title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1628/99 från Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) och Guido Podestà (PPE-DE) till kommissionen. Avtalet mellan CanalPlus och ENEL: den största statliga elektricitetskoncernens inträde på kommunikationsområdet (digital-TV).

eurovoc_concepts:
communications industry
shareholding

text: 1. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 219 E/13 Kommissionen och UNMIK har tillsammans valt ut prioriteringarna f(cid:246)r en tredje finansieringsomg(cid:229)ng inom ramen f(cid:246)r 1999 (cid:229)rs program. Till de viktigaste h(cid:246)r offentlig f(cid:246)rvaltning, infrastruktur och ekonomisk utveckling. (2000/C 219 E/017) SKRIFTLIG FR¯GA E-1628/99 fr(cid:229)n Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappal(cid:224) (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) och Guido Podest(cid:224) (PPE-DE) till kommissionen (15 september 1999) ˜mne: Avtalet mellan CanalPlus och ENEL: den st(cid:246)rsta statliga elektricitetskoncernens intr(cid:228)de p(cid:229) kommu- nikationsomr(cid:229)det (digital-TV) Vad g(cid:228)ller avtalet mellan CanalPlus och ENEL har det italienska energiverket k(cid:246)pt 30 procent av aktierna i Telepiø, vilket motsvarar en utbetalning p(cid:229) cirka 900 miljarder italienska lire. Samtidigt har ENEL h(cid:246)jt avgifterna, vilket inneb(cid:228)r en (cid:246)kning f(cid:246)r varje familj p(cid:229) mer (cid:228)n en miljon italienska lire (cid:229)rligen. Vad anser kommissionen om att den st(cid:246)rsta statliga elektricitetskoncernen har gjort sitt intr(cid:228)de p(cid:229) kommunikationsomr(cid:229)det (digital-TV)? Kan kommissionen unders(cid:246)ka vilka sk(cid:228)len har varit f(cid:246)r detta val, vilka kriterier som anv(cid:228)nts samt hur kapital investerats inom andra ekonomiska sektorer? Anser kommissionen att det skall vara m(cid:246)jligt f(cid:246)r ett statligt f(cid:246)retag att investera offentligt kapital i ett projekt, d(cid:228)r det idag r(cid:229)der os(cid:228)kerhet om framtidsutsikterna och den ekonomiska situationen, n(cid:229)got som bland unionsmedborgarna ger intryck av att offentliga medel ansl(cid:229)s till en investering som av allt att d(cid:246)ma (cid:228)r riskfylld? Anser kommissionen att det (cid:228)r motiverat att samtidigt h(cid:246)ja avgifterna p(cid:229) grund av en utbetalning som inte har n(cid:229)gonting med energisektorn att g(cid:246)ra? Kan kommissionen unders(cid:246)ka om det i andra medlemsstater i Europeiska unionen har f(cid:246)rekommit liknande fall? Kan kommissionen slutligen bed(cid:246)ma om aff(cid:228)ren mellan CanalPlus och ENEL kan ses fr(cid:229)n ett marknads- perspektiv eller om den kommer att (cid:228)ventyra den fria konkurrensen och kan kommissionen unders(cid:246)ka om det finns n(cid:229)gon gr(cid:228)ns f(cid:246)r ett statligt f(cid:246)retags ekonomiska verksamhet p(cid:229) en fri marknad, s(cid:228)rskilt med tanke p(cid:229) ett annat statligt f(cid:246)retag (RAI)? Svar fr(cid:229)n Mario Monti p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (18 oktober 1999) Enligt artikel 295 (f. d. artikel 222) i EG-f(cid:246)rdraget, har kommissionen inte beh(cid:246)righet att bed(cid:246)ma enskilda medlemsstaters val i fr(cid:229)ga om (cid:228)garf(cid:246)rh(cid:229)llanden i f(cid:246)retag. Den har d(cid:228)rmed inte beh(cid:246)righet att bed(cid:246)ma de (cid:246)verv(cid:228)ganden inom industriell verksamhet som ligger till grund f(cid:246)r offentliga eller privata f(cid:246)retags investeringsbeslut och inte heller de eventuella diversifieringsstrategier som dessa valt. Enligt reglerna f(cid:246)r statligt st(cid:246)d f(cid:246)rekommer inget statligt st(cid:246)d om investeringarna g(cid:246)rs under f(cid:246)rh(cid:229)llanden som (cid:228)r intressanta f(cid:246)r en privat investerare som agerar under normala marknadsekonomiska villkor, dvs. n(cid:228)r den f(cid:246)rv(cid:228)ntade r(cid:228)ntabiliteten ligger i niv(cid:229) med den som en privat investerare skulle kr(cid:228)va, med h(cid:228)nsyn tagen till riskerna i samband med investeringen. Kommissionen har uppmanat de italienska myndigheterna att l(cid:228)mna prelimin(cid:228)ra uppgifter om ENEL:s f(cid:246)rv(cid:228)rv av Telepiø f(cid:246)r att kunna bed(cid:246)ma om eventuella inslag av statligt st(cid:246)d f(cid:246)rekommer. Kommissionen kommer s(cid:228)rskilt att f(cid:246)rs(cid:228)kra sig om att inga korssubventioner mottas till f(cid:246)ljd av ENEL:s investering i Telepiø som h(cid:228)rr(cid:246)r fr(cid:229)n ENEL:s verksamhet inom energisektorn. C 219 E/14 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 1. 8. 2000 Betr(cid:228)ffande fr(cid:229)gan om huruvida liknande situationer f(cid:246)rekommer i de (cid:246)vriga medlemsstaterna, p(cid:229)minner kommissionen om ovann(cid:228)mnda artikel 295 i EG-f(cid:246)rdraget. Medlemsstaterna och offentliga bolag har full r(cid:228)tt att investera i ekonomisk verksamhet s(cid:229) l(cid:228)nge konkurrensrreglerna inte (cid:246)vertr(cid:228)ds. (2000/C 219 E/018) SKRIFTLIG FR¯GA E-1635/99 fr(cid:229)n Graham Watson (ELDR) till kommissionen (15 september 1999) ˜mne: F(cid:246)rbud mot export av kalvar ˜r kommissionen medveten om att den brittiska regeringen i slutet av juli upph(cid:246)rde med att finansiera (cid:229)tg(cid:228)rden f(cid:246)r tidig kalvslakt? Genom (cid:229)tg(cid:228)rden utbetalades ett fast pris f(cid:246)r kalvar som hade exporterats f(cid:246)re inf(cid:246)randet av f(cid:246)rbudet mot export av kalvar. Nu n(cid:228)r denna finansiering upph(cid:246)rt har kalvarna endast kunnat s(cid:228)ljas f(cid:246)r ett pund styck p(cid:229) marknaden, mindre (cid:228)n vad transporten dit kostar. D(cid:246)da kalvar har dumpats offentligt och jordbrukare tvingas att skjuta sina egna djur. Avser kommissionen att h(cid:228)va f(cid:246)rbudet mot export av kalvar? Om inte, vad (cid:228)r sannolikheten f(cid:246)r att finansieringen av (cid:229)tg(cid:228)rden f(cid:246)r tidig kalvslakt (cid:229)terupptas? Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (19 oktober 1999) F(cid:246)renade kungarikets myndigheter anm(cid:228)lde f(cid:246)r kommissionen att F(cid:246)renade kungariket slutat till(cid:228)mpa det frivilliga bearbetningsbidraget f(cid:246)r kalvar (CPAS) i slutet av juli 1999. Detta st(cid:246)d som skapades under n(cid:246)tk(cid:246)ttsreformen 1992 och finansierades genom gemenskapens fonder upph(cid:246)r n(cid:228)r den nya n(cid:246)tk(cid:246)ttsre- formen b(cid:246)rjar till(cid:228)mpas (fr(cid:229)n och med januari 2000). Hittills har inte kommissionen f(cid:246)reslagit att h(cid:228)va f(cid:246)rbudet p(cid:229) export av levande n(cid:246)tkreatur fr(cid:229)n F(cid:246)renade kungariket. Levande djur skulle utg(cid:246)ra en st(cid:246)rre risk (cid:228)n k(cid:246)tt f(cid:246)r folk- och djurh(cid:228)lsan eftersom inte alla medlemsstater har en skyddsniv(cid:229) vid slakt liknande den i F(cid:246)renade kungariket, dvs. best(cid:228)mmelser om avl(cid:228)gsnande av specifierat riskmaterial och f(cid:246)r hur djuravfall ska behandlas. Fram till slutet av december 1999 har den brittiska regeringen friheten att sj(cid:228)lvmant reaktivera detta bidrag p(cid:229) den niv(cid:229) som fast(cid:228)lls i kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 2604/98 av den 3 december 1998 om (cid:228)ndring av f(cid:246)rordning (EEG) nr 3886/92 om till(cid:228)mpningsf(cid:246)reskrifter f(cid:246)r de bidragssystem som fastst(cid:228)lls i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 805/68 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:246)r n(cid:246)tk(cid:246)tt och om upph(cid:228)vande av f(cid:246)rordningarna (EEG) nr 1244/82 och (EEG) nr 714/89 (1), eller en annan niv(cid:229) som kommissionen skall best(cid:228)mma. Det (cid:228)r (cid:228)ven v(cid:228)rt att notera att F(cid:246)renade kungariket fr(cid:229)n och med 2000 erh(cid:229)ller 100 000 extra bidragsr(cid:228)ttigheter f(cid:246)r det s(cid:228)rskilda taket f(cid:246)r n(cid:246)tk(cid:246)ttsbidrag fram till dess att export av levande djur som (cid:228)r yngre (cid:228)n sex m(cid:229)nader (cid:229)terupptas. (1) EGT L 328, 4. 12. 1998


title: Avis du Comité des régions sur le «Rapport de la Commission au Conseil européen - Mieux légiférer 1998 - Une responsabilité à partager»

