title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Inverkan på inre marknaden av EU:s utvidgning (Observationsgruppen för inre marknaden)"

text: 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/39 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Inverkan på inre marknaden av EU:s utvidgning (Observationsgruppen för inre marknaden) ” (1999/C 329/11) Den 29 januari 1998 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ”Inverkan på inre marknaden av EU:s utvidgning” (Observationsgruppen för inre marknaden). Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 22 juli 1999. Föredragande var Bruno Vever. Vid sin 366:e plenarsession den 22-23 september 1999 (sammanträdet den 22 september 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 77 röster för, 3 emot och 1 nedlagd röst. 1. Inledande kommentarer 1. 1. Alltsedan Europeiska gemenskapen ursprungligen grundades av sex länder har den ”gemensamma marknaden” utvidgats i takt med att nya medlemsländer efterhand tillkom- mit, och antalet medlemmar har ökat till nio, tio, tolv och till dagens femton medlemsstater. Dessa utvidgningar har inverkat gynnsamt på inre marknaden: de har lett till en större marknad, ökat dess effektivitet och gett stordriftsfördelar utan att för den skull försvaga dess verksamhet eller de resultat som uppnåtts. Utvidgningarna har i själva verket gått hand i hand med utvecklingen av ett fördjupat samarbete i enlighet med de program som Europeiska kommissionen lagt fram och som medlemsstaterna genomfört inom ramen för tidsgränserna för genomförandet av inre marknaden, först 1993 och sedan 1999. 1. 2. Under denna period har inre marknaden också fått ökad ekonomisk och kommersiell betydelse för de europeiska länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen. Detta har skett genom att man ingått samarbets- och associeringsav- tal med inriktning på fri rörlighet och omsatt de delar av EU:s regelverk som berör inre marknaden. Det gäller de länder som ingår i EES (EU:s 15 medlemsstater, Norge, Island och Lichtenstein) samt Schweiz genom tillägg av en bilateral klausul. Dessa avtal förenklade också anslutningen 1995 för O¨ sterrike, Finland och Sverige utan övergångsperiod, eftersom EES gjort det möjligt för dessa länder att stegvis anta de viktigaste delarna av EG:s regelverk. Det bör även påpekas att också Turkiet är kopplat inre marknaden genom en till tullunion som ingicks redan 1962. A¨ ven dessa länder är för övrigt redan knutna till inre markna- den genom associeringsavtal som ger utrymme för stor handelsfrihet och en stegvis anpassning till EG:s regelverk. Vid lämpligt tillfälle kan även andra länder komma att ansöka om medlemskap, i synnerhet länderna i Sydösteuropa, som de senaste åren drabbats av inre konflikter, bland annat Kosovo- krisen 1999. Det finns också planer på ett framtida medlem- skap för Turkiet, när de krav som Europeiska unionen fastställt är uppfyllda. 1. 4. I ljuset av denna geopolitiska situation som genomgår en radikal förändring är målsättningen för Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande dubbel: — Å ena sidan vill vi mot bakgrund av redogörelser från företrädare för ekonomiska och sociala intresseorganisatio- ner såväl i Europeiska unionen som i kandidatländerna visa hur långt man hunnit i förberedelserna inför utvid- gningen och vilken inverkan detta kommer att få på inre marknaden. — Å andra sidan vill vi ge rekommendationer beträffande hur man kan underlätta kandidatländernas inträde på inre marknaden och hur man i framtiden kan säkerställa en effektiv förvaltning av en utvidgad inre marknad. 1. 5. Observationsgruppen för inre marknaden baserar sina iakttagelser på fyra hearingar med företrädare för ekonomiska och sociala intresseorganisationer. Debatter ägde rum i Bryssel den 13-14 juli 1998 med företrädare för länderna i Central- och O¨ steuropa och den 15 september 1998 med företrädare för Europeiska unionens medlemsländer. Två särskilda hea- ringar hölls också med tyska företrädare i Berlin den 23 juni 1998, och med tjeckiska företrädare i Prag den 20 april 1999. Man har även tagit hänsyn till debatterna i samband med konferensen för arbetsmarknadens parter den 18-19 mars 1999 i Warszawa. 1. 3. I dag står Europeiska unionen inför nya politiska planer på utvidgning, och denna gång i mycket större skala: den pågående process som inletts avser tolv kandidatländer, varav tio från Central- och O¨ steuropa (Polen, Ungern, Tjeckien, Slovakien, Estland, Lettland, Litauen, Slovenien, Rumänien och Bulgarien) och två från Medelhavsområdet (Cypern och Malta). 2. Nya perspektiv De nya perspektiven i samband med inre marknadens 2. 1. utvidgning innebär stora möjligheter, men de är naturligtvis också kopplade till nya krav om de skall ge maximal utdelning. C 329/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 Oanade möjligheter 2. 2. Politiskt sett är Europeiska unionens utvidgning en historisk händelse: den fredliga och demokratiska föreningen av kontinenten, som är en naturlig förlängning av en lång process som inleddes med den tyska återföreningen 1990, är en unik händelse som bekräftar att de politiska och ekonomi- ska förändringarna i öst är oåterkalleliga, och som utgör en garanti för stabilitet och samarbete för alla de länder som deltar, liksom för deras grannländer. Utvidgningen gör det möjligt för EU att slå vakt om en bas av gemensamma värderingar samtidigt som man respekterar den kulturella mångfalden. Den kommer att ge Europeiska unionen större tyngd på det internationella planet, samtidigt som unionen kan utgöra ett exempel för andra regioner i världen och uppmuntra dem att också genomföra sådana politiska och ekonomiska omgrupperingar. Ekonomiskt sett kommer inre marknadens utvidgning 2. 3. att ge många möjligheter, bland annat större investeringsmöj- ligheter, en större marknad och en ökad handel, fler producen- ter och konsumenter, nya möjligheter till samarbete, till underleverantörskontrakt och stordriftsfördelar, nya ekonomi- ska tillväxtpotentialer, nya infrastrukturprojekt såväl i länderna i Central- och O¨ steuropa som på transeuropeisk nivå, samt bättre möjligheter att bygga ett Europa som är mer konkurrens- kraftigt inför globaliseringen. 2. 4. Socialt sett är EU:s utvidgning också positiv. Detta kommer stegvis att visa sig fullt ut först på lång sikt, eftersom den underlättar handeln och säkerställer en höjd levnadsnivå och nya arbetstillfällen genom en ökad tillväxt, leder till en utbredning av EU:s framsteg på det sociala området, och — under förutsättning att den sker under ordnade former — skapar balans i migrationsströmmarna. Nya utmaningar Utmaningarna är många: ökade komplikationer vid beslut som kräver enhällighet, kontroll av gemenskapslagstiftningen och anpassningar till nationell lagstiftning, nya harmoniseringsbe- hov på tullområdet, hantering av skillnader mellan medlems- staterna, tillämpningen av ömsesidigt erkännande samt de insatser som står på spel för att bevara den ekonomiska och sociala sammanhållningen och förebygga att nya nationella hinder uppstår. 2. 8. I synnerhet måste de sociala aspekterna uppmärksam- mas för att man skall lyckas tillmötesgå komplexa krav. Å ena sidan måste man undvika att sätta igång överdrivna migrationsströmmar och skapa oro på EU:s arbetsmarknad till följd av att de sociala kostnaderna är mycket lägre i kandidatländerna. Det gäller också att behålla de sociala normer som gäller inom EU. Å andra sidan måste man stödja den ekonomiska tillväxten och utvecklingen av sysselsättning- en i kandidatländerna samt ta hänsyn till övergångsbehoven i samband med en fullständig anpassning till EG:s regelverk på det sociala området. Allt detta kräver tid för att man skall kunna anpassa sig till förändringarna, som bör ske stegvis och i jämn takt. 2. 9. Man måste se till att de nya utvidgningarna inte leder till en försvagad sammanhållning på inre marknaden, i synnerhet som Europeiska unionen i dag inte har någon ny plan för fullbordandet av inre marknaden, utan ofta begränsar sig till att anta eller omsätta direktiv från tidigare program med reservation för vissa kompletterande arbeten. En dåligt förberedd utvidgning skulle försvaga inre marknadens sam- manhållning och äventyra de ekonomiska och sociala möjlig- heter som varje europé, såväl i väst som i öst, bör kunna förvänta sig. En väl förberedd utvidgning skulle emellertid göra det möjligt att fullt ut utnyttja tiden före anslutningen till att genomföra anpassningar och omstruktureringar. Utvidgningen kommer stegvis att ge inre marknaden det dynamiska och storleksmässiga tillskott som motiverar alla de ansträngningar som görs för att lyckas med denna historiska process. 2. 5. De krav som ställs i samband med en utvidgning av inre marknaden är att jämställa med de möjligheter som erbjuds, och är mer komplexa än vid tidigare utvidgningar. 3. Den aktuella situationen 2. 6. Först och främst har de femton medlemsstaternas anpassning till inre marknaden skett stegvis under påverkan av successiva reformer av fördragen, en fördjupning av EG:s regelverk och införandet av euron. Anpassningen till inre marknaden ställer i dag högre krav på kandidatländerna än tidigare. 2. 7. Antalet kandidatländer är dessutom mycket större än tidigare: antalet medlemsstater fördubblas nästan, och många små länder, en stor språklig och kulturell mångfald samt ökade skillnader i fråga om utvecklingsnivåer gör det nödvändigt att överväga hur inre marknaden skall organiseras och förvaltas. 3. 1. Utvidgningen av inre marknaden till kandidatländerna har redan inletts. Detta bekräftas inte bara genom de avtal som slutits och de förhandlingar som pågår, utan också på fältet. Merparten av kandidatländernas handel sker i dag med Euro- peiska unionen och i huvudsak utan tullavgifter. Framsteg 3. 2. Viktiga framsteg konstaterades vid hearingarna. Först och främst har kandidatländerna accepterat att det erfordras 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/41 en förändringsprocess, vilket åtföljts av ett godkännande av inre marknadens funktionssätt, krav och regler, som oupplösligen är kopplade till dess fördelar och möjligheter. Man har också förstått och accepterat att det europeiska stödet är förenat med vissa villkor. I detta sammanhang har ingen motsägelse påvisats mellan en välfungerande inre marknad och utvidgningen till Central- och O¨ steuropa. att utgöra 60 % av dessa tal 3. 