid:229)rsager, som h(cid:230)nger sammen med den beskedne kvote og vanskelighederne inden for landbruget, har sukkerroeproduktionen v(cid:230)ret faldende i de senere (cid:229)r. Dette har bevirket, at der er fare for sukkerproduktionens og (cid:141)raffineringens fortsatte best(cid:229)en p(cid:229) Azorerne, medmindre der tr(cid:230)ffes modforan- staltninger. Mener Kommissionen ikke, at der p(cid:229) baggrund af principperne for den f(cid:230)lles landbrugspolitik, jf. EF- traktatens artikel 299, stk. 2, og afgłrelserne fra Kłln om regionerne i F(cid:230)llesskabets yderste periferi błr gennemfłres en (cid:230)ndring af forordning nr. 1600/92 for at sikre, at produktionen og raffineringen af sukker kan opretholdes p(cid:229) Azorerne? (1) EFT L 173 af 27. 6. 1992, s. 1. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (25. oktober 1999) R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) 1600/92 af 15. juni 1992 om s(cid:230)rlige foranstaltninger for visse landbrugs- produkter til fordel for Azorerne og Madeira omhandlede s(cid:230)rligt dyrkning af sukkerroer og forarbejdning heraf til sukker. I forordningen er der fastsat en hektarstłtte for sukkerroer samt stłtte til industriel forarbejdning af sukkerroer til sukker. 20. 6. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 170 E/57 Stłtten til forarbejdning af sukkerroer blev forłget fra 10 € til 27 € pr. 100 kg ved Kommissionens forordning (EF) 0562/98 af 12. marts 1998 om tilpasning af den s(cid:230)rlige pr(cid:230)mie for forarbejdning af sukkerroer til hvidt sukker p(cid:229) Azorerne, der er omhandlet i artikel 25 i forordning (E(cid:216)F) 1600/92 (1). P(cid:229) trods af disse foranstaltninger har dyrkningen af sukkerroer v(cid:230)ret faldende siden 1994 efter fłrst at have taget et nyt opsving i forbindelse med POSEIMA-programmet. Forarbejdningsindustrien er dog ikke direkte berłrt af denne skuffende udvikling, for den kan importere og raffinere r(cid:229)sukker for at opfylde Azorernes behov. De łkonomiske vilk(cid:229)r er ikke forringet for industrien, tv(cid:230)rt imod, da den kan importere dette sukker til verdensmarkedspris (eller med den tilsvarende stłtte, hvis den kłber EF-kvotesukker). Hvis landbrugerne p(cid:229) Azorerne v(cid:230)lger at dyrke andre afgrłder end sukkerroer, skal (cid:229)rsagerne derfor findes i de generelle vilk(cid:229)r for landbrugsproduktionen. Sukkerindustriens levedygtighed afh(cid:230)nger snarere af sukkerforbruget, som i de seneste (cid:229)r har v(cid:230)ret faldende. Det er principperne i den s(cid:230)rlige forsyningsord- i hvilken ning, og s(cid:230)rlig princippet om d(cid:230)kning af de lokale behov, som udstikker rammerne for, udstr(cid:230)kning raffineringskapaciteten for importeret r(cid:229)sukker anvendes. Kommissionen vil undersłge disse spłrgsm(cid:229)l i forbindelse med den igangv(cid:230)rende revision af POSEIMA, hvis de portugisiske myndigheder skulle anmode herom. (1) EFT L 76 af 13. 3. 1998. (2000/C 170 E/064) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1631/99 af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen (15. september 1999) Om: Sukkerkvoten for den autonome region Azorerne I akten om Portugals tiltr(cid:230)delse af Den Europ(cid:230)iske Union, afsnit XIV, litra c), bind II, s. 426, fasts(cid:230)ttes der en kvote p(cid:229) 10 000 tons sukkerroer til »den sukkerproducerende virksomhed i den autonome region Azorerne«, hvortil kommer retten til indfłrsel af 20 000 tons r(cid:229)sukker mod betaling af nedsat afgift. Med forordning (E(cid:216)F) 3484/92 af 27. november (1) nedsattes denne m(cid:230)ngde imidlertid til 10 000 tons svarende til den m(cid:230)ngde, der omtales i forordning nr. 1600/92 (2). Senest har Kommissionen fortolket forordningen s(cid:229)ledes, at der skal foretages en neds(cid:230)ttelse til 6. 500 tons sukker, som kan raffineres p(cid:229) grundlag af importeret r(cid:229)sukker, men samtidig udelukker Kommissionen ikke, at den vil foresl(cid:229) nye neds(cid:230)ttelse af de kvoter, som den autonome region Azorerne kan opn(cid:229). Kan Kommissionen oplyse, om denne gradvise og systematiske reduktion af kvoterne for raffinering af sukker fra den autonome region Azorerne er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 299, stk. 2? (1) (2) EFT L 353 af 3. 12. 1992, s. 8. EFT L 173 af 27. 6. 1992, s. 1. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (18. oktober 1999) Fłr Poseima-programmet havde Azorernes sukkerindustri faktisk tilladelse til at raffinere indtil 20 000 tons r(cid:229)sukker minus sukkerproduktionen p(cid:229) grundlag af lokale sukkerroer. Med indfłrelsen af den s(cid:230)rlige forsyningsordning under Poseima, der głr det muligt at importere r(cid:229)sukker fra sukkerroer til verdensmar- kedsprisen (eller fasts(cid:230)tter en tilsvarende stłtte ved anvendelse af kvoter(cid:229)sukker fra F(cid:230)llesskabet), er denne tilladelse blevet begr(cid:230)nset til maksimalt 10 000 tons sukker til d(cid:230)kning af Azorernes sukkerbehov p(cid:229) disse pr(cid:230)ferencevilk(cid:229)r