title: Protocol defining for the period 18 January 1999 to 17 January 2002 the fishing opportunities and the financial contribution provided for by the agreement between the European Economic Community and the Republic of Seychelles on fishing off Seychelles

text: 27. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 131/53 defining for the period 18 January 1999 to 17 January 2002 the fishing opportunities and the financial contribution provided for by the agreement between the European Economic Community and the Republic of Seychelles on fishing off Seychelles PROTOCOL Article 1 Pursuant to Article 2 of the Agreement, and notwith- standing Article 12 of the Agreement relating to further periods of the Agreement, licences to fish simultaneously in Seychelles waters shall be granted to 47 ocean-going tuna seiners and 32 surface longliners for a period of three years beginning on 18 January 1999. Article 2 The financial compensation referred to in Article 6 of the Agreement shall be fixed at EUR 2 300 000 per year. The first instalment shall be paid by 31 October 1999 and the other two on 31 May 2000 and 31 May 2001. The finan- cial compensation corresponds to a catch of 46 000 tonnes of tuna per year in Seychelles’ waters. If the catch by Community vessels in Seychelles’ waters exceeds 46 000 tonnes, the Community shall increase the finan- cial compensation proportionately. (cid:190) EUR 750 000 for the setting up of a fund aiming at developing the local longliners fleet. These measures shall be decided by mutual agreement between the competent authorities of Seychelles and the European Community. All the amounts indicated shall be paid as they are used into an account indicated by the authorities of Seychelles. The Seychelles Fisheries Agency (SFA) shall transmit an annual report on the implementation of these measures and the results achieved to the Delegation of the Commission of the European Communities in charge of Seychelles, three months after the anniversary date of the Protocol. The Commission of the European Communities reserves the right to request additional information on these results from the SFA and to review the payments concerned in the light of the actual implementation of the measures. Article 3 Article 4 During the period referred to in Article 1, the European Community shall contribute an additional EUR 3 450 000 to finance measures described below, allocated as follows: If the European Community fails to make the payments provided for in Articles 2 and 3, the implementation of this Protocol may be suspended. (cid:190) EUR 1 950 000 for and scientific technical programmes in Seychelles to gain greater knowledge of fish stocks concerning the region of the Indian Ocean surrounding the Seychelles islands, particularly in respect of highly migratory species, and the purchase or maintenance or both, as Seychelles may think fit, of equipment to improve the administrative structure relating fo fisheries in Seychelles; (cid:190) EUR 300 000 for study grants and practical training courses and economic fields linked to fishing and for attending international meetings relating to fisheries; in the various scientific, technical Article 5 The Protocol and Annex I, dated 17 January 1996, to the Agreement between the European Economic Community and the Republic of Seychelles on fishing off Seychelles, which came into force on 28 October 1987, are hereby repealed and replaced by this Protocol and Annex I. Article 6 This Protocol and Annex I shall enter into force on the date of their signature. (cid:190) EUR 450 000 for setting up and developing a satellite tracking system; This Protocol and Annex I shall apply from 18 January 1999. L 131/54 EN Official Journal of the European Communities 27. 5. 1999 ANNEX ‘ANNEX I CONDITIONS FOR THE PURSUIT OF FISHING ACTIVITIES BY COMMUNITY VESSELS IN SEYCHELLES’ WATERS 1. Licence application and issuing formalities The procedure for applications for, and issue of, Seychelles’ waters shall be as follows: licences enabling Community vessels to fish in 1. 1. the Commission of the European Communities shall present to the Seychelles Fishing Authority, via its representative for Seychelles, an application, made by the shipowner, for each vessel that wishes to fish under this Agreement, at least 20 days before the date of commencement of the period of validity requested. The application shall be made on the form provided for that purpose by Seychelles, a specimen of which is annexed as Appendix 1; 1. 2. every licence shall be issued for one designated vessel. At the request of the Commission of the European Communities, the licence for a vessel may, and, in cases of force majeure, will be replaced by a licence for another Community vessel; 1. 3. the licences shall be delivered by the authorities of Seychelles to the shipowners, or their representatives or agents. The representative of the Commission of the European Communities shall be notified of the licences granted by the authorities of Seychelles; 1. 4. the licence document must be held on board at all times; however, on reception of notification of payment of the advance sent to the Seychellese authorities by the Commission of the European Communities, the vessel shall be entered on a list of vessels authorised to fish, which shall be sent to the Seychelles authorities responsible for fisheries inspection. A copy of the said licence may be obtained by fax pending arrival of the licence itself; that copy shall be kept on board; 1. 5. the authorities of Seychelles shall communicate before the date of entry into force of the Agreement the arrangements for payment of the licence fees, and in particular the details of the bank accounts and the currencies to be used. 2. Validity of licences and payment 2. 1. Licences shall be valid for a period of one year. They are renewable. 2. 2. The fee shall be set at EUR 25 per tonne caught within Seychelles’ waters. Licences shall be issued following advance payment to Seychelles of a lump sum, per year and for each vessel, of EUR 7 500 for tuna seiners, EUR 1 375 for surface longliners of more than 150 GRT and EUR 1 000 for surface longliners of 150 GRT or less, equivalent to the fees for respectively 300 tonnes, 55 tonnes and 40 tonnes caught within Seychelles’ waters per year. 2. 3. Surface longliners shall, before the starting of their fishing campaign in Seychelles’ waters and at the end of it, call into Port Victoria to check the catches held on board. However, at the request of the shipowner, the Seychelles authorities might exempt the vessel of that requirement. Fishing licences for surface longliners shall authorise the fishing of not only tuna but also swordfish, marlin and sailfish. 2. 4. The Seychelles Fishing Authority (SFA) will draw up a statement of fees due in respect of the previous calendar year on the basis of catch declarations by Community vessels and other information in the possession of the SFA. The statement will be sent to the Commission before 31 March of the current year, which transmitted it before 15 April simultaneously to shipowners and national authorities of the concerned Member States. 27. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 131/55 Where the shipowners do not agree with the statement submitted by the SFA, they may consult the scientific institutes competent for verifying catch statistics such as Institut Fran(cid:135)ais de Recherche Scientifique pour le D(cid:130)veloppement en Coop(cid:130)ration (ORSTOM) or the Spanish Oceanographical Insti- tute (IEO), and thereafter discuss together with the Seychelles authorities to establish the final statement before 15 May of the current year. In the absence of observations by the shipowners at that date, the statement submitted by the SFA is considered as the final one. The Member States will notify the Commission of the final statement relating to their own fleet. Shipowners shall make any additional payment above the advance to the Seychelles fisheries authorities at the latest by May 31 of the same year. Where the final statement is less than the abovementioned advance, the balance shall not be recoverable by the shipowner. 3. Declaration of catches 3. 1. The Community vessels licensed to fish in Seychelles’ waters shall complete a fishing form as set out in Appendix 2 and 3, for each fishing trip it undertakes in Seychelles’ waters. In the absence of catches, the fishing forms shall still be filled in. 3. 2. For the periods for which a Community vessel referred to in point 3. 1. was not present in Seychelles’ waters, it shall provide the abovementioned fishing form with the notation “Outside Seychelles’ EEZ”. 3. 3. As far as the release of the fishing forms referred to in points 3. 1. and 3. 2. is concerned, the Community vessels shall: (cid:190) in the case they call into Port Victoria, submit the completed forms to the Seychelles authorities within five days of arrival, or in any event before it leaves port, whichever occurs first; (cid:190) in any other case, send the completed forms to the Seychelles authorities within 14 days of arrival in any port other than Victoria. Copies of these fishing forms must also be sent to the scientific institutes referred to in point 2. 4. 3. 4. In the event of failure to comply with these provisions, the sanctions referred to in point 10 will be applicable. 4. Observers Tuna seiner vessels shall, at the request of the Seychelles’ authorities, take on board a qualified observer designated by the said authorities in order to check the position of the vessel and catches made in Seychelles’ waters. Observers shall have all facilities necessary for the performance of these duties, including access to places, documents and communication equipments. An observer must not be present for longer than the time required to fulfil his duties. Observers shall be granted officer status while on board. Should a tuna seiner with a Seychellois observer on board leave Seychelles’ waters, every step will be taken to ensure that the observer returns to Seychelles as soon as possible, at the shipowners’ expense. 5. Employment of seamen Each tuna seiner shall take on board at least two Seychelles seamen designated by the Seychelles’ authorities, in agreement with the shipowners, during its fishing campaign. The employment contracts of the seamen shall be drawn up in Victoria between the shipowners’ representatives and the seamen in agreement with the Seychelles Ministry responsible for Employment. This contract shall cover the social security arrangements applicable to the seamen including life, accident and sickness insurance. 6. Landing Tuna seiners landing in the port of Victoria will endeavour to make their by-catches available to the Seychellois authorities at the local market prices. Furthermore the Community tuna seiners shall partici- pate in supplying tuna to the Seychelles canneries at international market prices. L 131/56 EN Official Journal of the European Communities 27. 5. 1999 7. Communications Within three hours of each entry and exist of the zone and every three days during their fishing activities in Seychelles’ waters, Community vessels shall communicate directly to the Seychelles’ authorities, in priority by fax or, in the event of failure, by radio their position and the volume of catches held on board. The number of the fax and radio frequency shall be indicated on the licence. A copy of the communications by fax or a record of the radio communications referred to above shall be kept by the Seychelles’ authorities and the shipowners until the approval by both parties of the final statement of the fees referred to in point 2. 4. In the event of failure to comply with these provisions, the sanctions referred to in point 10 will be applicable. 8. Fishing zone To avoid any adverse effect on small-scale fisheries in Seychelles’ waters, fishing by Community vessels shall not be authorised in the zones defined in Seychelles regulations nor within three miles around any fish-aggregating device placed by the Seychelles’ authorities, the geographical positions of which have been communicated to the shipowners’ representative or agent. 9. Port equipment and use of supplies and services Community vessels shall endeavour to procure in Seychelles all supplies and services required for their operations. The Seychelles’ authorities will lay down, in agreement with the shipowners, the conditions for using port equipment and, if necessary, supplies and services. 10. Sanctions Failure to observe any one of the above rules, the management and conservation of living resources measures or the Seychelles legislation may be penalised by suspension, revocation or non-renewal of the vessel’s fishing licence. Suspension or revocation of a fishing licence shall be regarded as force majeure for the purpose of point 1. 2. of this Annex. The Commission of the European Communities will immediately be fully informed of any suspension or revocation and of all the relevant facts related thereto. 27. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 131/57 APPLICATION FOR A FOREIGN FISHING VESSEL LICENCE Appendix 1 Name of applicant:. Address of applicant:. Name and address of charterer of vessel if different from above:. Name and address of other legal representative in Seychelles:. Name and address of master of vessel:. Name of vessel:. Type of vessel:. Length and registered net tonnage of vessel:. Engine type, horsepower and gross registered tonnage:. Port and country of registry:. Registration number:. Fishing vessel external identification:. Radio call sign/signal letters:. Frequency:. Particulars of equipment:. Number and nationality of crew:. Proposed fishing area and species of fish:. Description of fishing operations, joint ventures and other contractual arrangements:. I certify that the above particulars are correct. Date:. Signature:. Appendix 2 STATEMENT OF CATCH FOR TUNA SEINERS One line per haul whether yielding a catch or not. Enter crosses under INDICATORS and HAUL. Thank you. Departure Port: Date: Time: Arrival Port: Date: Time: Loch Departure: Arrival: Vessel: Skipper: Sheet No Haul Estimated catch Indicators Comments Log Wind Current Date Position At time of haul Other- wise at midday h c t a c t u o h t i w h c t a c h t i w o N k n a T Yellowfin Skipjack Bigeye Albacore Other species Size Tonnage Size Tonnage Size Tonnage Size Tonnage Size e g a k c e r Tonnage W s k r a h s - e l a h W ) s ( e l a h W s d r i B Route or search (cid:190) Discards Type of shoal or wreckage Miscellaneous problems General weather conditions t u o k o o l f o t r a t s r o. m a. t u o k o o l f o d n e r o. m p. 6 6 s e l i m n i y t i l i b i s i V a e s f o e t a t S T e c a f r u S s t o n k n i d e e p S n o i t c e r i D s t o n k n i d e e p S n o i t c e r i D L 1 3 1 / 5 8 E N O f f i c i a l J o u r n a l o f t h e E u r o p e a n C o m m u n i t i e s 2 7. 5. 1 9 9 9 27. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 131/59 Appendix 3 STATEMENT OF CATCH FOR SURFACE LONGLINERS Name of vessel:. Skipper’s name:. Date of setting:. /. /. Start of trip:. /. /. at:. /. /. Trip number:. Setting number:. Wind direction:. Force:. (Beaufort) Sea conditions:. Swell:. Surface temperature:. (cid:176)C Current: speed:. Direction:. Moon: New moon +. days Moon rises:. (0-24 h) Moon sets:. (0-24 h) Setting details Start time:. Finishing time:. Section Position Heading Speed Remarks Depart: radio buoy No 1 Radio buoy No 2 Radio buoy No 3 Radio buoy No 4 Radio buoy No 5 Radio buoy No 6 Radio buoy No 7 Number of hooks:. Length: buoy lines:. Branch lines:. Length of line:. Recorded depth of the line (sounder):. Bait: Shrimp:. % Mackerel:. %. :. % L 131/60 EN Official Journal of the European Communities 27. 5. 1999 Details of catch Time (0-24 h) Latitude Longitude Start of turn End of turn Species Number Estimated unit weight Total weight Number of fish eaten Swordfish (*) Yellowfin (**) Bigeye (**) Marlin (**) Sailfish (*) Seabream (*) Shark Other (give details) Total weight Total weight of catch landed (weighed) (*) VDK. (**) with head, gilled. State the type of weight used (VAT, VDK, whole) if different from that specified. '