2. 1. Insatser pågår för att åstadkomma förbättringar på det ekonomiska planet, i synnerhet i fråga om tillväxt och prisstabilisering. Handeln mellan Central- och O¨ steuropa och Europeiska unionen blir allt intensivare. I framtiden kommer den i genomsnitt länders utrikeshandel som motsvarar handeln mellan (ett EU-länderna) mot knappa 30 % 1993. Tillsammans har dessa länder i dag blivit EU:s andra största handelspartner efter Förenta staterna. EU:s investeringar och dess tekniska och ekonomiska stöd i Central- och O¨ steuropa har redan fått flera positiva effekter. De har bidragit till högre produktivitet, en ny företags- och managementkultur, samt en modernise- transport, energi osv. ) och rad infrastruktur produktionsutrustning. De har möjliggjort den pågående utvecklingen av bank — och försäkringssektorn samt andra tjänster, såsom företags- och mediatjänster. Man kan även notera en ökad kvalitet på produkter och tjänster, decentraliseringar, en påtaglig minskning av föroreningarna (vatten, luft, industriavfall, kärnavfall), ett ökat samarbete i fråga om tekniska standarder, bättre hälso- och säkerhetsnor- mer samt en bättre konsumentorganisation och ett bättre konsumentskydd. (bostäder, 3. 2. 2. Företrädarna för ekonomiska och sociala intresseor- ganisationer i EU-länderna framhöll att de aktivt önskar delta i utvidgningen av inre marknaden samt att de vill öka sitt deltagande och sina investeringar samt bidra till fler partner- skap och ett ökat ömsesidigt utbyte. Problem A¨ ven om man var överens om de ömsesidiga fördelar- 3. 3. na med en utvidgad inre marknad och de framsteg som gjorts, tog man också upp vissa problem. 3. 3. 1. På båda sidor rörde det sig i första hand om de okända inslagen i den politiska process som inletts. Det fanns fortfarande frågetecken kring varför förhandlingarna går olika fort framåt för de olika länderna, kring tidsgränserna för anslutning, omfattningen av den stegvisa utvidgningen, samt kring den övergripande och även slutliga omfattningen av utvidgningen. Det finns många svårigheter i samband med processen, som visat sig vara längre än väntat; bland annat erfordras det förändringar i sättet att tänka när man helt går över från en planerad och kontrollerad ekonomi till en ekonomi som bygger på initiativ och ansvar. Ett förtydligande i fråga om de praktiska villkoren för framtida utvidgningar skulle hjälpa de ekonomiska och sociala aktörerna att förbereda sig mer effektivt. 3. 3. 2. På det ekonomiska planet uttryckte båda sidor oro över riskerna för snedvridna handels- och konkurrensvillkor, problem med att anta regler och strukturer, miljöskyddspro- blem, kostnader för att uppfylla normer, arbetskraftens utbild- ning och kvalifikationer, behovet av att modernisera produk- tionsapparaten och handelssystemen samt behovet av att anpassa arbetskraften, som ofta är för stor inom jordbruket men otillräcklig inom övriga sektorer. Problemen tycks vara större för de kandidatländer som skjutit upp reformerna. Ett bristande samarbete mellan länderna i Central- och O¨ steuropa nämndes också, trots vissa framsteg i gränsregionerna. Brister- na bestod i att den ömsesidiga handeln har förblivit måttlig och att t. o. m. en viss tillbakagång i procenttalet för ländernas utrikeshandel har konstaterats — från 15 % 1993 till 13 % 1997. På det hela taget är den dominerande känslan att många uppgifter skall lösas på samma gång, och att man måste gå försiktigt fram och urskilja olika etapper i processen. 3. 2. 3. Företrädarna för ekonomiska och sociala intresseor- ganisationer i kandidatländerna framhöll att de inte begär bättre skydd, utan effektivare medel för att anpassa sig till avreglering och ökad konkurrens, samt bättre avsättningsmöj- ligheter på inre marknaden. De är beredda att göra de ansträngningar som anpassningen kräver, de är säkra på sin förmåga att full utsträckning spela en roll på inre marknaden, och de betonar behovet av att utveckla de kompletterande drag som de kan erbjuda Europeiska unionen, för att skapa en utvidgad inre marknad som är gynnsam för båda sidor. i 3. 4. Kandidatländerna tog upp många andra frågor: 3. 4. 1. Allmänt sett rör de problem som nämndes komplexi- teten och kraven i samband med att EG:s regelverk införs, i synnerhet som länderna i Central- och O¨ steuropa måste komma i kapp fyrtio års försening. Man framhöll en bristande konkurrensförmåga i samband med en ökad konkurrens, underskott i handelsbalansen, begränsningar i tillgången till C 329/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 EU-marknaden för jordbruksprodukter, begränsningar i EU- stödet, oro för kunskapsflykt samt risken för att det uppstår en underjordisk ekonomi. Man konstaterade att infrastrukturerna ofta förblir medelmåttiga och inverkar negativt på en ökad handel (transporter, telekommunikationer, energi, vatten). Man nämnde även behovet av att förbättra administrationen och den offentliga sektorn, som bland annat lider av stora löneskill- nader gentemot den privata sektorn. Man uttryckte även oro över att man skall dela upp kandidatländerna i två kategorier som ansluts olika fort. 3. 4. 2. Man betonade särskilt problemen för små och medel- stora företag. De flesta har problem med att utvecklas, är dåligt förberedda inför en internationalisering, saknar kapital och kredittillgångar, drar föga nytta av det ekonomiska stödet från Europeiska unionen och är dåligt informerade om anslutning- ens verkliga innebörd. Komplexiteten när det gäller att tillämpa gemenskapens bestämmelser, i synnerhet de sociala kostnader- na, är särskilt påtaglig för små och medelstora företag. Man är även rädd för att man skall övergå från en situation där nationella offentliga monopol dominerade till en där privata (främst utländska) monopol och oligopol missbrukar sin dominerande ställning inom vissa sektorer. Därför måste man ge de lokala företagen möjlighet att utvecklas och genomföra omstruktureringar så att de kan behålla sin marknadsposition. 3. 4. 3. Man konstaterade att ekonomiska och sociala intres- seorganisationer, företag och konsumenter inte fått tillräckligt stöd i fråga om information om de förändringar som inträdet på inre marknaden innebär. Det handlar inte så mycket om ekonomiskt stöd som om ett behov av stöd i form av tillfälligt utstationerade och lokalt anställda sakkunniga och informatörer, samt användningen av nya kommunikationsme- del som till exempel Internet. Europeiska unionen, dess organisationer och företag borde (i likhet med USA) ta större initiativ på dessa områden. Bland annat måste man skapa förståelse hos befolkningen i kandidatländerna och få den att delta i och backa upp utvidgningsprocessen. 3. 5. EU-länderna tog också upp många andra frågor: 3. 5. 1. Man betonade förseningarna när det gäller att anpas- sa bestämmelserna och liberalisera ekonomin i kandidatländer- na: Icke-tariffära begränsningar inom handeln, begränsningar i etableringsfriheten, de juridiska och skattemässiga bestämmel- serna respekteras inte; prisreglering sker alltjämt, tillträdet till de offentliga upphandlingssystemen är bristande; skatterna är höga och systemet komplext; köp av fast egendom begränsas; privatiseringar hålls tillbaka (främst på försäkringsområdet); de finansiella systemen är dåliga och ofta föråldrade och det samma gäller distributionssystemen; de tekniska normerna och bokföringsnormerna stämmer inte överens med EU:s normer; det finns begränsningar för etablering (licenser, filialer) samt brister i skyddet av immateriella rättigheter. Man nämnde också det höga statsstödet, som har negativa effekter i fråga om överkapaciteten inom vissa sektorer (till exempel textil- och stålsektorn), både på EU-nivå och internationell nivå. Problem beträffande tullhanteringen togs också upp, främst i fråga om transit av varor från före detta Sovjetunionen. Viss konkurrens upplevs som onormal på grund av prisdumpning, bristande respekt för miljökrav samt svartarbete. Man framhöll friktionerna på arbetsmarknaden i väst (bland annat i de nya tyska delstaterna och i gränsmedlemsstaterna), riskerna för sociala spänningar om man inte är vaksam och problemen för gränsregionerna i Central- och O¨ steuropa om man underlåter att hjälpa dem. Frågan om utlokalisering av företag och verksamhet till länderna i Central- och O¨ steuropa togs också upp. 3. 5. 2. Mot bakgrund av anpassningssvårigheterna och en oegentlig konkurrens har den institutionella kapaciteten hos myndigheterna i kandidatländerna ibland ifrågasatts: Förfaran- dena är alltför byråkratiska och överklagandeförfaranden sak- nas; kontrollmyndigheterna är inte tillräckligt kompetenta och självständiga; tullmurar byggs åter upp; effektiviteten hos vissa tillsyns-, standardiserings- och certifieringsmyndigheter är bris- tande; det finns problem när det gäller bestämmelserna om ömsesidigt erkännande, och det förekommer bedrägerier och korruption. De gemensamma kraven 3. 6. En av de prioriterade frågorna är utan tvivel att intensifiera dialogen och att föregripa farhågor på båda sidor, särskilt som dessa farhågor gäller nu aktuella frågor medan möjligheterna ibland anses bli aktuella först på medellång och lång sikt. 3. 7. Ett gemensamt mål är att se till att utvidgningen av inre marknaden sker under balanserade och ordnade ekonomiska och sociala former; prioriteringsordningen måste respekteras på båda sidor samtidigt som trycket bibehålls för att inte resultatet alltför mycket skall försenas. Utvidgningen får i synnerhet inte leda till att gemenskapsnormerna inskränks på det sociala området och när det gäller miljö- och konsu- mentfrågor. Dessa normer bör tvärtom utsträckas till kandidat- länderna, så att man därmed kan dra nytta av en gemensam utveckling som förenar ekonomisk konkurrenskraft på en större inre marknad med livskvalitet för alla européer. 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/43 3. 