eurovoc_concepts:
EU law
principle of subsidiarity

formats: html pdf print

text: 23. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 374/11 Le Comité des régions se déclare également favorable à ce que le contrôle financier de l’Agence européenne pour l’environne- ment soit exercé par le contrôleur financier de la Commission afin de garantir un système indépendant et uniforme. Bruxelles, le 15 septembre 1999. Le Président du Comité des régions Manfred DAMMEYER Avis du Comité des régions sur le «Rapport de la Commission au Conseil européen — Mieux légiférer 1998 — Une responsabilité à partager» (1999/C 374/04) LE COMITE´ DES RE´ GIONS, vu le Traité instituant la Communauté européenne (Traité CE), et en particulier l’article 5; vu le Traité d’Amsterdam, et en particulier le protocole 7 sur l’application des principes de subsidiarité et de proportionnalité, ainsi que la déclaration no 39 sur la qualité rédactionnelle de la législation communautaire; vu les conclusions du Conseil de Vienne des 11 et 12 décembre 1998, selon lesquelles les rapports de la Commission intitulés «Mieux légiférer» devront à l’avenir être présentés en temps utile pour permettre une analyse approfondie, notamment au sein du Comité des régions; vu le rapport de la Commission au Conseil européen intitulé «Mieux légiférer 1998 — Une responsabilité à partager» (COM(1998) 715 final); vu la résolution du Parlement européen relative au rapport de la Commission au Conseil «Mieux légiférer 1997», adoptée le 18 décembre 1998; vu la décision du Bureau en date du 10 mars 1999, conformément à l’article 198C alinéa 4 du traité instituant la Communauté européenne, d’élaborer un avis en la matière et de confier les travaux préparatoires à la commission des Affaires institutionnelles; vu l’avis du Comité des régions du 11 mars 1999 sur le principe de la subsidiarité «Vers une véritable culture de la subsidiarité! Un appel du Comité des régions» (CdR 302/98 fin) (1); vu le projet d’avis de la commission des Affaires institutionnelles en date du 27 avril 1999 (CdR 50/99 rév. 1; rapporteur: Mme Bresso); considérant que le principe de subsidiarité, inclus en 1992 par le Traité de Maastricht à l’actuel article 5 du Traité CE, est un principe dynamique qui revêt un caractère constitutionnel et qui vise à assurer que les décisions soient prises au niveau le plus proche des citoyens de l’Union; (1) JO C 198 du 14. 7. 1999, p. 73. C 374/12 FR Journal officiel des Communautés européennes 23. 12. 1999 considérant que le principe de subsidiarité, conformément aux dispositions des traités et au protocole 7 annexé au traité d’Amsterdam, concerne les domaines qui ne relèvent pas de la compétence exclusive de fournit des lignes directrices pour l’exercice de ces compétences au niveau la Communauté et communautaire de façon à garantir le maintien de l’acquis communautaire et l’équilibre institutionnel; considérant que le respect du principe de subsidiarité n’a jamais été aussi crucial qu’à l’heure de l’émergence et du renforcement d’une citoyenneté européenne élargie, a adopté à l’unanimité l’avis suivant lors de sa 30e session plénière des 15 et 16 septembre 1999 (séance du 15 septembre). 1. Introduction Dès 1995, le champ du rapport sur l’application 1. 1. du principe de subsidiarité, présenté chaque année par la Commission au Conseil européen depuis 1992, a été élargi. Aujourd’hui, dans son rapport, la Commission examine les initiatives mises en œuvre afin de contribuer à une meilleure législation communautaire. Il s’agit de rendre compte, d’une part, de l’application des principes de subsidiarité et de proportionnalité et, d’autre part, des problèmes liés à la qualité rédactionnelle des textes législatifs et à leur diffusion. peuvent éluder leur part de responsabilité envers les citoyens. Cette responsabilité incombe également aux E´ tats membres, qui doivent multiplier leurs efforts afin de simplifier la législation nationale et de transposer correctement et dans les temps les directives communautaires en droit national. 1. 6. Afin que le travail en faveur d’une meilleure législation communautaire ait des répercussions à tous les niveaux, il est indispensable d’améliorer l’information et la communication en tenant compte des nouvelles technologies et des possibilités qu’elles offrent. 1. 2. La Commission estime qu’avec l’introduction des prin- cipes de subsidiarité et de proportionnalité dans le nouvel article 5 du Traité CE et l’adoption du protocole 7 annexé à l’acte final du traité d’Amsterdam, il existe désormais des règles du jeu claires relatives à l’application de ces principes, règles que la Commission applique sans attendre la ratification du protocole en question. 1. 7. L’ensemble des acteurs du processus législatif commu- nautaire doivent collaborer afin d’expliquer «qui doit faire quoi» dans l’Union européenne, afin que les citoyens puissent comprendre l’utilité d’une action au niveau européen. Le soutien des citoyens à la construction européenne dépend de la transparence des pouvoirs et de la possibilité de définir les responsabilités. 1. 3. La Commission, qui dès 1998 s’est fixé comme objectif de «mieux légiférer», estime avoir réalisé un travail qui «a porté ses fruits» et dont les résultats sont visibles. Le nombre de propositions législatives dans son ensemble a diminué, la Commission a exercé son rôle d’initiative en se concentrant sur les priorités politiques, en consultant les parties concernées, notamment par le biais de divers documents (Livres blancs, Livres verts et communications), et en élaborant une législation aussi claire, simple et accessible que possible. Dans ce contexte, l’adoption du protocole 7 sur la 1. 4. subsidiarité et la proportionnalité annexé au traité d’Amster- dam et de la déclaration no 39 sur la qualité rédactionnelle de la législation communautaire annexée au même traité a considérablement relancé l’intérêt politique pour le processus législatif. Tant le Conseil européen de Cardiff en juin 1998 que la réunion informelle des chefs d’E´ tat et de gouvernement de Pörtschach en octobre ont mis l’accent sur le caractère essentiel du principe de subsidiarité pour le renforcement de la légitimité démocratique de l’Union. 2. Observations générales 2. 1. Un avis qui ouvrira la voie A` 2. 1. 1. la suite des conclusions du Conseil européen de Vienne des 11 et 12 décembre 1998, selon lesquelles les rapports de la Commission sur la subsidiarité devront à l’avenir être présentés en temps utile pour permettre un débat approfondi, notamment au sein du Comité des régions, celui-ci a examiné pour la première fois le rapport annuel «Mieux légiférer» présenté par la Commission au Conseil européen. 2. 1. 2. Le Comité souligne l’importance du présent avis, qui fera figure de pionnier en ouvrant la voie à la future procédure de consultation prévue dans les conclusions de Vienne et concernant le rapport annuel sur la subsidiarité. 1. 5. «Mieux légiférer» est une tâche qui incombe à l’ensem- ble des organes législatifs communautaires, et implique une responsabilité commune — comme en témoigne l’intitulé du rapport de la Commission — à toutes les institutions, qui ne 2. 1. 3. L’application des principes de subsidiarité et de proportionnalité constitue aujourd’hui le cadre de référence de toute l’activité législative communautaire dans les domaines qui ne relèvent pas de la compétence exclusive de l’Union. 23. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 374/13 2. 1. 4. Dans son avis d’initiative sur le principe de la subsidiarité «Vers une véritable culture de la subsidiarité! Un appel du Comité des régions» (1) en date du 11 mars 1999, le Comité a rappelé que, depuis sa création, il s’est posé en tant que gardien du principe de subsidiarité. En effet, le Comité s’est toujours engagé en faveur d’institutions européennes fortes, mais en même temps rigoureuses et efficaces, qui se concentreraient sur les tâches ne pouvant être assumées efficacement par d’autres niveaux administratifs directement responsables devant les citoyens. Dès lors, il semblait tout à fait incohérent que 2. 1. 5. l’institution regroupant les représentants des collectivités terri- toriales, et qui constitue par conséquent le dépositaire naturel du principe de subsidiarité, ne soit pas invitée à s’exprimer sur le rapport d’une activité législative directement inspirée de ce principe, dans le cadre duquel elle s’applique. 2. 1. 6. Le Comité se réjouit que cette «anomalie» dans la procédure de consultation communautaire ait été supprimée. 2. 2. Les principes de subsidiarité et de proportionnalité 2. 2. 1. Dans son rapport «Mieux légiférer 1998 — Une responsabilité à partager», la Commission définit les principes de subsidiarité et de proportionnalité comme des principes «clairs et désormais codifiés», en partant de la description de ce que n’est pas la subsidiarité pour arriver à ce qu’elle est. 2. 2. 2. Elle admet cependant que ces principes sont — et doivent demeurer — des principes évolutifs ne justifiant pas que l’on fige limitativement les compétences de l’Union, qu’il faut au contraire dynamiser, en intervenant ou en s’abstenant d’intervenir de façon plus justifiée et de manière plus circons- tanciée en ce qui concerne les termes et l’ampleur de l’action. 2. 2. 3. Le Comité approuve la Commission en ce qui concerne le caractère dynamique du principe de subsidiarité, dans la mesure où l’action de la Communauté peut être élargie ou restreinte lorsque les circonstances l’exigent, dans les limites des objectifs et des compétences définis par les traités. A` ce propos, le Comité estime qu’un débat sur la répartition des compétences pour préserver un développement de la marge d’initiative des régions et des collectivités territoriales des E´ tats membres devrait être entamé le plus rapidement possible et demande que ce thème soit traité pendant la prochaine conférence intergouvernementale. 2. 2. 4. Le Comité estime que le principe de subsidiarité est un principe régulateur des relations entre l’Union européenne, les E´ tats membres et les collectivités territoriales, et que, par conséquent, ce principe tel que défini dans l’article 5 du traité CE devrait s’appliquer aux rapports entre la Communauté, les E´ tats membres et les collectivités territoriales, les rapports (1) JO C 198 du 14. 7. 1999, p. 73. entre les collectivités territoriales et les Etats restant, quant à eux, soumis aux règles constitutionnelles. 2. 2. 5. Le Comité souligne que le traité CE prévoit néan- moins que les décisions soient prises au niveau le plus proche du citoyen, qui ne coïncide pas nécessairement avec le niveau national. Le principe de subsidiarité est ainsi reconnu en tant que principe de proximité et d’efficacité. Il en découle que ce principe est voué à être également appliqué aux rapports avec les collectivités locales, ce qui implique que les E´ tats devront laisser aux collectivités territoriales les responsabilités et les décisions que ces derniers sont à même de prendre avec plus d’efficacité. 2. 2. 6. Le Comité souhaite faire remarquer qu’à l’occasion de la révision des traités, il a demandé à plusieurs reprises que des garanties juridiques et politiques soient établies pour la pleine application du principe de subsidiarité, mais que, jusqu’à présent, ces demandes n’ont jamais été prises en considération, même dans le cadre du traité d’Amsterdam. 2. 2. 7. Selon le Comité, un système de garanties qui englobe- rait également les collectivités territoriales permettrait en outre d’éviter que les E´ tats membres soient tentés d’invoquer la subsidiarité pour renationaliser les politiques communautaires. 2. 2. 