title: Verordening (EG) nr. 1500/1999 van de Commissie van 8 juli 1999 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten in de wijnsector

eurovoc_concepts:
export licence
export restriction
viticulture

formats: pdf print

text: L 174/18 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 9. 7. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 1500/1999 VAN DE COMMISSIE van 8 juli 1999 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten in de w¶nsector DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 1685/95 van de Commissie van 11 juli 1995 tot instelling van een regeling voor de afgifte van uitvoercertificaten in de wĳnsector (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1354/97 (2), en met name op artikel 3, lid 3, (1) (2) (3) Overwegende dat in artikel 55, lid 7, van Verordening (EEG) nr. 822/87 van de Raad van 16 maart 1987 houdende een gemeenschappelĳke ordening van de wĳnmarkt (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1627/98 (4), is bepaald dat de uitvoerrestituties voor producten van de wĳnsector worden toegekend voor maximaal de hoeveelheden en bedragen die bepaald zĳn in de in het kader van de multilaterale handelsbespre- kingen van de Uruguay-ronde gesloten Overeenkomst inzake de landbouw; Overwegende dat in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1685/95 is bepaald onder welke voorwaarden de Commissie bĳzondere maatregelen kan vaststellen om te voorkomen dat de in het kader van die overeenkomst toegestane hoeveelheden of uitgaven worden over- schreden; Overwegende dat volgens de gegevens betreffende de uitvoercertificaten waarover de Commissie op 7 juli 1999 beschikt, de in artikel 1 bis, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1685/95 bedoelde, voor de periode tot en met 31 augustus 1999 nog beschikbare hoeveelheid dreigt te worden overschreden indien de afgifte van uitvoercertifi- caten met vaststelling vooraf van de restitutie niet wordt beperkt; dat derhalve een uniform aanvaardingspercen- tage moet worden toegepast op de van 1 tot en met 6 juli 1999 ingediende aanvragen en de afgifte van certifi- caten voor de ingediende aanvragen, en de indiening van aanvragen moeten worden geschorst tot en met 7 oktober 1999, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 1. De uitvoercertificaten met vaststelling vooraf van de resti- tutie in de wĳnsector waarvoor aanvragen op grond van Veror- dening van 1 tot en met 6 juli 1999, worden afgegeven voor 26,6 % van de aangevraagde hoeveelheden. ingediend 1685/95 (EG) zĳn nr. Voor producten van de wĳnsector wordt tot en met 7 2. oktober 1999 de afgifte van uitvoercertificaten waarvoor aanvragen op 7 juli 1999 of later zĳn ingediend, geschorst en wordt met ingang van 9 juli 1999 ook de indiening van uitvoercertificaataanvragen geschorst. Deze verordening treedt in werking op 9 juli 1999. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 8 juli 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 161 van 12. 7. 1995, blz. 2. (2) PB L 186 van 16. 7. 1997, blz. 9. (3) PB L 84 van 27. 3. 1987, blz. 1. (4) PB L 210 van 28. 7. 1998, blz. 8


title: Vorschlag für eine Entscheidung des Europäischen Parlaments und des Rates zur Änderung der Entscheidung 96/411/EG zur Verbesserung der Agrarstatistik der Gemeinschaft

eurovoc_concepts:
EU programme
EU statistics
agricultural statistics
national statistics
statistical method

formats: html pdf print

text: 26. 10. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 307 E/29 Vorschlag f(cid:252)r eine Entscheidung des Europ(cid:228)ischen Parlaments und des Rates zur ˜nderung der Entscheidung 96/411/EG zur Verbesserung der Agrarstatistik der Gemeinschaft (1999/C 307 E/03) KOM(1999) 332 endg. (cid:151) 1999/0137(COD) (Von der Kommission vorgelegt am 8. Juli 1999) DAS EUROP˜ISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROP˜ISCHEN UNION (cid:151) 1. Artikel 2 Buchstabe a) wird durch folgenden Wortlaut er- setzt: gest(cid:252)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Ge- meinschaft, insbesondere auf Artikel 285, auf Vorschlag der Kommission, (cid:132)a) legt die Kommission unter den in Anhang II aufgef(cid:252)hr- ten Bereichen die priorit(cid:228)ren Statistikbereiche fest, die im folgenden Jahr Gegenstand von Aktionen auf der Ebene der Mitgliedstaaten sein k(cid:246)nnen;(cid:147) in (cid:220)bereinstimmung mit dem Verfahren nach Artikel 251 des Vertrags, 2. Artikel 3 erh(cid:228)lt folgenden Wortlaut: in Erw(cid:228)gung nachstehender Gr(cid:252)nde: (1) Die Entscheidung 96/411/EG des Rates vom 25. Juni 1996 zur Verbesserung der Agrarstatistik der Gemeinschaft, zu- letzt ge(cid:228)ndert durch die Entscheidung 98/3/EG (1), zielt darauf ab, da(cid:223) die Agrarstatistik der Gemeinschaft besser dem Informationsbedarf im Rahmen der Reform der Ge- meinsamen Agrarpolitik entspricht. (2) Im Bericht der Kommission an das Europ(cid:228)ische Parlament und den Rat (cid:252)ber den Stand der Durchf(cid:252)hrung der Ent- scheidung 96/411/EG wird eine positive Bilanz der Umset- zung dieser Entscheidung gezogen. (3) Der Proze(cid:223) der Anpassung der nationalen statistischen Sy- steme an die Anforderungen, die sich im Rahmen der Re- ist noch form der Gemeinsamen Agrarpolitik ergeben, nicht abgeschlossen. (4) In der Entscheidung 1999/126/EG des Rates vom 22. De- zember 1998 (2) (cid:252)ber das Statistische Programm der Ge- meinschaft 1998(cid:151)2002 wird die Fortf(cid:252)hrung der Aktio- nen empfohlen, die auf die Verbesserung der bestehenden Agrarstatistiken abzielen sowie auf die Planung der k(cid:252)nfti- gen Entwicklungen zur Deckung des Bedarfs der Gemein- samen Agrarpolitik. (5) Es ist angezeigt, eine Verl(cid:228)ngerung der Entscheidung 96/411/EG vorzusehen. (6) Es ist angebracht, einige Bestimmungen der Entscheidung 96/411/EG angesichts der gewonnenen Erfahrungen anzu- passen, insbesondere zur Vereinfachung ihrer Durchf(cid:252)h- rung (cid:151) HABEN FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Entscheidung 96/411/EG wird wie folgt ge(cid:228)ndert: (1) ABl. L 1 vom 3. 1. 1998, S. 9. (2) ABl. L 42 vom 16. 2. 1999, S. 1. (cid:132)Artikel 3 Zeitrahmen und Verfahren Der in Artikel 1 vorgesehene Proze(cid:223) der Anpassung der Agrarstatistik der Gemeinschaft wird w(cid:228)hrend des Zeit- raums 2000(cid:151)2002 fortgesetzt. Die Kommission (cid:252)ber- nimmt die Koordinierung dieses Prozesses durch technische Aktionspl(cid:228)ne gem(cid:228)(cid:223) Artikel 4. Nach diesem Zeitraum kann der Rat eine Verl(cid:228)ngerung gem(cid:228)(cid:223) den in Artikel 11 vorgese- henen Kommissionsvorschl(cid:228)gen beschlie(cid:223)en. (cid:147) 3. In Artikel 4 wird Absatz 2 gestrichen. 4. Artikel 5 erh(cid:228)lt folgenden Wortlaut: (cid:132)Artikel 5 Berichte der Mitgliedstaaten Die Mitgliedstaaten (cid:252)bermitteln der Kommission: a) vor dem 31. Mai jeden Jahres eine Mitteilung (cid:252)ber ihre etwaigen Absichten einer Mitwirkung an den priorit(cid:228)ren Aktionen des folgenden Jahres sowie eine Kurzbeschrei- bung der diesbez(cid:252)glichen Durchf(cid:252)hrungsvorhaben und einen Kostenvoranschlag; b) nach Annahme des technischen Aktionsplans durch die Kommission einen Arbeitsplan f(cid:252)r jede einzelne sie be- treffende Aktion; c) nach Abschlu(cid:223) jeder einzelnen Aktion einen Kurzbericht (cid:252)ber die Durchf(cid:252)hrung der Aktion, an der sie mitgewirkt haben. Die gem(cid:228)(cid:223) Buchstabe a), b) und c) vorzulegenden Unterla- gen beziehen sich auf die in der Methodik der Durchf(cid:252)h- rung vorgesehenen ˜nderungen, die durchzuf(cid:252)hrenden Ar- beiten, die erwarteten Schwierigkeiten und Vorschl(cid:228)ge zu ihrer (cid:220)berwindung, die Auswirkungen auf die nationalen und gemeinschaftlichen Mittel sowie Vorschl(cid:228)ge f(cid:252)r Verbes- C 307 E/30 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften 26. 10. 1999 serungen auf Gemeinschaftsebene. Dabei wird jeweils aus- gewiesen, f(cid:252)r welche Ma(cid:223)nahmen finanzielle Unterst(cid:252)tzung durch die Gemeinschaft erforderlich ist. Nach dem in Artikel 10 festgelegten Verfahren erarbeitet die Kommission vereinfachte Muster, um die Erstellung der er- w(cid:228)hnten Berichte zu erleichtern. (cid:147) nachdem die Kommission den Arbeitsplan f(cid:252)r die betref- fende Aktion zur Kenntnis genommen und genehmigt hat. Der Restbetrag wird gezahlt, nachdem der Kommission der Bericht (cid:252)ber die Durchf(cid:252)hrung der Aktion von den betref- fenden Mitgliedstaaten vorgelegt wurde und von ihr ange- nommen worden ist. Die Kommission nimmt in Zusam- menarbeit mit den zust(cid:228)ndigen Stellen der Mitgliedstaaten Kontrollen vor Ort vor, soweit sie diese f(cid:252)r notwendig h(cid:228)lt. (cid:147) 5. In Artikel 6 wird Absatz 3 durch folgenden Wortlaut er- setzt: 6. In Artikel 11 wird das Jahr (cid:132)1999(cid:147) durch (cid:132)2002(cid:147) ersetzt. (cid:132)(3) Der Beitrag wird den Mitgliedstaaten in zwei Ab- schnitten ausgezahlt, wobei der erste Abschnitt in H(cid:246)he von 30 % der Kosten der Aktion im voraus gew(cid:228)hrt wird, Artikel 2 Diese Entscheidung ist an die Mitgliedstaaten gerichtet


title: Intermodal freight transport : Key statistical data 1992-97.

