title: Alueiden komitean lausunto laajentumisen institutionaalisista näkökohdista "Paikallis- ja aluehallinto Euroopan sydämessä"

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
decision-making body (EU)
enlargement of the Union
operation of the Institutions
powers of the institutions (EU)
regional and local authorities

text: 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 374/15 3. 14. Komitea korostaa, että Euroopan unionin toimielin- ten on teknisissä valinnoissaan aina täysin kunnioitettava vapaata kilpailua ja taattava kaikkien kansalaisten tiedonsaanti riippumatta käytetystä tietojärjestelmästä. Komitea painottaa, että on tärkeää moninkertaistaa 3. 15. yhteistyötä tietoverkkojen alueyhteisöjen kanssa sekä lisätä tiedon levittämistä tietoverk- vahvistamistoimia tekemällä Bryssel 15. syyskuuta 1999. kojen avulla. Näin kansalaisille voidaan toimittaa entistä enemmän tietoa julkaisujen ja tiedotuskampanjojen muodossa. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että 3. 16. painopiste on asetettava toimielinten väliselle yhteistyölle säädöskäytännön parantamiseksi. Komitean mielestä on kui- tenkin korostettava, että tavoite voidaan saavuttaa vain tarkis- tamalla koko unionin lainsäädäntöprosessia sekä selkiyttämällä asianomaisille elimille kuuluva toimivalta. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean lausunto laajentumisen institutionaalisista näkökohdista ”Paikallis- ja aluehal- linto Euroopan sydämessä” (1999/C 374/05) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa sen laatiminen institutionaalisten asiain valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan heinäkuun 6. päivänä 1999 hyväksymän lausunto- luonnoksen CdR 52/99 rev. 2, jonka esittelijät olivat Paul Hanningfield ja Marian Louppen-Laurant, hyväksyi 15. ja 16. syyskuuta 1999 pitämässään 30. täysistunnossa (syyskuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto Tuleva uusien jäsenmaiden liittyminen merkitsee unionin historian mittavinta laajentumiskierrosta sekä uusien jäsenval- tioiden lukumäärän että väestölisäyksen puolesta. Yleisesti tunnustetaan, että neljä vuosikymmentä sitten kuuden valtion muodostamaa talousliitoa varten luodut rakenteet eivät jopa useamman valtion enää sovellu 15:n, saati 20:n tai muodostamalle unionille. Viimeaikaiset tapahtumat ovat selvästi osoittaneet, että Euroopan unionin toimielinten ja hallinnon perusteellinen tarkistaminen sekä demokratian ja avoimuuden lisääminen ovat pikaisesti tarpeen. Lisäksi nykyisen unionin muodostama ”kudos” on paljon tiiviimpi kuin 40 vuotta sitten. Unioni ei ole enää pelkkä pääkaupunkien liitto, vaan siitä on tullut myös alueiden ja kuntien Eurooppa. AK:n perustaminen on tästä paras mahdollinen osoitus. Alueita ja kaupunkeja voidaan pitää unionin olennaisina osina ja niillä on ratkaiseva rooli Euroopan unionin jatkuvassa kehitysprosessissa. Seuraavan hallitustenvälisen konferenssin tuloksena on oltava demokraattinen, hajautettu ja tehokas Euroopan unioni, jonka toimielimillä on kyky palvella yli 500 miljoonan Euroopan kansalaisen tarpeita 21. vuosisadalla. Koska on todennäköistä, että EU laajenee entisestään, on selvästi syytä tarkastella uudelleen EU:n eri elinten, myös AK:n, rooleja. Tässä lausunnossa tarkastellaan laajentumisen institu- 1. 