8. Le Comité est d’avis que les principes de proximité et d’efficacité pourraient être atteints grâce à une redéfinition des compétences de l’Union européenne, afin que les responsabili- tés puissent être réparties ou communes non seulement entre les niveaux communautaire et national, mais aussi entre d’autres niveaux, en donnant la priorité à celui qui est le plus en mesure de décider efficacement et de faire participer les citoyens. On doit considérer à cet égard que la mise en œuvre administrative du droit communautaire doit rester en principe la prérogative des E´ tats membres, conformément à leurs propres dispositions constitutionnelles. C’est la façon d’assumer les compétences, réparties et partagées entre tous, qui doit être examinée pour garantir une cohérence et donner à la subsidiarité une dimension réellement évolutive et dynamique. A` cet égard, le Comité réaffirme sa conviction selon 2. 2. 9. laquelle le respect rigoureux du principe de subsidiarité n’a jamais été aussi important qu’à l’heure de l’émergence et du renforcement d’une citoyenneté européenne élargie. 2. 2. 10. Le Comité rappelle également que la solidarité européenne constitue une valeur fondamentale du modèle social européen, complémentaire du principe de subsidiarité. 3. Observations particulières 3. 1. Le Comité fait remarquer que le fait qu’un seul et traite de l’application des principes de même document subsidiarité et de proportionnalité ainsi que des problèmes liés à la qualité formelle des textes législatifs ne permet pas de procéder à une analyse et à une discussion approfondies de ces deux aspects qui, s’ils sont fort éloignés l’un de l’autre, n’en sont pas moins essentiels pour rapprocher l’Union européenne des citoyens. C 374/14 FR Journal officiel des Communautés européennes 23. 12. 1999 3. 2. Le Comité apprécie l’effort accompli par la Commis- sion européenne afin de respecter le principe de subsidiarité dans l’exercice de ses propres pouvoirs législatifs et réglemen- taires, en retirant de nombreuses propositions et en réduisant le nombre de nouvelles propositions. C’est pourquoi la Com- mission devrait se concentrer sur les tâches d’intérêt véritable- ment européen qui lui ont été attribuées par les traités, et s’abstenir d’intervenir dans les questions relevant des autorités régionales ou locales, qui sont de toute évidence mieux traitées à des niveaux administratifs plus proches des citoyens. Les décisions prises au niveau européen devraient être 3. 3. élaborées de façon à laisser une marge de manœuvre aussi large que possible aux décisions nationales, régionales et locales: dans ce sens, le Comité souligne également la nécessité, dans la mesure du possible, de se limiter en matière de législation européenne à des réglementations générales définis- sant les objectifs d’harmonisation tout en laissant aux niveaux administratifs inférieurs le soin de s’occuper des aspects liés aux dispositions réglementaires. En effet, une harmonisation trop précise au niveau européen peut avoir des répercussions importantes pour les collectivités territoriales au niveau local, à la fois sur l’exercice de leurs compétences ou sur leurs capacités à s’adapter. A` cet égard, le Comité rappelle la nécessité de donner 3. 4. la priorité aux directives-cadres par rapport aux règlements, les premières laissant aux E´ tats membres et aux collectivités territoriales la possibilité de déterminer, en fonction de leurs propres réalités, les instruments législatifs les plus efficaces pour réaliser les objectifs fixés au niveau européen. Le Comité fait remarquer qu’il faudrait, comme le 3. 5. souligne également le Parlement européen dans sa résolution sur le rapport «Mieux légiférer 1997», adoptée le 18 décembre 1998, procéder à un réexamen de la nomenclature des actes communautaires et à l’introduction d’une hiérarchie au niveau de la législation. 3. 6. Le Comité constate que les problèmes inhérents à la qualité formelle de la législation communautaire affectent à double titre les régions et les collectivités locales du fait qu’elles sont à la fois les destinataires des actes législatifs compétentes dans certains cas en ce qui concerne l’application de la législation, et les canaux de diffusion des informations à destination des niveaux territoriaux inférieurs et des citoyens. 3. 7. Le Livre vert sur l’information émanant du secteur public dans la société de l’information rappelle l’importance de l’accès des citoyens à ces informations ainsi que le rôle du secteur public. Les collectivités locales sont de plus en plus souvent appelées à garantir un accès généralisé répondant aux exigences des citoyens d’en savoir plus sur l’Europe, exigences dont témoignent également les sondages «Eurobaromètre». Le Comité estime que le rôle croissant des régions et des collectivités locales en tant que canaux de diffusion de l’information sur l’Union européenne devra être pris en considération dans les prochains documents de la Commission. Le Comité des régions rappelle à cet égard l’existence de son avis sur «l’Euroformation des autorités locales et régionales d’Europe» (1). Dans cet avis, le Comité des régions invite la Commission à mettre en place un programme destiné, précisément, à assurer la formation continue des responsables politiques et des fonctionnaires des collectivités territoriales, de telle sorte qu’ils soient en mesure d’exercer leur devoir d’information. 3. 8. Le Comité se réjouit de la volonté de la Commission d’encourager un dialogue large, ouvert et constructif avec les parties directement concernées par la législation communau- taire, mais déplore que les pouvoirs régionaux et locaux ne figurent pas dans la liste des partenaires, en dépit du rôle essentiel qu’ils jouent dans le contexte européen. Le Comité estime que lui-même ainsi que les associations reconnues de pouvoirs régionaux et locaux devraient être obligatoirement et automatiquement consultés sur toutes les questions majeures les concernant ou concernant les citoyens qu’ils représentent. Le Comité prend donc acte avec beaucoup d’intérêt des 3. 9. lignes directrices communes en matière de qualité rédaction- nelle des textes législatifs (2). Le Comité accueille favorablement les mesures de 3. 10. simplification prises à la suite du Conseil d’Edimbourg via le programme SLIM et la task-force BEST, mais estime qu’un effort supplémentaire devra être fourni en collaboration avec les E´ tats membres afin de réaliser cette tâche dans les plus brefs délais. 3. 11. Par ailleurs, le Comité invite la Commission à accélé- rer autant que possible le travail de codification et de consolida- tion, et plus particulièrement à mettre tous les moyens en œuvre afin de parvenir le plus rapidement possible, comme elle en a exprimé le souhait, à un accord interinstitutionnel sur la refonte législative, qui dans de nombreux cas se révèle désormais essentielle pour permettre la consultation de la législation communautaire. 3. 12. Concernant l’attention accordée à la mise à profit du potentiel offert par les technologies avancées, le Comité fait remarquer qu’à court terme, celles-ci devront être renforcées. Comme le démontrent les informations fournies par la Com- mission dans son rapport, le puissant instrument que constitue le serveur Europa a atteint, en raison du nombre considérable de connexions, un tel niveau de saturation qu’il devient impossible d’y accéder dans des délais raisonnables compte tenu des moyens généralement mis à la disposition des citoyens. Du reste, ce phénomène concerne également d’autres banques de données offrant un service payant. D’autre part, le prix d’accès à ces banques de données ne devrait pas excéder le prix de revient. Par conséquent, le Comité invite la Commission à 3. 13. adapter ces instruments aux exigences formulées par un nombre croissant de citoyens désireux d’avoir accès à l’Union européenne à travers son serveur. (1) CdR 404/98 fin — JO C 198 du 14. 7. 1999, p. 68. (2) JO C 73 du 17. 3. 1999. 23. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 374/15 3. 14. En outre, le Comité rappelle la nécessité que les choix technologiques au niveau des institutions européennes soient toujours faits dans le respect le plus strict de la libre concur- rence, en garantissant l’accès à tous les citoyens, indépendam- ment des techniques informatiques utilisées. Le Comité rappelle également combien il est impor- 3. 15. tant de multiplier les efforts afin de renforcer les réseaux d’information en recourant, comme cela se fait déjà souvent, à la collaboration avec les collectivités territoriales, et d’améliorer la diffusion que ces réseaux peuvent offrir aux publications et aux campagnes d’information. 3. 16. Le Comité approuve la Commission lorsqu’elle met l’accent sur la nécessité que les institutions collaborent afin d’atteindre l’objectif de «mieux légiférer», mais estime qu’il est de son devoir de souligner que seules une révision du processus législatif au sein de l’Union et une meilleure clarification des pouvoirs entre les institutions permettront d’y arriver. Bruxelles, le 15 septembre 1999. Le Président du Comité des régions Manfred DAMMEYER Avis du Comité des régions sur les «Aspects institutionnels de l’élargissement “Les collectivités territoriales au cœur de l’Europe”» LE COMITE´ DES RE´ GIONS, (1999/C 374/05) vu la décision du Bureau en date du 15 juillet 1998, conformément à l’article 198 C alinéa 4 du traité instituant la Communauté européenne, d’élaborer un avis en la matière et de confier les travaux préparatoires à la commission «Affaires institutionnelles»; vu le projet d’avis adopté par la commission «Affaires institutionnelles» en date du 6 juillet 1999 (CdR 52/99 rév. 2; rapporteurs: Lord Hanningfield DL et Mme Louppen-Laurant), a adopté l’avis suivant lors de sa 30e session plénière des 15 et 16 septembre 1999 (séance du 15 septembre). 1. Introduction L’adhésion prochaine de nouveaux E´ tats membres constituera l’élargissement le plus considérable de l’histoire de l’Union, tant par le nombre de nouveaux E´ tats membres que par l’augmentation du nombre d’habitants. Il est généralement reconnu que les structures qui ont été créées il y a quatre décennies pour une union économique de six E´ tats ne sont plus adaptées à une Union de quinze E´ tats membres, et moins encore à une Union comprenant vingt E´ tats ou plus. De récents événements ont clairement fait apparaître l’urgente nécessité, d’une part, d’une refonte radicale des Institutions et de l’administration de l’Union européenne et, d’autre part, d’une démocratie et d’une transparence accrues. Qui plus est, l’Union est faite d’un «tissu» beaucoup plus dense qu’il y a quarante ans. L’Union n’est plus une association de capitales, mais est aussi devenue une Europe des régions et des municipalités. La création du CdR est au plus haut point la reconnaissance de ce phénomène. Les régions et les villes peuvent être considérées comme étant des parties constitutives de l’Union, et elles jouent un rôle crucial dans le processus permanent de développement de l’Union européenne. Il faut que la prochaine Conférence intergouvernementale (CIG) donne le jour à une Union européenne démocratique, décentralisée et efficace, dotée d’Institutions bien armées pour répondre aux besoins de plus de 500 millions de citoyens européens au XXIe siècle. Vu la probabilité d’un nouvel élargissement de l’UE, il y a, de toute évidence, matière à un réexamen des rôles des diverses Institutions de l’UE, et notamment de celui du CdR. Le présent avis analyse les aspects institutionnels de 1. 1. l’élargissement par rapport au Comité des régions (CdR). Deux domaines de préoccupation sont étudiés à titre principal: — Les conséquences directes de l’élargissement pour le fonc- tionnement du CdR