eurovoc_concepts:
EU Member State
combined transport
common transport policy
inland transport
inland waterway transport
mode of transport
rail transport
road transport
transport infrastructure
transport statistics


title: 1999/792/CE: Decisione della Commissione, dell'8 luglio 1999, concernente la richiesta di periodo transitorio presentata dalla Francia ai sensi dell'articolo 24 della direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio concernente norme comuni per il mercato interno dell'energia elettrica (notificata con il numero C(1999) 1551/2) (Il testo in lingua francese è il solo facente fede)

eurovoc_concepts:
France
approximation of laws
electrical energy
single market
transitional period (EU)

text: L 319/6 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 11. 12. 1999 DECISIONE DELLA COMMISSIONE dell’8 luglio 1999 concernente la richiesta di periodo transitorio presentata dalla Francia ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio concernente norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (notificata con il numero C(1999) 1551/2) (Il testo in lingua francese Ł il solo facente fede) (1999/792/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:192) EUROPEE, la trasmissione di energia elettrica, comprese le importa- zioni e le esportazioni, Ł effettuata da EDF. visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, vista la direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consi- glio, del 19 dicembre 1996, concernente norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (1), in particolare l’articolo 24, informati gli Stati membri della richiesta presentata dalla Fran- sensi dell’articolo 24, paragrafo 1 della direttiva cia ai 96/92/CE, considerando quanto segue: I. FATTI 1. Procedura (1) Con lettera del 19 febbraio 1998 alla Commissione, le autorit(cid:224) francesi hanno chiesto di beneficiare di un periodo transitorio ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE. (2) Informazioni supplementari fornite dalle autorit(cid:224) francesi in relazione a tale richiesta sono state ricevute dalla Commissione il 4 novembre 1998. 2. Struttura del settore elettrico in Francia (3) Il settore elettrico in Francia Ł caratterizzato dal mono- polio dell’ElectricitØ de France (EDF) per quanto riguarda trasmissione e distribuzione di energia la produzione, elettrica. EDF Ł responsabile di oltre il 90 % della produ- zione e distribuzione di energia elettrica in Francia. Tutta (1) GU L 27 del 30. 1. 1997, pag. 20. 3. Liberalizzazione del mercato dell’energia elettrica: trasposizione della direttiva 96/92/CE (4) La nuova legge che regola il settore elettrico, dal titolo «Modernisation et dØveloppement du service public» (Mo- dernizzazione e sviluppo del servizio pubblico) Ł stata esaminata in prima lettura dal Parlamento nel mese di febbraio 1999. Si prevede che la legge verr(cid:224) approvata entro il mese di settembre 1999. (5) I principali orientamenti della legge sono i seguenti: (cid:151) clienti idonei: saranno idonei i clienti che consumano oltre 100 GWh all’anno. Ci(cid:242) deve rappresentare il I minimo richiesto dalla direttiva, cioŁ il 26,48 %. distributori saranno idonei solo per i rispettivi clienti idonei; (cid:151) nuovi impianti di produzione: la Francia ha optato per la procedura di autorizzazione che rientra in un programma pluriennale di investimento, con un bando di gara supplementare; (cid:151) l’accesso alla rete da parte di terzi sar(cid:224) regolamentato da tariffe di trasmissione pubblicate; (cid:151) EDF rimarr(cid:224) una societ(cid:224) integrata verticalmente. Per conformarsi alla direttiva, la contabilit(cid:224) delle attivit(cid:224) di produzione, trasmissione e distribuzione e quella delle altre attivit(cid:224) saranno distinte in seno a EDF. il gestore della rete di Inoltre, trasmissione dovr(cid:224) essere indipendente in termini di gestione delle altre attivit(cid:224) non collegate alla rete di trasmissione. (cid:151) una commissione indipendente per l’energia elettrica sar(cid:224) responsabile di regolamentare il mercato. I suoi poteri decisionali saranno per lo piø limitati alla riso- luzione delle controversie. 11. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 319/7 4. Il regime transitorio notificato dalle autorit(cid:224) (11) francesi Le condizioni di remunerazione sono peggiorate notevol- mente a partire dal 1993, ma erano comunque sufficienti per garantire che gli operatori delle piccole centrali con- tinuassero ad investire. 4. 1. Introduzione (6) Le autorit(cid:224) francesi hanno notificato le seguenti misure transitorie in applicazione dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE: (cid:151) contratti per l’acquisto dell’energia elettrica prodotta da produttori indipendenti «di punta»; (cid:151) impegni legati al reattore autofertilizzante SuperphØ- nix; (cid:151) impegni legati al finanziamento del regime pensioni- stico speciale per i dipendenti delle industrie del- l’energia elettrica e del gas. (7) (8) La misura transitoria relativa agli impegni legati al finan- ziamento del regime pensionistico speciale per i dipen- denti delle industrie dell’energia elettrica e del gas Ł stata aggiunta alla notifica con lettera del 4 novembre. La misura predetta non rientrava nella notifica iniziale del 19 febbraio, sebbene le autorit(cid:224) francesi avessero accennato al problema pensionistico in tale notifica, ma non l’avessero incluso poichØ esse ritenevano che la direttiva 96/92/CE non riguardasse questioni sociali. A seguito delle discussioni sull’argomento intercorse tra la le autorit(cid:224) francesi Commissione e gli Stati membri, hanno aggiunto tale misura alla lettera del 4 novembre. 4. 2. Particolari delle misure notificate (12) Nell’aprile del 1997, un contratto di servizio tra EDF e lo stato francese ha previsto riduzioni piø sostanziali delle tariffe. Nuovi contratti, denominati contratti «spedibili», sono stati conclusi con i piccoli impianti «di punta» per una durata di quindici anni, dedotto il periodo trascorso dall’attivazione di impianti verranno interpellati esclusivamente sulla base delle esigenze della rete elettrica. La remunerazione comprende un paga- mento fisso ed un compenso per l’energia fornita. ¨ stata fatta un’offerta a tutti i produttori che non desideravano continuare a riacquistare i propri impianti sulla base della spesa al netto dei proventi gi(cid:224) ricevuti. impianti. Gli tali (13) Le autorit(cid:224) francesi hanno indicato che EDF non sar(cid:224) piø in grado di sostenere i costi derivanti da tali contratti attraverso il suo diritto esclusivo all’interno del settore elettrico. b) E n t i t (cid:224) d e i c o s t i n o n r e c u p e r a b i l i (14) Gli impegni derivanti dai contratti «spedibili» conclusi tra indipendenti riguardano la potenza EDF e i produttori installata di 516 MW. (15) Le autorit(cid:224) francesi stimano che l’impegno, limitato agli importi prevedibili da corrispondere per quanto riguarda il pagamento fisso di cui al contratto, saranno dell’ordine di 250 milioni di (valore del 1997) francesi fino alla scadenza dell’ultimo contratto nel all’anno, 2012. franchi 4. 2. 1. Contratti per l’acquisto di energia elettrica prodotta dai produttori indipendenti «di punta» c) M e t o d o d i r e c u p e r o a) N a t u r a d e g l i i m p e g n i (9) EDF era vincolata all’obbligo di acquistare l’energia elet- trica prodotta durante il periodo tariffario di punta dalle piccole centrali elettriche indipendenti (cid:151) fino a 8 MVA. Tale obbligo derivava dal decreto N. 55-662 del 1955, emendato nel 1994. (16) I costi di EDF verrebbero finanziati da un fondo costi- tuito da un contributo pagabile da tutti gli utenti: forni- tori, autoproduttori e utenti finali che importano o acquistano energia elettrica all’interno della Comunit(cid:224). Il contributo sarebbe basato sul numero di kilowatt ore forniti, acquistati o prodotti e verrebbe ripartito propor- zionalmente tra i fornitori dei clienti idonei e i fornitori dei clienti non idonei. (10) Le autorit(cid:224) hanno eliminato l’obbligo di acquisto per i nuovi impianti a partire dal mese di gennaio 1995. Qualsiasi impianto che aveva ottenuto le necessarie auto- rizzazioni prima di tale data beneficia delle condizioni di acquisto favorevoli sopra citate. (17) Sinora non sono stati adottati metodi di calcolo o deci- sioni precise. Le autorit(cid:224) francesi hanno presentato la serie di misure in via preliminare e subordinamente al relativo esame da parte del Parlamento francese. L 319/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 11. 12. 1999 4. 2. 2. Impegni legati al reattore SuperphØnix stime di spese futura e il calcolo delle spese potrebbero essere rivisti. a) N a t u r a d e g l i i m p e g n i (18) La costruzione del reattore autofertilizzante SuperphØnix Ł iniziata nel 1976. Le prime critiche cominciarono nel 1985. Nel 1994, l’impianto Ł stato trasformato in una struttura di ricerca. (19) Il 28 febbraio 1997, il reattore Ł stato chiuso. Il 2 feb- braio 1998, il governo francese ha deciso lo smantella- mento definitivo di SuperphØnix. (25) Le autorit(cid:224) hanno presentato la serie di misure in via preliminare e subordinatamente al relativo esame da parte del Parlamento francese. 4. 2. 3. Impegni legati al finanziamento del regime pensionistico speciale a) N a t u r a d e g l i i m p e g n i (20) La societ(cid:224) NERSA (51 % EDF, 33 % ENEL e 16 % SBK) Ł stata fondata per costruire e gestire l’impianto. SBK ed ENEL non fanno piø parte di NERSA dal 1o gennaio 1998. EDF si assume tutte le spese relative alla chiusura e alla disattivazione. (26) Le norme nazionali che regolano i dipendenti delle indu- strie dell’energia elettrica e del gas prevedono un regime pensionistico speciale. lavoro non hanno espresso riserve per tali impegni futuri a livello contabile. I datori di b) E n t i t (cid:224) d e i c o s t i n o n r e c u p e r a b i l i b) E n t i t (cid:224) d e i c o s t i n o n r e c u p e r a b i l i (21) Si prevede che la spesa futura che EDF dovr(cid:224) affrontare sar(cid:224) di circa 12,7 miliardi di franchi francesi (valore del 1997) alla fine dell’esercizio finanziario 1998. Tale spesa comprende la quota di EDF per la liquidazione della societ(cid:224) NERSA, la derivante perdita di utile e il back-end del ciclo del combustibile, nonchØ tutte le spese relative alla chiusura, alla conversione e alla disattivazione della centrale. (22) Dal calcolo Ł stato detratto un prestito concesso dal Commissariat (cid:224) l’Energie atomique (Commissione per l’energia atomica) di 2,1 miliardi di franchi francesi, ipo- tizzando che non sarebbero stati necessari rimborsi, pagabili solo in caso di disponibilit(cid:224) sufficiente di Super- phØnix. c) M e t o d o d i r e c u p e r o (23) I costi di EDF verebbero finanziati da un fondo costituito da un contributo pagabile da tutti gli utenti: i fornitori, gli autoproduttori e i clienti finali che importano o acquistano energia elettrica all’interno della Comunit(cid:224). Il contributo sarebbe basato sul numero di kilowatt ore forniti, acquistati o prodotti e verrebbe ripartito propor- zionalmente tra i fornitori dei clienti idonei e i fornitori dei clienti non idonei. (24) A causa del fatto che alcune date di pagamento sono molto lontane e alla luce degli eventuali sviluppi nei set- le tori della tecnologia, della sicurezza e dell’ambiente, (27) Il mantenimento delle norme relativo al personale com- porter(cid:224) un costo aggiuntivo che aumenter(cid:224) notevolmente a partire dall’anno 2000. Le autorit(cid:224) francesi indicano che prima della liberalizzazione, era possibile coprire tale costo aggiuntivo mediante i diritti esclusivi dei datori di lavoro sul mercato dell’energia elettrica. Le autorit(cid:224) non forniscono calcoli o stime di tale costo aggiuntivo e, nella notifica, non forniscono informazioni sulle pensioni future o sugli eventuali cambiamenti delle norme relative al personale nella nuova legge sull’energia elettrica. c) M e t o d o d i r e c u p e r o (28) Il metodo di recupero di tale spesa futura non Ł indicato nella notifica. II. ANALISI GIURIDICA 1. Base giuridica: articolo 24, paragrafo 1 e 2, della direttiva 96/92/CE (29) Le autorit(cid:224) francesi hanno chiesto di beneficiare di un regime transitorio riguardo ai presunti impegni e garan- zie di gestione ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE. Tuttavia, non Ł stata richiesta alcuna deroga esplicita alle disposizioni di cui ai capitoli IV, VI o VII. 11. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 319/9 2. Requisiti di cui all’articolo 24, paragrafo 1 e 2, della 3) direttiva 96/92/CE (30) L’articolo 24 della direttiva 96/92/CE stabilisce quanto segue: Gli Stati membri, «1. impegni o garanzie di i cui gestione, accordati prima dell’entrata in vigore della pre- sente direttiva, possono non poter essere adempiuti a causa delle disposizioni della presente direttiva, possono richiedere un regime transitorio, che pu(cid:242) essere loro concesso dalla Commissione tenuto conto, tra l’altro, della struttura della sua industria elettrica. Prima di pren- la Commissione informa gli Stati dere una decisione, membri di tale richiesta, tenuto conto del rispetto della riservatezza. La decisione Ł pubblicata nella Gazzetta uffi- ciale delle Comunit(cid:224) europee. 2. Il regime transitorio Ł limitato nel tempo ed Ł vin- colato allo scadere degli impegni o delle garanzie di cui al paragrafo 1. Il regime transitorio pu(cid:242) includere dero- ghe ai capitoli IV, VI e VII della presente direttiva. Le richieste di regime transitorio devono essere notificate alla Commissione entro e non oltre un anno dopo l’en- trata in vigore della presente direttiva. » (31) Gli articoli 24, paragrafo 1 e 2, della direttiva 96/92/CE (qui di seguito denominata «la direttiva»), alla luce del trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, prevedono quindi che la Commissione esamini i seguenti elementi per ogni richiesta di regime transitorio: A. Requisiti concernenti la natura degli impegni o le garanzie di gestione in questione: 1) Deve essere provata l’esistenza di un impegno o garanzia di gestione. 2) L’impegno o le garanzie di gestione devono essere forniti entro e non oltre il 20 febbraio 1997. 3) Deve essere stabilito un legame di causalit(cid:224) tra l’entrata in vigore della direttiva e l’incapacit(cid:224) di rispettare l’impegno. B. Requisiti concernenti le misure proposte per raggiungere gli obiettivi in questione: 1) Le misure del regime transitorio devono rientrare nel campo di applicazione delle deroghe ai capi- toli IV, VI e VII della direttiva. 2) Il regime transitorio deve essere limitato nel tempo e vincolato allo scadere degli impegni o delle garanzie di gestione in questione. Il regime transitorio deve applicare le misure meno restrittive ragionevolmente necessarie per raggiungere gli obiettivi, che devono essere legit- timi. Nel decidere su questi temi, la Commissione deve tener conto, tra l’altro, della dimensione del interconnes- sistema in questione, del sione della rete e della struttura della propria industria elettrica. livello di 3. Valutazione del regime transitorio francese 3. 1. Produttori «di punta» (32) Nel caso del regime transitorio richiesto dalla Francia relativo agli impegni legati ai contratti di acquisto del- l’energia elettrica prodotta dai produttori indipendenti «di punta» ed a quelli legati alla chiusura permanente del reattore SuperphØnix, non Ł necessario determinare se i requisiti A. 1, A. 2 e A. 3 o B. 2 e B. 3 siano soddisfatti. (33) (34) (35) (36) (37) (38) Infatti, come citato in precedenza, un regime transitorio nel senso di quanto stabilito dall’articolo 24 della diret- tiva deve prevedere una deroga ai requisiti in essa stabi- liti ai relativi capitoli IV, VI e VII. Le misure in esame si basano su un regime di compensa- zione o di imposte ed oneri attuato da uno Stato mem- bro per compensare i costi non recuperabili derivanti dall’applicazione della direttiva. L’applicazione di tali imposte non richiede di derogare ai suddetti capitoli della direttiva e non pu(cid:242) pertanto essere considerata un regime transitorio nel senso dell’articolo 24 della direttiva. Le misure in questione non rientrano nel campo di applicazione delle deroghe ai capitoli IV, VI e VII della direttiva e quindi non soddisfano al requisito B. 1 di cui sopra. Il fatto che misure come quelle in esame nel presente caso possano tradursi in distorsioni molto significative del mercato unico dell’energia elettrica non rileva ai fini della presente conclusione. La Commissione riconosce che il pagamento di tali imposte pu(cid:242) avere conseguenze economiche sostanzial- mente simili a quelle derivanti da una deroga totale o parziale ad alcuni degli obblighi di cui ai capitoli IV, VI o VII della direttiva. Tuttavia, simili distorsioni, per loro stessa natura, non derivano da una tale deroga specifica come previsto dalla direttiva. L 319/10 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 11. 12. 1999 (39) Il trasferimento di un pagamento compensativo a taluni finanziato attraverso produttori di energia elettrica, un’imposta o un onere a carico dei consumatori, rappre- senta pertanto una misura non direttamente prevista, dalla direttiva, ma che deve essere esaminata in virtø in particolare l’articolo delle norme sulla concorrenza, 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea. In tale ipotesi, Ł evidente che misure di un simile effetto economico saranno trattate in maniera coerente, indipendentemente dalla pertinente procedura in ogni singolo caso. (40) Alla luce della non applicabilit(cid:224) dell’articolo 24 della direttiva, non Ł pertanto necessario valutare i succitati ulteriori requisiti A. 1, A. 2 e A. 3 nonchØ B. 2 e B. 3. 3. 2 SuperphØnix (41) Nel caso del regime transitorio richiesto dalla Francia relativo agli impegni legati alla chiusura permanente del reattore SuperphØnix, non Ł necessario determinare se i requisiti A. 1, A. 2 e A. 3 o B. 2 e B. 3 siano stati soddi- sfatti. (48) Il trasferimento di un pagamento compensativo a taluni finanziato attraverso produttori di energia elettrica, un’imposta o un onere a carico dei consumatori, rappre- senta pertanto una misura non direttamente prevista dalla direttiva, ma che deve essere esaminata in virtø delle norme dei trattati. (49) Alla luce della non applicabilit(cid:224) dell’articolo 24 della direttiva, non Ł pertanto necessario valutare i requisiti A. 1, A. 2 e A. 3 nonchØ B. 2 e B. 3. 3. 3. Impegni legati al regime pensionistico speciale (50) La Commissione prende atto che le informazioni fornite dalle autorit(cid:224) francesi in relazione ad un’eventuale azione intesa ad alleviare le difficolt(cid:224) del regime pensionistico speciale per i dipendenti delle industrie dell’energia elet- trica e del gas non sono sufficientemente particolareg- giate da consentire alla Commissione di prendere una decisione in conformit(cid:224) all’articolo 24, paragrafo 1, della direttiva 96/92/CE, (42) (43) (44) (45) (46) (47) Infatti, come citato in precedenza, un regime transitorio nel senso di quanto stabilito dall’articolo 24 deve preve- dere una deroga ai requisiti stabiliti dalla direttiva ai capitoli IV, VI e VII. Le misure in esame si basano su un regime di compensa- zione o di imposte ed oneri attuato da uno Stato mem- bro per compensare i costi non recuperabili derivanti dall’applicazione della direttiva. L’applicazione di tali imposte non richiede di derogare ai suddetti capitoli della direttiva e non pu(cid:242) pertanto essere considerata un regime transitorio nel senso dell’articolo 24 della direttiva. Le misure in questione non rientrano nel campo di applicazione delle deroghe ai capitoli IV, VI e VII della direttiva e quindi non soddisfano al requisito di cui al punto B. 1. HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 La presente decisione riguarda la richiesta della Francia di bene- ficiare di un regime transitorio ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE, notificata alla Commissione il 19 febbraio 1998 ed integrata il 4 novembre 1998. Tale notifica riguarda: a) i contratti per l’acquisto da parte di ElectricitØ de France (EDF) dell’energia elettrica prodotta dai produttori indipen- denti «di punta»; b) gli impegni di EDF legati al reattore autofertilizzante Super- phØnix; Il fatto che misure come quelle in esame nel presente caso possano tradursi in distorsioni molto significative del mercato unico dell’energia elettrica non rileva ai fini della presente conclusione. c) gli impegni legati al finanziamento del regime pensionistico speciale per i dipendenti delle industrie dell’energia elettrica e del gas. La Commissione riconosce che il pagamento di tali imposte pu(cid:242) avere conseguenze economiche sostanzial- mente simili a quelle derivanti da una deroga totale o parziale ad alcuni degli obblighi di cui ai capitoli IV, VI o VII della direttiva. Tuttavia, simili distorsioni, per loro stessa natura, non derivano da una tale deroga specifica come previsto dalla direttiva. Articolo 2 Il regime transitorio notificato dalla Francia relativo agli impe- gni assunti da EDF legati ai contratti per l’acquisto dell’energia elettrica prodotta dai produttori indipendenti «di punta» e agli 11. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 319/11 impegni assunti da EDF legati al reattore autofertilizzante SuperphØnix, non contiene misure tali da costituire deroghe ai capitoli IV, VI o VII della direttiva 96/92/CE, secondo quanto stabilito nel relativo articolo 24 paragrafo 2. L’articolo 24 della direttiva 96/92/CE non Ł pertanto applicabile al regime transi- torio notificato dalla Francia. mit(cid:224) all’articolo 24 della direttiva 96/92/CE nell’ambito della presente decisione. Articolo 4 La Repubblica francese Ł destinataria della presente decisione. Articolo 3 Fatto a Bruxelles, l’8 luglio 1999. Le disposizioni relative agli impegni legati al finanziamento del regime pensionistico speciale per i dipendenti delle industrie dell’energia elettrica e del gas non sono approvati in confor- Per la Commissione Christos PAPOUTSIS Membro della Commissione