8. Bland framtidsvisionerna för utvidgningen av inre marknaden är villkoren för kandidatländernas integration i EMU-processen en fråga som måste diskuteras. Å ena sidan är det klart att deltagandet i den gemensamma valutan inte kan utgöra något annat än en sista etapp i integrationen av de nya medlemsstaterna; detta fordrar också att dessa länder beviljas lämpliga övergångsperioder. Å andra sidan kan denna fram- tidsvision — även om den är avlägsen — inte förbises vid utvidgningsförberedelserna, och den måste på sikt inlemmas med målen. Euron utgör faktiskt hädanefter en av de viktigaste erfarenheterna på den inre marknaden, och man har uttryckli- gen kommit överens om att inte på nytt godkänna någon ”opt out” för de nya medlemsstaterna från den stund de uppfyller de ekonomiska kraven för att ansluta sig till EMU. EU skulle då ha skäl att med hänsyn till denna framtidsvision inleda en lämplig förhandsövervakning av de ekonomiska riktlinjerna i kandidatländerna och att underkasta sitt stöd de minimiregler som gäller på området. EU måste för kandidatländernas del också beakta den specifika utvecklingsnivån som dessa måste uppnå nu och på lång sikt för att ansluta sig till EMU. 3. 9. Intresseorganisationerna skulle bära ett särskilt ansvar för att underlätta denna stora integrationsprocess: utvidgning- en av den inre marknaden berör dessa direkt och ålägger dem större ansvar än vad fallet är för regeringarna och förvaltningarna. Om utvidgningen lyckas eller inte beror i hög grad på intresseorganisationernas direkta delaktighet. 4. Prioriterade frågor för kandidatländerna 4. 1. ESK understryker nödvändigheten av att kandidatlän- derna orubbligt fullföljer sin anpassning till inre marknaden, vilken redan nu börjar ge utdelning i form av ekonomisk utveckling och en förbättrad levnadsnivå. Målet bör vara att helt överta gemenskapslagstiftningen i syfte att garantera en fortsatt sammanhållning på den utvidgade inre marknaden och dennas funktionsduglighet. I vissa fall kan övergångsperioder komma i fråga, men det vore bäst att begränsa omfattningen och tiden för denna övergång till ett minimum vid anslutning- en till EU. I syfte att garantera att gemenskapslagstiftningen införs så väl som möjligt och så snabbt som möjligt borde kandidatländerna inte endast anta de nödvändiga nationella lagarna och bestämmelserna, utan framför allt arbeta för de ekonomiska och sociala reformer som dessa bestämmelser förutsätter samt värna om att bestämmelserna genomförs med en effektivitet och kvalitet som går att kontrollera. De prioriterade projekten ESK understryker också nödvändigheten av att ta itu förutsätter att 4. 3. med de problem som konstaterats, vilket tyngdpunkten läggs på reformer på följande områden: 4. 3. 1. Den ekonomiska avregleringen, som är ett villkor för anslutning, bör säkras i högre grad genom en serie åtgärder. Det finns särskilt anledning att förstärka reformerna av stat och förvaltning, att betona decentralisering, att sträva efter en starkare ställning för autonoma och representativa arbetsmark- nadsorganisationer som kan teckna arbetsmarknadsavtal, att fullfölja och påskynda privatiseringarna, att frigöra priserna, att skrida till skattereformer som är anpassade till marknads- ekonomin, att iaktta disciplin i valutafrågor, samt att ge friare spelrum åt de ekonomiska aktörerna. Nödvändiga juridiska procedurer måste garanteras när det gäller att uppnå en välfungerande ekonomi (t. ex. indrivning av skulder). Detta kräver att rättsapparaten blir effektivare i dessa länder. Konkur- renspolitiken bör anpassas till de bestämmelser som gäller i EU, vilket särskilt förutsätter att det i alla kandidatländer finns effektiva nationella organ som har till uppgift att övervaka konkurrensvillkoren. Standardiseringsarbetet bör förstärkas genom att man garanterar en upptrappad övergång till EU- normer samt ömsesidig certifiering och ömsesidigt erkännan- de. Harmoniseringen med EU:s tullförfaranden bör utvecklas, inklusive en effektiv kontroll av transporter av varor med ursprung i tredje land (särskilt länder som tidigare ingick i Sovjetunionen). finns särskilt anledning att 4. 3. 2. Moderniseringen av strukturerna bör trappas upp. Det fullfölja utvecklingen av infrastrukturen (transporter, vatten, energi, telekommunikatio- ner) och att bättre ansluta den till EU-ländernas infrastruktur inom ramen för transeuropeiska nät. En betydande ansträng- ning borde för övrigt göras för att förbättra forskningen och uppmuntra nytänkande. Man måste också fullfölja modernise- ringen av strukturerna för försäljning och kundservice i syfte att befästa den ekonomiska effektiviteten. Särskilt de små och medelstora företagen bör få ett 4. 3. 3. starkare stöd genom en rad åtgärder: lära ut företagaranda, undervisa i modern företagsledning, uppmuntra kapitalförvalt- ning och vinster, utveckla lånemöjligheterna, införa ett gynn- samt system för skatter och sociala avgifter som inte hämmar företagens utveckling, förenkla bestämmelserna samt informe- ra och stödja i internationella frågor. 4. 3. 4. Miljöskyddet måste förbättras, särskilt med gemen- skapsstöd, även om det ofta är fråga om ett tidskrävande arbete. 4. 2. Man måste i första hand fullfölja och befästa de framsteg som redan gjorts, särskilt principfastheten i den ekonomiska förvaltningen, förbättringen i produktivitet och kvalitet (vad gäller varor och tjänster), företagskultur samt konsumentupplysning. 4. 3. 5. Man bör trygga förutsättningarna för sociala framsteg genom att utveckla en social dialog, genom att stegvis införa gemenskapens sociallagstiftning och genom att utveckla yrkes- utbildningen. Det är önskvärt att migrationen kan kontrolleras och kanaliseras, å ena sidan för att kandidatländerna skall C 329/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 kunna hålla kvar den arbetskraft de utbildat och å andra sidan för att undvika att underblåsa trycket på arbetsmarknaden i väst, även om man måste införa tillräckligt långa övergångspe- rioder på arbetskraftsområdet. Kampen mot svartjobb måste trappas upp; dess framgång beror främst på hur de ekonomiska reformerna lyckas. i kandidatländerna, likhet med de resultattavlor som har utarbetats i EU under de senaste åren för att kontrollera de femton medlemsstaternas framsteg i fråga om att fullfölja den inre marknaden. Representanter för arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer bör rådfrågas och inlemmas i arbetet med att utarbeta och kontrollera dessa. Det är viktigt att få kännedom om hur de uppfattar reformerna på fältet, inte bara vad de tycker om texten i lagar och bestämmelser. Prioriterade initiativ 4. 4. För att man skall lyckas med dessa byggen rekommen- derar ESK att kandidatländerna prioriterar det praktiska genom att stödja sig på operativa initiativ på en serie nyckelområden. Regeringarna i kandidatländerna samt EU bör i fråga om dessa initiativ fullt ut engagera de ekonomiska och sociala aktörerna, som ofta anser att de inte i tillräckligt hög grad inbjuds att delta i utvidgningsprocessen. 4. 5. Kandidatländernas anpassning till den inre marknaden kommer inte endast att vara beroende av bilaterala ansträng- ningar mellan varje land och EU. Man måste också utveckla ett gemensamt område för frihandel och samarbete mellan länderna i Central- och O¨ steuropa. Ett sådant område skapades t. ex. av den centraleuropeiska frihandelsorganisationen Cefta för ett antal år sedan kring Visegradländerna. Det finns anledning att uppmuntra ett fördjupat samarbete och frihandel i Cefta-zonen och att understödja dess utvidgning till angrän- sande kandidatländer. Rumäniens inträde i Cefta-zonen är ett uppmuntrande framsteg i detta sammanhang. Detta förutsätter särskilt att samarbetet i gränsområdena utvecklas och att de socioekonomiska aktörernas initiativ uppmuntras i det avseendet. EU:s stödprogram bör beakta detta behov och i högre grad främja sådant tvärsamarbete. 4. 6. Gemenskapslagstiftningen måste införas, men detta kan inte ske i ett svep. Inför anslutningen kommer vissa åtgärder att visa sig vara mer brådskande än andra. I stället för att på ett odifferentierat sätt ta upp alla frågor på en gång är det viktigt att snarast möjligt garantera att vissa begränsade men konkreta områden fungerar. Sedan kan dessa områden utvecklas genom stegvisa åtgärdspaket varje år. 4. 7. Tillsynen över hur gemenskapslagstiftningen införs förutsätter att det i länderna i Central- och O¨ steuropa utvecklas starka och självständiga myndigheter såväl inom förvaltningen som inom rättsväsendet. Dessa skall övervaka hur reformerna införs och framskrider. Det bör finnas samarbetsstrukturer mellan tillsynsmyndigheterna och gemenskapens institutioner. Berörda yrkessektorer bör inlemmas i detta arbete. 4. 8. I syfte att kunna följa upp hur kandidatländernas integration framskrider på den inre marknaden rekommende- rar ESK att man regelbundet, minst en gång per år, utarbetar resultattavlor över hur gemenskapslagstiftningen införts i 4. 9. ESK rekommenderar också att kandidatländerna skall föreslås inrätta dels samordningscentra för gemensamma marknaden, dels kontaktpunkter för gemensamma marknaden avsedda för företag och privatpersoner — efter förebild av dem som nyligen skapats i EU:s medlemsstater. En sådan utbyggnad har många fördelar. 4. 9. 1. På ett allmänt plan skulle ett sådant initiativ ha ett stort psykologiskt och praktiskt inflytande genom att bekräfta att dessa länder från och med nu befinner sig i den inre marknadens intressesfär och att de är direkt anslutna till en utvidgad inre marknad. Det skall ske genom att dessa länder ges användbara medel för att deras myndigheter, företag och medborgare skall kunna anpassa sig till detta. Inrättandet av samordningscentra för inre markna- 4. 9. 2. den i kandidatländerna skulle möjliggöra att många konkreta problem kunde lösas i godo på bilateral basis — det gäller problem som hämmar handeln mellan EU-länderna och kandidatländerna, särskilt i fråga om tröghet i administration och byråkrati (som i olika fall kan finnas såväl inom EU som i kandidatländerna). 4. 9. 3. Att parallellt med detta inrätta kontaktpunkter för inre marknaden avsedda för företag och privatpersoner skulle möjliggöra en utveckling av den praktiska informationen om möjligheterna på inre marknaden — särskilt med tanke på små och medelstora företag, konsumenter och arbetsmarknadens parter — och därmed avhjälpa den informationsbrist som nämnts vid hearingarna. 