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1628/99 van Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) en Guido Podestà (PPE-DE) aan de Commissie. Overeenkomst CanalPlus-ENEL: de intrede van de grootste overheidsonderneming op het gebied van de elektriciteit in de wereld van de digitale televisiecommunicatie).

text: 1. 8. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 219 E/13 Prioriteiten voor een derde steuntranche onder het programma van 1999 werden door de Commissie en UNMIK vastgesteld. De belangrijkste ervan betreffen het openbaar bestuur, de infrastructuur en de economische ontwikkeling. (2000/C 219 E/017) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1628/99 van Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappal(cid:224) (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) en Guido Podest(cid:224) (PPE-DE) aan de Commissie (15 september 1999) Betreft: Overeenkomst CanalPlus-ENEL: de intrede van de grootste overheidsonderneming op het gebied van de elektriciteit in de wereld van de digitale televisiecommunicatie) In het kader van de overeenkomst CanalPlus-ENEL heeft de Italiaanse elektriciteitsmaatschappij ingeschre- ven op een aandeel van 30 % van Telepiø voor een bedrag van ongeveer 900 miljard lire. Tegelijkertijd heeft de ENEL haar tarieven verhoogd, met als gevolg een jaarlijkse kostenstijging van meer dan ØØn miljoen lire per gezin. Hoe denkt de Commissie over de intrede van de grootste overheidsonderneming op het gebied van de elektriciteit in de wereld van de digitale televisiecommunicatie? Kan de Commissie nagaan op welke gronden deze keuze is gebaseerd en welke criteria zijn gehanteerd, alsook welke evaluaties er zijn verricht ten aanzien van de belegging van kapitaal in andere bedrijfstakken? Vindt de Commissie dat een overheidsonderneming overheidsgelden mag investeren waarvan de vooruit- zichten momenteel nog volledig onzeker zijn, waardoor bij de Europese burgers de indruk ontstaat dat de overheidsgelden worden gebruikt voor een investering die hoe dan ook risico(cid:146)s inhoudt? Vindt de Commissie dat de gelijktijdige verhoging van de tarieven gerechtvaardigd kan worden, gezien deze kapitaalbelegging die niets te maken heeft met het specifieke werkterrein van de ENEL? Kan de Commissie natrekken of zich in andere lidstaten van de Europese Unie reeds soortgelijke gevallen hebben voorgedaan? Kan de Commissie tenslotte onderzoeken of het geval CanalPlus-ENEL onder de marktlogica ressorteert of verstoringen zal veroorzaken van de normale voorwaarden voor de vrije mededinging, en kan zij nagaan of er limieten bestaan voor de financiºle activiteiten van een overheidsonderneming in een vrije markt, en dat nog wel naast de activiteiten van een andere overheidsonderneming (de RAI)? Antwoord van de heer Monti namens de Commissie (18 oktober 1999) Op grond van artikel 295 (voorheen artikel 222) van het EG-Verdrag is de Commissie niet bevoegd om de keuzes van een lidstaat inzake de eigendom van ondernemingen te beoordelen. Zij kan zich derhalve niet uitspreken over de industriºle logica van de door openbare of particuliere ondernemingen genomen beslissingen op het gebied van investeringen, noch over mogelijke diversificatiestrategieºn die deze ondernemingen uitstippelen. Krachtens de regels op het gebied van staatssteun kan er geen sprake zijn van staatssteun wanneer investeringen worden gedaan onder omstandigheden die aanvaardbaar zijn voor een particuliere investeer- der onder normale markteconomische voorwaarden, dat wil zeggen indien de verwachte opbrengst van de investering vergelijkbaar is aan die welke een particuliere investeerder in een markteconomie zou hebben vereist, rekening houdend met het risico van de investering zelf. De Commissie heeft de Italiaanse autoriteiten verzocht op voorhand informatie inzake de overname van Telepiœ door ENEL te verschaffen, teneinde het eventuele bestaan van staatssteun te onderzoeken. De Commissie zal er in het bijzonder voor zorgen dat ENEL bij haar investering in Telepiø niet profiteert van kruissubsidies die voortvloeien uit de voor ENEL gereserveerde activiteiten in de elektriciteitssector. C 219 E/14 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 1. 8. 2000 Wat de mogelijkheid betreft dat soortgelijke situaties in andere lidstaten voorkomen, verwijst de Commissie naar wat zij hierboven heeft geschreven inzake artikel 295 van het EG-Verdrag. Voor zover geen inbreuk wordt gemaakt op de mededingingsregels, hebben de lidstaten en de openbare ondernemingen alle recht om te investeren in economische activiteiten. (2000/C 219 E/018) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1635/99 van Graham Watson (ELDR) aan de Commissie (15 september 1999) Betreft: Uitvoerverbod voor kalveren Is het de Commissie bekend dat de Britse regering de financiering van de verwerkingsregeling voor kalveren eind juli heeft stopgezet? Dankzij deze regeling konden kalveren die v(cid:243)(cid:243)r de introductie van het EU-verbod op de uitvoer van kalveren waren uitgevoerd, tegen een vaste prijs worden opgekocht en verwijderd. Nu deze betalingen zijn stopgezet, leveren kalveren op de markt slechts 1 pond op (cid:129) minder dan de kosten van vervoer naar de markt. Er zijn dode kalveren op de openbare weg gestort en de boeren worden gedwongen tot onwaardig optreden, te weten het doodschieten van hun eigen dieren. Overweegt de Commissie het uitvoerverbod voor kalveren op te heffen? Zo niet, hoe waarschijnlijk is het dat de financiering van de verwerkingsregeling voor kalveren wordt hervat? Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (19 oktober 1999) Het Verenigd Koninkrijk heeft inderdaad aan de Commissie laten weten dat de financiering voor de verwerkingsregeling voor kalveren eind juli 1999 is stopgezet. Deze regeling, die werd opgezet in het kader van de hervorming van de rundvleessector van 1992 en die met Gemeenschapsgeld werd gefinancierd, zal niet worden voortgezet na de nieuwe hervorming van de rundvleessector (januari 2000). Tot nu toe heeft de Commissie nog niet voorgesteld het verbod op de export van levende runderen uit het Verenigd Koninkrijk op te heffen. Levende dieren vormen een groter risico voor de gezondheid van mens en dier dan vlees, omdat niet alle lidstaten hetzelfde beschermingsniveau hanteren voor de slacht als het Verenigd Koninkrijk, waar bepaalde regels zijn ingesteld voor de verwijdering van risicomateriaal en de behandeling van dierlijk afval. Tot eind december 1999 kan de Britse regering deze premie zelf weer instellen, op het niveau dat is voorzien in Verordening (EG) nr. 2604/98 van de Commissie van 3 december 1998 houdende wijziging van Verordening (EEG) nr. 3886/92 tot vaststelling van de uitvoeringsbepalingen inzake de premieregelin- gen waarin is voorzien bij Verordening (EEG) nr. 805/68 van de Raad houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector rundvlees, en tot intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 1244/82 en (EEG) nr. 714/89 (1), of tegen een ander tarief dat door de Commissie moet worden vastgesteld. Overigens is voor het VK vanaf het jaar 2000 een extra plafond voor rundvleespremies ingesteld van 100 000 premierechten, dat geldt tot de uitvoer van levende dieren van jonger dan zes maanden weer op gang komt. (1) PB L 328 van 4. 12. 1998


title: Reglamento (CE) n° 1964/1999 de la Comisión, de 15 de septiembre de 1999, por el que se modifican las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: L 244/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 9. 1999 REGLAMENTO (CE) No 1964/1999 DE LA COMISIÓN de 15 de septiembre de 1999 por el que se modifican las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece una organización común de mercados en el sector del azúcar (1), cuya última modifica- ción la constituye el Reglamento (CE) no 1148/98 de la Comi- sión (2), y, en particular, el párrafo segundo del apartado 4 de su artículo 19, (1) (2) Considerando que el Reglamento (CE) no 1921/1999 de la Comisión (3) ha fijado las restituciones aplicables a la exportación para el azúcar blanco y el azúcar en bruto; Considerando que la aplicación de las modalidades mencionadas en el Reglamento (CE) no 1921/1999 a los datos de que dispone la Comisión conduce a modificar las restituciones a la exportación actualmente en vigor, con arreglo al anexo del presente Reglamento, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Se modificarán, con arreglo a los importes consignados en el anexo, las restituciones a la exportación de los productos contemplados en la letra a) del apartado 1 del artículo 1 del Reglamento (CEE) no 1785/81, sin perfeccionar o desnaturali- zados, fijadas en el anexo del Reglamento (CE) no 1921/1999. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 16 de septiembre de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de septiembre de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) DO L 238 de 9. 9. 1999, p. 6. 16. 9. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 244/11 del Reglamento de la Comisión, de 15 de septiembre de 1999, por el que se modifican las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar ANEXO Código del producto Importe de la restitución 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 — EUR/100 kg — 43,51 42,32 43,51 42,32 (1) (1) (2) (1) (1) (2) 1701 91 00 9000 0,4730 — EUR/1 % de sacarosa × 100 kg — 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 — EUR/100 kg — 47,30 46,00 46,00 1701 99 90 9100 0,4730 — EUR/1 % de sacarosa × 100 kg — (1) El presente importe será aplicable al azúcar en bruto de un rendimiento del 92 %. Si el rendimiento del azúcar en bruto exportado se aparta del 92 %, el importe de la restitución aplicable se calculará con arreglo a lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 17 bis del Reglamento (CEE) no 1785/81. (2) Fijación suspendida por el Reglamento (CEE) no 2689/85 de la Comisión (DO L 255 de 26. 9. 1985, p. 12), modificado por el Reglamento (CEE) no 3251/85 (DO L 309 de 21. 11. 1985, p. 14)


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1969/1999 af 15. september 1999 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2505/96 om en forhøjelse af visse autonome fællesskabstoldkontingenter

eurovoc_concepts:
agricultural product
chemical product
industrial product
tariff quota

text: L 244/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 9. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1969/1999 af 15. september 1999 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2505/96 om en forhøjelse af visse autonome fællesskabs- toldkontingenter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (2) de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2505/96 af 20. december 1996 om åbning og forvaltning af autonome fælles- for visse landbrugs- og industripro- skabstoldkontingenter dukter (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1644/1999 (2), særlig artikel 6, og ud fra følgende betragtninger: (1) Kontingentmængden for visse autonome fællesskabstold- kontingenter kan ikke i tilstrækkelig grad opfylde EF- industriens behov; mængden bør øges i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 2505/96; det er derfor nødvendigt at ændre nævnte forordning med virkning pr. 1. januar 1999 med henblik på at sikre lige og vedvarende adgang til disse kontingenter; UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For kontingentperioden fra 1. ændres bilag I til forordning (EF) nr. 2505/96 således: — kontingentmængden for toldkontingentet med løbenummer januar til 31. december 1999 »09. 2711« ændres til »925 000 tons«. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 1999. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 1999. På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen (1) EFT L 345 af 31. 12. 1996, s. 1. (2) EFT L 195 af 28. 7. 1999, s. 6


title: 1999/627/EY, EHTY, Euratom: Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, tehty 15 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan yhteisöjen komission puheenjohtajan ja jäsenten nimittämisestä

eurovoc_concepts:
European Commission
European Commissioner
President of the Commission
appointment of staff

text: L 248/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 21. 9. 1999 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN KONFE- RENSSI EUROOPAN YHTEISÖJEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖS, tehty 15 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan yhteisöjen komission puheenjohtajan ja jäsenten nimittämisestä (1999/627/EY, EHTY, Euratom) EUROOPAN YHTEISÖJEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 214 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja 215 artiklan, ottavat huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja 12 artiklan, ottavat huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja 128 artiklan, sekä katsovat seuraavaa: 1) 2) 3) 4) Ottaen huomioon, että 22 päivänä tammikuuta 2000 päättyväksi toimikaudeksi nimitetyn komission puheenjohtaja ja jäsenet erosivat kaikki 16 päivänä maaliskuuta 1999, jäsenvaltioiden hallitusten edustajat nimesivät yhteisellä sopimuksella 24 päivänä maaliskuuta 1999 pidetyn Eurooppa- neuvoston yhteydessä antamallaan julistuksella Romano PRODIn henkilöksi, jonka ne aikovat nimittää komission puheenjohtajaksi. Euroopan parlamentti hyväksyi nimeämisen 5 päivänä toukokuuta 1999 antamallaan päätöslausel- malla. Romano PRODI ilmoitti 9 päivänä heinäkuuta 1999 tulokset yhteydenotoistaan jäsenvaltioiden hallituksiin. Jäsenvaltioiden hallitusten edustajat nimesivät yhteisellä sopimuksella komission puheenjohtajaksi nimetyn kanssa 19 päivänä heinäkuuta 1999 tekemällään päätöksellä (1999/499/EY, EHTY, Euratom) (1) muut henkilöt, jotka ne aikovat nimittää komission jäseniksi eron saaneiden komission jäsenten tilalle näiden jäljellä olevaksi toimikaudeksi 22 päivään tammikuuta 2000 ja tätä seuraa- vaksi, 23 päivänä tammikuuta 2000 alkavaksi ja 22 päivänä tammikuuta 2005 päättyväksi viiden vuoden toimikaudeksi. (1) EYVL L 194, 27. 7. 1999, s. 45. 21. 9. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 248/31 5) 6) Euroopan parlamentti hyväksyi 15 päivänä syyskuuta 1999 pidetyssä äänestyksessä näin nimetyn komission puheenjohtajan ja muut jäsenet sekä 16 päivänä syyskuuta 1999 alkavaksi ja 22 päivänä tammikuuta 2000 päättyväksi toimikaudeksi että tätä seuraavaksi 23 päivänä tammikuuta 2000 ja 22 päivänä tammikuuta 2005 päättyväksi viiden vuoden toimikaudeksi. alkavaksi Uuden komission olisi voitava aloittaa toimikautensa mahdollisimman pian ja jatkaa toimintaansa 23 päivästä tammikuuta 2000 viisi seuraavaa vuotta. Näin ollen tämän päätöksen olisi käsitettävä samanaikaisesti nimitykset molemmiksi toimikausiksi, OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA: 1 artikla Euroopan yhteisöjen komissioon nimitetään 16 päivänä syyskuuta 1999 alkavaksi ja 22 päivänä tammi- kuuta 2000 päättyväksi toimikaudeksi sekä 23 päivänä tammikuuta 2000 alkavaksi ja 22 päivänä tammi- kuuta 2005 päättyväksi toimikaudeksi — puheenjohtajaksi — Romano PRODI — jäseniksi — Michel BARNIER — Frits BOLKESTEIN — Philippe BUSQUIN — David BYRNE — Loyola DE PALACIO DEL VALLE LERSUNDI — Anna DIAMANTOPOULOU — Franz FISCHLER — Neil KINNOCK — Pascal LAMY — Erkki LIIKANEN — Mario MONTI — Poul NIELSON — Christopher PATTEN — Viviane REDING — Michaele SCHREYER — Pedro SOLBES MIRA — Günter VERHEUGEN — António VITORINO — Margot WALLSTRÖM. Tämä päätös tulee voimaan 16 päivänä syyskuuta 1999. 2 artikla Tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 3 artikla Tehty Brysselissä 15 päivänä syyskuuta 1999. Puheenjohtaja A. SATULI


title: Regionsudvalgets udtalelse om «Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af beslutning nr. 1254/96/EF om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet»

eurovoc_concepts:
electrical energy
energy grid
management of resources
natural gas
security of supply
trans-European network