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1500/1999 της Επιτροπής, της 8ης Ιουλίου 1999, για την έκδοση πιστοποιητικών εξαγωγής στον αμπελοοινικό τομέα

text: L 174/18 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 9. 7. 1999 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1500/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 8ης Ιουλίου 1999 για την έκδοση πιστοποιητικών εξαγωγής στον αµπελοοινικό τοµέα Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1685/95 της Επιτροπής, της 11ης Ιου- λίου 1995, για τη θέσπιση καθεστώτος εκδόσεως πιστοποιητικών εξαγωγής στον αµπελοοινικό τοµέα (1), όπως τροποποιήθηκε τελε- υταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1354/97 (2), και ιδίως το άρθρο 3 παράγραφος 3, Εκτιµώντας: (1) (2) (3) ότι το άρθρο 55 παράγραφος 7 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 822/87 του Συµβουλίου, της 16ης Μαρτίου 1987, περί κοινής οργανώσεως της αµπελοοινικής αγοράς (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1627/98 (4), έχει περιορίσει τη χορήγηση των επισ- τροφών κατά την εξαγωγή για τα προϊόντα του αµπελοοινι- κού τοµέα στις ποσότητες και στις δαπάνες που έχουν συµφωνηθεί στη συµφωνία επί της γεωργίας, που έχει συνα- φθεί στο πλαίσιο των πολυµερών εµπορικών διαπραγµατεύ- σεων του Γύρου της Ουρουγουάης· ότι στο άρθρο 3 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1685/95 έχουν καθοριστεί οι συνθήκες µε τις οποίες µπορούν να ληφθούν από την Επιτροπή ειδικά µέτρα για να αποφευχθεί η υπέρ- βαση της προβλεπόµενης ποσότητας ή του διαθέσιµου προϋπολογισµού στο πλαίσιο της συµφωνίας αυτής· ότι, µε βάση τις πληροφορίες που διαθέτει η Επιτροπή στις 7 Ιουλίου 1999 σχετικά µε τις αιτήσεις πιστοποιητικών εξαγωγής, η ποσότητα που είναι ακόµα διαθέσιµη για την περίοδο έως τις 31 Αυγούστου 1999, που αναφέρεται στο άρθρο 1α, παράγραφος 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1685/ 95, υπάρχει κίνδυνος να υπερβληθεί χωρίς περιορισµούς των πιστοποιητικών έκδοση αυτών όσον αφορά την εξαγωγής που περιλαµβάνουν προκαθορισµό της επισ- τροφής· ότι πρέπει, συνεπώς, να εφαρµοσθεί ενιαίο ποσοστό αποδοχής των αιτήσεων που υποβλήθηκαν µεταξύ 1ης και 6ης Ιουλίου 1999 και να ανασταλλεί έως τις 7 Οκτωβρίου 1999 η έκδοση πιστοποιητικών για τις αιτήσεις που έχουν υποβληθεί, καθώς και η υποβολή των αιτήσεων, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 1. Τα πιστοποιητικά εξαγωγής µε προκαθορισµό της επιστροφής στον αµπελοοινικό τοµέα για τα οποία οι αιτήσεις έχουν υποβληθεί µεταξύ 1ης και 6ης Ιουλίου 1999 βάσει του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1685/95 εκδίδονται µέχρι ποσοστού 26,6 % των ζητούµενων ποσοτήτων. Για τα προϊόντα του αµπελοοινικού τοµέα, η έκδοση των 2. πιστοποιητικών εξαγωγής για τα οποία αιτήσεις υποβάλλονται από τις 7 Ιουλίου 1999, καθώς και η υποβολή, από τις 9 Ιουλίου 1999, των αιτήσεων πιστοποιητικών εξαγωγής αναστέλλονται έως τις 7 Οκτωβρίου 1999. Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 9 Ιουλίου 1999. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 8 Ιουλίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 161 της 12. 7. 1995, σ. 2. (2) ΕΕ L 186 της 16. 7. 1997, σ. 9. (3) ΕΕ L 84 της 27. 3. 1987, σ. 1. (4) ΕΕ L 210 της 28. 7. 1998, σ. 8


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Vitbok om handel"