1. tionaalisia näkökohtia alueiden komitean (AK) osalta. Asiakirjassa käsitellään kahta pääalaa: – laajentumisen suorat vaikutukset AK:n toimintaan C 374/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 23. 12. 1999 ja 3. Laajentumisen suorat vaikutukset AK:n toimintaan – AK:n rooli ja toiminta suhteessa Euroopan unionin muihin elimiin. Tässä jaksossa korostetaan tärkeimpiä sisäisiä uudistuksia, joihin AK:n tulisi ryhtyä, ennen kuin EU laajenee jälleen. 1. 1. 1. Lausunto on lähinnä työasiakirja, koska Euroopan unionin laajentuminen on kehittyvä prosessi, eikä tällä hetkellä vielä tiedetä laajenemisen tarkkoja yksityiskohtia ja aikataulua. 1. 1. 2. Alueiden komitea olettaa, että AK:n saattaa olla tarpeen antaa jatkolausunto siinä vaiheessa, kun tiedetään tarkemmin, milloin ja miten EU laajenee. 3. 1. AK:n jäsenmäärä 3. 1. 1. AK perustettiin Maastrichtin sopimuksella 189 jä- sentä käsittäväksi elimeksi, jonka koko ja rakenne lainattiin talous- ja sosiaalikomitealta. Jäsenmäärä kasvoi myöhemmin 222:een, kun EU:n jäsenvaltioiden määrä lisääntyi 12:sta 15:een. EU:n laajentuminen edelleen saattaisi edellyttää myös AK:n jäsenmäärän kasvattamista. 1. 1. 3. aatteen edistäjänä Euroopan unionissa. Alueiden komitealla on keskeinen rooli läheisyysperi- Jäsenvaltioiden valtuuskuntien nykyiset koot esitetään liit- teessä 1. 2. AK ja laajentuminen – nykytilanne 3. 2. Laajentuminen ja toimielinten koko 2. 1. Alue- ja paikallishallinnoilla on jo pitkään ollut yhteyk- siä Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin. AK on myös ottanut johtotehtävän yhteydenpidossa paikallis- ja alueviran- omaisiin valtioissa, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuksensa liittyä EU:hun sen eri ohjelmien kautta. 2. 1. 1. AK on jo perustanut ”yhteysryhmän”, jonka tavoittee- na on käynnistää vuoropuhelu AK:n ja KIE-maiden sekä Kyproksen paikallis- ja alueviranomaisten välillä. Yhteysryhmä, jonka AK:n työvaliokunta perusti 13. toukokuuta 1998, on pitänyt kokouksia ja konferensseja jäsenyyttä hakeneissa maissa, ja marraskuussa 1999 on tarkoitus järjestää laaja konferenssi, jossa tarkastellaan yhteysryhmän tekemiä havain- toja. 2. 1. 2. AK:n tekemän työn rinnalla Euroopan unionin muut toimielimet ovat käyneet jo jonkin aikaa vuoropuhelua jäse- nyyttä hakeneiden maiden kanssa. Myös EU:n yksittäisillä jäsenvaltioilla on ollut kahdenkeskisiä yhteyksiä näihin maihin. 2. 1. 3. Alueiden komitean mielestä myös AK:n roolin vah- vistaminen entisestään olisi paikallaan toimielinten sopeu- tuessa laajentuneeseen EU:hun. Myös EU:n muita toimielimiä tulisi vastaavasti muuttaa, jotta tehtävien ja suhteiden tulevat muutokset voitaisiin ottaa huomioon jäsenmäärän kasvaessa ja enemmän. Tärkeimpänä AK pitää kuitenkin, että EU korostaa jatkossakin ja tämän johdosta AK:n voimakkaasti panoksen päätöksentekoprosessissa tulisi kasvaa ja sillä tulisi olla valtaa valvoa tämän periaatteen noudattamista. läheisyysperiaatetta, integroituessa Euroopan unionin yhä 3. 2. 1. Amsterdamin sopimuksessa Euroopan parlamentin koko rajoitetaan 700 jäseneen. Komission koosta keskustellaan edelleen. 3. 3. Laajentuminen ja AK:n koko Alueiden komitea katsoo AK:lla olevan useita vaihtoehtoja. 