text: C 374/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 12. 1999 Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af beslutning nr. 1254/96/EF om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet« (1999/C 374/07) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af beslutning nr. 1254/96/EF om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet [KOM(1998) 542 endelig udg. — 98/0284 (COD)] (1), under henvisning til Rådets beslutning af 23. oktober 1998 om i henhold til EF-traktatens artikel 129 D og artikel 198 C, stk. 1, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse, under henvisning til præsidiets beslutning af 15. juli 1998 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 3 »Europæiske Net, Transport, Informationssamfundet«, under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 59/99 rev. 1), som blev vedtaget af Underudvalg 3 den 15. april 1999 med Paris Koukoulopoulos (EL-PSE) som ordfører — på den 30. plenarforsamling den 15. -16. september 1999 (mødet den 15. september) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning — at tilføje nye projekter, der er modnet tilstrækkeligt, til listen. 1. 1. Den 5. juni 1996 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet beslutning nr. 1254/96/EF om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet. Beslutningen inde- holder som bilag en vejledende liste over projekter af fælles interesse inden for energisektoren. 1. 2. Den vejledende liste over projekter af fælles interesse blev ajourført ved beslutning nr. 1047/97/EF, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet den 29. maj 1997. Ajourførin- gen nødvendiggjordes af de tre nye medlemsstaters indtræden i Fællesskabet, den stadig hurtigere udbygning af de sammen- koblede net på det europæiske fastland og den meget hurtige udvikling på naturgasmarkedet. Listen omfatter i dag 74 pro- jekter af fælles interesse. Kommissionen foreslår, at den vejledende liste over 1. 3. projekter til beslutning nr. 1254/96/EF, som ændret ved beslutning nr. 1047/97/EF, ajourføres på ny af følgende grunde: i bilaget interesse fælles af — Markedet udvikler sig i hastigt tempo, især inden for naturgas, og dermed øges behovet for netinfrastrukturer på området (f. eks. behovet for spredning af forsyningskil- derne og for større lagre). — Indsatsen for at etablere sammenkoblede energinet på europæisk plan må føres videre. 1. 4. Konkret betyder dette, at det er nødvendigt: — i visse tilfælde at justere beskrivelsen af projekter af fælles interesse, der allerede figurerer på listen, 2. Generelle bemærkninger 2. 1. Regionsudvalget finder planlægning og realisering af de transeuropæiske net vigtig for skabelsen af et velfungerende indre energimarked og for styrkelsen af samhørigheden med EU’s grænseområder og fjerntliggende egne. Regionsudvalget har for øvrigt tidligere udtalt sig om de transeuropæiske energinet (2) (3). 2. 2. Det er meget vigtigt for tilliden til beslutningerne om de transeuropæiske net, at de ledsages af en realistisk investeringsplan. Navnlig i finansieringen af de energinet, der betjener EU’s grænseområder og fjerntliggende egne, bør EU gå ind med en større andel end i dag. Økonomisk støtte til projekter, der skal knytte fjerntlig- 2. 3. gende egne — navnlig isolerede egne som f. eks. øsamfund — til de transeuropæiske energinet, vil bidrage til større stabilitet i energiforsyningen. Stabilitet er ikke kun en EU-målsætning. Stabilitet danner også grundlag for disse egnes økonomiske og sociale udvikling og styrker i sidste ende samhørighedsfølelsen. (1) EFT C 320 af 17. 10. 1998, s. 12. (2) CdR 46/96 fin — EFT C 217 af 6. 8. 1994, s. 26. (3) CdR 367/96 fin — EFT C 116 af 14. 4. 1997, s. 96. 23. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 374/31 2. 4. De lokale og regionale myndigheder er ikke blevet hørt under planlægningen af de transeuropæiske energinet. Den manglende dialog kan forhale etableringen af nettene væsent- ligt. Regionsudvalget ser gerne, at Kommissionen fremover tilgodeser de lokale og regionale myndigheders ønsker. Der- med kan man skabe realistiske forudsætninger for etableringen af de transeuropæiske energinet. 2. 5. En behørig vurdering af miljøkonsekvenserne og over- holdelse af de nødvendige forskifter vil virke befordrende på de lokale og regionale myndigheders anerkendelse af de transeuropæiske energinet. Regionsudvalget foreslår, at der gennemføres en vurdering af de transeuropæiske energinets miljømæssige konsekvenser, og at der med henblik på planlæg- ningen og etableringen af nettene udarbejdes grundlæggende tekniske forskifter for beskyttelse af miljøet. Tekniske forskifter er vigtige, men ligeså vigtigt er det at tilskynde alternative producenter til at gå ind på energimarkedet. 2. 6. Regionsudvalget har tidligere anbefalet Kommissionen at sikre de regionale og lokale energiproducenter adgang til de nationale og europæiske el- og gasnet. Dette aspekt, som er vigtigt med henblik på en effektiv energiudnyttelse og det indre markeds funktionsdygtighed, bør tilgodeses i alle beslut- ninger, der vedrører sammenkobling af de transeuropæiske energinet. 3. Forslag Regionsudvalget foreslår to nye projekter: 3. 1. I bilag I foreslås følgende punkt tilføjet under »elektrici- tetsnet«: Spanien: udvikling og udbygning af indenlandske forbindelser. Bruxelles, den 15. september 1999. 3. 2. I bilag II foreslås følgende punkt tilføjet under »elektrici- tetsnet«: Grækenland: sammenknytning af fastlandet og øerne og af øerne indbyrdes. 4. Konklusioner Regionsudvalget bifalder Kommissionens forslag om 4. 1. ændring af beslutningen om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet, således at der skabes overensstemmelse med de aktuelle krav. 4. 2. Efter Regionsudvalgets opfattelse er det meget vigtigt, at der skabes velfungerende finansieringssystemer, ikke mindst med henblik på at koble EU’s grænseområder og fjerntliggende egne til de transeuropæiske energinet. 4. 3. Regionsudvalget er parat til at samarbejde med Kom- missionen og de lokale og regionale myndigheder om en forbedring af forberedelsesfasen. Med en vurdering af de miljømæssige konsekvenser, tekniske forskrifter for miljøbe- skyttelse og frugtbar dialog med de lokale og regionale myndigheder kan der skabes realistiske forudsætninger for nettenes etablering. Også de lokale og regionale energiproducenter skal 4. 4. have adgang til de transeuropæiske energinet. 4. 5. Regionsudvalget foreslår, at projekter i tilknytning til de transeuropæiske net på energiområdet skal være omfattet af Kommissionens forslag til Rådets direktiv om indførelse af rationelle planlægningsmetoder i elektricitets- og gasdistribu- tionssektoren (1). (1) KOM(95) 369 endelig udg. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: PERGUNTA ESCRITA E-1620/99 apresentada por Olivier Dupuis (TDI) à Comissão. Controlo exercido pelas autoridades tunisinas sobre a Internet.