eurovoc_concepts:
common commercial policy
interinstitutional relations

text: C 258/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 9. 1999 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — Vitbok om handel” (1999/C 258/08) Den 4 mars 1999 beslutade Europeiska kommissionen att i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda meddelande. Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion som svarat för det förberedande arbetet i ärendet antog sitt yttrande den 10 juni 1999. Föredragande var Christos Folias och Giacomo Regaldo (1). Vid sin 355:e plenarsession den 7-8 juli 1999 (sammanträ det den 8 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 79 röster för, inga emot och 3 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. I sitt meddelande ”Vitbok om handel” betonar kommis- sionen än en gång den roll som handeln och distributionssek- torn spelar inom EU — särskilt när det gäller skapande av arbetstillfällen — och tar upp en central fråga: handelsföreta- gens konkurrenskraft i en global inramning som ständigt förändras. 1. 1. 1. och uppmanar rådet att fortsätta sina satsningar på handeln. ESK välkomnar ministerrådets beslut om vitboken Vitboken om handel är det senaste i en rad officiella 1. 2. dokument om handelns och distributionssektorns roll: 1. Kommissionens grönbok (KOM(96) 530 — C4–0646/96). 2. Gemenskapslagstiftning som direkt berör handeln. 3. Europaparlamentets resolution av den 19 september 1996 beträffande förslaget till rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag inom Europeiska unionen (1997–2000) (2). 4. Kommissionens meddelande ”Mot en inre distributions- marknad” (KOM(91) 41). 5. Europaparlamentets resolution av den 24 april 1997 om samordning av åtgärderna till förmån för småföretagen och hantverkssektorn (KOM(95) 362) (3). 6. Europaparlamentets resolution av den 15 juli 1997 om kommissionens grönbok ”Affärskommunikation på inre marknaden” (KOM(96) 192) (4). 7. Europaparlamentets resolution av den 24 april 1997 om kommissionens meddelande ”Hantverk och småföretag, nycklar till tillväxt och sysselsättning i Europa” (KOM(95) 502) (5). 8. Rapporten från Kommittén för ekonomiska och monetära frågor och näringspolitik samt betänkandena från Kom- mittén för regionalpolitik (A4–0241/99). 9. Rådets slutsatser om handel (6). I vitboken försöker man också redovisa kopplingen 1. 3. mellan handeln och gemenskapens befintliga politikområden och specificera var det krävs en ny typ av politik. ESK ställer sig helt bakom Europaparlamentets uppfatt- 1. 4. ning under punkt 18 i dess rapport om vitboken (7) att det skulle vara bättre att inledningen behandlar företagens förmåga att behålla konkurrenskraften på marknaden i stället för deras överlevnadsmöjligheter. Vitboken är det 1. 5. första dokument som analyserar och undersöker kopplingarna mellan handeln och andra ekonomiska sektorer (jordbruk, industri, hantverk, turism, tjänster), vilket kommer att göra det lättare att dra slutsatser och lösa eventuella problem. 2. Kommissionsmeddelandets inramning och syfte Vitboken om handel är en uppföljning av grönboken 2. 1. om handel (8), som antogs av kommissionen den 20 november 1996. A¨ n en gång lyfter man här fram alla viktigare frågor som berör handelssektorn i Europa och presenterar en allmän tidtabell för införande av kommissionsåtgärder. (1) Giacomo Regaldo ersatte Christos Folias som föredragande när dennes mandat gick ut. (2) EGT C 320, 28. 10. 1996, s. 153. (3) EGT C 150, 19. 5. 1997, s. 50. (4) EGT C 286, 22. 9. 1997, s. 43. (5) EGT C 150, 19. 5. 1997, s. 44. (6) Rådets slutsatser 7166/99. (7) KOM(1999) 6— C4-0060/99. (8) KOM(96) 530 slutlig. 10. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 258/27 2. 2. De huvudsakliga slutsatserna från maratondebatten över hela EU om de frågor som togs upp i grönboken om handel kretsade kring att erkänna handelns roll i de europeiska samhällsekonomierna, att integrera ny teknik inom handeln, att minska de statliga ingreppen och att erbjuda handeln bättre offentlig service samt slutligen att förstärka konkurrenskraften och skydda småföretagen från märkliga affärsmetoder från vissa stora detaljhandelskedjors sida. 3. 2. 2. På grund av strukturella förändringar under senare år har framför allt mindre och medelstora handelsföretag råkat i svårigheter. Det snabba införandet av ny teknik, det skärpta konkurrensläget, koncentrationstendenserna samt allt mer krävande konsumenter utgör utmaningar som enbart går att möta med hjälp av lämpliga åtgärder. 2. 3. ESK anser att man inte gjort tillräckliga studier av effekterna av att anpassa sig till Maastrichtkriterierna för handelsföretagens del (dessa har fått ta den hårdaste stöten av den ekonomiska konvergensen), och att handelsföretagen måste få särskilt stöd att överleva och växa i den nya globala inramningen. 3. 2. 3. Bland dessa åtgärder ingår att utarbeta löpande och aktuell statistik när det gäller koncentrationstendenserna och alla viktiga data beträffande de handelsanställda arbetstagarna (”europeiskt företagsregister”) samt, som motmedel och motåt- gärd, säljarsammanslutningar, informationsnätverk, effektiv logistik och bättre utbildning av ägare och anställda inom de små och medelstora företagen. 3. Analys av sektorn 3. 1. Sektorns betydelse 3. 1. 1. Det är tyvärr fallet att den statistik som Eurostat publicerar inte heller i detta fall ger en korrekt bild av handeln i Europa, eftersom den bygger på ofullständiga uppgifter. Denna typ av information är speciellt svår att samla in för nationella myndigheter på grund av handelsverksamhetens särskilda karaktär. Handelns betydelse för Europas ekonomier underskattas därmed konsekvent eftersom det saknas entydiga och tillförlitliga jämförelsedata. I sina yttranden om grönboken om handel (1) och 3. 1. 2. kommissionens meddelande ”Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel” (2) betonade kommittén att medlemsstater- na och kommissionen måste vidta särskilda åtgärder för att samla in tillförlitliga och kontrollerade uppgifter. ESK anser att det har tagit för lång tid för EU att inse 3. 1. 3. hur betydelsefull handeln är för Europas samhällsekonomier och att ta hänsyn till handeln när man formulerar EU:s politik. 3. 2. Trender och strukturella förändringar Den nya globala ekonomiska inramningen håller på 3. 2. 1. att förvandla handelns traditionella villkor på ett dramatiskt sätt. Handeln ställs inför ett allt starkare tryck från stora detaljistkedjor och de nya konsumenternas ständigt förändrade krav och önskemål, som varierar i förhållande till den tidspe- riod, den kultur och den tekniska miljö som konsumenterna lever i. (1) KOM(96) 530 slutlig. (2) KOM(97) 157 slutlig. 3. 2. 4. Dessa nya marknadsförutsättningar gör det nödvän- digt att bygga upp företag med stark kapitalbas — via fusioner av småföretag och bildande av inköpsorgan på partnerskapsbasis som är mer tidsenliga och mer konkurrens- inriktade än de som redan funnits i flera årtionden — så att företagen inom sektorn får den dynamik och flexibilitet som krävs för att klara dagens konkurrens. 3. 2. 5. De små och medelstora företagen måste snarast ta till sig informationssamhällets nya teknik och möjligheter, med hjälp av program för förbättring av deras tekniska infrastruktur och modeller för livslångt lärande som kommer att omvandla deras organisationsstruktur och filosofi. 3. 2. 6. De som är verksamma inom handeln måste inse att förutsättningarna förändrats radikalt och att kunderna i informationssamhället ställer nya krav som de omedelbart måste anpassa sig till. 3. 2. 7. Med tanke på handelns mönsterbildande roll som stor arbetsgivare bör denna sektor utveckla åtgärder för att skapa fler heltidsarbeten. Handeln bör beakta sin sysselsätt- ningsskapande funktion i ljuset av ändrade konsumentvanor och ökad konkurrens mellan lokaliseringsorterna, så att man också kan svara för väl genomtänkta strategier: förbättrad utbildning, rekrytering av kvalificerade medarbetare och andra långsiktiga investeringar i mänskliga resurser. 4. Utveckling av en strategi för handeln: nyckelfrågorna 4. 1. De grundläggande frågor som togs upp i inledningen är en teoretisk utgångspunkt för diskussioner och övervägan- den. Att rikta uppmärksamheten mot problem med konkur- renskraften, och se till att små och stora företag kan existera sida vid sida på marknaden med ett fungerande regelverk, är inre marknadens egentliga mål. C 258/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 9. 1999 5. Prioriterade grundläggande åtgärder 5. 2. Förbättrade administrativa, rättsliga och finansiella villkor 5. 1. Förbättrat utnyttjande av politiska verktyg till stöd för handeln 5. 1. 1. B ä t t r e k u n s k a p o m s e k t o r n 5. 1. 1. 1. Det har framgått av tidigare gemenskapsdokument om handeln inom EU att både statistiska uppgifter och dokumentation om handelsverksamhet har gett en vrångbild av den faktiska situationen. Detta beror givetvis på att handeln kännetecknas av mycket stor mångfald, men man kan också konstatera att varken nationella myndigheter eller Europeiska kommissionen har utvecklat de system som behövs för insamling och uppdatering av information och data. ESK vill att man på alla sätt skall försöka förbättra 5. 1. 1. 2. metoderna för insamling av statistiska uppgifter om handeln, på nations- och EU-nivå. Utöver de åtgärder som nämns i vitboken om handel föreslår vi därför att nödvändiga resurser skall ställas till förfogande för att modernisera de nationella systemen för insamling av statistik. 5. 1. 1. 3. De olika nationella sifferuppgifterna om sysselsätt- ningen måste vara jämförbara och uppspaltade efter arbetsta- garnas kön, ålder, sysselsättningsform (heltid, deltid, säsongsar- bete) och yrkesmässiga status (huvudsysselsättning, pensione- rad, studerande, bisyssla osv. ). 5. 1. 1. 4. ESK uppmanar GD XXIII att fortsätta att utreda problemen inom handeln för att säkerställa en fortsatt övervak- ning av utvecklingen. 5. 1. 2. F ö r ä n d r a d s t r u k t u r i n o m h a n d e l n : n y a p o l i t i s k a u t m a n i n g a r 5. 1. 2. 1. De stora förändringar som ägt rum på senare år på handelns område leder till omvälvningar och snedvridningar som kommissionen bör åtgärda genom politiskt agerande för att förstärka marknadsmekanismerna och främja konkurrens- kraften. 5. 1. 2. 2. Att dokumentera dessa förändringar är ett första steg mot att lösa problemet, men samtidigt måste utvecklingen föregripas i möjligaste mån; framför allt måste specifika åtgärder genomföras till stöd för handelsverksamhet som utsätts för förändringstryck. Företagens överlevnad står ofta på spel under dessa förhållanden. 5. 2. 1. F ö r e n k l a d e a n d e n a d m i n i s t r a t i v a f ö r f a r - 5. 2. 1. 1. Oberoende av vilken metod som används är det utomordentligt svårt att beräkna den totala årskostnaden för administrativ belastning av samtliga företag i Europa, och de belopp som nämns (150–250 miljarder ecu, eller omkring 3 % av gemenskapens BNP) måste betraktas med skepsis. 5. 2. 1. 2. BEST-rapporten bör vara ett värdefullt verktyg för att analysera specifika bindande åtgärder, särskilt på nationsnivån. 5. 2. 1. 3. Kommittén för handel och distribution måste ägna mycket noggrant studium åt det akuta problemet med administrativa bördor på handelsföretagen och ta itu med uppgiften att inleda en diskussion över hela Europa och få de nationella regeringarna att inse behovet av förändringar. 5. 2. 2. T i l l g å n g t i l l f i n a n s i e r i n g 5. 2. 2. 1. Relationerna mellan handeln och banksektorn är fortfarande outvecklade, vilket medför olika behandling av handelsföretagen i samband med finansiering och stöd till finansiering. 5. 2. 2. 2. Små och medelstora handelsföretag har särskilda svårigheter att skaffa kapital, dels på grund av den konservativa karaktär och struktur som kännetecknar flertalet handelsföre- tag (enmansföretag och familjeföretag), dels för att de inte har fasta tillgångar som kan ställas som säkerheter för bankerna. Bortsett från vissa undantag bland högteknikföretagen har alla handelsföretag inom EU problem att skaffa fram kapital till ny verksamhet eller modernisering, och de blir därmed kvar i utvecklingens periferi, vilket gör att deras överlevnad äventyras. ESK är medveten om att det kan vara svårt att vidta 5. 2. 2. 3. konkreta åtgärder som kan göra banksektorn mer benägen att ge kapitaltillskott till småföretag, men kommittén stöder helhjärtat ansträngningarna att fullfölja och vidga dialogen mellan bankerna och de små och medelstora företagen. 