3. 3. 1. Ensimmäinen vaihtoehto on, että tilanne säilyy en- nallaan ja AK:n jäsenmäärä pysyy 222:ssa. Kunkin jäsenvaltion valtuuskunnan kokoa pienennettäisiin, jotta uusille jäsenval- tioille saadaan paikkoja. Jäsenvaltioiden valtuuskuntien koko pienenisi näin kunkin laajennusvaiheen yhteydessä. Toisen vaihtoehdon mukaan AK:n annettaisiin kas- 3. 3. 2. vaa, ja uusien kansallisten valtuuskuntien koot vastaisivat nykyisten valtuuskuntien kokoja. Jäsenyyttä hakeneiden mai- den valtuuskunnat vastaisivat näin kooltaan muiden jäsenval- tioiden valtuuskuntia (katso liite 2). Kokonaisjäsenmääräksi muodostuisi tällöin 351. 3. 3. 3. Kolmas vaihtoehto tarkoittaisi järjestelmän perusteel- lista uudistamista ja sitä muutettaisiin niin, että valtuuskuntien koko suhteutettaisiin Euroopan parlamentin mallin mukaisesti nykyistä tarkemmin väestömäärään. Näin laskettuna jäseniä olisi kaikkiaan 206 tai 318 (katso liite 3). Alueiden koko- komitean mielestä 3. 3. 4. naismäärää kasvattamalla EU:hun liittyville uusille jäsenvaltioil- le taattaisiin mahdollisuus varmistaa sekä alue- että paikallis- hallinnon riittävä edustus komiteassa. jäsenten Komissio hyväksyi 25. maaliskuuta 1998 päätökset 2. 1. 4. yhteisön liittymiskumppanuudesta kymmenen sen jäsenyyttä hakeneen Keski- ja Itä-Euroopan maan kanssa. Alueiden komi- tea katsoo, että AK:n tulisi osallistua näihin liittymiskumppa- nuuksiin, jotta jäsenyyttä hakeneissa maissa voitaisiin kehittää alue- ja paikallisdemokratiaa sekä vahvistaa läheisyysperiaa- tetta. Alueiden komitea ehdottaa AK:n enimmäiskooksi 3. 3. 5. noin 350:aa jäsentä. Näin jäsenvaltioiden valtuuskuntien koko, alue- ja paikallishallinnon edustus ja kunkin jäsenvaltion edustajien maantieteellinen jakauma olisi kohtuullinen. On erityisesti huolehdittava siitä, että mainittu asianmukainen edustus ja maantieteellinen jakauma toteutuvat myös pienem- pien maakohtaisten valtuuskuntien piirissä. 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 374/17 3. 3. 6. Alueiden komitea on laatinut kaksi hahmotelmaa siitä, miten AK:n koko voisi kasvaa ennakoitujen kahden laajennuskierroksen yhteydessä. Hahmotelmilla pyritään anta- maan kuvaa laajentumisen vaikutuksista AK:n kokonaisjä- senmäärään (katso liite 4). 3. 4. Jäsenyys AK:ssa ja komitean kokoonpano 3. 4. 1. AK:n jäsenten nimittämismenetelmät olisi arvioitava uudestaan. Nykyiset nimittämiskäytännöt vaihtelevat huomat- tavasti jäsenvaltiosta toiseen. Uusien jäsenvaltioiden liittymistä ajatellen tästä tärkeästä asiasta olisi alueiden komitean mielestä käytävä perusteellista keskustelua, jotta siitä voitaisiin muodos- taa kanta seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia varten. Jäsenyyttä hakeneet maat tulee kutsua osallistumaan keskuste- luun. EU:n jäsenyyttä hakevissa maissa on suuri määrä 3. 4. 2. erilaisia rakenteita, ja AK:ssa tarpeelliseksi katsottujen uudistus- ten tulisi varmistaa sekä alue- että paikallisviranomaisten osallistuminen. 3. 4. 3. AK:n kokoonpano määritellään sen roolin ja tehtä- vien mukaan. AK:n luodessa rooliaan Euroopan unionin poliittisena elimenä ja alueellistumisen, hallinnon hajauttami- sen ja alue- ja paikallisviranomaisten autonomian lisääntyessä jäsenvaltioissa keskustelu AK:n jäsenyydestä ja kokoonpanosta on pidettävä käynnissä. Keskustelussa on otettava huomioon tulevien jäsenvaltioiden rakenne ja seurattava tarkasti keskuste- lua institutionaalisista muutoksista EU:ssa. 3. 