eurovoc_concepts:
Internet
Tunisia
association agreement (EU)
censorship

text: 18. 7. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 203 E/11 novo Regulamento do Conselho (CE) no 1254/1999 (2) resultante do acordo sobre a Agenda 2000, prevŒem a concessªo de prØmios bovinos para os bisontes. Com efeito, no que respeita aos animais vivos, a defini(cid:231)ªo de bovino que figura no no 2 do artigo 1o do referido Regulamento (CEE) no 805/68 (bem como o artigo correspondente do Regulamento (CE) no 1254/1999) abrange apenas os «os animais vivos da espØcie bovina das espØcies domØsticas» cuja descri(cid:231)ªo conste da nomenclatura combinada (NC) (3). Na prÆtica, tal exclui os outros bovinos (entre os quais o bisonte) do (cid:226)mbito de aplica(cid:231)ªo dos prØmios destinados aos bovinos domØsticos. A inclusªo dos bisontes no regime de apoio aos bovinos domØsticos implicaria dois tipos de dificuldades. A primeira seria decorrente do aumento do nœmero de espØcies animais que beneficiam do apoio comunitÆrio. Os Estados-membros manifestaram reservas, por vÆrias vezes, a este tipo de alargamento. AlØm disso, aquando das discussıes levadas a cabo no (cid:226)mbito da Agenda 2000, a questªo foi tratada e as conclusıes do debate nªo levaram (cid:224) modifica(cid:231)ªo da situa(cid:231)ªo regulamentar dos bisontes em rela(cid:231)ªo ao benef(cid:237)cio dos prØmios aos bovinos. A segunda dificuldade situa-se no quadro das rela(cid:231)ıes internacionais da Comunidade. Com efeito, em Novembro de 1999 dar-se-Æ in(cid:237)cio a uma nova negocia(cid:231)ªo do comØrcio internacional (OMC-Organiza(cid:231)ªo Mundial do ComØrcio) e a Comunidade serÆ provavelmente questionada, pelos seus parceiros, sobre as ajudas indirectas da pol(cid:237)tica agr(cid:237)cola comum. Nestas circunst(cid:226)ncias, nªo parece conveniente alargar o (cid:226)mbito das espØcies que beneficiam destas ajudas. JO L 148 de 28. 6. 1968. JO L 160 de 26. 6. 1999. (1) (2) (3) Ver notas explicativas no JO C 287 de 15. 9. 1998. (2000/C 203 E/013) PERGUNTA ESCRITA E-1620/99 apresentada por Olivier Dupuis (TDI) (cid:224) Comissªo (15 de Setembro de 1999) Objecto: Controlo exercido pelas autoridades tunisinas sobre a Internet A Tun(cid:237)sia figura entre os pa(cid:237)ses que mais controlam e censuram os acessos (cid:224) Internet, a fim de evitar a difusªo de «ideias subversivas» e de proteger a «seguran(cid:231)a do Estado». Esses controlos sªo exercidos mediante um monop(cid:243)lio estatal relativamente aos acessos, atravØs de controlos sobre os fornecedores e da obrigatoriedade de registo dos utentes e ainda por meio de filtros e controlos sobre o correio electr(cid:243)nico. Deste modo, os cidadªos tunisinos que pretendem exercer o seu direito (cid:224) liberdade de informa(cid:231)ªo e de expressªo incorrem em procedimentos penais de consequŒncias muito pesadas. Nªo considera a Comissªo que, usando de tais prÆticas, as autoridades de Tunes estªo a cometer uma viola(cid:231)ªo do esp(cid:237)rito e da letra do acordo da associa(cid:231)ªo conclu(cid:237)do entre a Tun(cid:237)sia e a Uniªo Europeia? Que medidas tomou ou tenciona tomar a Comissªo para levar a Tun(cid:237)sia a abolir o monop(cid:243)lio estatal sobre os acessos (cid:224) Internet, a suprimir os filtros «firewall», os controlos sobre os fornecedores e a obrigatoriedade de registo dos utentes, bem como os controlos sobre o correio electr(cid:243)nico? Resposta dada por Christopher Patten em nome da Commission (18 de Outubro de 1999) A Comissªo estÆ ao corrente do controlo exercido pelas autoridades tunisinas sobre a utiliza(cid:231)ªo da Internet na Tun(cid:237)sia. A AgŒncia Tunisina de Internet (ATI) canaliza todos os pedidos de acesso (cid:224) rede, para alØm das suas fun(cid:231)ıes de servidor da administra(cid:231)ªo e de algumas missıes diplomÆticas. Duas empresas privadas (Planet Tunisie e Global Tunisie) dispıem de licen(cid:231)as de presta(cid:231)ªo deste servi(cid:231)o aos utentes privados. Em diversos institutos de investiga(cid:231)ªo, etc. ) existem outros servidores sectores de actividade pœblica (educa(cid:231)ªo, C 203 E/12 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 18. 7. 2000 institucionais. A percentagem de liga(cid:231)ıes (cid:224) rede na Tunisie mantØm-se baixa (inferior (cid:224) mØdia mundial) apesar dos esfor(cid:231)os das autoridades para promover a sua utiliza(cid:231)ªo nos sectores da economia e da educa(cid:231)ªo. Nªo obstante, a Tun(cid:237)sia reconheceu o interesse e a import(cid:226)ncia de que a Internet se reveste para as suas empresas e para a competitividade da sua economia. As tarifas para os utentes registaram recentemente uma baixa sens(cid:237)vel. O acordo de associa(cid:231)ªo entre a Comunidade e a Tun(cid:237)sia nªo inclui nenhuma disposi(cid:231)ªo espec(cid:237)fica relativa ao livre acesso aos meios de comunica(cid:231)ªo social; todavia, o artigo 2o estabelece, de modo geral, que os Direitos do Homem, que incluem o direito de informar e de ser informado, constituem um elemento essencial do acordo. A Comissªo acompanha atentamente a questªo do respeito dos Direitos do Homem na Tun(cid:237)sia, incluindo o acesso dos cidadªos aos meios de comunica(cid:231)ªo social e (cid:224) Internet, nomeadamente atravØs dos relat(cid:243)rios peri(cid:243)dicos sobre a situa(cid:231)ªo dos Direitos do Homem elaborados pelos chefes de missıes dos Estados-membros e da Comissªo na Tun(cid:237)sia e do diÆlogo pol(cid:237)tico cont(cid:237)nuo com as autoridades tunisinas. Por outro lado, a Tun(cid:237)sia Ø convidada a participar nos programas regionais preparados no quadro do MEDA tendo em vista promover uma nova abordagem regional no dom(cid:237)nio das telecomunica(cid:231)ıes e da sociedade da informa(cid:231)ªo. (2000/C 203 E/014) PERGUNTA ESCRITA E-1638/99 apresentada por Efstratios Korakas (GUE/NGL) (cid:224) Comissªo Objecto: Os efeitos catastr(cid:243)ficos da PAC e a necessidade da sua revisªo (22 de Setembro de 1999) Com a revisªo da PAC feita no (cid:226)mbito do Tratado de Maastricth e da Agenda 2000 que serÆ aplicada atØ 2006, reduz dramaticamente o ritmo de desenvolvimento da agricultura para o adaptar (cid:224)s condi(cid:231)ıes do mercado tal como formulado pela OMC (Organiza(cid:231)ªo Mundial do ComØrcio) e a UEM. Este abrandamento do ritmo de desenvolvimento da agricultura tem como consequŒncia a redu(cid:231)ªo do emprego neste sector, a extin(cid:231)ªo dos pequenos e mØdios agricultores, em particular em pa(cid:237)ses como a GrØcia com elevada popula(cid:231)ªo agr(cid:237)cola. Tem tambØm como consequŒncia o marasmo econ(cid:243)mico e o abandono das zonas rurais, bem como a degrada(cid:231)ªo do ambiente. IrÆ a Comissªo persistir nesta pol(cid:237)tica que acelera esta evolu(cid:231)ªo, catastr(cid:243)fica para o espa(cid:231)o rural, ou tenciona propor, como reivindicam os agricultores, em particular os pequenos e mØdios, a sua suspensªo e reformula(cid:231)ªo, tomando as medidas apropriadas? Resposta de Franz Fischler em nome da Comissªo (20 de Outubro de 1999) Um dos objectivos da reforma da pol(cid:237)tica agr(cid:237)cola comum (PAC) no (cid:226)mbito da Agenda 2000 consiste em garantir uma melhor adapta(cid:231)ªo (cid:224)s exigŒncias do mercado. AlØm disso, a reforma tem igualmente como objectivos a manuten(cid:231)ªo de um n(cid:237)vel de vida equitativo dos agricultores, a integra(cid:231)ªo dos aspectos ambientais e o estabelecimento de uma pol(cid:237)tica de desenvolvimento rural como segundo pilar da PAC. (cid:201) certo que o nœmero de pessoas activas na agricultura, silvicultura e pesca na GrØcia diminuiu cerca de 21 % durante o per(cid:237)odo de 1987-1997. Contudo, esta diminui(cid:231)ªo foi de 31 % no conjunto dos doze Estados-membros durante o mesmo per(cid:237)odo. (cid:201) tambØm verdade que a redu(cid:231)ªo mais importante no nœmero de explora(cid:231)ıes gregas corresponde (cid:224)s pequenas explora(cid:231)ıes com uma superf(cid:237)cie agrÆria inferior a 10 hectares. Por outro lado, as restantes pequenas e mØdias explora(cid:231)ıes puderam melhorar a sua base econ(cid:243)mica aumentando a sua capacidade de produ(cid:231)ªo. Os eventuais problemas de despovoamento e as questıes ambientais sªo abrangidos por medidas de desenvolvimento rural, em particular nas regiıes do objectivo no 1. Apesar de poss(cid:237)veis divergŒncias a n(cid:237)vel local, as estat(cid:237)sticas indicam um aumento da popula(cid:231)ªo durante os œltimos 10 anos na maioria das zonas rurais da GrØcia (n(cid:237)vel 3 da nomenclatura de unidades territoriais estat(cid:237)sticas (cid:129) NUTS)


title: Reglamento (CE) nº 1977/1999 de la Comisión, de 15 de septiembre de 1999, relativo a la interrupción de la pesca de bacalao/eglefino por parte de los buques que enarbolan pabellón de Alemania

eurovoc_concepts:
Faroe Islands
Germany
authorised catch
catch quota
sea fish
ship's flag

text: 17. 9. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 245/3 REGLAMENTO (CE) No 1977/1999 DE LA COMISIÓN de 15 de septiembre de 1999 relativo a la interrupción de la pesca de bacalao/eglefino por parte de los buques que enarbolan pabellón de Alemania LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 2847/93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un régimen de control aplicable a la política pesquera común (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 2846/98 (2) y, en particular, el apartado 3 de su artículo 21, (1) (2) (3) Considerando que el Reglamento (CE) no 53/1999 del Consejo, de 18 de diciembre de 1998, por el que se reparten entre los Estados miembros las cuotas de capturas de 1999 para los buques que faenen en aguas de las Islas Feroe (3), modificado por el Reglamento (CE) no 1619/1999 de la Comisión (4), fija las cuotas de bacalao/eglefino para 1999; Considerando que, para garantizar el cumplimiento de las disposiciones relativas a las limitaciones cuantitativas de las capturas de las poblaciones sujetas a cuotas, es necesario que la Comisión fije la fecha en la que se considera que las capturas efectuadas por buques que enarbolan pabellón de un Estado miembro han agotado la cuota asignada; Considerando que, según la información transmitida a la Comisión, las capturas de bacalao/eglefino efectuadas en aguas de las Islas Feroe por buques que enarbolan pabe- llón de Alemania o están registrados en dicho país han alcanzado la cuota asignada para 1999; que Alemania ha prohibido la pesca de esta población a partir del 1 de septiembre de 1999; que, por consiguiente, es necesario atenerse a dicha fecha, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Se considera que las capturas de bacalao/eglefino en aguas de las Islas Feroe efectuadas por buques que enarbolan pabellón de Alemania o están registrados en dicho país han agotado la cuota asignada a Alemania para 1999. Se prohíbe la pesca de bacalao/eglefino en aguas de las Islas Feroe efectuada por buques que enarbolan pabellón de Alemania o están registrados en dicho país, así como el mante- nimiento a bordo, el transbordo o el desembarque de peces de esta población capturados por los buques mencionados, a partir de la fecha de aplicación del presente Reglamento. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable a partir del 1 de septiembre de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de septiembre de 1999. Por la Comisión Padraig FLYNN Miembro de la Comisión (1) DO L 261 de 20. 10. 1993, p. 1. (2) DO L 358 de 31. 12. 1998, p. 5. (3) DO L 13 de 18. 1. 1999, p. 79. (4) DO L 192 de 24. 7. 1999, p. 14


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1620/99 af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen. De tunesiske myndigheders kontrol med Internettet.