5. 2. 2. 4. ESK anser att det är absolut nödvändigt att införa mekanismer som kan säkerställa tillgången till finansiering för nyskapande företag som går i bräschen för utvecklingen i fråga om att tillämpa ny teknik inom handelns utveckling. 5. 2. 2. 5. ESK har uppfattningen att konkurrensmyndigheter på nationell nivå och gemenskapsnivå bör ingripa när banksek- torn inför orimlig särbehandling, uppträder monopolistiskt eller vältrar över överdrivna bördor på handelsföretagen. 10. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 258/29 5. 2. 2. 6. ESK anser att det behövs särskilda åtgärder och finansiella medel för traditionellt arbetande småföretag vars struktur förblir oförändrad (1). 5. 2. 3. F ö r b ä t t r a d d i a l o g m e l l a n h a n d e l s f ö r e - ( a r - t a g e n o c h d e r a s s a m a r b e t s p a r t e r b e t s t a g a r e , k o n s u m e n t e r , k r e d i t i n s t i - t u t i o n e r ) 5. 2. 3. 1. Den sociala dialogen 5. 2. 3. 1. 1. En absolut förutsättning för att handeln skall kunna fungera smidigt, och för att en rimlig grundval för samarbete skall etableras, är att dialogen mellan arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer utvecklas. 5. 2. 3. 1. 2. ESK anser att det är ett mycket viktigt förslag från kommissionens sida att omorganisera Ständiga kommittén för sysselsättning och integrera fler företrädare för handeln i den sociala dialogen på EU-nivå. 5. 2. 3. 2. Konsumenterna 5. 2. 3. 2. 1. Dialogen mellan handeln och konsumenterna är en hörnsten i moderniseringen av handelsföretagen, och en grundläggande informationskanal i fråga om aktuella trender och ståndpunkter. De extremt snabba ändringarna i konsumentbe- 5. 2. 3. 2. 2. teendet och väntade nya konsumentkrav inom informations- samhällets ram kan bara medföra de nödvändiga förändringar- na av handelns regelverk, organisation och infrastruktur om man för en institutionaliserad och öppen dialog. 5. 2. 3. 2. 3. gande inslag i vår tids handel, anser ESK. Konsumenternas behov av skydd är ett grundläg- ESK stöder helhjärtat dialogen mellan Kommittén 5. 2. 3. 2. 4. för handel och distribution och Konsumentkommittén, särskilt dialogen om den elektroniska handeln, där nya regler och ny praxis uppträder dagligen. 5. 2. 3. 2. 5. Kommittén uppmanar kommissionen att snarast införa stränga sanktioner för produktion och distribution av pirattillverkade varor och förfalskningar, som för både konsumenter och handeln bakom ljuset och leder till onödiga kostnader. 5. 2. 3. 2. 6. Det är ESK:s uppfattning att handelsföretagen kan skydda konsumenternas hälsa genom att främja ekologiska produkter och motarbeta användningen av ämnen och experi- mentella produktionsmetoder som får allvarliga skadliga effek- ter på folkhälsan. (1) EGT C 157, 25. 5. 1998, s. 65. 5. 2. 3. 2. 7. ESK håller fullständigt med Europaparlamentet om att det är fundamentalt att de nationella regeringarna planerar handelssektorn så att de slutliga konsumenterna — alltefter socioekonomiska behov — garanteras möjligheter att välja fritt mellan små, medelstora och större distributionskana- ler betänkande — slag C4-0241/99, skäl S). (Europaparlamentets alla av 5. 2. 3. 3. Kreditinstitutionerna Uppbyggnad av ett effektivt betalningssystem 5. 2. 3. 3. 1. som bland annat innefattar utnyttjande av kreditkort är en absolut förutsättning för handelns utveckling. — I detta sammanhang gäller det emellertid att se till att det går att upprätta jämställda relationer mellan de företag som ställer ut korten och handelssektorn, så att samtliga parters berättigade intressen tillgodoses och så att ett harmoniskt samarbete dem emellan kan främjas. — På kontraktsplanet är det avgörande att samtliga parters åligganden definieras klart. Luddiga eller svårtolkade klau- suler måste undvikas. — De avgifter och provisioner som handelsföretagen debite- ras för kreditkortstransaktioner måste vara skäliga, samti- digt som kreditkortsföretagen skall kunna täcka sina kostnader och få tillräcklig vinstmarginal. 5. 2. 3. 3. 2. ESK anser att det behövs ökad insyn och över- blickbarhet och en klarare ram för betalning med kreditkort som kan garantera konsumenternas, kreditinrättningarnas och handelns självklara intressen. 5. 2. 3. 3. 3. Det bör snarast undersökas vilken effekt införan- det av euron får på kreditkorts-området, så att det går att vidta nödvändiga åtgärder för att säkra betalningarna. 5. 2. 3. 3. 4. ESK förespråkar största möjliga omfattning av betalningar med kreditkort och elektroniska betalningar för att minska risken för brott mot företag och konsumenter. 5. 2. 3. 3. 5. ESK anser att det är mycket viktigt att ta itu med den ekonomiska brottsligheten och bedrägerier i samband med ekonomiska transaktioner. Dessa företeelser skapar orättvisa konkurrensvillkor samt osäkerhet i fråga om ekonomiska transaktioner. 5. 3. Att stärka konkurrenskraften och främja företagande 5. 3. 1. E l e k t r o n i s k h a n d e l 5. 3. 1. 1. Elektronisk handel är det modernaste instrumentet för kommersiell verksamhet i informationssamhället och kan komma att bli det främsta skälet för att göra en grundlig översyn av kommersiella system och infrastrukturer. C 258/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 9. 1999 5. 3. 1. 2. De svåraste hindren för den elektroniska handelns utveckling inom EU är otillräcklig information och utbildning, avsaknad av den kommersiella infrastruktur som krävs, de höga kostnaderna för telekommunikationer och frånvaro av den nya filosofi som elektronisk handel kräver. 5. 3. 1. 3. ESK har uttryckt sina synpunkter på elektronisk handel i ett omfattande yttrande (1) som detaljerat beskriver den nuvarande situationen, framtidsperspektiven och hindren för utvecklingen av elektronisk handel. ESK anser att det krävs ett närmare samarbete om 5. 3. 1. 4. elektronisk handel mellan de berörda generaldirektoraten i kommissionen (III, XIII, XXIII och XXIV) och andra institutio- ner så att nödvändiga åtgärder kan genomföras så snart som möjligt. konkurrens, eftersom det inte leder till att det skapas företag som får en dominerande ställning eller enheter som är stora nog för att utgöra skadliga monopol. i fråga om vertikalt samarbete) 5. 3. 2. 4. Kommittén har tidigare uttryckt sitt stöd för kom- missionens mer ekonomiskt inriktade samarbetsinsatser (sär- inom handeln. Mot skilt bakgrund av att rådet (industri) godkände den nya tillnärm- ningen av konkurrenspolitiken inom sektorn, ämnar ESK studera denna fråga mer ingående när kommissionen lägger fram konkreta förslag om att ersätta ett antal gällande bestäm- melser (undantag). ESK:s förslag syftar till att undanröja hindren för samarbete inom handeln — framför allt när det gäller små och medelstora handelsföretag. 5. 3. 1. 5. Handelssektorn måste ta aktiv del i 5:e rampro- grammet för FoTU och i alla program under utveckling för att främja ny teknik, så att man kan dra nytta av dessa metoder och använda dem som bas för ny verksamhet. 5. 3. 3. U t b i l d n i n g 5. 3. 1. 6. För att anpassa sig till de nya yttre förutsättningar som informationssamhället och den elektroniska handeln medför behöver handeln tillgång till a) billiga telekommunikationer, b) utbildningsprogram för elektronisk handel, c) stöd till experiment med ny teknik på basis av tydliga och konkreta åtgärder och riktlinjer, d) program för förnyelse av utrustning, e) bankservice till låg kostnad för handelsföretag som arbetar med elektronisk handel. 5. 3. 3. 1. Utbildning är det enda instrument som kan använ- das för alla de nya situationer som uppstår då ny teknik införs i informationssamhället. Detta innebär att alla aktörer — oberoende av kunskapsnivå — inom handels- och distribu- tionssektorerna, som vill hålla jämna steg med utvecklingen, måste påbörja ny utbildning som inte är tidsbegränsad, utan som utvecklas till en process av livslångt lärande. 5. 3. 3. 2. Utbildning krävs inte bara för småföretag utan också för företag som enligt europeiska mått är medelstora eller stora. Den nya teknikens blixtsnabba utveckling och det ständiga införandet av nya informationsverktyg skapar ett behov av ständigt pågående lärande. 5. 3. 3. 3. ESK anser att utbildningspolitiken skall bygga en permanent bas för att stödja det ständigt växande behovet av utbildning och framför allt för att hålla jämna steg med ny utveckling och nya förändringar. 5. 3. 2. S a m a r b e t e m e l l a n f ö r e t a g 5. 3. 3. 4. omvandlas till långsiktiga program för livslångt lärande. ESK anser att flertalet utbildningsprogram skall 5. 3. 2. 1. Ett grundläggande krav för att småföretag skall överleva i dagens extrema konkurrenssituation är att de samarbetar med andra små eller större företag. 5. 3. 2. 2. ESK uppmanar kommissionen att göra sitt yttersta för att — inom ramarna för en hälsosam konkurrens — hjälpa företag att uppnå den kritiska massa och storlek som krävs för att stanna kvar på marknaden. ESK anser inte att fusioner, omorganisationer och 5. 3. 2. 3. samarbete mellan småföretag och distributionsnät skapar några större problem vid tillämpning av regler för en hälsosam (1) EGT C 19, 21. 1. 1998, s. 72. Kommittén anser att specialhögskolor och nya 5. 3. 3. 5. forskningsinstitut bör inrättas för att främja forskning och informationsspridning och göra det lättare att föra fram ny teknik inom sektorn. 5. 3. 4. H a n d e l i l a n d s b y g d s o m r å d e n o c h e f - t e r s a t t a s t a d s o m r å d e n 5. 3. 4. 1. Den speciella sociala roll som småföretag har i landsbygdsområden och eftersatta stadsområden utgör ett mycket gott skäl för alla europeiska institutioner att arbeta för att dessa företag skall bevaras och leva vidare. 10. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 258/31 5. 3. 4. 2. ESK anser att det krävs specifika, samordnade åtgärder för att modernisera och fortsätta att utveckla småföre- tag i landsbygdsområden och eftersatta stadsområden. 5. 4. Uppmuntra till europeisering och internationalisering 5. 3. 4. 3. ESK uppmanar regeringarna att uppmärksamma de lokala problem som småföretag möter och att identifiera deras behov, som är skiftande, komplexa och geografiskt specifika. Kommissionen uppmanas att samarbeta med rege- 5. 3. 4. 4. ringarna för att stödja lokalt verksamma företag och för att bistå med speciella medel till detta syfte via strukturfonderna. 5. 3. 4. 5. åtgärder för mindre gynnade stads- och landsbygdsområden. ESK uppmanar kommissionen att vidta särskilda 5. 3. 5. H a n d e l o c h t u r i s m 5. 3. 5. 1. turism gagnar ekonomierna i Europa på olika sätt. Samexistens och samarbete mellan handel och 5. 3. 5. 2. ESK föreslår att GD XXIII, som ansvarar för båda dessa branscher, tillsammans med berörda organ i medlemssta- terna skall organisera gemensamma handlings-, samarbets- och informationsprogram, särskilt i de länder där turismen spelar en viktig roll för landets ekonomi. 5. 3. 5. 3. Handelns intressen skulle gagnas bättre om den vore närmare knuten till turismen på europeisk nivå. ESK föreslår därför att ett rådgivande organ med representanter för handel och turism inrättas vid GD XXIII. 5. 3. 6. H a n d e l n o c h m i l j ö n 5. 3. 6. 1. Handelssektorn, inbegripet arbetsmarknadsparter- na, anmodas att ta ansvar för miljö- och folkhälsoskyddsfrågor. 5. 3. 6. 2. Inom ramen för de möjligheter som finns — och i samarbete med lokala myndigheter — kan handeln i betydande grad bidra till att miljöförstöring undviks. 5. 3. 6. 3. De europeiska småföretagen har ett stort behov av information och stöd i miljöfrågor, men i turistregionerna behövs ett nära och effektivt samarbete med turistnäringen, som i regel bär den tyngsta bördan när det gäller miljöproble- men och deras effekter. 5. 4. 1. E u r o n 5. 4. 1. 1. Euron och den elektroniska handeln utgör i dagslä- get stora utmaningar och de mest aktuella verktygen för modernisering av den europeiska handeln. 5. 4. 1. 2. Handelsföretagens omställning inför övergången till euron som betalningsenhet i bankerna — och därefter som gemensam europeisk valuta för olika transaktioner — kräver omsorgsfulla förberedelser och ingående information, för att de på lämpligt sätt och i rätt tid skall kunna bemöta de problem som kan uppstå. All den information om euron som vänder sig både 5. 4. 1. 3. till näringslivet och till den stora skaran konsumenter utgör nyckeln till en framgångsrik övergång till en gemensam europeisk valuta. I detta projekt kommer särskilt handelsföretagen 5. 