4. 4. AK esitti jo vuoden 1996 hallitustenväliselle konfe- renssille antamassaan lausunnossa (esittelijä Jordi Pujol (1)) vaatimuksen, että sen jäsenten poliittinen mandaatti ja oikeutus määritetään tarkasti, ja että heidät nimitetään edustamiensa yhteisöjen esityksestä. HVK ei vastannut myönteisesti tähän vaatimukseen. Alueiden komitea toistaa nyt vaatimuksensa siitä, että jäsenillä on oltava poliittinen mandaatti. Jos perussopimuksia muutetaan tai Euroopan unio- 3. 4. 5. nille laaditaan perustuslaki ja jos unionissa edetään kohti suurempaa yhdenmukaisuutta, AK:n on muodostettava ja selvennettävä omaa rooliaan ja kantaansa. Komitea haluaa, että EU:n jäsenyyttä hakeneet valtiot voivat osallistua tiivisti kyseiseen keskusteluun. 3. 4. 6. huomioon yhtäläiset mahdollisuudet. Nimittämismenetelmien uudistuksissa on otettava 3. 4. 7. Esittelijät ehdottavat, että kun selviää, mikä tai mitkä maat liittyvät seuraavina EU:hun, kyseisille maille myönnetään ”tarkkailijan” asema. Tarkkailijoille taattaisiin oikeus lähettää edustajat AK:n kokouksiin. Siten niillä olisi mahdollisuus seurata AK:n työskentelyä. (1) CdR 136/95 fin – EYVL C 100, 2. 4. 1996, s. 1. 3. 5. Operationaaliset ja organisatoriset kysymykset 3. 5. 1. Muutokset AK:ssa synnyttäisivät tietenkin lukuisia operationaalisia kysymyksiä. 3. 5. 2. Olisi tarkasteltava valiokuntien sisäisiä rakenteita, määrää ja kokoa, työvaliokunnan kokoa ja kokoonpanoa, henkilöstön kokoonpanoa sekä muita sisäisiä järjestelyjä. Näitä kysymyksiä käsitellään parhaillaan työjärjestysvaliokunnassa. 3. 5. 3. Alueiden komitea suosittelee, että kun laajenemisen seuraavan vaiheen eteneminen ja aikataulu alkavat olla selvillä, AK:n sihteeristö varmistaa toimenpiteillään, että AK:n työvalio- kunnalle tiedotetaan laajenemisen budjettivaikutuksista mah- dollisimman varhaisessa vaiheessa. On laadittava keskipitkän aikavälin suunnitelma, jossa otetaan huomioon laajentumisen mahdolliset vaikutukset. 3. 5. 4. AK:n on muiden toimielinten tapaan tehtävä päätös kielikysymyksessä. Käännös- ja tulkkaustoiminta on nykyään suunniteltu 11 kieltä varten. Kysymystä tulee tutkia toimielin- ten välisen yhteistyön puitteissa eri alueilla puhutut kielet huomioon ottaen. 3. 5. 5. Mahdollisuutta kielikursseihin, vaihto-ohjelmiin ja yhteistoimintaan tulisi harkita sekä jäsenten että hallinnon osalta. Tällaiset toimet takaavat sulavan liittymisprosessin ja niiden avulla viestintä toimielimissä ja niiden välillä paranee. 4. AK ja sen rooli ja identiteetti suhteessa muihin EU- elimiin Tässä jaksossa käsitellään toimielinten välisiin näkökohtiin liittyviä vaikutuksia, joita laajentumisella on AK:hon. 4. 1. 1. EU:n laajentumisen seurauksena eräitä EU:n toiminta- tapoihin liittyviä tärkeitä kysymyksiä tarkasteltaisiin uudelleen. Laajentuessaan EU:n olisi harkittava useita seikkoja kuten äänten painotusta neuvostossa, komission roolia ja rakennetta jne. Tässä jaksossa keskitytään muutamiin avainkysymyksiin, jotka liittyvät AK:n rooliin EU:n muiden toimielinten joukossa. 