text: 18. 7. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 203 E/11 aftalen om Agenda 2000, indeholder bestemmelser om kv(cid:230)gpr(cid:230)mier for bisoner. Hvad ang(cid:229)r levende dyr omfatter definitionen af kv(cid:230)g, der st(cid:229)r i artikel 1, stk. 2, i forordning (E(cid:216)F) nr. 805/68 (og i den tilsvarende artikel i forordning (EF) nr. 1254/1999), kun »levende tamkv(cid:230)g«, der er beskrevet i den kombinerede nomenklatur (3). I praksis udelukker det alt andet kv(cid:230)g, herunder bisoner, fra at komme i betragtning med hensyn til at modtage stłtte til tamkv(cid:230)g. Der ville v(cid:230)re flere vanskeligheder ved at indlemme bisoner i stłtteordningen for tamkv(cid:230)g. For det fłrste ville antallet af dyrearter omfattet af EF-stłtte blive forłget. Medlemsstaterne har flere gange vist sig tilbageholdende over for en s(cid:229)dan forłgelse. I łvrigt blev spłrgsm(cid:229)let behandlet under Agenda 2000- drłftelserne, og konklusionen blev, at man ikke (cid:230)ndrede reglerne for bisoner med hensyn til kv(cid:230)gpr(cid:230)- mierne. For det andet ville det volde problemer i forhold til EF(cid:146)s handelspartnere. I november 1999 starter en ny runde af internationale handelsforhandlinger i Verdenshandelsorganisationens regi, og EF vil af sine partnere sandsynligvis blive udspurgt om den f(cid:230)lles landbrugspolitiks direkte stłtteforanstaltninger. Det vil derfor ikke v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt at łge antallet af arter, hvortil der ydes direkte stłtte. (1) (2) (3) EFT L 148 af 28. 6. 1968. EFT L 160 af 26. 6. 1999. Jf. de forklarende bem(cid:230)rkninger i EFT C 287 af 15. 9. 1998. (2000/C 203 E/013) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1620/99 af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen (15. september 1999) Om: De tunesiske myndigheders kontrol med Internettet Tunesien hłrer til de lande, som i videst omfang kontrollerer og censurerer adgangen til Internettet for at undg(cid:229) udbredelse af »statsundergravende idØer« eller for at beskytte »statens sikkerhed«. Denne kontrol udłves gennem et statsmonopol vedrłrende adgangen, gennem kontrol med Internetudbyderne, gennem brugernes registreringspligt og gennem filtre og kontrol med den elektroniske »post«. En tunesisk borger, som łnsker at udłve sin frie adgang til oplysninger og sin ytringsfrihed risikerer s(cid:229)ledes en meget streng strafferetlig forfłlgning. Finder Kommissionen ikke, at en s(cid:229)dan praksis fra de tunesiske myndigheders side kr(cid:230)nker (cid:229)nd og bogstav i associeringsaftalen mellem Tunesien og Den Europ(cid:230)iske Union? Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at tr(cid:230)ffe for at f(cid:229) Tunesien til at afskaffe statsmonopolet vedrłrende adgangen til Internettet, afskaffe »brandmurs«-filtrene, kontrollen med Interne- tudbyderne og brugernes registreringspligt og kontrollen med den »elektroniske post«? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Christopher Patten (18. oktober 1999) Kommissionen er bekendt med, at de tunesiske myndigheder udłver kontrol med anvendelsen af Internet i Tunesien. Det tunesiske Internet-agentur (ATI) kanaliserer alle anmodninger om tilslutning til nettet, samtidig med at det fungerer som server for administrationen og for visse diplomatiske missioner. To private firmaer (planet Tunisie og Global Tunisie) er godkendt som servere for de private brugere. Der findes en r(cid:230)kke andre institutionelle servere i forskellige offentlige sektorer (uddannelse, forskningsinstitutter osv. ). Procen- C 203 E/12 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 18. 7. 2000 ten af Internet-brugere i Tunesien er lav (under verdensgennemsnittet) p(cid:229) trods af myndighedernes indsats for at fremme brugen af nettet i den łkonomiske sektor og i uddannelsessektoren. Tunesien anerkender imidlertid Internets v(cid:230)rdi og betydning for det tunesiske erhvervsliv og landets konkurrenceevne. Bruger- tarifferne er for nylig blevet nedsat v(cid:230)sentligt. Associeringsaftalen mellem F(cid:230)llesskabet og Tunesien indeholder ingen s(cid:230)rlige bestemmelser om fri adgang til medierne; dog fasts(cid:230)ttes det generelt i artikel 2, at menneskerettighederne, som omfatter retten til at oplyse og blive oplyst, udgłr et v(cid:230)sentlig element i aftalen. Kommissionen fłlger nłje spłrgsm(cid:229)let om respekten af menneskerettighederne i Tunesien, herunder borgernes adgang til medierne og til Internet. Dette sker blandt andet ved de regelm(cid:230)ssige beretninger om menneskerettighedssituation, som udarbejdes af lederne af medlemsstaternes og Kommissionens missioner i Tunesien, og ved den fortsatte politiske dialog med de tunesiske myndigheder. Tunesien har endvidere f(cid:229)et tilbud om at deltage i de regionale programmer, der er under udarbejdelse inden for rammerne af MEDA, som satser p(cid:229) at udvikle en ny regional holdning p(cid:229) omr(cid:229)det telekom- munikation og informationssamfund. (2000/C 203 E/014) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1638/99 af Efstratios Korakas (GUE/NGL) til Kommissionen (22. september 1999) Om: De katastrofale fłlger af den f(cid:230)lles landbrugspolitik og behovet for en revision af den Revisionen af den f(cid:230)lles landbrugspolitik, som er foretaget inden for rammerne af Maastricht-traktaten og Agenda 2000, som vil blive gennemfłrt indtil (cid:229)r 2006, bremser p(cid:229) dramatisk vis udviklingsrytmen for landbruget for at tilpasse det til markedsbetingelserne, som de er blevet udformet af Verdenshandelsor- ganisationen (WTO) og (cid:216)MU(cid:146)en. Denne bremsning af udviklingsrytmen for landbruget har resulteret i en nedgang i besk(cid:230)ftigelsen inden for lande som Gr(cid:230)kenland, hvor landbruget og tilintetgłrelse af sm(cid:229) og mellemstore landbrug, s(cid:230)rligt i landbrugsbefolkningen procentvis udgłr en stor andel. Den har ligeledes medfłrt łkonomisk stagnation og affolkning af landomr(cid:229)der samt forringelse af miljłet. Vil Kommissionen forts(cid:230)tte med den samme politik, som vil fremskynde denne katastrofale udvikling for landomr(cid:229)derne, eller har den til hensigt at foresl(cid:229) (cid:129) som landm(cid:230)ndene, navnlig fra de sm(cid:229) og mellemstore landbrug, kr(cid:230)ver det (cid:129) at denne proces afbrydes og (cid:230)ndres, idet der tr(cid:230)ffe egnede foranstaltninger? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (20. oktober 1999) Et af m(cid:229)lene med reformen af den f(cid:230)lles landbrugspolitik i henhold til Agenda 2000 er at sikre bedre tilpasning til markedsvilk(cid:229)rene. Herudover er form(cid:229)let med reformen at n(cid:229) en r(cid:230)kke andre m(cid:229)l som opretholdelse af en rimelig levestandard for landbobefolkningerne, integrering af miljłm(cid:229)ls(cid:230)tninger og indfłrelse af en politik til udvikling af landdistrikterne som en anden »słjle« i den f(cid:230)lles landbrugspolitik. Det er korrekt, at antallet af besk(cid:230)ftigede i landbrug, skovbrug og fiskeri er faldet med 21 % i perioden 1987-1997 i Gr(cid:230)kenland. I de tolv medlemslande faldt dette tal med 31 % i den samme periode. Det er ogs(cid:229) korrekt at det stłrste fald i antallet af landejendomme i Gr(cid:230)kenland kunne ses blandt sm(cid:229) landejendomme med et landbrugsomr(cid:229)de p(cid:229) under 10 hektar. P(cid:229) den anden side var de sm(cid:229) og mellem- store landejendomme i stand til at forbedre deres łkonomiske grundlag takket v(cid:230)re en produktionskapa- citet. Foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne, s(cid:230)rlig m(cid:229)l 1-regionerne, tager s(cid:230)rligt sigte p(cid:229) at lłse eventuelle problemer med hensyn til affolkning og miljłspłrgsm(cid:229)l. Til trods for forskelle p(cid:229) lokalt plan viser befolkningsstatistikkerne en befolkningsstigning i de seneste ti (cid:229)r i stłrstedelen af de gr(cid:230)ske landomr(cid:229)der (nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (NUTS) niveau 3)


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1978/1999 af 15. september 1999 om indstilling af fiskeri efter rødspætte fra fartøjer, som fører irsk flag

eurovoc_concepts:
authorised catch
catch quota
fishing area
sea fish
ship's flag

text: L 245/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1978/1999 af 15. september 1999 om indstilling af fiskeri efter rødspætte fra fartøjer, som fører irsk flag KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2846/98 (2), særlig artikel 21, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I Rådets forordning (EF) nr. 48/1999 af 18. december 1998 om fastsættelse for 1999 af de samlede tilladte fangstmængder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmængder (3), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1619/1999 (4), fastsættes rødspætte- kvoterne for 1999; for at overholde bestemmelserne om de kvantitative begrænsninger af fangsterne af kvoterede bestande er det nødvendigt, at Kommissionen fastsætter den dato, på hvilken fiskeriet en medlemsstats flag, har medført, at den tildelte kvote må anses for at være opbrugt; fiskerfartøjer, som fører fra ifølge de oplysninger, der er meddelt Kommissionen, har rødspættefiskeriet fra fartøjer, som fører irsk flag eller er i farvandene i ICES-område VIIf, g registreret i Irland, medført, at Irlands rødspættekvote for 1999 er opbrugt; Irland har forbudt fiskeri efter denne bestand med virk- ning fra den 1. september 1999; det er derfor nødven- digt at opretholde denne dato — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Rødspættefiskeriet fra fartøjer, der fører irsk flag eller er regi- streret i Irland, i ICES-område VIIf, g har medført, at Irlands rødspættekvote for 1999 må anses for at være opbrugt. Fiskeri efter rødspætte i farvandene i ICES-område VIIf, g fra fartøjer, der fører irsk flag eller er registreret Irland, er forbudt, ligesom opbevaring om bord, omladning og landing af den ovenfor nævnte bestand fanget i disse farvande af de nævnte fartøjer efter denne forordnings anvendelsesdato. i Artikel 2 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 1. september 1999. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 1999. På Kommissionens vegne Padraig FLYNN Medlem af Kommissionen (1) EFT L 261 af 20. 10. 1993, s. 1. (2) EFT L 358 af 31. 12. 1998, s. 5. (3) EFT L 13 af 18. 1. 1999, s. 1. (4) EFT L 192 af 24. 7. 1999, s. 14


title: Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning nr 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av europeiska miljöbyrån och europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning"

eurovoc_concepts:
European Environment Agency
environmental monitoring
information network
trans-European network

text: C 374/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 Yttrande från Regionkommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning nr 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av europeiska miljöbyrån och europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning” (1999/C 374/03) BAKGRUND Sammanställningen över de förslag som kommissionen lagt fram för den 1 maj 1999 — Följderna av Amsterdamfördragets ikraftträdande för pågående lagstiftningsförfaranden (SEK(1999) 581 slutlig). Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning nr 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av europeiska miljöbyrån och europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning (KOM(97) 489 slutlig — 97/0256 COD) (1). Rådets beslut av den 14 juli 1999 att med stöd av artiklarna 265. 1 och 175. 1 i EG-fördraget remittera detta ärende till Regionkommittén för yttrande. Presidiets beslut av den 2 augusti 1999 att utnämna Jean Asselborn (L), PSE, till huvudföredragande med uppdraget att utarbeta ett yttrande i denna fråga, i enlighet med artikel 39 i Regionkommitténs arbetsordning. Regionkommitténs yttrande om ”Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning nr. 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av europeiska miljöbyrån och europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning” (KOM(97) 282 slutlig) (CdR 300/97 fin) (2) (föredragande: Jean Asselborn, (L), PSE), som antogs den 12 mars 1998. Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén enhälligt detta yttrande vid sin 30:e plenarsession den 15–16 september 1999 (sammanträdet den 15 september). Regionkommittén har utarbetat ett yttrande om ”Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning nr 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av europeiska miljöbyrån och europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning”. Detta yttrande antogs den 12 mars 1998. — de lokala och regionala myndigheterna bör ha prioriterad tillgång till miljöbyråns informationsnätverk och att nät- verket EIONET skall vara tillgängligt för lokala och regio- nala myndigheter. I sitt tidigare yttrande betonade Regionkommittén att — miljöbyrån utfört ett lovvärt arbete, men att det var alltför tidigt att ge den nya arbetsuppgifter, — miljöbyrån bör vara öppen för länder utanför gemen- skapen, — regionerna bör integreras i nätverket för miljöinformation och miljöövervakning, såsom minsta enhet med ansvar för att utvärdera miljösituationen i Europa, — Regionkommittén vill involveras i miljöbyråns arbete och representeras i dess förvaltningsutskott, Regionkommittén uppmanar kommissionen att ta hänsyn till dessa synpunkter vid framtida ändringar av förordningen. Förslaget till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning nr 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av europeiska miljöbyrån innehåller endast två ändringar av den föregående förordningen. A¨ ndringarna gäller den finansiella kontrollen av byrån och frågan om ansvarsfrihet, något som Regionkommittén inte kommenterade i sitt tidigare yttrande. (1) EGT C 335, 6. 11. 1997, s. 16. (2) EGT C 255, 20. 8. 1997, s. 9; EGT C 180, 11. 6. 1998, s. 32. Regionkommittén välkomnar förslaget att ansvarsfrihet skall beviljas av Europaparlamentet på inrådan av miljöbyråns förvaltningsutskott, i enlighet med artikel 276 i Amsterdam- fördraget. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/11 Regionkommittén stöder också förslaget som innebär att kommissionens styrekonom skall utföra den finansiella kon- trollen av miljöbyrån, som en garanti för att systemet skall förbli oberoende och enhetligt. Bryssel den 15 september 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER Yttrande från Regionkommittén om ”Kommissionens rapport till Europeiska rådet: Bättre lagstiftning 1998 – Ett delat ansvar” (1999/C 374/04) BAKGRUND Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskaperna (EG-fördraget), särskilt artikel 5. Amsterdamfördraget, särskilt protokoll 7 om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciper- na samt förklaring nr 39 om gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet. Slutsatserna från Europeiska rådets möte i Wien den 11–12 december 1998, enligt vilka kommissionen bör publicera sina kommande rapporter om ”Bättre lagstiftning” i god tid, så att även Regionkommittén har möjlighet att göra en noggrann genomgång av dokumentet. Kommissionens rapport till Europeiska rådet: ”Bättre lagstiftning 1998 — Ett delat ansvar” (KOM(1998) 715 slutlig). Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport till Europeiska rådet ”Bättre lagstiftning 1997”, som antogs den 18 december 1998. Regionkommitténs presidiebeslut av den 10 mars 1999 att, i enlighet med artikel 198c i EG-fördraget, utarbeta ett yttrande i detta ärende och ge utskottet för institutionella frågor i uppdrag att bereda detta ärende. Regionkommitténs yttrande av den 11 mars 1999 om subsidiaritetsprincipen ”För en verklig subsidiari- tetskultur! En appell från Regionkommittén” (CdR 302/98 fin) (1). Utkastet till yttrande utarbetat av utskottet för institutionella frågor av den 27 april 1999 (CdR 50/99 rév. 1) (föredragande: Mercedes Bresso). Subsidiaritetsprincipen, som infördes i nuvarande artikel 5 i EG-fördraget genom Maastrichtfördraget 1992, är ett dynamiskt begrepp som har ett konstitutionellt värde i den mening att den säkerställer att beslut fattas så nära unionens medborgare som möjligt. (1) EGT C 198, 14. 7. 1999, s. 73