4. 1. 4. att spela en framträdande roll under övergången till euron. På grund av deras direkta och dagliga kontakter med konsumen- terna har de en betydelsefull funktion när det gäller att ”medvetandegöra” och informera dessa, både med avseende på eurons fördelar och rutinerna för olika transaktioner. 5. 4. 1. 5. En nödvändig förutsättning för utformningen av vår informationspolitik är att följande frågor klaras ut på förhand: 1. Vilka aktörer skall svara för samordning och genomför- ande? 2. Vilken räckvidd skall informationen ha, och vem skall den vända sig till? 3. Vilket är det grundläggande temat för ”informationsplatt- formen”? 4. Vilka stödmedel skall användas? 5. 4. 1. 6. föreslås följande praktiska åtgärder: För att informationskampanjerna skall ge resultat a) I anslutning till de nationella samordningskommittéerna för euron inrättas en styrgrupp bestående av företrädare för bankerna, handelssektorn, de nationella regeringarna och vetenskapliga experter på information och reklam. b) En enhet för information om euron skapas inom berörda ministerier, arbetsmarknads-organisationer och handels- kammare. c) I varje medlemsstat inrättas nationella centrum för doku- mentation om euron. Dessa centrum skall fungera som informationskälla för offentliga myndigheter och institu- tioner. Det är också meningen att de skall tillhandahålla tjänster och stöd till branschorganisationerna. d) En ”euroansvarig”, som skall vara väl insatt i de problem och fördelar som införandet av euron innebär, utses i stora handelsföretag, industriföretag, försäkringsbolag, banker och företag inom turistbranschen. C 258/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 9. 1999 e) Euron införs på kursplanerna vid högskoleutbildningar i ekonomi, tekniska utbildningar och yrkesutbildningar samt vid gymnasieutbildningar med ekonomisk inriktning. 5. 4. 2. 3. ESK anser att det är en fråga av högsta prioritet att den europeiska handeln finns företrädd i internationella sammanhang och uppmanar de ansvariga generaldirektoraten (GD I och XXIII) att samarbeta i detta syfte. 5. 4. 1. 7. För att informationskampanjen om euron skall bli framgångsrik krävs att den riktar sig till en begränsad mottagarkategori. Följande mottagargrupper föreslås: 5. 4. 2. 4. för kommittén. Liberaliseringen av handeln är en angelägen fråga — Ledande befattningshavare inom företag och organisa- tioner. 5. 4. 3. U t v i d g n i n g e n a v E u r o p e i s k a u n i o n e n — Tjänstemän på ledande nivå och mellannivå i företagen, särskilt inom handeln, turistnäringen och tillverkningsin- dustrin. — Konsumenterna, och framför allt socialt eftersatta grupper. ESK anser att en informationskampanj som syftar 5. 4. 1. 8. till att påverka den allmänna opinionen och skapa ”euro minded people” bör bygga på psykologiska motivationsstudier, som sedan också skall ligga till grund för hela ”informations- plattformen”. Denna åsikt får för övrigt ett uttalat stöd i en nyligen genomförd studie på europeisk nivå, som visar att 51 % av européerna — framför allt av psykologiska skäl — är bundna till sin nationella valuta och ställer sig skeptiska till att använda den nya valutan. 5. 4. 1. 9. anslutning till införandet av euron vara helt öppna för insyn. Enligt ESK:s uppfattning bör bankernas avgifter i ESK anser också att de nationella regeringarna 5. 4. 1. 10. redan från början bör fastställa den politik som skall föras i samband med att euron införs i respektive land, och besluta om den lagstiftning som behövs för att inte belasta företagen med onödiga utgifter eller olönsamma investeringar. 5. 4. 1. 11. Enligt kommittén bör de nationella regeringarna också skapa ekonomiska och skattemässiga incitament som underlättar de investeringar som krävs av företagen vid övergången till euron (nya datasystem osv. ). För att undvika senare låsningar och störningar på 5. 4. 3. 1. europeisk nivå, måste man genast ta itu med Europeiska unionens utvidgning och de problem som hänger samman med detta. 5. 4. 3. 2. ESK anser att det behövs en dialog med handelssek- torn i kandidatländerna för att kartlägga de strukturella och juridiska problemen och snarast möjligt påbörja arbetet med att finna lösningar inom ramen för de förfaranden och den lagstiftning och praxis som tillämpas inom EU. 5. 4. 3. 3. ESK anser också att Kommittén för handel och distribution bör fortsätta med sina ansträngningar att integrera kandidatländernas handel i EU:s handel. 5. 4. 3. 4. Kandidatländerna måste arbeta för att den lokala handeln skall överleva och utvecklas i ett europeiskt samman- hang som skiljer sig avsevärt från den miljö inom vilken de arbetat under flera årtionden. 5. 4. 3. 5. Grannländerna inom EU uppmanas att spela en nyckelroll när det gäller att anpassa kandidatländernas handel till de förhållanden som råder inom EU. Gränsöverskridande åtgärder bör därför vidtas i detta avseende. 5. 4. 3. 6. Avsaknaden av representanter för den privata sektorn i kandidatländerna ger upphov till allvarliga problem när det gäller att förstärka och fördjupa den nödvändiga dialogen. ESK föreslår ekonomiskt stöd till att bygga upp de instanser som behövs och till deras fortsatta arbete. ESK uppmanar kommissionen, men också kandi- 5. 4. 3. 7. datländerna, att stödja inrättandet och utvecklingen av nya representativa och självständiga näringslivsorganisationer (inom industrin, handeln, turistnäringen osv. ). 5. 4. 2. I n t e r n a t i o n e l l h a n d e l 5. 4. 2. 1. Internationaliseringen är en nödvändig förutsätt- ning för den europeiska handelns utveckling — och framför allt för de europeiska produkternas möjligheter att överleva i den globala konkurrensen. Därför bör kommissionen göra allt för att sätta sig in i och lösa de problem som hänger samman med de internationella europeiska företagens utveckling och etablering. 6. Åtgärdsplan 6. 1. Det åtgärdsprogram som kommissionen utarbetat för att på ett effektivt sätt hitta lösningar på den europeiska handelns problem är ett steg i rätt riktning. Den skall genomföras under en femårsperiod och denna tidtabell kan beskrivas som mycket ambitiös. 5. 4. 2. 2. EU bör via GD I och XXIII spela en framträdande roll inom WTO och ILO samt vid FN:s konferens om handel och utveckling i frågor som rör handeln, för att lyfta fram de europeiska företagens position och åsikter i den globala dialogen. A¨ ven om åtgärdsprogrammet är ambitiöst, fäster kom- 6. 2. missionen särskild vikt vid informationskampanjer, rapporter, sammankomster och övriga studier. De konkreta åtgärderna för att stödja handeln är dock begränsade. ESK välkomnar följande särskilda åtgärder: 10. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 258/33 6. 2. 1. för att förenkla de administrativa förfarandena. Åtgärd 3: Fortbildning och information om åtgärder 7. 1. 3. betonar handelns roll på lokal nivå och på gemenskapsnivå. Vitboken är EU:s första gemenskapsdokument som 6. 2. 2. startkapital. Åtgärd 4: Genomförande av ett andra program för 6. 2. 3. handel och kvalitetsmärkning. Åtgärd 8: Pilotprojekt för att främja elektronisk 7. 1. 4. De åtgärder som föreslås för att man skall komma till rätta med de kroniska problemen inom handeln består till stor del av teoretiska lösningar, som inte innebär någon direkt eller tydlig hjälp för de små och medelstora företagen — en särskilt utsatt grupp av företag. Åtgärd 10 och 14: Simuleringsprogram för att främja 7. 1. 5. Vissa anslag bör öronmärkas för särskilda åtgärder. 6. 2. 4. euron. 6. 2. 5. ra företag till gemenskaps-program och strukturfonder. Åtgärd 11: Förbättrad tillgång för små och medelsto- O¨ kade budgetmedel måste anslås till GD XXIII, vars 7. 1. 6. personal och övriga resurser bör förstärkas så att generaldirek- toratet kan fullgöra sitt uppdrag. Åtgärd 16: Central- och O¨ steuropa samt Cypern 6. 2. 6. involveras i gemenskapens verksamhet för att främja handeln. 7. 1. 7. åtgärdspaket för att minska byråkratin. BEST-rapporten bör ligga till grund för ett särskilt 6. 2. 7. Kommittén föreslår att övriga åtgärder inriktas mind- re på teori — som förvisso är en nödvändig grundförutsättning — och mer på praktik. Detta är av avgörande betydelse när det gäller att stödja och utveckla handeln inom den femåriga programplaneringsperioden. 6. 3. Förutsatt att åtgärdsprogrammets finansiering är garan- terad, anmodar ESK kommissionen att i möjligaste mån se till att de enheter som ansvarar för att genomföra åtgärdsprogram- met får tillräckliga personalresurser. ESK uppmanar såväl de nationella regeringarna som 6. 4. handelns representanter att uppfylla den avgörande roll som åligger dem, så att denna ambitiösa handlingsplan får det förväntade och nödvändiga resultat som anges som vitbokens syfte. Åtgärdsprogrammet bör kompletteras med särskilda 6. 5. konkreta åtgärder som kan ge snabba resultat. 7. Slutsatser 7. 1. ESK drar följande slutsatser: Det är tyvärr fallet att den statistik som Eurostat 7. 1. 1. publicerar inte heller i detta fall ger en korrekt bild av handeln i Europa, eftersom den bygger på ofullständiga uppgifter. Denna typ av information är speciellt svår att samla in för nationella myndigheter på grund av handelsverksamhetens särskilda karaktär. Handelns betydelse för Europas ekonomier underskattas därmed konsekvent eftersom det saknas entydiga och tillförlitliga jämförelsedata. 7. 1. 8. De nationella regeringarna och handeln måste inleda samråd om den period under vilken både euron och de nationella valutorna är i omlopp. 7. 1. 9. I fråga om avgifter på kreditkort samt andra bankav- gifter är det viktigt att vidta alleuropeiska åtgärder för att harmonisera handelns kostnader för banktjänster, samtidigt som marknadsekonomins regler respekteras. 7. 1. 10. Handelns avgörande roll för att bekämpa arbetslös- heten och för att skapa nya arbetstillfällen har inte beskrivits på ett tillfredsställande sätt. ESK anser att vitboken inte gör en tillräckligt 7. 1. 11. åtskillnad mellan den del av handeln som är inriktad på europeiska företag och den del som är inriktad på konsumen- terna. Syftet bör vara att utforma åtgärderna efter dessa två områden. 7. 1. 12. EU-politik som hänger samman med eller påverkar handeln. GD XXIII måste aktivt delta i utformningen av all 7. 1. 13. När konvergensen av Europas ekonomier väl har uppnåtts i enlighet med Maastrichtkriterierna, uppmanas de nationella regeringarna att vidta särskilda åtgärder för att stärka handeln och stimulera efterfrågan. 7. 1. 14. De europeiska handelsföretagen måste bli mer offensiva och ta större risker i dagens globaliserade affärs- klimat. Det råder ingen tvekan om att vitboken om handel 7. 1. 2. utgör ett viktigt dokument i fråga om problemformuleringen för denna bransch. 7. 1. 15. Man bör till varje pris harmonisera bestämmelserna och handelsförfarandena på gemenskapsnivå. Medlemsstater- nas regeringar uppmanas att inleda en seriös och öppen dialog med detta syfte. C 258/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 9. 1999 7. 1. 16. hjälp i fråga om beskattning och utveckling. ESK anser att små handelsföretag behöver särskild 7. 1. 17. Nya handelsformer (franchising, distansförsäljning) och traditionell handel måste behandlas lika, i såväl skattemäs- sigt som juridiskt hänseende. Huvudansvaret för att främja handeln ligger hos 7. 1. 18. medlemsstaternas regeringar. Dessa uppmanas att omgående inleda en dialog inom hela gemenskapen, så att sammanhäng- ande och praktiska åtgärder kan vidtas. 7. 1. 19. Efter det att denna dialog om vitboken har avslutats bör GD XXIII samla in synpunkter från samtliga berörda parter och fortsätta sitt arbete med att utforma sammanhängande och praktiska åtgärder som kan ge snabba resultat. 7. 1. 20. Kommissionen (GD XXIII) måste noga bevaka de snabba förändringar som äger rum inom handeln på grund av informationssamhällets framväxt. Kommissionen bör också vidta eller föreslå nödvändiga åtgärder, undvika byråkratiska förfaranden samt uppmuntra de nationella regeringarna att verka i rätt riktning. Bryssel den 8 juli 1999. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande Följande punkt i sektionens yttrande avslogs vid omröstningen i plenarsessionen, men fick minst en fjärdedel av rösterna. ”Punkt 4. 2. Det måste betonas att detta är första gången som ett gemenskapsdokument så grundligt har undersökt och beskrivit vilka effekter handeln har för sysselsättningen och sektorns framtidsutsikter. ” Resultat av omröstningen För: 39, emot: 30, nedlagda: 4