4. 1. 2. Alueiden komitea katsoo, että nyt kun uusi laajentu- miskierros lähestyy ja unionin institutionaalisia rakenteita ollaan uudistamassa, AK:n roolia ja asemaa olisi vahvistettava ja komitean tulisi voida vaikuttaa entistä voimakkaammin EU:n toimintalinjoihin ja päätöksentekoprosesseihin. Päätöksiä tehdään nykyään useilla politiikan aloilla yhä enenevässä ja alue- ja paikallishallinnon määrin valtiotasoa alempana, merkitys ja vaikutus kasvavat EU:ssa. Tämän tulee näkyä AK:n roolissa. C 374/18 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 23. 12. 1999 4. 1. 3. suudessa entistä tärkeämpi tehtävä useilla aloilla. Seuraavaa HVK:a ajatellen AK:lla soisi olevan tulevai- 5. Toimivalta-alat Laajenemisen lähestyminen tarjoaa tilaisuuden harkita 5. 1. ja arvioida uudelleen niitä politiikan aloja, joista AK:ta on nykyisten säännösten mukaan kuultava. Uusien valtioiden liittyminen unioniin on selvä peruste siihen, että AK:n toimival- taa vahvistetaan useilla, uusille jäsenvaltioille erityisen merkit- tävillä aloilla. 5. 2. Alueiden komitea on sitä mieltä, että koska alue- ja paikallishallinnolla on yhä merkittävämpi tehtävä yhteiskun- nan turvallisuuteen liittyvissä asioissa, tämä ala olisi lisättävä komitean toimivallan piiriin seuraavassa HVK:ssa. Alue- ja paikallisviranomaiset joutuvat yhä enemmän tekemisiin rikolli- suuden ja muiden yhteiskunnan turvallisuuteen liittyvien kysy- mysten kanssa. Vastausten löytäminen näihin turvallisuuskysy- myksiin on usein ongelma, joka voidaan ratkaista työskente- jotta löydetään juuri kyseisen lemällä paikallisyhteisöissä, alueen tai seudun ongelmiin sopiva ratkaisu. Alueiden komitea toteaa lisäksi, että paikallis- ja alueviranomaiset osallistuvat yhä voimakkaammin useiden muiden alojen toimintaan, näitä ovat esim. energia, tietotekniikka ja pk-yritykset. 5. 3. Perustamissopimuksessa esitetyt laajat ”kaiken katta- vat” ehdot antavat AK:lle mahdollisuuden tulla kuulluksi tulevaisuudessa kehkeytyvillä uusilla politiikan aloilla, joita ei aina ole helppo määritellä. Laajentuminen tuo EU-politiikkaan mukaan uusia ja vielä tuntemattomia asioita ja näkökohtia, joten joustava mahdollisuus kuulla AK:aa useilla eri politiikan aloilla tulisi säilyttää. 6. AK ja EU:n päätöksentekoprosessi tavoitteet”, 6. 2. Alueiden komitea tukee AK:n ja EU:n toimielinten välisen yhteistyön lisäämistä. AK:n asiakirjassa ”Alueiden komi- joka hyväksyttiin tean tärkeimmät poliittiset 18. marraskuuta 1998, yhteyksien tiivistämistä komission, (Euroopan parlamentin valiokuntien), esittelijöiden, poliittisten ryhmien ja jäsenvaltioiden valtuuskuntien tasolla pidetään keskeisinä välineinä toimielinten välisen yhteistyön parantami- sessa. Erityistapauksissa kyseeseen voisivat tulla toimielinten väliset tilapäiset työryhmät. 7. AK ja EU:n muut toimielimet Vaikka laajentuminen ei ole ainut peruste uudistaa unionin rakenteet perin juurin, on varmaa, että ellei mikään muutu, nykyiset perustukset romahtavat laajentuneen unionin painon alla. Ensimmäiset säröt ovat jo näkyvissä. Tulevassa HVK:ssa saatetaan päätyä muutoksiin Euroopan unionin työskentelytavoissa ja rakenteissa. Kokouksessa saate- taan jopa päättää mahdollisen perustuslain laatimisesta Euroo- pan unionille. Vallanjako tulee epäilemättä olemaan keskeinen keskustelunaihe. Euroopan unionin uutta rakennetta muodos- tettaessa on otettava huomioon Euroopan alueiden ja kuntien tärkeä rooli ja niiden toimivaltuudet. Mainitunlaisessa hallin- noltaan hajautetussa Euroopassa AK:lla on tärkeä tehtävä, ja suhteet muihin toimielimiin on määriteltävä selkeästi. 