title: A Bizottság határozata (1999. július 7.) a továbbfejlesztett, vezeték nélküli digitális távközlés (DECT) DECT/GSM kettős üzemmódú végberendezéseire vonatkozó közös műszaki szabályokról (az értesítés a C(1999) 2026. számú dokumentummal történt)EGT vonatkozású szöveg.

eurovoc_concepts:
Community certification
harmonisation of standards
satellite communications
technical standard
telecommunications
telecommunications equipment

formats: html pdf print

text: 13/24. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 91 31999D0497 L 192/58 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1999. 7. 24. A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1999. július 7. ) a továbbfejlesztett, vezeték nélküli digitális távközlés (DECT) DECT/GSM kettős üzemmódú végberendezéseire vonatkozó közös műszaki szabályokról (az értesítés a C(1999) 2026. számú dokumentummal történt) (EGT vonatkozású szöveg) (1999/497/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, (2) Ez a határozat a GSM-hálózatokhoz történő csatlakozáshoz használatos DECT-berendezésekre vonatkozó követelményekre vonatkozóan állapít meg közös műszaki szabályokat. tekintettel a távközlő végberendezésekről és a műholdas földiállomás-berendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsö- nös elismeréséről szóló, 1998. február 12-i 98/13/EK európai par- lamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésére, (1) (2) (3) (4) (5) mivel a Bizottság elfogadta a közös műszaki szabályokat igénylő végberendezések típusjóváhagyásra vonatkozó intézkedést, és ehhez kapcsolódóan megállapította a sza- bályozás hatályát a 98/13/EK irányelv 7. cikke (2) bekez- dése első francia bekezdésének megfelelően; mivel célszerű a megfelelő harmonizált szabványokat, illetve részszabványokat is elfogadni, amelyek a közös műszaki szabályokba belefoglalandó alapvető követelmé- nyek teljesítésére vonatkoznak; mivel annak érdekében, hogy a gyártók piacra jutásának folyamatosságát biztosítani lehessen, átmeneti rendelkezé- sekre van szükség a nemzeti típus-jóváhagyási szabályozás szerint engedélyezett berendezésekre vonatkozóan; mivel a javaslatot a 29. cikk (2) bekezdésének megfelelően benyújtották a bizottságnak (ACTE); mivel az e határozatban elfogadandó közös műszaki sza- bályok összhangban vannak az ACTE véleményével, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk (1) Ezt a határozatot a nyilvános távközlő hálózatokhoz csatla- koztatható és a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott harmo- nizált szabvány hatálya alá tartozó végberendezésre kell alkal- mazni. (1) HL L 74. , 1998. 3. 12. , 1. o. 2. cikk (1) A közös műszaki szabályok tartalmazzák a harmonizált szab- ványt, amelyet az eljárni jogosult szabványügyi szerv a 98/13/EK irányelv 5. cikkének g) pontjában említett alapvető követelmé- nyek lehetséges mértékű megvalósítása érdekében dolgozott ki. Az e szabványra történő hivatkozás a mellékletben szerepel. (2) Az e határozat hatálya alá tartozó végberendezések megfelel- nek az (1) bekezdésben említett közös műszaki szabályoknak, vagy a 97/523/EK (2), a 97/524/EK (3), a 97/525/EK (4), a 98/574/EK (5), a 98/542/EK (6), a 98/575/EK (7), a 98/543/EK (8) vagy az 1999/310/EK (9) bizottsági határozatban meghatározott közös műszaki szabályoknak. Ezen túl teljesítik a 98/13/EK irány- elv 5. cikkének a) és b) pontjában említett alapvető követelménye- ket, és teljesítik az összes egyéb vonatkozó irányelv, különösen a 73/23/EGK (10) és a 89/336/EGK (11) tanácsi irányelv követelmé- nyeit. 3. cikk 10. hatálya említett cikkében bekezdésének eljárások A 98/13/EK irányelv végrehajtására kijelölt, bejelentett szervek az e határozat 1. cikke (1) végberendezések alá tekintetében vagy e határozat hatálybalépését követően a mellékletben említett harmonizált szabványt, vagy a 97/523/EK, a 97/524/EK, a 97/525/EK, a 98/574/EK, a 98/542/EK, a 98/575/EK, a 98/543/EK vagy az 1999/310/EK bizottsági határozat mellékleteiben említett harmonizált szabványokat alkalmazzák, illetve biztosítják azok alkalmazását. tartozó (2) HL L 215. , 1997. 8. 7. , 48. o. (3) HL L 215. , 1997. 8. 7. , 51. o. (4) HL L 215. , 1997. 8. 7. , 54. o. (5) HL L 278. , 1998. 10. 15. , 30. o. (6) HL L 254. , 1998. 9. 16. , 28. o. (7) HL L 278. , 1998. 10. 15. , 35. o. (8) HL L 254. , 1998. 9. 16. , 32. o. (9) HL L 119. , 1999. 5. 7. , 57. o. (10) HL L 77. , 1973. 3. 26. , 29. o. (11) HL L 139. , 1989. 5. 23. , 19. o. 92 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/24. kötet Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, 1999. július 7-én. 4. cikk a Bizottság részéről Karel VAN MIERT a Bizottság tagja 13/24. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 93 MELLÉKLET Az e határozat 2. cikkében említett harmonizált szabvány a következő: Hivatkozás a vonatkozó harmonizált szabványra Digital Enhanced Cordless Telecommunications (DECT); Global System for Mobile communications (GSM); Attach- ment requirements for DECT/GSM dual-mode terminal equipment [Továbbfejlesztett, vezeték nélküli digitális távközlés (DECT); mobil távközlés globális rendszere (GSM); a DECT/GSM kettős üzemmódú végberendezésekre vonatkozó csatlakoztatási követelmények] ETSI Európai Távközlési Szabványügyi Intézet Titkárság EN 301 439 V1. 1. 1 – 1999. január (az előszó kivételével) Kiegészítő információk Az Európai Távközlési Szabványügyi Intézet a 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerint elismert szer- vezet. A fent említett harmonizált szabvány a 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv vonatkozó eljárásai alapján kiadott megbízás szerint készült. A fentiekben említett harmonizált szabvány teljes szövege az alábbi címen szerezhető be: Európai Távközlési Szabványügyi Intézet (European Telecommunications Standards Institute) 650 Route des Lucioles F-06921 Sophia–Antipolis Cedex vagy az Európai Közösségek Bizottsága (Commission of the European Communities) DGXIII/A. 2 – (BU 31, 1/7), Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Brüsszel vagy bármely egyéb, az ETSI-szabványok rendelkezésre bocsátásáért felelõs szervezetnél, amelyek listája a www. is- po. cec. be internetcímen érhetõ el