title: 1999/658/EKSG: Kommissionens beslut av den 8 juli 1999 om den åtgärd som Tyskland planerar att genomföra till förmån för Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH i. K. [delgivet med nr K(1999) 2269] (Text av betydelse för EES) (Endast den tyska texten är giltig)

eurovoc_concepts:
ECSC Treaty
Germany
State aid
control of State aid
iron and steel industry

text: 6. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 259/23 KOMMISSIONENS BESLUT av den 8 juli 1999 om den åtgärd som Tyskland planerar att genomföra till förmån för Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH i. K. [delgivet med nr K(1999) 2269] (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/658/EKSG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 4 c i detta, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet, särskilt artikel 62. 1 a i detta, i förening med protokoll 14, med beaktande av kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG av den 18 december 1996 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin (1), efter att i enlighet med dessa regler har gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2) och med beaktande av dessa synpunkter, och 3. 4. av följande skäl: I. Förfarande 1. Genom en skrivelse av den 5 maj 1998 anmälde Tysk- land till kommissionen två åtgäder som delstaten Bayern planerar att genomföra till förmån för Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH (nedan kallat NMH), nämligen a) att betala 697 700 tyska mark till NMH som ersätt- ning för kostnader som företaget ådrog sig år 1994 i i en samband med åtgärder slagghög vid industrianläggningen, och för att hindra ras b) att befria NMH från kostnader på upp till 2 213 274 tyska mark för ytterligare skyddsåtgärder vid slagg- högen. I skälen 7–12 anges att Tyskland anser att dessa åtgärder inte utgör stöd. Anmälan gjordes enligt artikel 86 i EKSG-fördraget i förening med artikel 6. 2 i beslut nr 2496/96/EKSG, enligt vilka medlemsstaterna är skyldiga att anmäla alla utbetalningar av statliga medel, oavsett om medlen utgör stöd eller ej. 2. till Tyskland lämnade kompletterande upplysningar kommissionen i skrivelser av den 30 juni, 13 augusti, 15 oktober och 1 december 1998. Genom en skrivelse av den 1 februari 1999 underrättade kommissionen Tysk- land om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 6. 5 i beslut nr 2496/96/EKSG avseende dessa åtgärder. Europeiska inleda förfarandet har Kommissionens beslut om att offentliggjorts officiella i tidning (3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärderna i fråga. Den har översänt dessa synpunkter till Tyskland, som givits tillfälle att bemöta dem. gemenskapernas II. Detaljerad beskrivning av åtgärderna Enligt ett avtal av den 4 november 1987 mellan del- staten Bayern och Thyssen Edelstahlwerke AG, Thyssen Stahl AG, Lech-Stahlwerke GmbH, Saarstahl Völklingen GmbH, Krupp Stahl AG, Klöckner Stahl GmbH och Mannesmann Röhrenwerke AG (nedan kallat avtalet) skulle verksamheten i det konkursdrabbade Eisenwerkge- sellschaft Maximilianshütte mbH Sulzbach-Rosenberg fortsätta genom det nybildade NMH. 5. I avtalet finns följande bestämmelse: ”5. 5 Anläggningen övertas fri från gammalt miljöfarligt avfall. Om anläggningen inte kan övertas från gammalt miljöfarligt avfall, garanterar delstaten att MHN (Maxhütte Neu, dvs. NMH) inte skall beröras av därmed sammanhängande ekonomiska skyldigheter. ” fri 6. 7. Denna bestämmelse utgör ett undantag från de allmänna bestämmelserna i tysk lagstiftning, enligt vilka ägaren är ansvarig för sin industrianläggning. År 1994 upptäcktes stora sprickor och förskjutningar på sydsluttningen av slagghögen vid NMH:s anläggning. Enligt ett utlåtande från Geotechnisches Büro Prof. Dr. Schuler und Dr. -Ing. Gödecke skulle detta när som helst kunna leda till att delar av slagghögen rasade. Som en tillfällig åtgärd uppfördes en stödvall av slagg vid slagg- högens sydsluttning. Arbetet utfördes av NMH under 1994 till en kostnad av 697 700 tyska mark. (1) EGT L 338, 28. 12. 1996, s. 42. (2) EGT C 108, 17. 4. 1999, s. 9. (3) Se fotnot 2. L 259/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 10. 1999 8. 9. År 1996 upptäcktes nya sprickor på slagghögens sydsluttning. Enligt ett utlåtande av den 23 september 1997 från samma experter skulle dessa sprickor kunna utlösa ytterligare ras på sydsluttningen. Det bedömdes därför vara nödvändigt att förstärka och utvidga den stödvall som uppfördes 1994 för att kunna stabilisera slagghögen. a) ersätta NMH med 697 700 tyska mark för den första uppsättningen skyddsåtgärder, och b) befria NMH från kostnaderna för den andra uppsätt- ningen åtgärder, vilka nu uppgår till 2 213 274 tyska mark. 13. I september 1997 beordrade därför delstaten Bayern NMH att utföra de nödvändiga byggnadsarbetena. Sedan NMH vägrat med hänvisning till att detta enligt artikel 5. 5 i avtalet var delstatens ansvar, beslutade delstaten Bayern att själv utföra dessa arbeten med stöd av den tillämpliga lagstiftningen, enligt vilken delstaten kan vidta sådana åtgärder för ägarens räkning i fall där faran är överhängande (Ersatzvornahme). (slaggen förbereds I den skriftväxling som följde på anmälan medgav Tysk- land dock att stora delar av slagghögen användes som upplag för slagg och avfall liksom för återvinningsverk- samhet vid vägbyggen). Tyskland hävdade emellertid att denna verk- samhet bedrevs på andra sidan slagghögen och att sydsluttningen inte berördes av den. Tyskland vidhöll därför att den enda orsaken till rasrisken på sydslutt- ningen var gammalt miljöfarligt avfall. användas för att 10. I mars 1998 gav delstaten Bayern Geotechnisches Büro Prof. Dr. Schuler und Dr. -Ing. Gödecke i uppdrag att övervaka arbetet och MH Dienstleistungen GmbH & Co KG fick uppdraget att utföra byggnadsarbetena. Den totala kostnaden för arbetet, som avslutades i november 1998, var 2 213 274 tyska mark. 11. 12. Tyskland har visat att de kostnader som byggföretaget fakturerade var lägre än man ursprungligen beräknat. Fakturan godkändes av Geotechnisches Büro. Enligt anmälan hade slagghögen använts som upplag innan Maximilianshütte gick i konkurs. Detta var det enda skälet till rasrisken och skadan måste därför anses ha orsakats av gammalt miljöfarligt avfall. NMH hade visserligen använt 500 ton slagg till ett vägbygge på sydsluttningen för att övervaka det hotade området, men detta hade ingen inverkan på de förändringar i slagg- högen som gjorde skyddsåtgärderna nödvändiga (1). Tyskland bekräftade också att användningen av slagg- högen inte hade gett NMH några ekonomiska fördelar, eftersom företaget under normala förhållanden skulle ha sålt de 500 ton slagg som användes till vägbygget. Tyskland anser därför att NMH:s anspråk enligt artikel 5. 5 i avtalet och det begärda beloppet är berättigade. Tyskland påminner kommissionen om att den godkände avtalet i sitt beslut av den 27 juni 1989 (ej offentliggjort) och att kommissionen i beslut 95/422/EKSG av den 4 april 1995 (2) om föreslaget stöd till NMH konstaterade att denna bestämmelse stöd. Detta bekräftas också i punkt 3. 2. 2 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd (nedan kallade riktlin- jerna) (3). Tyskland anser därför att åtgärderna inte utgör statligt stöd och har därför för avsikt att inte utgjorde (1) Detta bekräftades i en rapport av den 23 september 1997 från Dr. -Ing. Gödecke på Geotechnisches Büro Prof. Dr. Schuler und Dr. -Ing. Gödecke (bifogad anmälan). (2) EGT L 253, 21. 10. 1995, s. 22. (3) EGT C 72, 10. 3. 1994, s. 3. 14. Den 9 december 1998 inledde kommissionen förfa- randet enligt artikel 6. 5 i beslut nr 2496/96/EKSG på följande grunder: 1) Kommissionen betvivlade att slagg inte hade depone- rats på sydsluttningen. 2) Kommissionen befarade att den verksamhet som bedrevs vid andra delar av slagghögen skulle påverka sydsluttningen. 3) Kommissionen ansåg att NMH använde slagghögen, som måste betraktas som ett enhetligt område, och fick ekonomiska fördelar genom denna användning. De statliga medlen hade också använts för att under- hålla ett upplag som användes av NMH, vilket strider mot principen om att förorenaren betalar. 15. Kommissionen ansåg därför att åtgärderna utgjorde stat- ligt stöd i den mening som avses i artikel 1 i beslut nr 2496/96/EKSG. III. Synpunkter från berörda parter 16. Kommissionen mottog synpunkter parter: från tre berörda 1) Herr Zager ”B. I. Rosenberg” från miljögruppen uppgav att NMH hade använt slagghögen för depo- nering, men kunde inte säga om NMH använde eller hade använt sydsluttningen. 2) Den brittiska stålföreningen (UK Steel Association) hävdade att stöd inte bör beviljas för verksamhet som bedrivs på NMH:s ansvar och risk. 3) Federazione Imprese Siderurgiche Italiane (Federac- ciai) ansåg att inga ytterligare kapitaltillskott till NMH skulle godkännas, eftersom det inte var möjligt att återkräva oförenligt stöd på 74 miljoner tyska mark från NMH. 6. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 259/25 IV. Kommentarer från Tyskland 17. Tyskland vidhöll att NMH inte hade deponerat slagg på slagghögens sydsluttning. 18. Med hjälp av bevismaterial i form av kartor och fotogra- fier som visar att slagghögen täcker ett område på 21 hektar hävdar Tyskland att de delar av slagghögen som NMH använder för deponering och återvinning ligger långt från sydsluttningen. Verksamheten kunde därför inte påverka situationen på sydsluttningen. Tyskland uppger också att de experter som undersökte följderna av att slagg använts vid vägbygget kände till verksam- heten, men att detta inte påverkade deras slutsatser. 19. På dessa grunder ifrågasätter Tyskland kommissionens slutsats att slagghögen utgör ett enhetligt, odelbart område. Tyskland anser att även om en del av slagg- högen användes, är artikel 5. 5 i avtalet fortfarande till- lämplig för den andra delen av högen. V. Bedömning av åtgärden 20. 21. NMH omfattas av artikel 80 i EKSG-fördraget, eftersom företaget tillverkar produkter som förtecknas i bilaga I till detta fördrag och skall betala avgifter enligt artikel 49 i fördraget. Detta innebär att EKSG-fördraget och beslut nr 2496/96/EKSG är tillämpliga. Enligt artikel 3 i beslut nr 2496/96/EKSG får stöd till miljöskyddsåtgärder förenligt med den anses vara gemensamma marknaden om det överensstämmer med bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd, såsom de enligt kriterierna i bilagan till detta beslut som omfattas av Europeiska kol- och stålgemenskapen. tillämpas på den stålindustri 22. I punkt 3. 2. 2 i riktlinjerna anges följande: ”Bestämmelserna för investeringsstöd gäller generellt sett även investeringar i syfte att åtgärda miljöskador, t. ex. för sanering av förorenade industrianläggningar. Kan det inte fastställas vem som ansvarar för föroreningen och denne inte heller kan ställas till svars för den, kan saner- ingsstöd undantas från tillämpningen av artikel 92. 1 i EG-fördraget, i den mån det inte ger företag eller indust- rigrenar kostnadsfria ekonomiska fördelar. Sådana stöd- ärenden skall granskas separat. ” I beslutet om att inleda förfarandet anges att kommis- sionen godkände avtalet genom ett beslut av den 27 juni 1989 (ej offentliggjort). I detta beslut gjordes inte någon enskild bedömning av artikel 5. 5. En sådan bedömning gjordes däremot i beslut 95/422/EKSG (1), där kommis- sionen konstaterar att åtgärder som vidtas enligt artikel 5. 5 inte utgör stöd. Kommissionen beaktade den stora och oberäkneliga risken för att hållas ansvarig för förore- ningar som orsakats tidigare under en annan ledning. Utan ett sådant avtal skulle det vara omöjligt att sälja skulle sådan mark och många industrianläggningar aldrig återanvändas. Genom att överta de ekonomiska risker som beror på tidigare föroreningar tjänar staten endast allmänhetens intressen utan att ge köparen av marken några ekonomiska fördelar. Eftersom artikel 5. 5 i avtalet avser mark och anläggningar som förorenats tidigare, utgjorde detta inte statligt stöd. 24. Enligt riktlinjerna skall dock tillämpningen av dessa bestämmelser bedömas i varje enskilt ärende. Det måste slås fast att villkoren i punkt 3. 2. 2 har uppfyllts, dvs. att a) NMH inte har orsakat föroreningen eller skadan, och b) att åtgärden inte utgör en kostnadsfri ekonomisk fördel för NMH. 25. Med utgångspunkt i de upplysningar som Tyskland lämnat och synpunkterna från tredje parter kan det konstateras att NMH inte deponerade slagg på slagghö- gens sydsluttning. Det finns inga bevis för att använd- ningen av slagg till vägbygget hade någon inverkan på sydsluttningen. Uppgifterna från Tyskland stöder inte heller slutsatsen att den verksamhet som bedrevs vid andra delar av slagghögen hade en negativ inverkan på sydsluttningen. De delar av slagghögen som används för deponering och återvinning ligger flera hundra meter från riskzonen och det finns inte någon koppling mellan denna verksamhet och förändringarna i slagghögen. 26. Tyskland har visat att användningen av 500 ton slagg för att bygga en väg, vilket var den enda verksamhet som NMH bedrev vid sydsluttningen, inte gav företaget några ekonomiska fördelar, eftersom NMH annars skulle ha sålt slaggen till bygg- och anläggningsföretag. 27. Av Tysklands informationsmaterial framgår att anlägg- ningen är stor (över 21 hektar) och att de olika verksam- heterna bedrivs oberoende av varandra. 23. Dessa bestämmelser har utformats för att hindra att befintliga industrianläggningar överges därför att poten- tiella köpare inte har något skydd mot krav som har sin grund i den tidigare användningen av anläggningen (eller delar av den). Därför finner kommissionen att det är möjligt att dela upp slagghögen. (1) Skäl 12 ovan. Se skäl 9 i beslutet. L 259/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 10. 1999 Trots att NMH får ekonomiska fördelar genom använd- ningen av slagghögen (deponeringsmöjligheter, intäkter från återvunnet avfall), är punkt 3. 2. 2 i riktlinjerna till- lämplig. Att en del av en industrianläggning används för ekonomiska ändamål och därför inte omfattas av artikel 5. 5 i avtalet, innebär inte att denna artikel inte är till- lämplig för övriga delar av anläggningen. Varje annan slutsats skulle vara orimlig och strida mot målet med bestämmelsen och gemenskapspolitiken. VI. Slutsatser 28. Kommissionen konstaterar att de åtgärder som Tyskland planerar att genomföra till förmån för Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH i. K. , dvs. a) att betala ut 697 700 tyska mark till NMH som ersättning för kostnader som företaget ådrog sig år 1994 i samband med åtgärder för att förhindra ras i slagghögen vid industrianläggningen, och b) att befria NMH från kostnader på upp till 2 213 274 tyska mark för ytterligare skyddsåtgärder vid slagg- högen, avser gammalt miljöfarligt avfall. I enlighet med artikel 3 i beslut nr 2496/96/EKSG och punkt 3. 2. 2 i riktlinjerna och mot bakgrund av tidigare beslutspraxis anser kommissionen därför att åtgärderna inte utgör stöd. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Den åtgärd som Tyskland planerar att genomföra till förmån för Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH i. K. i form av ett belopp på 2 911 274 tyska mark (1 488 190 euro) utgör inte stöd i den mening som avses i artikel 4 c i EKSG-fördraget. Genomförandet av denna åtgärd godkänns följaktligen. Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland. Artikel 2 Utfärdat i Bryssel den 8 juli 1999. På kommissionens vägnar Karel VAN MIERT Ledamot av kommissionen