4. 9. 4. Intressegrupperna skulle kunna dra en direkt nytta av en utvidgning av samordningscentrumen och kontaktpunk- terna för inre marknaden till deras länder och bör spela en viktig roll för att dessa skall fungera väl. Allmänt sett understryker ESK också vikten av att 4. 10. främja den sociala dialogen i kandidatländerna samt mellan arbetsmarknadens parter i EU och i dessa länder, vilket även betonades vid arbetsmarknadens parters europeiska konferens i Warszawa i mars 1999. Genom att skapa motsvarande institutioner vid de ekonomiska och sociala råden eller kom- mittéerna — som finns i flera medlemsstater — kunde man också på ett nyttigt sätt bidra till denna utveckling. 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/45 4. 11. En prioriterad förutsättning för sammanhållning på gemensamma marknaden är även att utveckla tullsamarbetet mellan kandidatländerna i Centraleuropa och EU på alla områden utan att vänta på en anpassning av den gemensamma handelspolitiken. Detta gäller tullstationernas arbete (skärpt kontroll av transporter från tredje land, samordning med EU), förbättrade tillvägagångssätt, större överensstämmelse med EU:s tillvägagångssätt, övervakning av frizoner och -hamnar, kamp mot bedrägerier och förfalskningar, kontroll av ur- sprungsregler, pålitligheten i statistiksystemen samt stegvis anpassning till den gemensamma handelspolitiken. Detta samarbete bör stödja sig på ömsesidiga överenskommelser om administrativt stöd, studieresor och utbildningsprogram för tullen. I detta syfte rekommenderar ESK att man inrättar ett observationsorgan för tullsamarbete till vilket intressegrupper- na är anslutna. Detta skulle på ömse sidor bidra till övervak- ningen av hur samarbetet fungerar. 4. 12. Frågan om ekonomiska förbindelser och handelsrela- tioner mellan kandidatländerna i Central- och O¨ steuropa och deras grannländer som tidigare ingick i Sovjetunionen borde slutligen redas ut ur flera olika synvinklar: den tidigare och nuvarande utvecklingen av handeln och med dessa länder, effekterna på denna handel av de central- och östeuropeiska ländernas integration på inre marknaden samt framtidsutsikter gällande utvecklingen av de ekonomiska relationerna mellan ett utvidgat EU och de länder som tidigare ingick i Sovjet- unionen. 4. 13. Det finns även anledning att undersöka frågan om ekonomiska förbindelser och handelsrelationer mellan kandi- datländerna och de europeiska länder som inte är medlemmar i EU men som är anslutna till den inre marknaden genom associeringsavtal (tre EES-länder, Schweiz och Turkiet). Det vore nyttigt med utbyte av erfarenheter gällande metoder och resultat vid integrationen av gemenskapslagstiftningen på inre marknadens område i associeringsländerna. Det vore även värdefullt att inleda en diskussion om framtidsutsikterna för de ömsesidiga relationerna till följd av utvidgningen. 5. Europeiska unionens prioriteringar Reform av institutionerna före utvidgningen 5. 2. Det verkar i första hand vara oundgängligt att Europei- ska unionen reformerar sina institutioner och sina beslutsför- faranden för att anpassa sig till de nya utvidgningarna. Man bör särskilt säkerställa att regeln om enhällighet, som kommer att utgöra ett stort hinder för beslutsprocessen i perspektivet av en utvidgning som nästan innebär en fördubbling av medlemsstaterna, bara kvarstår för ett mycket begränsat antal exceptionella fall. Att beslut i ett ökat antal frågor fattas med majoritet verkar oundvikligt för att en inre marknad utvidgad till tjugo, tjugofem eller trettio medlemsstater skall fungera väl. 5. 3. Kommittén hälsar med tillfredsställelse Europeiska rådets beslut i Köln att sammankalla en regeringskonferens år 2000 för att göra en översyn av fördraget inom institutionella nyckelområden, vilket skall stärka samstämmigheten och EU:s beslutskapacitet före utvidgningarna. Konferensen skall avslutas före utgången av år 2000. Fullbordandet av inre marknaden 5. 4. Europeiska unionen bör fortsätta att pressa på för att inre marknaden skall fullbordas, genom att, med metoder som det återstår att fastställa, säkerställa en uppföljning av den åtgärdsplan som löpte ut i slutet av 1998. Det är av avgörande betydelse att inte minska trycket eftersom mycket fortfarande återstår att göra. ESK påminner om nödvändigheten av att hinna i fatt förseningarna i harmoniseringen av regleringar, särskilt vad gäller det slutliga momssystemet, avskaffandet av dubbelbeskattning mellan länderna, införandet av ett regelverk som underlättar företagsfusioner och av en funktionell och attraktiv europeisk företagsstadga, avreglering av finansiella tjänster, en öppning av offentliga anbudsförfaranden och avreglering av transportsektorn, av telekommunikationer och offentliga monopol, samt vad gäller att förena intellektuella rättigheter med ett fungerande gemenskapspatent. Det är vidare nödvändigt med en anpassning till den verklighet som elektronisk handel och tjänster via Internet ger upphov till, något som revolutionerar villkoren för handelsutbyte. Det är också nödvändigt att beakta de tilltagande harmoniseringsbe- hov som införandet av euron ger upphov till, särskilt vad gäller det skatterättsliga området. 5. 1. Europeiska unionen måste också förbereda sig på utvidgningen av inre marknaden genom att reformera sina institutioner, öka sina prestationer inom nyckelområden och genom att ta med kandidatländerna i en diskussion om hur den framtida utvidgade inre marknaden skall styras. Genom att anta dessa utmaningar kommer Europeiska unionen att visa att utvidgningen av inre marknaden långt ifrån kommer att motverka dess fördjupning, utan tvärtom — på grund av de ökade krav utvidgningen ställer — kommer att vara ett tillfälle att få inre marknaden att utvecklas och att förbättra dess funktion. 5. 5. ESK betonar också behovet av att försäkra sig om att samtliga medlemsstater verkligen införlivar de direktiv som det är dags att överföra i nationell rätt. Detta är inte alltid fallet eftersom 15 % av direktiven angående inre marknaden i slutet av 1998 ännu inte tillämpades i alla medlemsstater såsom de borde. Dessa länder bör vara medvetna om att det faktum att man kräver av kandidatländerna att de skall överta hela gemenskapsrätten medför mycket hårda disciplinkrav på dem själva i detta avseende. De bör gå före med gott exempel. C 329/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 5. 6. ESK understryker för övrigt nödvändigheten av att med tanke på en välfungerande utvidgad inre marknad främja en bättre balans i valet av rättsinstrument som gör det möjligt att tillämpa regelverket på inre marknaden i syfte att effektivisera de gemensamma bestämmelserna. ESK hänvisar till sitt tidigare yttrande där det rekommenderas att gemenskapslagstiftningen — då inre marknadens sammanhållning direkt berörs — i högre grad skall realiseras genom förordningar som tillämpas direkt och enhetligt i stället för att systematiskt utnyttja direktiv. 5. 7. ESK understryker också behovet av att säkerställa ett betydligt effektivare ömsesidigt erkännande, vilket kommer att få ännu större betydelse i samband med utvidgningen. I dag finns det många konkreta problem kvar i tillämpningen, vilket kommissionen med all rätt konstaterade i ett nyligen avgivet meddelande i frågan. 5. 8. ESK anser det också vara oundgängligt att intensifiera arbetet med att förenkla gemenskapslagstiftningen och framför allt att låta detta arbete ta sig uttryck i nya effektiva bestämmel- ser. Detta krav är särskilt viktigt för de små och medelstora företagen i kandidatländerna som skall överta gemenskapslags- tiftningen. frågan angående ett 5. 9. Man bör även se till att nya nationella hinder inte uppkommer, något som får ökad betydelse med ett ökande antal medlemsstater. ESK påminner om sin tidigare rekommen- ”uppförandekodex för inre dation i marknaden” som skulle slutas mellan medlemsländerna i syfte att garantera att de nationella lagstiftningarna skall vara så förenliga med inre marknaden som möjligt. Att lagstiftningen är förenlig med inre marknaden gör det möjligt att förena det nödvändiga bevarandet av en politisk, kulturell och social mångfald — som med säkerhet kommer att öka i en utvidgad union — med kraven på en väl fungerande inre marknad. 6. Kandidatländernas och Europeiska unionens gemen- samma prioriteringar Stöd till kandidatländerna därför är nödvändigt att övervaka att detta stöd används på bästa möjliga sätt. Detta omfattar systematisk utvärdering av stödets effekt, bättre inriktning på avgörande mål (till exempel förbättring av inramningen av företagens verksamhet liksom stöd till organ som säkerställer och övervakar tillämpningen av gemenskapsrätten), kontroll av att medlen används på bästa sätt och att villkoren respekteras, övervakning av konkurrens- snedvridning och förstärkt kamp mot bedrägerier. I allmänna termer bör man eftersträva utveckling och inte bidragsberoen- de, på sikt förutse snarare ett minskat stöd än ett oförändrat eller ökat stöd samt i större utsträckning använda lån eller räntestöd och främja privata kapitalinvesteringar, som är en avgörande faktor för utveckling. Slutligen måste även tendens- en inom ramen för Phare-programmet att gå mot ett ökat stöd för sociala åtgärder utvidgas och förstärkas. 6. 2. För att lyckas med integrationsprocessen bör samtal och samarbete mellan unionen och kandidatländerna inte begränsas till nationell nivå, mellan regeringar och förvaltning- ar. De bör direkt beröra arbetslivets organisationer och företa- gen. ESK betonar särskilt vikten av att man lyckas etablera starka och representativa arbetslivsorganisationer i alla kandi- datländer som aktivt tar del av marknadsekonomins rättigheter och skyldigheter i enlighet med den europeiska samhälls- och näringslivsmodellen. Detta är ett oundgängligt villkor för att utvidgningen av inre marknaden skall bli framgångsrik. 6. 2. 1. I första hand anser ESK att arbetslivsorganisationerna i Europeiska unionen genom stöd från gemenskapsprogram, främst genom Phare, bör uppmuntras att stödja sina motsvarig- heter i kandidatländerna vad gäller deras utbildning och anpassning till integrationen på inre marknaden. Partnerskaps- avtal som organiserar samarbete och ömsesidigt bistånd, och även underlättar utbyten, borde utvecklas mellan dessa organisationer. Stödet till de små och medelstora företagen bör 6. 