title: Rozporządzenie Komisji (WE) NR 1488/1999 z dnia 7 lipca 1999 r. dotyczące klasyfikacji niektórych towarów według Nomenklatury Scalonej

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
audio cassette
sound reproduction equipment
specification of tariff heading
toy industry

text: 280 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 9 31999R1488 8. 7. 1999 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 172/25 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 1488/1999 z dnia 7 lipca 1999 r. dotyczące klasyfikacji niektórych towarów według Nomenklatury Scalonej KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2658/87 w spra- i statystycznej oraz w sprawie wie nomenklatury taryfowej Wspólnej Taryfy Celnej (1), ostatnio zmienione rozporządzeniem Komisji (WE) nr 1372/1999 (2), w szczególności jego art. 9, a także mając na uwadze, co następuje: (1) W celu zapewnienia jednolitego stosowania Nomenklatury Scalonej załączonej do wspomnianego rozporządzenia konieczne jest przyjęcie środków dotyczących klasyfikacji towarów określonych w Załączniku do niniejszego rozpo- rządzenia. Rozporządzenie (EWG) nr 2658/87 ustaliło ogólne reguły interpretacji Nomenklatury Scalonej i te reguły stosuje się także do jakiejkolwiek innej nomenklatury, która jest w całości lub w części oparta na Nomenklaturze Scalonej lub która dodaje do niej jakikolwiek inny poddział i która jest ustanowiona przez szczególne przepisy wspólnotowe w celu stosowania taryfy lub innych środków odnoszących się do obrotu towarowego. Zgodnie z wymienionymi ogólnymi regułami towary opi- sane w kolumnie 1 tabeli załączonej do niniejszego rozpo- rządzenia muszą być klasyfikowane do odpowiednich kodów CN wskazanych w kolumnie 2, z przyczyn okre- ślonych w kolumnie 3. (2) (3) (4) zgodną z przepisami ustanowionymi w niniejszym rozpo- rządzeniu posiadacz może się powoływać przez okres trzech miesięcy, na mocy przepisów art. 12 ust. 6 rozpo- rządzenia Rady (EWG) nr 2913/92 ustanawiającego Wspólnotowy Kodeks Celny (3). (5) Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Kodeksu Celnego, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: Artykuł 1 Towary opisane w kolumnie 1 załączonej tabeli są obecnie klasyfikowane według Nomenklatury Scalonej do odpowiednich kodów CN, określonych w kolumnie 2 wymienionej tabeli. Artykuł 2 Na wiążącą informację taryfową wydaną przez organy celne Państw Członkowskich, niezgodną z przepisami ustanowionymi w niniejszym rozporządzeniu, można się powoływać przez okres trzech miesięcy na mocy przepisów art. 12 ust. 6 rozporządzenia (EWG) nr 2913/92. Artykuł 3 Przyjęte jest, że na wiążącą informację taryfową dotyczącą klasyfikacji towarów według Nomenklatury Scalonej, wydaną przez organy celne Państw Członkowskich, nie- Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego pierwszego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 7 lipca 1999 r. W imieniu Komisji Mario MONTI Członek Komisji (1) Dz. U. L 256 z 7. 9. 1987, str. 1. (2) Dz. U. L 162 z 26. 6. 1999, str. 46. (3) Dz. U. L 302 z 19. 10. 1992, str. 1. 02/t. 9 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 281 Wyszczególnienie (1) 1. Odtwarzacz kasetowy zasilany bateriami, niezawierający urzą- dzenia do rejestracji dźwięku, z analogowym systemem odczy- tu, w formie cylindrycznej jak puszka z napojem oraz z lek- kimi słuchawkami przewodowymi. Przybliżone wymiary urządzenia wynoszą 100 mm (długość) oraz 70 mm (średnica). Urządzenie posiada kilka przycisków do jego obsługi, regulator głośności, pasek przenośny oraz mocowanie do paska. ZAŁĄCZNIK Klasyfikacja kod CN (2) 8519 93 89 Uzasadnienie (3) Klasyfikacja ustalona przez przepisy ogólnych reguł 1 i 6 inter- pretacji Nomenklatury Scalonej, uwagę 4 do sekcji XVI oraz treść kodów CN 8519, 8519 93 i 8519 93 89. Ze względu na jego kształt i wymiary urządzenia nie można uznać za kieszonkowy odtwarzacz kasetowy (podpozycja uwagi 1 do działu 85). 2. Latawce, tak zwane „latawce do akrobacji”, ze skrzydłami w kształcie delty, z ramą zrobioną z kijków z tworzywa sztucznego lub rurek i pokryciem z tworzywa sztucznego. 9503 90 37 Klasyfikacja ustalona przez przepisy ogólnych reguł 1 i 6 inter- pretacji Nomenklatury Scalonej oraz treść kodów CN 9503, 9503 90 i 9503 90 37. Latawce są sterowane z ziemi dwoma lub czterema sznur- kami. Patrz ilustracja (*) Chociaż te latawce mogą być wykorzystywane w zawodach spor- towych, są zasadniczo przeznaczone do zabawy dla dzieci i doro- słych. Na poziomie podpozycji stosuje się ogólną regułę 3b interpreta- cji Nomenklatury Scalonej. (*) Ilustracja ma charakter wyłącznie orientacyjny


title: Komission asetus (EY) N:o 1484/1999, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1999, melassin edustavien hintojen ja sen tuonnissa sovellettavien lisätullien vahvistamisesta sokerialalla

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: L 172/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 7. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1484/1999, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1999, melassin edustavien hintojen ja sen tuonnissa sovellettavien lisätullien vahvistamisesta sokerialalla EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1148/98 (2), ottaa huomioon melassin tuontia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalle ja asetuksen (ETY) N:o 785/68 muutta- misesta 23 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1422/95 (3) ja erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo, että 1) 2) 3) asetuksessa (EY) N:o 1422/95 säädetään, että melassin cif-tuontihinta, jäljempänä ”edustava hinta”, vahvistetaan komission asetuksen (ETY) N:o 785/68 (4) mukaisesti; kyseinen hinta on vahvistettu edellä mainitun asetuksen 1 artiklassa määritellylle vakiolaadulle, melassin edustava hinta lasketaan yhteisön rajanylitys- paikalla, joka on tässä tapauksessa Amsterdam; tämän hinnan laskennan on perustuttava maailmanmarkkin- oiden edullisimpiin ostomahdollisuuksiin, jotka määritel- lään vakiolaadun poikkeamiin mukautettujen pörssikurs- sien tai markkinahintojen perusteella; melassin vakio- laatu määritetään asetuksessa (ETY) N:o 785/68, edullisimpia ostomahdolli- maailmanmarkkinoiden suuksia määritettäessä on otettava huomioon kaikki tiedot, jotka koskevat maailmanmarkkinoilla tehtyjä tarjouksia, tärkeiden kolmansien maiden markkinoiden hintoja ja kansainvälisessä kaupassa tehtyjä myynti- toimia, joista komissio on saanut tiedon joko jäsenval- tion tai omien kanaviensa kautta; asetuksen (ETY) N:o 785/68 7 artiklan mukaisesti tämä määritys voi perustua usean hinnan keskiarvoon siinä tapauksessa, että tämän keskiarvon katsotaan edustavan markkinoiden todellista suuntausta, 4) tietoja ei oteta huomioon silloin, kun tavara ei ole virhe- etöntä, kunnollista ja myyntikelpoista tai silloin, kun tarjouksessa ilmoitettu hinta koskee ainoastaan pientä määrää, joka ei anna edustavaa käsitystä markkinoista; tarjoushinnat, joiden ei voida katsoa edustavan markki- noiden todellista suuntausta, on myös hylättävä, jotta melassin vakiolaatua koskevat tiedot olisivat verrat- tavissa, tarjotun melassin laadun huomioon ottaen hintoja on laskettava tai nostettava asetuksen (ETY) N:o 785/68 6 artiklan soveltamisesta saatujen tulosten mukaisesti, edustava hinta voidaan jättää rajoitetuksi ajaksi poik- keuksellisesti muuttamatta, jos edellisessä edustavan hinnan laskennassa perustana käytetty tarjoushinta ei ole tullut komission tietoon ja jos saatavissa olevat tarjous- hinnat, joiden ei voida katsoa edustavan markkinoiden todellista suuntausta, aiheuttaisivat edustaviin hintoihin äkillisiä ja huomattavia muutoksia, jos kyseessä olevan tuotteen käynnistyshinta ja edustava hinta eroavat toisistaan, tuonnille olisi vahvistettava lisä- tulli asetuksen (EY) N:o 1422/95 3 artiklassa tarkoitetuin edellytyksin; jos tuontitullien kantaminen keskeytetään asetuksen (EY) N:o 1422/95 5 artiklan mukaisesti, näille tulleille olisi vahvistettava tietyt määrät, näiden säännösten soveltamisesta seuraa, että kyseisten tuotteiden edustavat hinnat ja niiden tuonnissa sovellet- tavat lisätullit olisi vahvistettava tämän asetuksen liitteen mukaisesti, ja tässä asetuksessa säädetyt hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat sokerin 5) 6) 7) 8) 9) ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1422/95 1 artiklassa tarkoitet- tujen tuotteiden edustavat hinnat ja niiden tuonnissa sovellet- tavat lisätullit liitteen mukaisesti. (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EYVL L 141, 24. 6. 1995, s. 12. (4) EYVL L 145, 27. 6. 1968, s. 12. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 8 päivänä heinäkuuta 1999. 8. 7. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 172/15 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 7 päivänä heinäkuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen melassin edustavien hintojen ja sen tuonnissa sovellettavien lisätullien vahvistamisesta sokerialalla annettuun komission asetukseen LIITE CN-koodi Edustava hinta 100 nettokilogrammalta kyseistä tuotetta Lisätulli 100 nettokilogrammalta kyseistä tuotetta (EUR) Tuontitulli 100 nettokilogrammalta kyseistä tuotetta sillä perusteella että tullien kantaminen keskeytetään asetuksen (EY) N:o 1422/95 5 artiklan mukaisesti (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,42 7,53 0,21 0,00 — — (1) Vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 785/68, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklassa määritellylle vakiolaadulle. (2) Tämä määrä korvaa, asetuksen (EY) N:o 1422/95 5 artiklan mukaisesti, näille tuotteille vahvistetun yhteisen tullitariffin tullin