8. Päätelmät 8. 1. Liittyminen Euroopan unioniin edellyttää, että jäse- nyyttä hakeneet maat hyväksyvät läheisyysperiaatteen. Näin ollen komitea pitää tärkeänä, että alue- ja paikallisdemokratiaa vahvistetaan hakijamaissa, jotta laajentunut Euroopan unioni toimisi mahdollisimman lähellä kansalaisia. Komitea kehottaa- kin Euroopan unionia tukemaan tämänsuuntaista kehitystä kyseisten maiden liittymistä edeltävässä strategiassa. 6. 1. Sopimuksessa Euroopan unionista määritellään ta- paukset, joissa AK:lla on oikeus antaa lausunto EU:n lainsää- däntöehdotuksesta sen edetessä komission ehdotuksesta minis- terineuvoston hyväksymäksi. 8. 2. Koko Jatkuvan alueellistumis- ja hallinnon hajauttamisprosessin sekä valtion ja alue- ja paikallisviranomaisten välisten suhteiden muuttumisen (sekä EU:ssa että muualla) kannalta olisi oikeutet- tua vahvistaa AK:n asemaa EU:n lainsäädäntöprosessissa. Tässä yhteydessä AK haluaa toistaa lausunnossaan CdR 136/95 (esittelijä Jordi Pujol) esittämänsä vaatimuksen, että AK:lle myönnetään varsinaisen toimielimen asema EU:ssa. Lisäksi jos komissio tai neuvosto päättää olla noudattamatta AK:n suosituksia, päätös tulisi perustella. Alueiden komitea katsoo, että unionin laajentuminen edel- lyttää AK:n koon kasvattamista. Komitea pitää noin 350:aa jäsentä sopivana enimmäismääränä ja aikoo tutkia useita malleja riittävän edustuksen takaamiseksi. 8. 3. Kokoonpano Alueiden komitea katsoo, että unionin laajentumisen vuoksi ja tulevaa hallitustenvälistä konferenssia ajatellen jäsenten nimittämisperiaatteet olisi arvioitava uudestaan. AK:n kokoon- panosta ja jäsenmäärästä käytävään keskusteluun on kutsutta- va jäsenyyttä hakeneiden maiden edustajia. 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 374/19 8. 4. AK toistaa Pujol-raportissa esittämänsä vaatimukset, että sen jäsenten poliittinen mandaatti ja oikeutus määritetään uudessa perussopimuksessa. 8. 5. Ensimmäiselle liittymiskierrokselle hyväksyttyjen jäse- nyyttä hakeneiden maiden tulee saada tarkkailijan asema, jotta niillä on mahdollisuus lähettää edustaja AK:n kokouksiin. Uusissa AK:n jäseniä ehdotettaessa on otettava huo- 8. 6. mioon yhtäläiset mahdollisuudet. 8. 7. Operationaaliset ja organisatoriset kysymykset On kehitettävä mahdollisimman pikaisesti budjetti- ja organi- saatiokysymyksiä koskeva keskipitkän aikavälin strategia. Strategiassa on otettava huomioon: – AK:n yksiköiden koko ja kokoonpano (työvaliokunta, – – – valiokunnat jne. ) budjettivaikutukset valmisteleva toiminta kuten kielikurssit käännös ja tulkkaus. Bryssel 15. syyskuuta 1999. 8. 8. AK ja päätöksentekoprosessi Alueiden komitea vaatii roolinsa vahvistamista EU:n lainsää- dännön kehittämisprosessissa. Olisi myös laajennettava niitä politiikan aloja, joista AK:ta on kuultava, ja AK:n toimivaltuuk- sien piiriin nykyisin kuuluvat alat olisi määrättävä tarkemmin perussopimuksissa. Mahdollisuus tulla kuulluksi muilla aloilla olisi säilytettävä. 