2. 2. ges särskild vikt. De viktigaste europeiska programmen för företagsstöd (ramprogram för forskning, program för stöd till de små och medelstora företagen och hantverksindustrierna, finansiering från EIB, osv. ) bör i större utsträckning stå öppna för företagen i kandidatländerna, hjälpa dem till finansiering under bästa möjliga villkor (tillgång till riskkapital, subventio- nerade räntor, garantier från de europeiska finansiella institu- tionerna, osv. ), uppmuntra dem att använda de europeiska rättsliga instrumenten för att underlätta deras integration på inre marknaden (t. ex. europeiskt patent, gemenskapsmärkning, EG-certifiering, osv. ) och främja partnerskap över gränserna med företagen i Europeiska unionen. 6. 1. Europeiska unionens stöd till kandidatländerna är av avgörande betydelse. Man tvingas konstatera att den fleråriga budgetplanen fram till 2006 enligt överenskommelsen i Berlin om Agenda 2000 bara frigör mycket begränsade budgetmässi- ga resurser i förhållande till kandidatländernas behov för att kunna integreras i inre marknaden. ESK understryker att det 6. 2. 3. Ett samråd bör även utvecklas mellan arbetslivets organisationer inom ramen för den europeiska sociala dialo- gen, som en uppföljning av det första möte som ägde rum mellan arbetsmarknadens parter i Warszawa i mars 1999 med stöd av Europeiska kommissionen. 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/47 Gemensamma överväganden angående inre marknadens framtid 7. Ekonomiska och sociala kommitténs initiativ Det kommer inte att vara tillräckligt att uppmana 6. 3. kandidatländerna att tillämpa inre marknaden såsom den fungerar i nuläget. Dessa länder måste kunna förbereda sig för framtida utvecklingar av inre marknaden och uttala sig om de mål som vi sätter upp för inre marknaden om tio eller tjugo Inre marknadens funktion kommer uppenbarligen att år. medföra andra krav och en annan utformning med tjugofem eller trettio medlemsstater än med nuvarande femton. För att åstadkomma detta anser ESK att det kommer att bli nödvändigt med följande åtgärder: 6. 3. 1. Ta med kandidatländerna i samtalen om inre mark- nadens framtid särskilt genom att inbjuda dem till sammanträ- den med rådet (inre marknaden). 6. 3. 2. Inbjuda observatörer från kandidatländerna till kom- mittéer och möten som avser att övervaka inre marknadens funktion. 6. 3. 3. I synnerhet knyta kandidatländerna och deras repre- sentanter för arbetsmarknadens parter till frågor som rör administrativ förenkling och förebyggande av andra nya handelshinder. 6. 3. 4. gemenskapspolitiken (inklusive sträcker sig bortom Agenda 2000, till år 2006 och framåt. Inleda en gemensam översyn av reformerna av som jordbrukspolitiken) 6. 3. 5. Studera framtidsutsikterna med avseende på hur en utvidgad inre marknad och grannarna i regionen, såväl Schweiz och länderna i EES som staterna i före detta Sovjetunionen och i Medelhavsområdet, kan komplettera varandra och bedriva handel. Bryssel den 22 juli 1999. Ekonomiska och sociala kommittén är medveten om 7. 1. sina särskilda skyldigheter när det gäller att stöda kandidat- ländernas integrationsprocess i inre marknaden och i EU. Som representant för det organiserade medborgarsamhället ankommer det i första hand på kommittén att se till att intresseorganisationerna i ekonomi och samhälle såväl i öst som i väst kan delta effektivt i denna omfattande process. För att uppnå detta syfte avser Ekonomiska och sociala 7. 2. kommittén att under kommande år inleda följande initiativ: 7. 2. 1. Kommittén kommer att fortsätta att utveckla de kontakter som tagits i de bilaterala kommittéer som inrättats tillsammans med arbetsmarknadens parter och andra intres- seorganisationer i kandidatländerna och övervaka utvecklingen av den allmänna situationen och specifika prioriteringar. 7. 2. 2. Kommittén kommer att fortsätta att organisera årliga möten med representanter för arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer i O¨ st- och Centraleuropa, som bland annat kommer att göra det möjligt att följa upp de rekommendationer som görs i detta yttrande. Kommitténs observationsgrupp för inre marknaden 7. 2. 3. kommer under kommande år att fortsätta att med särskild uppmärksamhet övervaka att kandidatländerna och arbets- marknadens parter och andra intresseorganisationer i deras länder knyts till utvidgningen av den europeiska inre markna- den. I synnerhet kommer observationsgruppen att i allt högre grad utöka sina undersökningar till kandidatländerna för sin rapport PRISM (Progress Report on Initiatives in the Single Market) om initiativ och goda exempel som utvecklas på fältet för att få inre marknaden att utvecklas. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI C 329/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande Utvidgningen / Statistik Uppgifter från år 1997 Tjeckien Slovakien Polen Estland Lettland Litauen Ungern Slovenien Bulgarien Rumänien KL-10 EU15 Befolkning (miljoner) 10,3 5,38 38,64 1,5 2,5 3,7 10,3 2 8,3 22,75 105,37 374,565 Yta i km2 78 866 49 034 312 685 45 227 64 589 65 301 93 030 20 253 110 994 238 391 1 078 370 3 236 180 30,6 295,6 7 130 ,4 BNP (miljarder euro) 45,9 17,2 119,7 BNP/capita (100 euro) BNP/capita uttryckt i köpkraftsparitet (100 euro) BNP/capita (% av EU-15) BNP-tillväxt (% per år) 45 63 23 1 32 47 17 6,5 31 40 16 6,9 4,2 28 37 15 11,4 4,9 20 27 10 6,5 8,4 23 30 12 5,7 39,6 16,1 39 47 21 4,4 81 68 43 3,8 9 11 23 6 14 31 7 −6,9 −6,6 Matprisindex 104,4 105,4 112,6 89,3 102,5 106,1 117,5 108,6 1 224 ,6 Genomsnittlig månadslön (USD) 337,4 274,6 302,0 249,5 203,4 255 305,0 989,0 94,0 Arbetslöshet (%) 4,7 11,6 11,2 10,5 14,4 14,1 8,1 7,3 15 249,7 118,0 6 28,1 189,83 — — — — — — — — — 157,1 — 10 Handelsbalans (miljoner euro) 20,084 7,754 22,707 2,567 1,429 3,382 16,842 7,382 3,126 7,434 92,707 10 737 Inflation (%) 8,6 6,1 15 11,2 8,4 8,8 18,3 8,3 1 082,3(1) 154,8 Export till EU (%) 59,90 45,00 63,50 48,60 48,90 36,70 69,90 63,60 44,10 Import från EU (%) 61,50 39,51 63,00 59,10 53,20 47,70 62,40 67,40 42,10 Moms (%) — — — 18 — — 25/12 — — 56,60 52,30 — — — — — — — — — KL-10 = de tio kandidatländerna (Cypern ingår inte i statistiken) (1) 1996: 123 %


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
Canary Islands
aid system
application of EU law
customs territory (EU)
derogation from EU law
tax relief

formats: html pdf print

text: 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/27 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muutta- misesta” (1999/C 329/09) Neuvosto päätti 8. syyskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -jaosto antoi lausuntonsa 1. syyskuuta 1999. Esittelijä oli John Simpson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. syyskuuta 1999 pitämässään 366. täysistunnossa (syyskuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 114 puolesta yhden pidättyessä äänestyksestä. 1. Johdanto 1. 1. Komissio on tehnyt uuden ehdotuksen neuvoston asetukseksi yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanarian- saariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta. Asetusmuutoksessa lykätään 30. päivään kesäkuuta 1. 2. 2000 vaatimusta alentaa suunnitellun aikataulun mukaisesti tiettyjen tuotteiden paikallisen tuotannon suojeluastetta erityi- sellä paikallisella tuotanto- ja tuontiverolla (arbitrio sobre la jota selvittään produccio´n y sobre las asetuksessa tuonnempana yksityiskohtaisesti). Nykyisessä veroa säädetään alennettavaksi vuosittain 20 prosenttia 31. päivästä joulukuuta 1996 lähtien siten, että vero poistetaan kokonaan 31. päivästä joulukuuta 2000 alkaen, jolloin Kana- riansaarilla sovelletaan kaikilta osin Euroopan yhteisön yhteistä tullitariffia. importaciones, APIM, 1. 3. Asetusmuutoksella veron alentamista lykätään kuudel- la kuukaudella, kun se muutoin olisi toteutettu 31. joulukuuta 1999. Samalla kun määräaikaa myöhäistetään, komissio tar- kastelee veron poistamisen vaikutusta tiettyihin toimialoihin. Komissio tutkii, tarvitaanko tällaisilla herkillä toimialoilla vielä lisää erityistoimia ja mitä hyötyä niistä olisi, sekä tekee neuvostolle tarvittaessa uuden ehdotuksen. Neuvoston on hyväksyttävä asetusmuutos yksimieli- 1. 4. sesti. 1. 5. Vuonna 2000 mahdollisesti hyväksyttävät uudet järjes- telyt on hyväksyttävä neuvostossa määräenemmistöllä Amster- damin sopimuksella muutetun 299 artiklan 2 kohdan mukai- sesti. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjassa tunnuste- 2. 2. taan saariston erityisluonne sekä sen vaikea sosiaalinen ja taloudellinen tilanne (1). Kanariansaarten erityisvaikeudet tun- nustettiin jättämällä ne alun perin yhteisön tullialueen ja yhteisen kauppapolitiikan ulkopuolelle, eikä niihin sovellettu yhteistä maatalous- eikä kalastuspolitiikkaa. Viime vuosina on toteutettu toimenpiteitä, joilla mai- 2. 3. nittujen erivapauksien laajuutta ja vaikutusta on supistettu myönteisessä hengessä. Jäljempänä selostettu APIM-verotusjärjestelmä otettiin 2. 4. käyttöön vuonna 1973, ja sitä jatkettiin Espanjan liityttyä yhteisön jäseneksi. Veron tarkoituksena on suojella saarten tehdasteollisuuden herkimpiä aloja. Kanariansaarten erityisongelmat 2. 5. yhteisön uloimmista alueista on tunnustettu eri tavoin, muun muassa seuraavasti: yhtenä 1. Neuvosto on antanut asetuksen (ETY) N:o 1911/91 (2), jossa säädetään, miten yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan Kanariansaariin. 2. Neuvosto on tehnyt päätöksen 91/314/ETY (Poseican) (3) vaihtoehto-ohjelman käynnistämisestä erityisesti Kanarian- saarten syrjäisen sijainnin ja saaristoaseman huomioon ottamiseksi. 3. Komissio on tehnyt N:o 1911/91 (4) mukaisesta tuotanto- (APIM). päätöksen asetuksen (ETY) ja tuontiverosta 2. Kanariansaariin sovellettavat erityismääräykset Kanariansaarista tuli osa Euroopan unionia Espanjan 2. 1. liityttyä EU:hun vuonna 1986. (1) Liittymisasiakirja, pöytäkirja N:o 2. Kanariansaaret jätettiin tuol- loin erityisesti yhteisen tullialueen ja yhteisen maatalouspolitiikan soveltamisalan ulkopuolelle. (2) EYVL L 171, 29. 6. 1991, s. 1. (3) EYVL L 171, 29. 6. 1991, s. 5. (4) EYVL L 10, 13. 1. 