title: Verordnung (EG) Nr. 1490/1999 der Kommission vom 7. Juli 1999 zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2179/92 mit Durchführungsbestimmungen zu den bei der Einfuhr von Tabak auf den Kanarischen Inseln anzuwendenden Sondermaßnahmen

eurovoc_concepts:
Canary Islands
customs duties
import
tariff exemption
tobacco

text: L 172/32 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 8. 7. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 1490/1999 DER KOMMISSION vom 7. Juli 1999 zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2179/92 mit Durchführungsbestimmungen zu den bei der Einfuhr von Tabak auf den Kanarischen Inseln anzuwendenden Sondermaßnahmen DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — (3) gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1601/92 des Rates vom 15. Juni 1992 mit Sondermaßnahmen für bestimmte landwirt- schaftliche Erzeugnisse zugunsten der Kanarischen Inseln (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1257/1999 (2), insbesondere auf Artikel 6 Abatz 2, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Artikel 6 der Verordnung (EWG) Nr. 1601/92 sieht für eine Höchstmenge von 20 000 Tonnen rohem und halb- verarbeitetem Tabak bei der Direkteinfuhr auf die Kana- rischen Inseln für die lokale Herstellung von Tabakwaren eine Zollbefreiung vor. Die Verordnung (EWG) Nr. 2179/92 der Kommission vom 30. Juli 1992 mit Durchführungsbestimmungen zu den bei der Einfuhr von Tabak auf den Kanarischen Inseln anzuwendenden Sondermaßnahmen (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1492/98 (4), sieht diese Maßnahme vor. die Durchführungsbestimmungen für Um ein flexibleres Vorgehen bei der Einfuhr der Tabak- erzeugnisse nach den Kanarischen Inseln zu erlauben, können im Rahmen der Gesamtmenge von 20 000 Tonnen entripptem Tabak unter Berücksichtigung des Äquivalenzkoeffizienten und nach Maßgabe der Bedürf- nisse der örtlichen Industrie auch andere Erzeugnisse eingeführt werden. Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2179/92 ist daher entsprechend anzupassen. (4) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Tabak — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Der Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 2179/92 wird durch den Anhang zur vorliegenden Verordnung ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amts- blatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt mit Wirkung vom 1. Juli 1999. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 7. Juli 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 173 vom 27. 6. 1992, S. 13. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 80. (3) ABl. L 217 vom 31. 7. 1992, S. 79. (4) ABl. L 196 vom 14. 7. 1998, S. 13. 8. 7. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 172/33 ANHANG „ANHANG Erzeugnisse, die bei der Einfuhr auf den Kanarischen Inseln im Zeitraum vom 1. Juli 1999 bis 30. Juni 2000 vom Zoll befreit sind KN-Code Bezeichnung Äquivalenzkoeffizient Höchstmenge (Tonnen) 2401 10 Rohtabak, nicht entrippt 2401 20 Rohtabak, entrippt ex 2401 20 Äußere Deckblätter für Zigarren, auf Unterlagen, in Rollen, zur Herstellung von Tabakerzeugnissen (2) 2401 30 Tabakabfälle ex 2402 10 00 Zigarren ohne Deckblatt ex 2403 10 00 Schnittabak (fertige Tabakmischungen für die Herstellung von Zigaretten, Zigarillos und Zigarren) 0,72 1,00 1,05 0,28 1,05 1,05 ex 2403 91 00 Homogenisierter oder rekonstituierter Tabak, auch in Form von 1,05 Blättern oder Folien ex 2403 99 90 Expandierter Tabak 1,05 20 000 (1) (1) Höchstmenge in Äquivalent entrippter Rohtabak. Die tatsächlich verfügbaren Mengen der verschiedenen Erzeugnisse werden im Rahmen der Höchstmenge in Äquivalent entrippter Rohtabak mittels der Äquivalenzkoeffizienten gemäß Artikel 3 Absatz 2 umgerechnet. (2) Die Einhaltung der für diesen besonderen Verwendungszweck vorgesehenen Höchstmenge wird nach Maßgabe der einschlägigen Gemeinschaftsbestimmungen überwacht. “


title: 1999/511/EZ: Odluka Komisije od 7. srpnja 1999. o zajedničkom tehničkom propisu za priključne zahtjeve za pokretne postaje s više isječaka s vrlo brzim prijenosom podataka komutacijom kanala (HSCSD) (priopćena pod brojem dokumenta C(1999) 2029)  Tekst značajan za EGP

text: L_1999195HR. 01003401. xml 13/Sv. 044 HR Službeni list Europske unije 79 31999D0511 L 195/34 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 07. 07. 1999. ODLUKA KOMISIJE od 7. srpnja 1999. o zajedničkom tehničkom propisu za priključne zahtjeve za pokretne postaje s više isječaka s vrlo brzim prijenosom podataka komutacijom kanala (HSCSD) (priopćena pod brojem dokumenta C(1999) 2029) (Tekst značajan za EGP) (1999/511/EZ) KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Direktivu 98/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. veljače 1998. o telekomunikacijskoj terminalnoj opremi i opremi za satelitske zemaljske postaje, uključujući uzajamno priznavanje njihove sukladnosti (1), a posebno drugu alineju njezina članka 7. stavka 2. , budući da: (1) Komisija je usvojila mjeru za određivanje vrste terminalne opreme za koju je potreban zajednički tehnički propis, kao i povezanu izjavu o području primjene u skladu s prvom alinejom članka 7. stavka 2. Direktive 98/13/EZ. (2) Potrebno je donijeti odgovarajuće usklađene norme ili njihove dijelove za provedbu bitnih zahtjeva koji se trebaju pretvoriti u zajedničke tehničke propise. (3) Neophodno je uvesti prijelazne mjere za opremu odobrenu prema nacionalnim propisima o homologaciji kako bi se proizvođačima osigurao daljnji pristup tržištima. (4) Prijedlog podnesen Odboru za odobravanje telekomunikacijske opreme (ACTE) u skladu je s člankom 29. stavkom 2. (5) Zajednički tehnički propis koji treba donijeti ovom Odlukom u skladu je s mišljenjem ACTE-a, DONIJELA JE OVU ODLUKU: Članak 1. 1. Ova se Odluka primjenjuje na terminalnu opremu koja je namijenjena priključivanju na javnu telekomunikacijsku mrežu i obuhvaćena usklađenom normom utvrđenom u članku 2. stavku 1. 2. Ovom se Odlukom utvrđuje zajednički tehnički propis za priključne zahtjeve za pokretne postaje s više isječaka s vrlo brzim prijenosom podataka komutacijom kanala (HSCSD). Članak 2. 1. Zajednički tehnički propis uključuje usklađenu normu koju je pripremilo odgovarajuće normizacijsko tijelo i pritom, u mjeri u kojoj je to moguće, primijenilo bitne zahtjeve navedene u članku 5. točkama od (c) do (f) Direktive 98/13/EZ. Upućivanje na normu navedeno je u Prilogu. 2. Terminalna oprema obuhvaćena ovom Odlukom mora biti u skladu sa zajedničkim tehničkim propisom navedenim u stavku 1. i, u mjeri u kojoj je to moguće, tehničkim propisima određenim u odlukama Komisije 98/574/EZ (2) i 98/575/EZ (3). Dodatno, ona mora ispunjavati bitne zahtjeve navedene u članku 5. točkama (a) i (b) Direktive 98/13/EZ i mora ispunjavati zahtjeve svih drugih primjenljivih direktiva, a posebno direktiva Vijeća 73/23/EEZ (4) i 89/336/EEZ (5). Članak 3. Za terminalnu opremu obuhvaćenu člankom 1. stavkom 1. ove Odluke prijavljena tijela određena za provedbu postupaka navedenih u članku 10. Direktive 98/13/EZ upotrebljavaju ili osiguravaju uporabu usklađene norme navedene u Prilogu kad ova Odluka stupi na snagu. Članak 4. Ova je Odluka upućena državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 7. srpnja 1999. Za Komisiju Karel VAN MIERT Član Komisije (1)  SL L 74, 12. 3. 1998. , str. 1. (2)  SL L 278, 15. 10. 1998. , str. 30. (3)  SL L 278, 15. 10. 1998. , str. 35. (4)  SL L 77, 26. 3. 1973. , str. 29. (5)  SL L 139, 23. 5. 1989. , str. 19. PRILOG UPUĆIVANJE NA PRIMJENLJIVU USKLAĐENU NORMU Usklađena norma navedena u članku 2. ove Odluke je: Digital cellular telecommunications system (Phase 2+); attachment requirements for global system for mobile communications (GSM); high-speed circuit switched data (HSCSD) multislot mobile stations; access (GSM 13. 34 version 5. 0. 2) [Digitalni celularni telekomunikacijski sustav (faza 2+); priključni zahtjevi za globalni sustav pokretnih komunikacija (GSM); pokretne postaje s više isječaka s vrlo brzim prijenosom podataka komutacijom kanala (HSCSD); pristup (GSM 13. 34 verzija 5. 0. 2)] ETSI Europski institut za telekomunikacijske norme Tajništvo ETSI-ja EN 301 419-2: travanj 1998. (bez predgovora) DODATNE INFORMACIJE Europski institut za telekomunikacijske norme priznat je u skladu s Direktivom Vijeća i Europskog parlamenta 98/34/EZ. Gore navedena usklađena norma izrađena je prema mandatu izdanom u skladu s odgovarajućim postupcima iz Direktive Vijeća i Europskog parlamenta 98/34/EZ. Puni tekst gore navedene usklađene norme može se dobiti na adresama:   Europski institut za telekomunikacijske norme 650, route des Lucioles F-06921 Sophia -Antipolis Cedex ili   Europska komisija DGXIII/A. 2 - (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles   ili od bilo koje druge organizacije odgovorne za stavljanje na raspolaganje normi ETSI-ja, čiji se popis može naći na internetskoj adresi www. ispo. cec. be