8. 9. Alueiden komitea toistaa Pujol-raportissa esittämänsä suosituksen, että AK:lle tulisi myöntää toimielimen asema. Lisäksi komissiota ja neuvostoa olisi vaadittava perustelemaan päätöksensä, jos ja kun ne päättävät olla noudattamatta AK:n suosituksia. 8. 10. AK:n asema EU:n toimielinjärjestelmässä AK aikoo lisätä yhteistyötä EU:n muiden toimielinten kanssa erityisesti laajentumista ja hallitustenvälistä konferenssia val- misteltaessa. Yksi käytännöllinen yhteistyömuoto olisi Euroo- pan parlamentin kanssa perustettavat sekakomiteat. Esittelijät ehdottavatkin, että AK:n sihteeristö ryhtyy toimiin, jotta tällai- set kokoukset voitaisiin aloittaa mahdollisimman pian. AK tulee myös jatkamaan oman roolinsa ja asemansa määrittä- mistä ja korostamista erityisesti Euroopan integraation jatkoa ajatellen. Alueiden komitean on jatkettava ja laajennettava 8. 11. apuaan maille, jotka pyrkivät liittymään Euroopan unioniin. AK:n tulisi antaa tukea ja apua ja jakaa informaatiota työsken- nellen EU:n muiden toimielinten rinnalla. Jäsenyyttä hakenei- den maiden alue- ja paikallisviranomaiset on kutsuttava osallis- tumaan laajenemisprosessiin heti alusta alkaen. Tätä varten perustetaan sekakomiteoita, joissa keskustellaan alueyhteisöjä koskevista kysymyksistä. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER C 374/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 23. 12. 1999 LIITE I alueiden komitean lausuntoon Jäsenvaltioiden valtuuskuntien nykyiset koot AK:ssa Maa Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta AK:n nykyinen kokonaisjäsenmäärä on 222. Jäsenvaltioiden valtuuskuntien jäsenmäärä 12 12 9 9 24 24 12 9 24 6 12 12 21 12 24 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 374/21 LIITE II alueiden komitean lausuntoon Jäsenyyttä hakeneiden maiden valtuuskuntien koot voimassa olevien säännösten mukaisesti laskettuna, nykyisten valtuuskuntien kokojakaumaan suhteuttaen. Maa Puola Unkari Tsˇekin tasavalta Slovenia Viro Kypros Malta Latvia Liettua Slovakian tasavalta Bulgaria Romania Valtioiden väkiluku – kesäkuun 1998 arviot Väkiluku Valtuuskunnan todennäköinen koko AK:ssa 38 606 922 10 208 127 10 286 470 1 971 739 1 421 335 748 982 379 563 2 385 396 3 600 158 5 392 982 8 240 426 22 395 848 21 12 12 6 6 6 6 9 9 12 12 18 Lähde: Central Intelligence Agency (CIA) World Factbook 1998 Nämä ovat valtuuskuntien arvioidut koot jäsenyyttä hakeneiden maiden kokonaisväkiluvun perusteella laskettuina. Jos näitä lukuja käytettäisiin, AK:n kokonaisjäsenmääräksi muodostuisi 351. C 374/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 23. 12. 1999 LIITE III alueiden komitean lausuntoon Valtuuskuntien uudet koot Euroopan parlamentin soveltamaa laskukaavaa käyttäen. Saksa Yhdistynyt kuningaskunta Ranska Italia Espanja Alankomaat Kreikka Belgia Portugali Ruotsi Itävalta Tanska Suomi Irlanti Luxemburg Koko EU Jäsenmäärä EP:ssa Jäsenmäärä AK:ssa Vaihtoehto 1 Vaihtoehto 2 Nykytilanne 99 87 87 87 64 31 25 25 25 22 21 16 16 15 6 50 44 44 44 32 16 13 13 13 11 11 8 8 8 3 33 29 29 29 21 10 8 8 8 7 7 5 5 5 2 24 24 24 24 21 12 12 12 12 12 12 9 9 9 6 626 318 206 222 Tässä taulukosta ilmenee AK:n jäsenmäärä, jos