1996, s. 38. C 329/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 4. Neuvosto on antanut asetuksen (ETY) N:o 1601/92, jossa perustettiin tiettyjen maataloustuotteiden kauppaa koskeva erityinen hankintajärjestelmä ja siihen liittyvät erityistoi- menpiteet väliaikaisten poikkeuksien mahdollistamiseksi yhteisestä maatalouspolitiikasta. 3. 5. Mikäli muutos hyväksytään, APIM-veroa sovelletaan ainoastaan 10 prosenttiin Kanariansaarten tuonnin kokonai- sarvosta. Korkein veroprosentti olisi tupakalta perittävä, enintään 6,9 prosentin suuruinen vero sekä erikseen luetelluilta teollisuustuotteilta perittävä 2,3 prosentin vero. 5. Komissio on tehnyt päätöksen, joka koskee Regis- yhteisöaloitteen II vaihetta vuosina 1994–1999 ohjelman käynnistämiseksi nopeuttamaan Kanariansaarten nykyistä tiiviimpää taloudellista yhdentymistä Euroopan yhteisöön; ohjelmaan sisältyy 216,9 milj. ecun suuruinen määräraha, josta 94 % on peräisin EAKR:sta ja 6 % EMOTR:sta, ja ohjelman kokonaiskustannukset ovat 385,5 milj. ecua. 6. Rakennerahastoista myönnetään vuosina 1994–1999 yh- teensä 660 milj. ecua rahoitusohjelmaan, jonka kokonais- rahoitus on vuoden 1994 hinnoin 1 052 mrd. ecua jäsen- valtioiden ja yksityisen sektorin rahoitus mukaan lukien. (1) Rahoituksessa ei oteta huomioon Espanjan alueidenvälisiin ohjelmiin sisältyvien tukien vaikutusta. 3. APIM (arbitrio sobre la produccio´ n y sobre las impor- taciones) APIM-veroa ehdotetaan sovellettavaksi ja 3. 1. seitsemään tuoteryhmään nykyisen suuruisena 30. päivään kesäkuuta 2000 asti. jatkuvasti Tuotteet kuuluvat yhteisen tullitariffin nimikkeistön 3. 2. mukaisiin tiettyihin tuoteryhmiin. Yksityiskohtaiset luokituk- set ilmenevät ehdotuksen liitteestä, jossa on lueteltu seuraavat tuoteryhmät: – – – eri elintarvikkeet tupakka kemianteollisuuden tuotteet – paperiteollisuuden tuotteet – tekstiilit – metalliteollisuus – muut (erikseen luetellut) teollisuustuotteet. 3. 3. Komissio on tehnyt sen johtopäätöksen, että APIM- veron poistaminen saattaisi vaarantaa työllisyystilannetta koh- dassa 3. 2 luetelluilla aloilla. Veronkannon lakkauttamisen haittavaikutuksista kunkin alan työllisyyteen on tehty seikka- peräisiä arvioita. 3. 4. Komissio ei ole hyväksynyt Espanjan viranomaisten ehdotusta sisällyttää virvoitusjuomat ja rakennusmateriaalit luetteloon tuotteista, joiden APIM-verokannan alentamista lykätään. jolla Komissio toteaa, että ehdotetun toimenpiteen, 3. 6. kumottaisiin väliaikaisesti asetuksessa (ETY) N:o 1911/91 säädetyt periaatteet, tulee liittyä Kanariansaarten ja yhteisön yhdentymisprosessiin, ja sillä voidaan ainoastaan pyrkiä lie- ventämään talouden välttämättömän sopeuttamisen vaiku- tuksia (2). 4. Kanariansaarten taloudellinen ja sosiaalinen tilanne Kanariansaarten väkiluku on 1,6 miljoonaa. Saaret ja ne vastaavat 4. 1. ovat yksi Espanjan autonomisista alueista, pitkälti itse oman taloutensa kehittämisestä. Yhteisö on todennut saarilla olevan tavallisuudesta jotka vaikuttavat saarten ja yh- 4. 2. poikkeavia erityisongelmia, teisön yhdentymiseen. 4. 3. Saarille on ominaista niiden suuri riippuvuus matkailu- tuloista. Kanariansaarilla käy vuosittain yli 10 miljoonaa matkailijaa. Matkailu on tulolähteenä sekä hyödyllinen että haitallinen, ja siksi elinkeinon ympäristökestävyys on suunni- teltava huolellisesti luonnonvarojen käytön, etenkin vesihuol- lon osalta. 4. 4. Alueella vallitsevan ilmaston ansiosta banaanien ja tomaattien viljely ja vienti sekä viinintuotanto on verraten kannattavaa. 4. 5. Saarten elinkeinoelämää hallitsevia tekijöitä ovat niiden etäisyys Euroopan tärkeimmistä markkinoista ja useiden saa- rien muodostama pirstoutunut, suhteellisen pienimuotoinen talousalue. Tuotteiden kuljetuskustannukset saarilta mantereel- le ja päin vastoin maksetaan korvaamalla viejille osa saarten ja muun EU:n välisen tuonnin ja viennin ylimääräisistä kuljetus- kustannuksista. 4. 6. Saarilla on runsaasti työttömyyttä. Tuoreen tilaston mukaan alueen työttömyysaste oli EU:n neljänneksi korkein Nuts II -kriteerein mitattuna (3). 4. 7. Vuosina 1987–1997 työttömyys laski 25 prosentista 21 prosenttiin, mutta keskimääräinen työttömyysaste on edel- leen noin kaksi kertaa korkeampi kuin muualla EU:ssa. (1) The Impact of Structural Policies on Economic and Social Cohesion in the Union, 1989–1999 (ensimmäinen maakohtainen arvio, lokakuu 1996), Euroopan komissio, s. 166. (2) KOM(1999) 226 lopull. , kohta 7. (3) Kuudes kausikertomus Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta, Euroopan komissio, kaavio 43. 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/29 4. 8. Bruttokansantulo henkeä kohti Eurostatin mittaamilla ostovoimastandardeilla ilmaistuna on kasvanut vuoden 1986 luvusta, 69 prosentista EU:n keskimääräisestä, 74,3 prosenttiin vuonna 1996(1). Tämä on huomattava parannus, mutta BKTL on silti vielä riittävän alhainen määrittelemään alueen tavoit- teen 1 piiriin kuuluvaksi, mikä on varmistettu vuoteen 2006 asti. 5. Tuleva kehitys 5. 1. Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa (aiemmin 227 artiklan 2 kohdassa) määrätään erityisesti, että sopimuksen määräyksiä sovelletaan Ranskan merentakaisiin departementteihin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin. Neuvosto hyväksyy parlamenttia kuultuaan(2) erityistoimenpi- teitä, joiden tarkoituksena on määritellä ne edellytykset, joilla sopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin, ja ottaa huomioon niiden rakenteellisen, sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippu- vuus muutamista harvoista tuotteista. Viittauksen tuotteisiin voidaan katsoa sisältävän myös palvelut. 5. 2. Erityistoimenpiteissä tulee ottaa huomioon sellaiset alat kuten tulli- ja kauppapolitiikka, veropolitiikka, tullittomat alueet, maatalous- raaka-aineiden ja ja kalastuspolitiikka, välttämättömien kulutustavaroiden toimittamisehdot, valtion- tuen eri muodot sekä edellytykset rakennerahastoihin ja laaja- alaisiin yhteisön ohjelmiin pääsemiselle. 5. 3. Mainitut erityistoimenpiteet on hyväksyttävä ”hei- kentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhtei- set politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukai- suutta”. 5. 4. Komissio on jo päättänyt, että Kanariansaaret ovat ohjelmakaudella 2000–2006 tavoitteen 1 piiriin kuuluva yh- teisön alue. Tilanne jatkuu samana kuin oli päätetty vuoteen 1999 asti. Kanariansaaret täyttävät edelleen myös koheesiora- haston vaatimukset, mikä lisää niiden tukikelpoisten kustan- nusten enimmäismäärää, joita voidaan rahoittaa rakennerahas- toista. 6. Päätelmät ja suositukset 6. 1. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti sille tarjoutuneeseen tilaisuuteen esittää huomioita ehdotuksesta Kanariansaariin sovellettavasta yhteisön lainsäädännöstä anne- tun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamiseksi. 6. 2. Komitea toteaa, että Euroopan unionin uloimmat alueet on otettava erityisesti huomioon yhteisöpolitiikkoja sovellettaessa noudattaen kuitenkin mahdollisimman tarkoin kyseisten politiikkojen henkeä ja yksityiskohtia. Komitea kan- nattaa erityisesti perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan määräystä olla heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen yhte- näisyyttä ja johdonmukaisuutta. 6. 3. Kanariansaarten taloudellinen asema on aivan ilmei- sesti parantunut viime vuosina sekä absoluuttisin että suhteelli- sin luvuin mitattuna. Tämänsuuntaisen kehityksen vahvistami- nen on kuitenkin edelleen toivottavaa. 6. 4. TSK suhtautuu näin ollen myönteisesti siihen, että komissio on sitoutunut tarkastelemaan yhdessä Espanjan vi- ranomaisten kanssa APIM-veron poistamisen seurauksia ja tekemään tarvittaessa ehdotuksen mahdollisista toimista. Tar- koituksena on poistaa vero vaarantamatta alueen tuotantoa herkillä aloilla. tarttua Vaikka TSK kannattaa komission ehdotuksen yleislin- 6. 5. tarkistaa APIM- tilaisuuteen ja jaa, olisi hyvä verotusjärjestelmän vaikutuksen lisäksi myös kaikkien yhteisö- politiikkojen vaikutus Kanariansaarten kehitykseen ja pyrkiä tekemään ehdotuksia saarten yhdentämiseksi nykyistä lähem- min yhteisöön ja uutta luovien toimien käynnistämiseksi kehittämään saaria. 6. 6. TSK kannattaa näin ollen perusteluita muuttaa asetusta (ETY) N:o 1911/91 lykkäämällä APIM-veron asteettaista pois- tamista. Tämä on sopiva tapa tarkistaa perusteellisesti Kana- riansaarten kehittämismenetelmiä. (1) Mt. , kaavio 43. (2) Nimenomaista viittausta talous- ja sosiaalikomitean tai alueiden komitean kuulemiseen ei 299 artiklan 2 kohta näin muutettuna sisällä. 6. 7. Tarkistuksen jälkeen talous- ja sosiaalikomitea seuraa kiinnostuneena myöhemmin tehtäviä ehdotuksia ja toivoo komission tarjoavan komitealle tilaisuuden antaa lausunto ehdotusten täytäntöönpanosta. Bryssel 22. syyskuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: PREGUNTA ESCRITA E-1675/99 de Marialiese Flemming (PPE-DE) a la Comisión. Animales exóticos.

eurovoc_concepts:
EC Regulation
IATA
animal welfare
international sanctions
marketing
protection of animal life
transport of animals