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a European Parliament and Council Directive on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs (codified version)'

eurovoc_concepts:
advertising
approximation of laws
foodstuff
labelling
preparation for market

text: C 258/12 EN Official Journal of the European Communities 10. 9. 1999 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a European Parliament and Council Directive on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs (codified version)’ (1999/C 258/03) On 17 May 1999 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 95 of the Treaty establishing the European Community, on the above mentioned proposal. The Section for Agriculture, Rural Development and the Environment, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 1 June 1999. The rapporteur was Mr Jaschick. At its 365th plenary session (meeting of 7 July 1999), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 98 votes to one, with four abstentions. 1. This legislative consolidation proposal was drawn up on the basis of a preliminary consolidation, in all the official languages, of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of food- stuffs and the instruments amending it. The new directive will supersede the various directives incorporated in the consoli- dation. 2. The Economic and Social Committee welcomes the Commission proposal, since the consolidation corresponds to the need for Community law to be clear and transparent. An examination of the text has shown that the Commission proposal contains no substantive changes, but only formal changes made necessary by the actual process of consoli- dation. Brussels, 7 July 1999. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Koheesio ja liikenne"

eurovoc_concepts:
common transport policy
economic and social cohesion

text: 10. 9. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 258/35 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Koheesio ja liikenne” (1999/C 258/09) Komissio päätti 14. tammikuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut ”Talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -jaosto antoi lausuntonsa 2. kesäkuuta 1999. Esittelijä oli Bill Tosh. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 7. ja 8. heinäkuuta 1999 pitämässään 365. täysistunnossa (heinä- kuun 7. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 104 puolesta ja 2 vastaan. 1. Johdanto syrjäisen maantieteellisen sijainnin haittoja b) epäsuotuisten alueiden ja c) epäsuotuisassa asemassa olevien ihmisten ja väestöryhmien vaikeuksia. 1. 1. Tämä lausunto sisältää kaikkiaan viisi pääkohtaa, joista ensimmäinen on johdanto. Sitä seuraa tiivistelmä komission tiedonannosta. 1. 2. Kolmannessa ja neljännessä pääkohdassa komitea käsittelee asiakirjaa ja sen sisältämiä taulukoita tiukan objektii- visesti. Lisäksi ne sisältävät yleiskommentteja ja suosituksia. Viidennessä pääkohdassa hahmotellaan yleisluonteiset loppu- päätelmät. 1. 3. Tiedonannon sanoman hieman abstraktisen luonteen sekä unionin liikennebudjetin koon ja sen seuraavan viiden vuoden aikana tapahtuvan kasvun vuoksi komitea haluaa lausunnollaan osoittaa, että tiukan objektiiviset arviointi- ja valvontamenetelmät ja niihin liittyvät määräykset ovat sen mielestä koheesion ja liikenteen kehityksen uskottavuuden kannalta välttämättömiä. 1. 4. Käsiteltäessä yhteisen liikennepolitiikan ja aluekehitys- politiikan kehittämistä lausunnossa on otettu huomioon eri rahoitusjärjestelmien, eli rakennerahastojen, koheesiorahaston ja Euroopan investointipankin (EIP) lomittaisuus. Myös unio- nin laajentumismallin selkeä ymmärtäminen on tässä yhtey- dessä tärkeää. Lausunnossa annetaan yleisluonteisia suosituksia siitä, miten komission olisi mahdollista entistä tehokkaammin tukemaan integroida liikennepolitiikan eri rahoitusvälineet EU:n yleistavoitteita. Koheesiorahastosta myönnettävään tu- keen verrattuna on liikenteen rakennerahastotuen merkitys noin kymmenkertainen. 2. Komission tiedonannon tiivistelmä Tiedonannossa 2. 2. rakennerahasto- ohjelmien ja -aloitteiden (EAKR, Interreg), b) koheesiorahasto- ohjelmien ja c) Euroopan investointipankin tuen tavoitteiden lähentämisen tärkeyttä. korostetaan a) 2. 3. Yhteisen liikennepolitiikan avulla pyritään vahvista- maan ja tukemaan kansalaisten ja talouden tarpeisiin vastaa- mista tulevaisuudennäkymien ja kilpailukyvyn parantamisen kannalta. Tiedonannon mukaan koordinoidut ja huolella laaditut 2. 4. alueelliset ohjelmat ovat paras tapa – – – edistää talouskasvua (kasvu, kilpailukyky, työllisyys), tasapainottaa koko unionin kehitystä, luoda suotuisat olosuhteet tulevalle laajentumiselle, – parantaa taloudellisesti tai vammaisuuden vuoksi muita heikommassa asemassa olevien väestöryhmien liikkuvuut- ta ympäristötavoitteista tinkimättä. Tiedonannossa käsitellään myös epäkohtia, joita liiken- 2. 5. teen avulla voidaan korjata ja samalla – vähentää väestön keskittymistä, suutta ja ympäristöhaittoja, joka aiheuttaa ruuhkai- – parantaa syrjäisten alueiden yhteyksiä ja palvelujen saata- vuutta ja luoda siten kilpailukykyä lisäämällä hyvinvointia, – ottaa huomioon rahtikustannukset investointipäätöksiin vaikuttavana muuttujana. 2. 1. Tiedonannosta välittyy Euroopan unionin tavoite a) vapauttaa taloudellisen lähentymisen dynaamisuus ja b) edistää yhteiskunnallista integraatiota. Lisäksi siinä korostetaan liiken- teen perusrakenteen merkitystä EU:n kaikilla aloilla tavoittele- man kestävän kehityksen kannalta. Tavoitteena on helpottaa a) Tiedonannon mukaan liikenneyhteyksien parantami- 2. 6. nen voi – helpottaa sekä tuotantotekijöiden saatavuutta että tuottei- den toimittamista markkinoille, C 258/36 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 9. 1999 – huolellisesti tarpeita vastaavaksi sovellettuna mahdollistaa pitkäaikaisen ja kestävän talouskasvun ja työllisyyden. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin otettava huomioon myös – muut kilpailevat kasvutekijät, esim. televiestintä, ja että – – torjumalla ainoastaan markkinoihin perustuva liikennepo- litiikka ottamalla huomioon liikennepolitiikan yhteiskun- nallinen ja yleistaloudellinen arvo, luomalla syrjäisiä liikenneyhteyksiä koskeva liikennöintiso- pimusten myöntömenettely, jossa palvelujen laatu varmis- tetaan kabotaasin valikoivalla soveltamisella. – työpaikkojen luominen on yhtä tärkeää kuin syrjäisten ja muita heikommassa asemassa olevien alueiden liikenneyh- teyksien parantaminen. investointeja Korjaamalla liikennepalvelujen ja perusrakenteiden 2. 7. huomattavia puutteita suunnataan entistä enemmän väestön ja yhteiskunnan tarpeisiin. Samalla otetaan huomioon, että vauraissakin jäsenvaltioissa on ongelma- alueita, joilla puutteelliset liikennejärjestelyt alentavat suoritus- tasoa ja lisäävät eroja muihin alueisiin nähden. Tiedonannossa korostetaan selvästi julkisen liikenteen tulevaa roolia asetettu- jen tavoitteiden toteuttamisessa. 2. 8. Kehityksen vauhdittamiseksi yhteensovitetut EU:n ra- hoitusohjelmat tarjoavat yleisvälineen, jolla mainitut puutteet voidaan korjata. Koheesiotuki on lisäksi keskeinen täydentäjä. EU-rahoitus keskittyy voimakkaasti maantieliikentee- 2. 