title: Stellungnahme des Beratenden Ausschusses für Unternehmenszusammenschlüsse (abgegeben auf der 68. Sitzung am 15. September 1999 zum Vorentwurf einer Entscheidung im Falle IV/M.1383 — Exxon/Mobil) (Text von Bedeutung für den EWR)

eurovoc_concepts:
advisory committee (EU)
chemical industry
economic concentration
electrical energy
mining industry
oil industry
opinion

text: 28. 4. 2004 DE Amtsblatt der Europäischen Union C 102/29 Stellungnahme des Beratenden Ausschusses für Unternehmenszusammenschlüsse (abgegeben auf der 68. Sitzung am 15. September 1999 zum Vorentwurf einer Entscheidung im Falle IV/M. 1383 — Exxon/Mobil) (2004/C 102/11) (Text von Bedeutung für den EWR) (Entscheidung der Kommission 2004/284/EWR — Amtsblatt L 103 vom 7. 4. 2004) 1. Der Beratende Ausschuss stimmt mit der Kommission darin überein, dass a) der angemeldete Vorgang einen Zusammenschluss im Sinne von Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a) der Fusionskontrollverordnung darstellt und b) von gemeinschaftsweiter Bedeutung im Sinne von Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung ist. 2. Der Beratende Ausschuss stimmt mit der Kommission darin überein, dass, da der Zusammenschluss keine beherrschende Stellung begründet oder verstärkt in den Märkten für a) Erforschung, Erschließung und Förderung von Erdöl und Erdgas b) „Gasverflüssigung“, und c) Additive und Schmierstoffe (außer Flugschmierstoffe), es nicht erforderlich ist, die relevanten Märkte auf diesen Gebieten genau abzugrenzen. 3. Die Mehrheit des Beratenden Ausschusses stimmt mit der Kommission darin überein, dass die sachlich relevanten Märkte: a) Erdgasfernversorgung b) Überregionale Erdgasfernversorgung c) Untertagespeicheranlagen für Erdgas d) Grundöle der Gruppe I e) Flugschmierstoffe f) Kraftstoffeinzelhandel g) Kraftstoffeinzelhandel an den Autobahnen h) Flugkraftstoffe sind. Eine Minderheit ist der Ansicht, dass auf dem überregionalen Erdgasfernversorgungsmarkt ein Unter- schied gemacht werden sollte zwischen heizwertarmem und heizwertreichem Erdgas. 4. Die Mehrheit des Beratenden Ausschusses stimmt mit der Kommission darin überein, dass die räumlich relevanten Märkte: a) die Niederlande für Erdgasfernversorgung; b) Deutschland (national oder regional) für die überregionale Erdgasfernversorgung; c) Süddeutschland für Untertagespeicheranlagen für Erdgas; d) der EWR für Grundöle der Gruppe I; e) ein weltweiter für Flugschmierstoffe; f) Österreich, Deutschland, Luxemburg und das Vereinigte Königreich für den Kraftstoffeinzelhandel; g) Frankreich für den Kraftstoffeinzelhandel an den Autobahnen; h) der Flughafen Gatwick für Flugkraftstoffe sind. Eine Minderheit geht davon aus, dass bezüglich von f) und g) die Märkte enger als national gefasst werden müssen. C 102/30 DE Amtsblatt der Europäischen Union 28. 4. 2004 5. Die Mehrheit des Beratenden Ausschusses stimmt mit der Kommission darin überein, dass der Zusam- menschluss eine beherrschende Stellung auf sämtlichen oben unter 4. aufgelisteten Märkten begründet oder verstärkt. Eine Minderheit hat sich enthalten. 6. Die Mehrheit des Beratenden Ausschusses stimmt mit der Kommission darin überein, dass, vorbehaltlich einer Marktuntersuchung, die von der Kommission verlangten Anpassungen und die nun angebotenen Selbstverpflichtungen die Wettbewerbsbedenken im Hinblick auf den angemeldeten Zusammenschluss auf allen der oben unter 4. aufgelisteten Märkte ausräumen würden. Eine Minderheit sah sich nicht in der Lage, eine Stellungnahme abzugeben 7. Die Mehrheit des Beratenden Ausschusses stimmt mit der Kommission darin überein, dass, unter demselben Vorbehalt wie oben unter 6. , der Zusammenschluss als mit dem Gemeinsamen Markt und dem Funktionieren des EWR-Abkommens vereinbar erklärt werden sollte, sofern den Selbstver- pflichtungen in vollem Umfang nachgekommen werde. Eine Minderheit sah sich nicht in der Lage, eine Stellungnahme abzugeben. 8. Der Beratende Ausschuss empfiehlt, seine Stellungnahme im Amtsblatt der Europäischen Union zu ver- öffentlichen. 9. Der Beratende Ausschuss fordert die Kommission auf, sämtlichen im Zuge der Diskussion dieses Falles erwähnten Punkten Rechnung zu tragen. Stellungnahme des Beratenden Ausschusses für die Kontrolle von Unternehmenszusammenschlüs- sen zum Entwurf einer Entscheidung in der Sache COMP/M. 1806 — Astra Zeneca/Novartis (2004/C 102/12) (Text von Bedeutung für den EWR) (Entscheidung der Kommission 2004/310/04 — ABl. L 110 vom 16. 4. 2004) Der Beratende Ausschuss teilt die Auffassung der Kommission, dass das angemeldete Vorhaben einen Zusammenschluss im Sinne von Artikel 3 Absatz 1 der Fusionskontrollverordnung darstellt. Der Beratende Ausschuss teilt die Auffasung der Kommission, dass der angemeldete Zusammenschluss gemeinschaftsweite Bedeutung im Sinne von Artikel 1 Absatz 2 der Fusionskontrollverordnung hat. Der Beratende Ausschuss hält die von der Kommission im Entscheidungsentwurf gegebene Definition der sachlich relevanten Märkte für zutreffend. Der Beratende Ausschuss hält die von der Kommission im Entscheidungsentwurf gegebene Definition der räumlich relevanten Märkte für zutreffend. Der Beratende Ausschuss teilt die Auffassung der Kommission, dass der Zusammenschluss in seiner ursprünglich angemeldeten Form auf den im Entscheidungsentwurf genannten Märkten eine beherrschende Stellung begründet oder verstärkt hätte. Der Beratende Ausschuss teilt die Auffassung der Kommission, dass die Verpflichtungserklärungen der beteiligten Unternehmen ausreichen, um wettbewerbsrechtliche Bedenken auszuräumen. Der Beratende Ausschuss teilt deshalb auch die Auffassung, dass der Zusammenschluss als mit dem Gemeinsamen Markt und mit dem EWR-Abkommen vereinbar erklärt werden sollte. 1. Der Beratende Ausschuss empfiehlt die Veröffentlichung seiner Stellungnahme im Amtsblatt der Eu- ropäischen Union. 2. Die Kommission berücksichtigt die Bemerkungen und Kommentare des Beratenden Ausschusses


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1612/99 von Hanja MAIJ-WEGGEN Kinderarbeit

eurovoc_concepts:
ACP countries
Europe
International Labour Organisation
accession to an agreement
child labour

text: C 27 E/150 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 29. 1. 2000 Der Kommission ist nicht bekannt, da(cid:223) Vorstufen von Nandrolon, einem Anabolikum, in verarbeiteten Lebensmitteln verwendet wird. Die Richtlinie 96/22/EG des Rates vom 29. April 1996 (cid:252)ber das Verbot der Verwendung bestimmter Stoffe mit hormonaler bzw. thyreostatischer Wirkung und von (cid:223)-Agonisten in der tierischen Erzeugung und zur Aufhebung der Richtlinien 81/602/EWG, 88/146/EWG und 88/299/EWG (2) verbietet es, in irgendeiner Weise Tieren in der Vieh- und Fischzucht Stoffe mit androgener Wirkung wie Nandrolon zu verabreichen. Werden R(cid:252)ckst(cid:228)nde von Nandrolon in Lebensmitteln gefunden, m(cid:252)ssen diese umgehend aus dem Markt entfernt und vernichtet werden. (1) ABl. L 33 vom 8. 2. 1979. (2) ABl. L 125 vom 23. 5. 1996. (2000/C 27 E/183) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1612/99 von Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) an die Kommission (15. September 1999) Betrifft: Kinderarbeit Kann die Kommission mitteilen, welche europ(cid:228)ischen L(cid:228)nder das IAO-Abkommen zum Schutz gegen extreme Formen der Kinderarbeit noch nicht ratifiziert haben? Kann sie mitteilen, welche AKP-L(cid:228)nder dies noch nicht getan haben? Welche Ma(cid:223)nahmen wird sie ergreifen, um die Ratifizierung zu beschleunigen? Antwort von Frau Diamantopoulou im Namen der Kommission (27. Oktober 1999) Das Abkommen der Internationalen Arbeitsorganisation (IAO) zum Schutz gegen extreme Formen der Kinderarbeit (Konvention 182) ist bisher nur von einem Mitgliedstaat der IAO ratifiziert worden, der Republik Seychellen. Es sei darauf hingewiesen, da(cid:223) das Abkommen noch nicht in Kraft getreten ist. Es tritt erst zw(cid:246)lf Monate nach dem Zeitpunkt in Kraft, an dem bei dem Generaldirektor der IAO die beiden ersten Ratifizierungen eingegangen sind. Die Kommission ihrerseits unterstreicht nachdr(cid:252)cklich die dem Abkommen zugrunde liegenden Grunds(cid:228)tze und hofft auf eine umfassende Ratifizierung. Die Kommission finanziert weltweit (cid:129) insbesondere in den Entwicklungsl(cid:228)ndern (cid:129) mehrere Projekte, die die sehr prek(cid:228)re Lage der Kinder verbessern sollen. Dabei handelt es sich um Begleitma(cid:223)nahmen f(cid:252)r einen entsprechenden Rechtsschutz, die Wiedereingliederung in das Schulwesen oder um eine Sensibilisierung der Gesellschaft zum Thema Kinderrechte. Seit 1997 wurden solche Projekte in Pakistan, Sri Lanka, den Philippinen, Togo, Nepal und Ghana finanziert. (2000/C 27 E/184) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1617/99 von Gary Titley (PSE) an die Kommission (7. September 1999) Betrifft: Die neue Richtlinie (cid:252)ber Me(cid:223)verfahren Die Kommission ist (cid:129) wie man h(cid:246)rt (cid:129) gerade dabei, eine neue Richtlinie (cid:252)ber Me(cid:223)verfahren vorzube- reiten. Frankreich besteht als einziger EU-Mitgliedstaat darauf, da(cid:223) alle Me(cid:223)instrumente, wie beispielsweise Distanzmesser von einer nationalen Beh(cid:246)rde, in diesem Fall der Beh(cid:246)rde DRIRE (Directions rØgionales de l(cid:132)industrie, de la recherche et de l(cid:147)environnement), genehmigt werden m(cid:252)ssen. Um eine solche Genehmi- gung zu erhalten, m(cid:252)ssen die Unternehmen (cid:252)ber ein B(cid:252)ro und ein Lagerhaus in Frankreich verf(cid:252)gen, die die Inspektoren von DRIRE besuchen k(cid:246)nnen, um jedes Instrument einzeln zu (cid:252)berpr(cid:252)fen


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1619/99 von Gerhard HAGER Einzelstaatliche Regionalfördergebiete und ihre Übereinstimmung mit den gemeinschaftsrechtlichen Vorgaben

eurovoc_concepts:
Austria
EU regional policy
common commercial policy
control of State aid
regional aid
terms for aid