text: C 225 E/6 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 8. 8. 2000 perjuicios a una zona de protecci(cid:243)n especial? ¿Conoce la evaluaci(cid:243)n econ(cid:243)mica en que se basa el proyecto? ¿QuØ medidas piensa tomar para garantizar que ningœn proyecto reciba ayuda comunitaria en caso de que se demuestre que supone una amenaza para el medio ambiente? Respuesta de la Sra. Wallstr(cid:246)m en nombre de la Comisi(cid:243)n (22 de noviembre de 1999) La Comisi(cid:243)n no tiene conocimiento de que la ampliaci(cid:243)n de una pista de aterrizaje hacia Lough Foyle suponga daæos para una zona de protecci(cid:243)n especial, designada por el Reino Unido conforme al art(cid:237)culo 4 de la Directiva 79/409/CEE del Consejo, de 2 de abril de 1979, relativa a la conservaci(cid:243)n de las aves silvestres (1). La Comisi(cid:243)n estÆ enterada de que se ha llevado a cabo una evaluaci(cid:243)n econ(cid:243)mica pero, de acuerdo con el principio de subsidiariedad, la evaluaci(cid:243)n de los distintos factores conexos compete a la autoridad nacional, en este caso el departamento de medio ambiente de Irlanda del Norte. El rØgimen de protecci(cid:243)n aplicable al espacio protegido de Lough Foyle se halla definido en los apartados 2, 3 y 4 del art(cid:237)culo 6 de la Directiva 92/43/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1992, relativa a la conservaci(cid:243)n de los hÆbitats naturales y de la fauna y flora silvestres (2). En este sentido, cualquier plan o proyecto no directamente relacionado con la gesti(cid:243)n de esta zona pero con probables efectos de importancia sobre la misma debe someterse a una evaluaci(cid:243)n medioambiental adecuada con fines de conservaci(cid:243)n del paraje. Dado que Su Seæor(cid:237)a afirma que la propuesta de ampliaci(cid:243)n de la pista de aterrizaje ocasionarÆ perjuicios a una zona de protecci(cid:243)n oficial, se le insta a presentar mayor informaci(cid:243)n sobre la naturaleza y el alcance de la amenaza para las aves y sus hÆbitats, informaci(cid:243)n que permitirÆ a la Comisi(cid:243)n investigar el tema a fondo ante las autoridades del Reino Unido. En cuanto a la concesi(cid:243)n de fondos comunitarios para el proyecto, el Reglamento (CEE) no 2081/93 del Consejo de 20 de julio de 1993 por el que se modifica el Reglamento (CEE) no 2052/88 relativo a las funciones de los Fondos con finalidad estructural y a su eficacia, as(cid:237) como a la coordinaci(cid:243)n entre s(cid:237) de sus intervenciones, con las del Banco Europeo de Inversiones y con las de los demÆs instrumentos financieros existentes (3), establece que las medidas que pueden acogerse a la cofinanciaci(cid:243)n dentro de los fondos estructurales han de ser acordes con la pol(cid:237)tica ambiental comunitaria. (1) DO L 103 de 25. 4. 1979. (2) DO L 206 de 22. 7. 1992. (3) DO L 193 de 31. 7. 1993. (2000/C 225 E/007) PREGUNTA ESCRITA E-1675/99 de Marialiese Flemming (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (22 de septiembre de 1999) Asunto: Animales ex(cid:243)ticos Los animales ex(cid:243)ticos sufren torturas indescriptibles, pues se les transporta como si fueran mercanc(cid:237)as en crueles condiciones. Muchos animales llegan muertos o gravemente heridos a su lugar de destino. ¿QuØ medidas adopta la Comisi(cid:243)n para luchar contra estas formas de proceder crueles para con los animales? ¿QuØ medidas adopta la Comisi(cid:243)n para controlar los transportes ilegales de animales ex(cid:243)ticos? ¿IntervendrÆ la Comisi(cid:243)n en favor de una prohibici(cid:243)n de las importaciones de animales ex(cid:243)ticos en los Estados miembros de la Uni(cid:243)n Europea? 8. 8. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 225 E/7 Respuesta de la Sra. Wallstr(cid:246)m en nombre de la Comisi(cid:243)n (28 de octubre de 1999) La Comisi(cid:243)n desea seæalar a Su Seæor(cid:237)a que el Reglamento (CE) no 338/97 del Consejo de 9 de diciembre de 1996 relativo a la protecci(cid:243)n de especies de la fauna y flora silvestres mediante el control de su comercio (1) recoge todas las disposiciones necesarias sobre el comercio y transporte de Østas. En particular, todos los ejemplares importados o exportados de especies contempladas en dicho Reglamento han de transportarse conforme a las normas internacionales establecidas por la Asociaci(cid:243)n de Transporte AØreo Internacional (IATA) o por el Convenio sobre el comercio internacional de especies amenazadas de fauna y flora silvestres (CITES). En la Comunidad se controla estrechamente la mortalidad durante el transporte y, si procede, pueden disponerse restricciones a la importaci(cid:243)n. Las autoridades de cada Estado miembro son responsables de garantizar el cumplimiento de esos requisitos. No obstante, con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 338/97 del Consejo, se ha creado un grupo garante de la aplicaci(cid:243)n integrado por las autoridades responsables de cada Estado, para luchar contra el comercio ilegal. La Comisi(cid:243)n considera que, en ocasiones, mediante el control y estrecho seguimiento de su comercio que prohibiendo su importaci(cid:243)n. la conservaci(cid:243)n de numerosas especies se consigue mejor (1) DO L 61 de 3. 3. 1997. (2000/C 225 E/008) PREGUNTA ESCRITA E-1697/99 de Alexandros Alavanos (GUE/NGL) a la Comisi(cid:243)n (29 de septiembre de 1999) Asunto: Incumplimiento de la Directiva 91/271/CEE en cuanto a la designaci(cid:243)n de zonas sensibles en el Golfo de Elevsis La Comisi(cid:243)n de Peticiones examin(cid:243) la petici(cid:243)n no 413/92 presentada por los habitantes de la regi(cid:243)n de Elevsis. En octubre de 1995, un grupo de eurodiputados visit(cid:243) la regi(cid:243)n de Elevsis para evaluar la situaci(cid:243)n medioambiental y comprobar el incumplimiento de la legislaci(cid:243)n comunitaria denunciado por los habitantes de dicha regi(cid:243)n, sin poder obtener el compromiso del Gobierno griego de resolver los problemas existentes. La Comisi(cid:243)n ha iniciado por su parte un procedimiento de incumplimiento contra Grecia por no aplicar la Directiva 91/271/CEE (1) en cuanto a la designaci(cid:243)n de zonas sensibles, con la consiguiente falta de protecci(cid:243)n del Golfo de Elevsis, y no adoptar medidas para su saneamiento. ¿Puede indicar la Comisi(cid:243)n cuÆles son los programas a travØs de los cuales podr(cid:237)an financiarse acciones serias de saneamiento del Golfo de Elevsis y de mejora de la calidad de las aguas y de las costas? (1) DO L 135 de 30. 5. 1991, p. 40. Respuesta del Sr. Barnier en nombre de la Comisi(cid:243)n (15 de noviembre de 1999) Con motivo del examen de la petici(cid:243)n 413/92, el pasado 22 de abril la Comisi(cid:243)n inform(cid:243) a los miembros de la Comisi(cid:243)n de Peticiones del Parlamento de las medidas adoptadas por las autoridades griegas en relaci(cid:243)n con la aplicaci(cid:243)n, en la regi(cid:243)n de Elevsis, de la Directiva 82/501/CEE del Consejo, de 24 de junio de 1982, relativa a los riesgos de accidentes graves en determinadas actividades industriales (1) (modificada por la Directiva 96/82/CE del Consejo, de 9 de diciembre de 1996, relativa al control de los riesgos inherentes a los accidentes graves en los que intervengan sustancias peligrosas (2)). Los miembros de la citada Comisi(cid:243)n consideraron las explicaciones satisfactorias y decidieron archivar la mencionada petici(cid:243)n


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1678/99 von Marialiese Flemming (PPE-DE) an den Rat. Antibiotika in Futtermittel.

eurovoc_concepts:
Sweden
animal disease
animal feedingstuffs
common agricultural policy
food safety
veterinary drug

text: 18. 7. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 203 E/21 Die Kommission hat daher 1997 gegen Frankreich in Anwendung von Artikel 226 (ex-Artikel 169) EG- Vertrag ein Vertragsverletzungsverfahren eingeleitet und am 15. Februar 1999 den Gerichtshof (Rechts- sache C-38/99) angerufen. Es ist jetzt Aufgabe des Gerichtshofs, in dieser Rechtssache ein Urteil zu sprechen. (1) ABl. C 100 vom 9. 4. 1994. (2) ABl. C 65 vom 4. 3. 1996. (2000/C 203 E/027) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1678/99 von Marialiese Flemming (PPE-DE) an den Rat (22. September 1999) Betrifft: Antibiotika in Futtermittel Seit Jahrzehnten werden Antibiotika als Wachstumsf(cid:246)rderer in der Tiermast verwendet. Der Gebrauch dieser Zusatzstoffe birgt jedoch die Gefahr in sich, da(cid:223) auftretende Krankheiten unter Umst(cid:228)nden nicht mit Antibiotika behandelt werden k(cid:246)nnen, da die Bakterien bereits resistent sind. Hinzu kommt, da(cid:223) Reste dieser Antibiotika durch den Konsum von Eiern, Milch, Fleisch etc. in den menschlichen K(cid:246)rper gelangen k(cid:246)nnen, was eine erhebliche gesundheitliche Gefahr darstellt. Schweden hat bereits mit 1. 1. 1986 (cid:129) noch vor dem Beitritt zur EU (cid:129) die Verwendung von Antibiotika als Wachstumsf(cid:246)rderer in der Tiermast verboten. W(cid:228)hrend der (cid:246)sterreichischen Ratspr(cid:228)sidentschaft wurden auch EU-weit vier Antibiotika-Zus(cid:228)tze verboten. Wird sich der Rat f(cid:252)r ein Verbot s(cid:228)mtlicher Antibiotika als Wachstumsf(cid:246)rderer in Futtermitteln einsetzen? Wenn ja, welche Ma(cid:223)nahmen wird der Rat ergreifen, um ein solches Verbot in allen Mitgliedstaaten durchzusetzen? Antwort (24. Januar 2000) Der Rat hat auf seiner Tagung vom 17. Dezember 1998 eine Verordnung (1) zur ˜nderung (cid:129) hinsichtlich des Widerrufs der Zulassung bestimmter Antibiotika (cid:129) der Richtlinie 70/524/EWG (cid:252)ber Zusatzstoffe in der Tierern(cid:228)hrung angenommen. Bei den betroffenen Antibiotika handelt es sich um Virginiamycin, Spiramycin, Tylosinphosphat und Zink-Bacitracin. Der Rat und die Kommission best(cid:228)tigten bei der Annahme der Verordnung, da(cid:223) jeder diesbez(cid:252)gliche Beschlu(cid:223) auch k(cid:252)nftig auf der Grundlage gemeinschaftlicher wissenschaftlicher Gutachten und unter Beachtung des Vorsorgeprinzips getroffen werden mu(cid:223). Auf seiner Tagung am 14. /15. Juni 1999 nahm der Rat Kenntnis von der Ver(cid:246)ffentlichung des Gutachtens des Wissenschaftlichen Lenkungsausschusses zur Resistenz gegen antimikrobielle Substanzen. Hierzu und zu den (cid:252)brigen Kategorien von antimikrobiellen Substanzen, die in diesem Gutachten erw(cid:228)hnt werden, erkl(cid:228)rte der Vertreter der Kommission, da(cid:223) die Dienststellen seiner Institution derzeit entsprechende Vorschl(cid:228)ge ausarbeiten. Der Rat wird mit gr(cid:246)(cid:223)tem Interesse alle Vorschl(cid:228)ge f(cid:252)r Ma(cid:223)nahmen er(cid:246)rtern, die die Kommission in diesem Bereich f(cid:252)r erforderlich erachtet. Die Verwendung von Antibiotika wird auch in der am 8. Juni 1999 angenommenen Entschlie(cid:223)ung des Rates zur Antobiotikaresistenz (cid:132)Eine Strategie gegen die mikrobiologische Bedrohung(cid:147) behandelt. In dieser Entschlie(cid:223)ung wird die Kommission ersucht, insbesondere die (cid:220)berwachung der Antibiotikaresistenz in der Humanmedizin und im Bereich der Zoonosebek(cid:228)mpfung als eine Priorit(cid:228)t aufzunehmen. (1) Verordnung (EG) Nr. 2821/98 des Rates vom 17. 12. 1998, ver(cid:246)ffentlicht im ABl. L 351 vom 29. 12. 1998, S. 4


title: PERGUNTA ESCRITA E-1675/99 apresentada por Marialiese Flemming (PPE-DE) à Comissão. Animais exóticos.