9. seen: – 2/3 EAKR:n liikenteeseen myöntämästä rahoituksesta vuo- sina 1994-1999, – 2/3 koheesiorahaston liikenteeseen myöntämästä rahoi- tuksesta vuosina 1993-1999, – alueellisiin kohteisiin (liikenne mukaan lukien) myönnetty EIP:n antolainaus. On muistettava, että EIP:n alueellisiin kehityshankkeisiin myöntämästä lainarahoituksesta neljäsosa sisältää yhteisrahoi- tusta rakennerahastojen kanssa. 2. 10. Tiedonannossa todetaan, että jäsenvaltioiden omat kehityssuunnitelmat ovat aiheuttaneet useita epäjohdonmukai- suuksia ja esteitä. Ne ovat johtaneet yhteisön alueen epäsuhtai- seen hyödyntämiseen ja tehneet tarpeelliseksi liikenteen koko- naisvaltaiseen hallinnointiin perustuvan Euroopan aluekehitys- suunnitelman (ESDP). Julkisen ja yksityisen sektorin rahoitus- yhteistyön ja yhteiskunnallisen kumppanuuden tulee varmistaa yhtenäinen ja yhteinen näkemys yhteisön alueellisesta kehittä- misestä. 2. 11. uskotaan edistävän alueellista koheesiota Tiedonannosta käy ilmi, että kilpailun vapauttamisen – – tarjoamalla EU:ssa kaikille edulliset ja helposti saatavat liikennepalvelut, valvomalla erityisen sääntelykehyksen avulla liikennesuun- nitelmien toteuttamista ja eri liikennemuotojen kestävää palveluvalikoimaa, 2. 12. Perusrakenteiden käytön hinnoittelusta esitetään, että perittävät maksut kattaisivat lähes tai kokonaan rajakustannuk- set. Tästä voi seurata, että – – – tehokkuutta parannetaan valitsemalla parhain vaihtoehto, jonka kuljetuskustannukset ovat alhaiset, kustannuskehitys voi syrjäisillä alueilla olla kielteistä, syrjäisillä alueilla siirrytään tuottamaan painosuhteiltaan entistä edullisimpia tuotteita. Tiedonannossa liikennemuotojen sekä kaikkien sata- 2. 13. mien ja terminaalien yhdistämistä pidetään liikenneverkon monipuolistamisen kannalta välttämättömänä. 3. Yleistä Vaikka komitea 3. 1. koheesioperiaatteiden henkeä, tiedonannossa ei sen mielestä ole riittävästi esimerk- kejä siitä, miten rakenne- ja koheesiorahastojen varoin on edistetty kohdan 2. 1 tavoitteiden saavuttamista. kannattaa 3. 1. 1. Komitea katsoo, että tiedonannon liitteenä olevat taulukot eivät juurikaan auta ymmärtämään periaatteita, joiden liikennettä koheesiovaroista tuetaan. Ne eivät mukaisesti myöskään anna perusteita EU-tuen vaikutusta koskeville väit- teille. Taulukot ovat vanhentuneita eikä niihin viitata tiedonan- nossakaan esitettyjen väitteiden tukemiseksi. Koheesiorahoi- tuksen tai rakennerahastojen ja EIP:n myöntämän rahoituksen vuorovaikutuksen luonteesta ei myöskään esitetä todisteita. 3. 2. Vaikka komitea myöntääkin, että syy- ja seurausyhtey- den selvittäminen on vaikeaa, tapaustutkimusten tai toiminta- kertomusten puute estää noudatetun politiikan ja varainkäytön arvioinnin. Läheisyysperiaatetta noudattavaan varojen hallin- noinnin delegointiin sisältyy vaara, että ei valitakaan parhaim- pia tavoitteita. Mikäli liikennepolitiikassa esim. seurataan ai- noastaan markkinoiden sanelemia tavoitteita, on mahdollista, että varoja siten keskitetään ja myönnetään entistä enemmän esim. tiheästi asutuille taajama-alueille. Lisäksi markkinoihin perustuvien tavoitteiden korostaminen vaikeuttaa julkisen lii- kenteen laadukkuuden varmistamista sekä syrjäytymisen tor- juntaan ja tasapuolisuuteen liittyvien EU:n tavoitteiden saavut- tamista paikallisesti. Se ei myöskään edistä kestävää liikkuvuut- ta eikä vähennä riippuvuutta yksityisautoilusta. 10. 9. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 258/37 3. 3. Tiedonannossa ei käsitellä liikenteeseen sijoitettavien koheesiovarojen käytön koordinointia tärkeiden alueidenvälis- ten näkökohtien osalta. Yhteyksiä yhteisön ulkopuolisiin mai- hin ei myöskään tarkastella. Tiedonannossa ei niin ikään käsitellä koheesiotuen piiriin kuulumattomien jäsenvaltioiden läpi kulkevia kauttakulkuväyliä huolimatta niiden strategisesta merkityksestä. 3. 4. Tiedonannon kertoileva tyyli ja sen toistuva vakuuttelu koheesiotuen vaikutuksen lisäarvosta on erityisen häiritsevää. Se korostaa perustelujen puuttumista ja vähentää tiedonannon vakuuttavuutta. 3. 5. Yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden ja kestävän ke- hityksen kannalta on huolestuttavaa, että koheesiovaroista suuri osa käytetään maantieliikenteen perusrakenteisiin. Yk- silön kannalta tarkasteltuna tavoitteena on koheesiovarojen yhteiskunnallisesti perusteltu käyttö niin, että luodaan kestävää kehitystä ja liikkuvuutta, mutta samanaikaisesti pyritään pitämään ympäristövaikutukset hallinnassa. Koska monet jul- kisen liikenteen aloitteet ovat osoittautuneet taloudellisesti kannattamattomiksi, julkisen liikenteen tulevien tarpeiden ra- hoittamiseen on kiinnitettävä merkittävästi nykyistä enemmän huomiota. Komitea katsoo, että EU:n on tulevaisuudessa panostet- 3. 6. tava nykyistä enemmän julkisiin liikennepalveluihin, koska – julkisen liikenteen avulla voidaan osaltaan torjua sosiaalista syrjäytymistä, – hyvät julkisen liikenteen palvelut vähentävät ympäristö- haittoja. 4. Yleissuositukset 4. 1. Komitea toteaa, että vaikka jäsenvaltioilla onkin oma investointikohteiden tärkeysjärjestys, menevät rakenne- ja ko- heesiorahastojen periaatteet kuitenkin läheisyysperiaatteen edelle. Ohjelmiin liittyvän toimivallan tulisi olla unionilla, mikäli sen halutaan ajavan koheesiotavoitteitaan. Yksityisen rahoituksen houkuttelemiseksi ja EU:n, sen jäsenvaltioiden ja eri tulee toimijoiden välisten kumppanuuksien luomiseksi kehittää erityisohjelmia ja monipuolisia rahoitusvälineitä. On selvitettävä mahdollisuus rahoittaa liikennettä rajakustannuk- siin perustuvalla hinnoittelulla ja periaatteen vuoksi hyväk- syttävä sitä vastaava politiikka (1). Unionin syrjäiset ja muita heikommassa asemassa olevat alueet, joilla kestäviä liikenne- joilla ne eivät ole vaihtoehtoja ei ole joko saatavilla tai taloudellisesti kannattavia, voidaan tarvittaessa vapauttaa näiden sääntöjen noudattamisesta. Kyseisillä seuduilla tulisi edistää toimialoiltaan entistä laajempia alueiden välisiä ko- heesio-ohjelmia. 4. 2. Liikenteeseen on sijoitettava strategisesti. On kehi- tettävä yhteiset läheisyysperiaatteen soveltamista koskevat oh- (1) EYVL C 138, 18. 5. 1999, s. 7. jeet. Tehokkuustavoitteiden asettaminen hyväksyttäville hank- keille helpottaisi niiden tärkeysjärjestykseen asettamista. Eu- roopan laajuista ja paikallista yhteentoimivuutta koskevat suositukset edistävät tehokkuuden parantamista yhteisellä toi- minta-alueella. Intermodaalisten yhteyksien kohdalla tulisi periaat- 4. 3. teessa lisätä ensisijaisesti rautatie-, meri-, sisävesi- ja lyhyisiin merikuljetuksiin sijoittamista, kuitenkin yleensä ja tarpeen vaatiessa maantieliikenteeseen sijoittamisen rinnalla. 4. 4. Komitean mielestä intermodaaleille yhteyksille tulisi antaa koheesio-ohjelmissa nykyistä suurempi arvo ja enemmän kehitystukea. 4. 5. Komitean mielestä koheesion kannalta hyödyllinen liikenteeseen sijoittaminen on mahdollista tunnistaa tehok- kaasti ainoastaan, mikäli talous- ja yhteiskuntaelämän etupii- reille annetaan aito mahdollisuus vaikuttaa päätöksentekoon. tulisi Jo nyt tarkastella huolellisesti, miten laajasti 4. 6. koheesiota tukevaan liikenteeseen sijoitetaan unionin laajentu- misen jälkeen. On entistä tärkeämpää, että tehokas varojen myöntäminen ja niiden käytön valvonta perustuu jo ennakolta alueiden taloudelliseen tilanteeseen, jossa globalisaation vaiku- tukset tuntuvat selvimmin. 