jäsenvaltioiden valtuuskuntien koko lasketaan siten, että yhden jäsenen edustama väestömäärä on kaksin- tai kolminkertainen EU:n nykyisistä jäsenvaltioista valittujen Euroopan parlamentin jäsenten edustamaan väestömäärään nähden. Vaihtoehto 1: EP:n jäsenten edustama väestömäärä x 2 Vaihtoehto 2: EP:n jäsenten edustama väestömäärä x 3 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 374/23 LIITE IV alueiden komitean lausuntoon Tästä liitteestä ilmenee, miten paljon AK:n jäsenmäärä kasvaisi, jos EU laajenisi kahdessa vaiheessa. Esitys on tässä vaiheessa luonnollisesti melko spekulatiivinen, sillä jäsenyyttä hakeneiden valtioiden olosuhteet saattavat muuttua. Muutamien vaihtoehtojen esittäminen saattaisi olla AK:n jäsenille avuksi näiden pohtiessa AK:n kokoon liittyviä kysymyksiä. Ensimmäiselle laajentumiskierrokselle voisivat osallistua seuraavat maat: Maa Puola Unkari Tsˇekin tasavalta Slovenia Viro Kypros Malta Näin AK:n kokonaisjäsenmäärä olisi: 222 + 69 = 291. Toiselle laajentumiskierrokselle voisivat osallistua: Maa Latvia Liettua Slovakian tasavalta Bulgaria Romania Näin AK:n kokonaisjäsenmäärä olisi: 222 + 129 (60 + 69) = 351. AK:n jäsenten määrä 21 12 12 6 6 6 6 AK:n jäsenten määrä 9 9 12 12 18 C 374/24 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 23. 12. 1999 LIITE V alueiden komitean lausuntoon Ensimmäisen laajentumiskierroksen jäsenvaltioehdokkaiden sisäinen organisaatio Valtio Alueviranomaisten tai välipor- taan hallinnon määrä Paikallisviranomaisten määrä Vaalitapa Tsˇekin tasavalta 8 aluetta (kraje) 6 242 kuntaa (joista 487:lla kau- punginoikeudet) Kypros Ei aluetasoa, mutta 6 piiriä 32 kuntaa keskushallinnon alaisena Kaupunginjohtaja valitaan suoraan. Myös kunnanvaltuustot valitaan suoraan, ja jäsenmäärä riippuu paikallisen vaalipii- rin koosta; vähimmäismäärä on kahdeksan ja enimmäis- määrä kaksikymmentäkuusi. Viro Unkari Puola Ei aluetasoa, mutta 15 lääniä 254 paikallisviranomaista, joista 45 Kunnanvaltuusto valitaan suoraan. Kunnanjohtaja valitaan (maakond) kaupunkikuntaa (linn) ja 209 maa- valtuutettujen joukosta. seutukuntaa (vald) Ei aluetasoa, mutta 19 lääniä 3156 kuntaa (joista 2 900 piiriä tai Paikallistasoa edustaa kunnanvaltuusto, joka valitaan suoril- la, yleisillä vaaleilla. Pienissä vaalipiireissä tavalliset kansalai- set valitsevat kunnanjohtajan suoraan, kun taas suurem- kuntaa) kuntatyyppejä: 1 143 tavallista kuntaa, 277 ”suur- kuntaa”, 155 kaupunkia ja 8 ”suurta missa vaalipiireissä kunnanjohtajan valitsee valtuusto. kaupunkia” Erilaisia 16 läänitason voivodikuntaa, 2 468 kuntaa, joita edustaa sejmik woje- punkeja ja kyliä wodzki kous) 373 lääniä (powiat) (voivodikuntien ko- joihin kuuluu kau- Paikallistasoa edustavat kunnanvaltuustot jotka valitaan yleisillä suorilla vaaleilla suhteellisen edustuksen perusteella. Valtuutettujen määrä on 15–100 kunnan koos- ta riippuen. Kunnanvaltuusto valitsee kunnanjohtajan, joka on kylissä nimeltään wojt ja pienissä kaupungeissa burmistrz. (gmina), Slovenia Ei aluetasoa 60 paikallishallintoyksikköä, joiden Kuntien johdossa on kunnanjohtaja (zupun), joka valitaan suorilla vaaleilla, sekä kunnanvaltuusto (obciinski svet tai johtajan nimittää sisäasiainministe- mestni svet). ri. 147 kuntaa