text: C 225 E/6 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 8. 8. 2000 protec(cid:231)ªo especial? A Comissªo tem conhecimento da avalia(cid:231)ªo econ(cid:243)mica em que se baseia este projecto? Que medidas tomarÆ a Comissªo para assegurar que nªo serªo dados fundos comunitÆrios a projectos que demonstrem representar uma amea(cid:231)a para o ambiente? Resposta dada pela ComissÆria Wallstr(cid:246)m em nome da Comissªo (22 de Novembro de 1999) A Comissªo nªo tem conhecimento de que a proposta com vista (cid:224) extensªo de uma Ærea de pista atØ Lough Foyle vÆ danificar uma zona de protec(cid:231)ªo especial (ZPE), classificada pelo Reino Unido nos termos do artigo 4o da Directiva 79/409/CEE do Conselho, de 2 de Abril de 1979, relativa (cid:224) conserva(cid:231)ªo das aves selvagens (1). A Comissªo estÆ a par da realiza(cid:231)ªo da avalia(cid:231)ªo econ(cid:243)mica mas, em conformidade com o princ(cid:237)pio da subsidiariedade, a avalia(cid:231)ªo dos vÆrios elementos que a compıem Ø da competŒncia das autoridades nacionais, neste caso o Department of Environment da Irlanda do Norte. O regime de protec(cid:231)ªo aplicÆvel (cid:224) ZPE de Lough Foyle Ø definido nos nos 2, 3 e 4 do artigo 6o da Directiva 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa (cid:224) preserva(cid:231)ªo dos habitats naturais e da fauna e da flora selvagens (2). Por conseguinte, os planos ou projectos nªo directamente relacionados com a gestªo deste s(cid:237)tio mas suscept(cid:237)veis de o afectarem de forma significativa devem ser objecto de uma avalia(cid:231)ªo ambiental adequada, (cid:224) luz dos objectivos de conserva(cid:231)ªo do mesmo s(cid:237)tio. Dado que o Senhor Deputado alegou que a proposta de desenvolvimento da pista vai danificar uma zona de protec(cid:231)ªo especial, convidamo-lo a apresentar mais pormenores sobre a natureza e o grau da amea(cid:231)a para as aves e respectivos habitats, de modo a que a Comissªo possa esclarecer plenamente esta questªo junto das autoridades do Reino Unido. No que respeita (cid:224) atribui(cid:231)ªo de fundos comunitÆrios a este projecto, o Regulamento (CEE) no 2081/93 do Conselho, de 20 de Julho de 1993, que altera o Regulamento (CEE) no 2052/88, relativo (cid:224)s missıes dos fundos com finalidade estrutural, (cid:224) sua eficÆcia e (cid:224) coordena(cid:231)ªo das suas interven(cid:231)ıes, entre si, com as interven(cid:231)ıes do Banco Europeu de Investimento e com as dos outros instrumentos financeiros existentes (3) requer que as medidas que a co-financiar pelos fundos estruturais estejam em conformidade com a pol(cid:237)tica comunitÆria do ambiente. (1) (2) (3) JO L 103 de 25. 4. 1979. JO L 206 de 22. 7. 1992. JO L 193 de 31. 7. 1993. (2000/C 225 E/007) PERGUNTA ESCRITA E-1675/99 apresentada por Marialiese Flemming (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (22 de Setembro de 1999) Objecto: Animais ex(cid:243)ticos Transportados em condi(cid:231)ıes que se caracterizam pela sua crueldade, os animais ex(cid:243)ticos estªo sujeitos a maus tratos inauditos, a ponto de muitos morrerem ou apresentarem ferimentos considerÆveis quando chegam ao seu destino. Que medidas promove a Comissªo para lutar contra mØtodos que devem ser qualificados de actos de crueldade para com os animais? Que medidas desenvolve a Comissªo para p(cid:244)r termo ao transporte il(cid:237)cito de animais ex(cid:243)ticos? Tenciona a Comissªo envidar diligŒncias para lograr uma interdi(cid:231)ªo da importa(cid:231)ªo de animais ex(cid:243)ticos em todos os Estados-membros da Uniªo Europeia? 8. 8. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 225 E/7 Resposta dada pela ComissÆria M. Wallstr(cid:246)m em nome da Comissªo (28 de Outubro de 1999) A Comissªo assinala (cid:224) Senhora Deputada que o Regulamento (CE) no 338/97 do Conselho, de 9 de Dezembro de 1996, relativo (cid:224) protec(cid:231)ªo de espØcies da fauna e da flora selvagens atravØs do controlo do seu comØrcio (1), contØm todo o dispositivo necessÆrio para o comØrcio e o transporte de animais e plantas selvagens. Nomeadamente, os espØcimes das espØcies abrangidas pelo Regulamento devem ser transportados, aquando da sua importa(cid:231)ªo ou da sua exporta(cid:231)ªo, obedecendo (cid:224)s normas internacionais estabelecidas pela Associa(cid:231)ªo do Transporte AØreo Internacional (IATA) ou pela Conven(cid:231)ªo sobre o ComØrcio Internacional das EspØcies de Fauna e Flora Selvagens amea(cid:231)adas de Extin(cid:231)ªo (CITES). Na Comunidade, a mortalidade durante o transporte Ø acompanhada de perto, podendo, se necessÆrio, ser aplicadas restri(cid:231)ıes (cid:224) importa(cid:231)ªo. As autoridades dos diversos Estados-membros sªo responsÆveis por garantir o cumprimento destes requisitos. Todavia, em conformidade com o disposto no Regulamento (CE) no 338/97 do Conselho, foi institu(cid:237)do um grupo de controlo da aplica(cid:231)ªo, composto pelos representantes das autoridades responsÆveis de cada Estado-membro e destinado a combater o comØrcio il(cid:237)cito. A Comissªo considera que, relativamente a muitas espØcies, o objectivo de conserva(cid:231)ªo Ø por vezes mais bem servido permitindo um comØrcio vigiado e controlado do que decretando proibi(cid:231)ıes (cid:224) importa(cid:231)ªo. (1) JO L 61 de 3. 3. 1997. (2000/C 225 E/008) PERGUNTA ESCRITA E-1697/99 apresentada por Alexandros Alavanos (GUE/NGL) (cid:224) Comissªo (29 de Setembro de 1999) Objecto: Viola(cid:231)ªo da Directiva 91/271/CE no que respeita (cid:224) identifica(cid:231)ªo das zonas sens(cid:237)veis do Golfo de Eleusina A Comissªo das Peti(cid:231)ıes examinou a peti(cid:231)ªo no 413/92, apresentada pelos habitantes da regiªo de Eleusina. Um grupo de deputados europeus deslocou-se a esta regiªo em Outubro de 1995, tendo examinado a situa(cid:231)ªo ambiental, bem como as viola(cid:231)ıes da legisla(cid:231)ªo comunitÆria denunciadas pelos habitantes, sem, no entanto, terem recebido quaisquer garantias do Governo grego no sentido da resolu(cid:231)ªo dos problemas constatados. A Comissªo deu, por outro lado, in(cid:237)cio ao processo por infrac(cid:231)ªo contra a GrØcia, por nªo ter a mesma dado aplica(cid:231)ªo (cid:224) Directiva 91/271/CEE (1) no que respeita (cid:224)s zonas sens(cid:237)veis, e nªo ter, por conseguinte, protegido o Golfo de Eleusina, nem adoptado medidas tendentes a melhorar o respectivo estado. PoderÆ a Comissªo indicar atravØs de que programas poderªo ser financiadas ac(cid:231)ıes positivas de despolui(cid:231)ªo do Golfo de Eleusina e melhorar a qualidade da Ægua e das costas? (1) JO L 135 de 30. 5. 1991, p. 40. Resposta de Michel Barnier em nome da Comissªo (15 de Novembro de 1999) No (cid:226)mbito do exame da peti(cid:231)ªo no 413/92, a Comissªo informou os membros da Comissªo das Peti(cid:231)ıes do Parlamento, em 22 de Abril de 1999, sobre as medidas tomadas pelas autoridades helØnicas relativas (cid:224) execu(cid:231)ªo da Directiva do Conselho 82/501/CEE, de 24 de Junho de 1982, relativa aos riscos de acidentes (alterada pela Directiva do Conselho 96/82/CE, de graves de 9 de Dezembro de 1996, relativa ao controlo dos perigos associados a acidentes graves que envolvem subst(cid:226)ncias perigosas (2)) na regiªo de Eleusina. Estes consideraram as explica(cid:231)ıes satisfat(cid:243)rias e decidiram arquivar a referida peti(cid:231)ªo. industriais (1) actividades certas


title: Règlement (CE) n° 2022/1999 de la Commission, du 22 septembre 1999, fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels à l'importation des mélasses dans le secteur du sucre

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: 23. 9. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 250/3 RÈGLEMENT (CE) No 2022/1999 DE LA COMMISSION du 22 septembre 1999 fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels à l'importation des mélasses dans le secteur du sucre LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1785/81 du Conseil, du 30 juin 1981, portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1148/ 98 de la Commission (2), vu le règlement (CE) no 1422/95 de la Commission, du 23 juin 1995, établissant les modalités d'application pour l'importation de mélasses dans le secteur du sucre et modifiant le règlement (CEE) no 785/68 (3), et notamment son article 1er paragraphe 2 et son article 3 paragraphe 1, (1) (2) (3) considérant que le règlement (CE) no 1422/95 prévoit que le prix caf à l'importation de mélasses, ci-après dénommé «prix représentatif», est établi conformément au règlement (CEE) no 785/68 de la Commission (4); que ce prix s'entend fixé pour la qualité type définie à l'article 1er du règlement précité; considérant que le prix représentatif de la mélasse est calculé pour un lieu de passage en frontière de la Communauté, qui est Amsterdam; que ce prix doit être calculé à partir des possibilités d'achat les plus favorables sur le marché mondial établies sur la base des cours ou des prix de ce marché ajustés en fonction des différences de qualité éventuelles par rapport à la qualité type; que la qualité type de la mélasse a été définie par le règle- ment (CEE) no 785/68; considérant que, pour la constatation des possibilités d'achat les plus favorables sur le marché mondial, il doit être tenu compte de toutes les informations relatives aux offres faites sur le marché mondial, aux prix relevés sur des marchés importants dans les pays tiers et aux opéra- tions de vente conclues dans le cadre des échanges inter- nationaux, dont la Commission a connaissance, soit par l'intermédiaire des États membres, soit par ses propres moyens; que, lors de cette constatation, aux termes de l'article 7 du règlement (CEE) no 785/68, on peut se fonder sur une moyenne de plusieurs prix, à condition que cette moyenne puisse être considérée comme repré- sentative de la tendance effective du marché; (4) considérant qu'il n'est pas tenu compte des informations loyale et lorsque la marchandise n'est pas marchande ou lorsque le prix indiqué dans l'offre ne saine, porte que sur une faible quantité non représentative du marché; que doivent également être exclus les prix d'offre qui peuvent être considérés comme non représen- tatifs de la tendance effective du marché; considérant que, afin d'obtenir des données comparables relatives à la mélasse de la qualité type, il importe, selon la qualité de la mélasse offerte, d'augmenter ou de dimi- nuer les prix en fonction des résultats obtenus par l'ap- plication de l'article 6 du règlement (CEE) no 785/68; considérant qu'un prix représentatif peut être exception- nellement maintenu à un niveau inchangé pendant une période limitée lorsque le prix d'offre qui a servi de base pour l'établissement précédent du prix représentatif n'est pas parvenu à la connaissance de la Commission et que les prix d'offre disponibles, qui ne semblent pas être suffisamment représentatifs de la tendance effective du marché, entraîneraient des modifications brusques et considérables du prix représentatif; considérant que, lorsqu'il existe une différence entre le prix de déclenchement pour le produit en cause et le prix représentatif, il y a lieu de fixer des droits à l'impor- tation additionnels dans les conditions visées à l'article 3 du règlement (CE) no 1422/95; que, en cas de suspen- sion des droits à l'importation en application de l'article 5 du règlement (CE) no 1422/95, il y a lieu de fixer des montants particuliers pour ces droits; considérant que l'application de ces dispositions conduit à fixer les prix représentatifs et les droits additionnels à l'importation des produits en cause comme indiqué à l'annexe du présent règlement; considérant que les mesures prévues au présent règle- ment sont conformes à l'avis du comité de gestion du sucre, (5) (6) (7) (8) (9) A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les prix représentatifs et les droits additionnels applicables à l'importation des produits visés à l'article 1er du règlement (CE) no 1422/95 sont fixés comme indiqué en annexe. (1) JO L 177 du 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 159 du 3. 6. 1998, p. 38. (3) JO L 141 du 24. 6. 1995, p. 12. (4) JO L 145 du 27. 6. 1968, p. 12. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 23 septembre 1999. L 250/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 23. 9. 1999 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 22 septembre 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission du règlement fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels applicables à l'importation des mélasses dans le secteur du sucre ANNEXE Code NC Montant du prix représentatif par 100 kg nets du produit en cause Montant du droit additionnel par 100 kg nets du produit en cause (en EUR) Montant du droit à appliquer à l'importation du fait de la suspension visée à l'article 5 du règlement (CE) no 1422/95 par 100 kg nets du produit en cause (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,18 7,60 0,28 0,00 — — (1) Fixation pour la qualité type telle que définie à l'article 1er du règlement (CEE) no 785/68, modifié. (2) Ce montant remplace, conformément à l'article 5 du règlement (CE) no 1422/95, le taux du droit du tarif douanier commun fixé pour ces produits