4. 7. Perusrakenteen käytön ”hinnoittelun” vaikutukset syr- jäisillä alueilla tulisi arvioida selkeästi, jotta saataisiin selville hinnoittelun vaikutus tuotantoon. Tässä yhteydessä nettotap- pio on selvä mahdollisuus ja haittaa koheesion edistämis- toimia. 4. 8. Komitea katsoo, että korkeiden kuljetuskulujen vuoksi muita heikommassa markkina-asemassa olevat alueet tulisi ottaa huomioon tukea myönnettäessä. Tällaisia alueita ovat Kreikan ja Irlannin syrjäiset saarialueet, Iberian niemimaan etäalueet sekä alueet, joilta on huonot liikenneyhteydet yh- teisön ulkopuolisiin rajanaapureihin. Tuen myöntämisperus- teena ei tulisi käyttää ainoastaan BKT:tä, vaan sen lisäksi kriteereinä voitaisiin ottaa huomioon esim. liikenneyhteydet. Rahoitusta tulee myöntää myös muille kuin koheesiotukea saaville jäsenvaltioille. Komitean mielestä koheesiotukea saavilla alueilla ta- 4. 9. lous- ja yhteiskuntaelämän etupiirien kuulemisella voisi olla ohjelmien kannalta rakentava vaikutus, ja näin voitaisiin korostaa tuen monipuolisuutta kohdassa 2. 1 esitettyjen peri- aatteiden optimoimiseksi. 4. 10. Komission tulisi tutkia liikenteen pitkäaikaista rahoit- tamista koheesiota edistävänä tekijänä sekä määritellä sen yhteys (yhteydet) tasapainoiseen talouskehitykseen, muita hei- kommassa asemassa olevien ihmisten olojen parantamiseen palveluin sekä laajentumisen tukemiseen. Komissio toteaa C 258/38 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 9. 1999 mainittuihin seikkoihin liittyvät vaikeudet, eivätkä ne sitä paitsi varmaankaan vähene unionin laajennuttua. Komitea suositteleekin apuvälineeksi laadun esikuva-analyysia. Tämä luonnollisesti edellyttää, että julkista liikennettä painotetaan politiikassa ja varojen myöntämisessä entistä enemmän. 4. 15. nannon rakennetta tulisi muuttaa siten, että se sisältäisi Komitean mielestä aiheesta annettavan tulevan tiedo- – koheesion määritelmän, joka perustuisi aluekehitykseen ja koheesiopolitiikan varsinaisiin päämääriin, 4. 11. Komitea panee merkille tämän lausunnon ja sen syyskuussa 1998 Euroopan aluekehityssuunnitelmasta (1) anta- mansa lausunnon yhtenevät tavoitteet. Molemmissa tulee selkeästi esiin ”kaikkien aluekehitykseen vaikuttavien politiik- kojen suunnan muuttaminen”. Kyseisessä lausunnossa komitea korostaa, että elämänlaadun tulisi olla kaikkien aluekehitys- aloitteiden ensisijainen tavoite. Komitea toteaa myös vuoristo- alueiden olevan luonteeltaan syrjäseutuja. Se on samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden yhteiset ja rajatylittävät lähestymista- vat on syytä koordinoida sekä luoda yhteyksiä kaikkien yhteiskunnallis-taloudelliseen elpymiseen tähtäävien politiik- kojen välille. Komitea panee merkille riskit, joita liittyy toimin- nan keskittämiseen keskustaan syrjäalueiden kustannuksella ja uskoo, että tämän ”keskihakuvoiman” vaikutusta voitaisiin hyvinkin torjua syrjäalueiden välisin yhteyksin. 4. 12. Komitea toistaa näkemyksensä, jonka se esitti Euroo- pan laajuisiin verkkoihin (TEN) liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä antamassaan lau- sunnossa (2). Yhteisön rahoitustuen ansiosta komissiolla on mahdollisuus rahoittaa sataprosenttisesti strategisia yleistutki- muksia. Tällaisista tutkimuksista lienee apua tuettaessa ja parannettaessa koheesiovarojen käytön perusteluja. Pantakoon merkille, että Euroopan laajuisten verkkojen liikennebudjetiksi on vuosiksi 2000-2006 ehdotettu 4992 miljoonaa ecua. Ky- seessä on 277 % prosentin lisäys kauteen 1995-1999 verrattu- na. Tämän lisäyksen ja sen suuruuden vuoksi on kyseenalaista, onko liikenteen kehitykseen kohdistuva koheesiovaikutus mi- tattavissa. Komitea katsoo, että lento- 4. 13. ja rautatieyhteyksien korkeista perustamiskustannuksista huolimatta tulisi Komis- sion ottaa syrjäisten alueiden ja erityisesti tulevien jäsenvaltioi- den niihin liittyvät tukihakemukset huomioon. 4. 14. Laajentumisen lähestyessä komitea katsoo, ettei tietty- jen liikenteeseen liittyvien entisten koheesiohankkeiden puut- teita pidä toistaa. Lisäksi sen mielestä on keskitetysti luotava strateginen näkemys, jossa aluesuunnittelu, ympäristönsuojelu, työllistäminen ja maaseudun kehittäminen yhdistyvät koordi- noidusti ja tarvittaessa rajat ylittäen. Se on luotava keskitetysti ja annettava alueiden hyväksyttäväksi ja toteutettavaksi. Komi- tea panee myös merkille liittymistä valmistelevan rakennepo- liittisen ISPA-ohjelman merkityksen. (1) EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 85. (2) EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 120. – täsmälliset tavoitteet ja suorituskyvyn mittarit, – TEN-T:n, koheesiorahaston ja EAKR:n liikenneosan nykyis- ten strategioiden uudelleenarvioinnin, – TEN-T:n, koheesiorahaston, rakennerahastojen, EIP:n ja EIR:n rahoituksen nykyisten alueellisten vaikutusten mallin, – liikenneyhteyksiin, kilpailukykyyn, nykyiseen ja mahdolli- seen BKT:hen ja perusrakenteiden puutteisiin liittyvät ja edellä mainittuihin vaikutuksiin perustuvat ensisijaiset ta- voitteet. 5. Päätelmät 5. 1. Komiteasta tiedonannon tavoitetta tulisi täsmentää ja sen toteutuskeinot mainita selvästi. Komitean mielestä viestin ydin tulisi olla seuraavassa esitettyjen EU:n tavoitteiden perus- teellinen yhteensopivuus: – syrjäisten alueiden taloudellisten kehitysnäkymien paranta- minen ja julkisen liikenteen kehittämisen asettaminen etusijalle, – 15:n jäsenvaltion tasapainoiseen kehitykseen panostami- nen ja suotuisten olojen luominen uusien jäsenvaltioiden liittymiselle, – – kestävän liikkuvuuden edistäminen kannustamalla huo- mattavasti julkisen liikenteen kehittämiseen ja asettamalla se etusijalle, edullisten liikennepalvelujen saatavuuden varmistaminen julkisesta liikenteestä riippuvaisille ja liikuntarajoitteisille, – parhaiden käytänteiden omaksuminen niiden ympäristö- vaikutusten hallitsemiseksi, joita koheesiorahaston ohjel- mista rahoitettavien liikenteen perusrakenteiden rakenta- minen ja liikennepalvelujen käyttöönotto aiheuttaa; onhan yleisesti tunnettua, että maantieliikenne on yksi suurimmis- ta saastuttajista. 5. 2. On erittäin tärkeää, että suunnittelun, evaluoinnin, arvioinnin ja seurannan sekä osoittimien ja mittaustekniikoi- den kohdalla hyödynnetään tutkimuksen ja teknologian kehi- tysohjelmien sekä muiden tutkimusohjelmien kokemuksia. Lisäksi on välttämätöntä kehittää syrjäalueita koskevia 5. 3. periaatteita, jotta varmistetaan oikeudenmukainen ja tehokas hinnoittelu, joka ei vaihtoehtojen puutteen tai kannattavien 10. 9. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 258/39 palvelujen kysynnän riittämättömyyden vuoksi aiheuta syr- jintää. Unionin laajentuminen tuo mukanaan lisäongelmia 5. 4. sekä uusille että nykyisille jäsenvaltioille ja EU:n rajaseuduille. Unionin painopiste siirtyy itään, mikä korostaa nykyisten syrjäaluiden ongelmia ja vaikuttaa painopisteen siirtymisen myötä muodostuviin uusiin syrjäalueisiin. Tämä seikka tulisi ottaa kokonaisuudessaan huomioon. Bryssel 7. heinäkuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Kommissionens forslag til Rådets forordning EF) om foranstaltninger til sikring af, at miljøaspektet tilgodeses i udviklingslandenes udviklingsproces»

eurovoc_concepts:
developing countries
environmental protection
sustainable development

text: C 258/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 9. 1999 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning EF) om foranstaltninger til sikring af, at miljøaspektet tilgodeses i udviklingslandenes udviklings- proces« (1) (1999/C 258/05) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 5. marts 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede A. A. Jaarsma til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. juni 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 365. plenarforsamling af 7. og 8. juli 1999, mødet den 7. juli, med 110 stemmer for og 2 hverken for eller imod følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Rådet anser forslaget for et væsentligt instrument, som skal hjælpe Fællesskabet til at imødekomme sine retlige og politiske forpligtelser, hvad angår beskyttelse af miljøet inden for rammerne af en bæredygtig udvikling. andre (især geografiske) af Fællesskabets udviklingsinstrumen- ter, således at den nødvendige komplementaritet opnås. 1. 8. I den foreslåede forordning opstilles der rammer for forvaltningen af budgetpost B7-6200, der er den mest specifikke finansieringsmulighed, som EF har til rådighed i forbindelse med gennemførelsen af ovennævnte forpligtelser. 1. 2. Målet med denne forordning er at sikre, at de aktivite- ter, der er iværksat i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 722/97 af 22. april 1997, kan fortsætte efter den 31. december 1999, når forordningen udløber. Der er sket en vis udvikling i udnyttelsen af denne 1. 9. budgetpost, idet den nu anvendes til finansiering af to aktivi- teter: 1. 3. EU’s økonomiske og udviklingspolitiske samarbejde er underlagt klare forpligtelser med hensyn til miljøbeskyttelse og udviklingens bæredygtighed. Amsterdam-traktatens arti- kel 177 og 174 (ændrede versioner af Rom-traktatens tidligere artikel 130 U og 130 R) er særlig relevante i denne sammen- hæng. — forsøgsordninger i udviklingslandene og — udarbejdelse af retningslinjer og driftsinstrumenter. 1. 10. at alle udviklingsprojekter bør være langfristede. Herved fremmes det globalt anerkendte princip om, I international sammenhæng har det 1. 4. tilsagn, som Fællesskabet gav på De Forenede Nationers miljø- og udvik- lingskonference (UNCED) i Rio i 1992, og den efterfølgende udvikling den største betydning. Fællesskabet har undertegnet flere multilaterale mil- 1. 5. jøaftaler, bl. a. en konvention om biologisk diversitet og rammekonventionen om klimaændring og en konvention om bekæmpelse af ørkendannelse. Samtlige disse aftaler indebærer en pligt til at hjælpe udviklingslandene med at overholde de tilsagn, som disse lande selv har givet. 1. 6. Hertil kommer, at Fællesskabet går ind for den strategi, der er udarbejdet af OECD/DAC (Shaping the 21st Century Strategy), hvori alle lande opfordres til at yde støtte til gennemførelse af nationale strategier inden 2005. 1. 7. Integreringen af en miljødimension i udviklingslande- nes udviklingsproces er et vigtigt princip i Fællesskabets udviklingspolitik. Miljø-mainstreaming er en dynamisk og grad- vis proces. Den foreslåede forordning vil medvirke til en effektiv miljø-mainstreaming i de aktiviteter, der finansieres via (1) EFT C 47 af 20. 2. 1999, s. 10. 2. Mål og midler 2. 1. Bevillingerne på budgetpost B7-6200 har til formål at finansiere programmer, der støtter udviklingslandene i deres bestræbelser på at tilgodese miljøaspektet i deres udviklings- proces. Den støtte og ekspertbistand, der ydes, supplerer og styrker andre udviklingssamarbejdsinstrumenter. Midlerne kommer de berørte parter i udviklingslandene både direkte og indirekte til gode. De aktiviteter, der skal udføres, har til 2. 2. formål at udarbejde og fremme politiske tiltag, strategier, ordninger og teknologi for på denne måde at skabe en bæredygtig udvikling. Rådet ønsker i den forbindelse at tage fat på følgende 2. 3. problemer: — miljøspørgsmål af verdensomspændende interesse, — miljøproblemer på tværs af landegrænserne, først og fremmest vand- og luftforurening, — miljøproblemer i forbindelse med udviklingslandenes inte- grering i verdensøkonomien, 10. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 258/17 — miljøvirkningerne af udviklingslandenes makroøkonomi- ske og sektorrelaterede politik, — en bæredygtig forvaltning og udnyttelse af natur- og miljøressourcer inden for samtlige produktionssektorer, — bevarelse af den biologiske mangfoldighed, 3. 5. I betragtning af de begrænsede midler, der er til rådighed, og muligheden for også at finansiere gennemførelsen af retningslinjer og instrumenter over EUF-ALA-MED-fondene, mens det for relativt små, nyskabende og lokalt orienterede pilotprogrammer (navnlig NGO’ers projekter) er vanskeligt at opnå adgang til de store fonde, anbefaler ØSU, at denne forordning i det mindste lægger lige så stor vægt på finansierin- gen af pilotaktioner. — vandressourceproblemer, — beskyttelse af kystområder, — bekæmpelse af ørkendannelse, — løsning af byernes miljøproblemer, — en bæredygtig energiproduktion og -udnyttelse, — bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre. 2. 4. foreslår Rådet at lade forordningen gælde på ubestemt tid. Da miljø-mainstreaming er en forpligtelse på lang sigt, 2. 5. Der gives en oversigt over omkostningerne ved den eksisterende forordning i 1998 og 1999. Der var i alt 15 millioner ECU til rådighed i 1998 (5 millioner til retnings- linjer og instrumenter og 10 millioner til pilotordninger) og i alt 16 millioner euro i 1999 (7 millioner til retningslinjer og instrumenter og 9 millioner til pilotordninger). 3. Generelle bemærkninger 3. 1. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Rådets forordning (EF) nr. 722/97, som havde gyldighed i en begrænset periode, vil blive erstattet af en forordning uden tidsbegrænsning. Integreringen af miljøaspektet i udviklingsprocessen kræver en flerårig strategi. 3. 2. ØSU understreger nødvendigheden af, at miljøaspektet fuldt ud tilgodeses i Fællesskabets øvrige udviklingssamarbejds- programmer. Selv om det falder uden for rammerne af den foreliggende forordning, mener ØSU med henvisning til Amsterdam-traktatens artikel 177 og 174, at dette ikke kun bør gælde Fællesskabets instrumenter og projekter, men også dem, der gennemføres af de enkelte medlemsstater og af de NGO’er, der gør brug af EU-midler. 3. 6. ØSU anser det for nødvendigt, at denne forordnings begrænsede midler stilles til rådighed på en sådan måde, at de kan udnyttes effektivt. 3. 7. Med denne forordning vil en lang række forskellige mål uvægerligt blive forfulgt. Med henblik på en mere målrettet gennemførelse finder ØSU det imidlertid nødvendigt, at der hvert fjerde år opstilles en række prioriterede mål, som eventuelt kunne justeres hvert andet år. En periodisk revision af prioriteter er navnlig vigtig i betragtning af, at der er tale om en forordning uden tidsbegrænsning, og da Kommissionen først fire år efter dens ikrafttræden skal forelægge en generel vurdering for Europa-Parlamentet og Rådet af de finansierede foranstaltninger sammen med forslag vedrørende forordnin- gens fremtid (jf. Artikel 10 i forslaget til forordning). 3. 8. Det er vigtigt, at disse prioriteter offentliggøres rettidigt og utvetydigt, så projektansøgere er bekendt med udvælgelses- kriterierne. 3. 9. ØSU konstaterer, at der er indgivet mange projektan- søgninger inden for rammerne af den gældende forordning. Det må forventes, at dette også bliver tilfældet med den nye forordning. Indgivelse af komplette projektforslag indebærer en meget stor mængde arbejde både for ansøgere og bedømme- re. I betragtning af, at antallet af godkendte projekter nødven- digvis er begrænset, udføres der meget unødvendigt arbejde. ØSU anbefaler en systematisering af de såkaldte projektprofiler for hermed at give navnlig de organisationer, der søger om støtte til pilotprojekter, mulighed for at indgive projektforslag på basis af hovedpunkter (målsætning, region, partnere, bud- get, projektperiode), hvorefter der kan foretages en første udvælgelse af lovende projekter. Disse projektforslag kan derefter udarbejdes i detaljer og indgives til endelig udvælgelse. 3. 10. Endvidere kan det anbefales at tilbyde kontraktpartne- re, især NGO’er, som Kommissionen i en årrække har haft gode erfaringer med, en kontrakt, der går ud på at gennemføre en aktionspakke bestående af mindre projekter, der falder inden for den nye forordnings rammer. 3. 3. Det forekommer ØSU, at de finansielle midler, der afsættes til gennemførelse af denne forordning ikke lever op til de forpligtelser, som Fællesskabet har indgået i forbindelse med internationale traktater. 4. Særlige bemærkninger At midlerne er så beskedne, gør det endnu mere 3. 4. nødvendigt end hidtil at fremme integreringen af miljøaspektet i de regulære programmer for udviklingshjælp. Punkt 2 i forordningens præambel bør ud over atmos- 4. 1. færen, hydrosfæren og den biologiske mangfoldighed også nævne jorden. C 258/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 9. 1999 4. 2. Forordningens artikel 2, stk. 3, 2. led, giver finansie- ringsmulighed til ordninger, der skal sikre beslutningstagende instanser den fornødne institutionelle og forvaltningsmæssige kapacitet. ØSU støtter dette, men ønsker at tilføje følgende: »og til fremme af samarbejde mellem disse aktører«. I praksis er manglen på finansieringsmuligheder ofte en hindring for dette samarbejde. Artikel 4, stk. 1, foreskriver, at »sådanne udgifter i de 4. 3. fleste tilfælde kun kan afholdes i startperioden, medmindre der er tale om uddannelses-, undervisnings- og forskningspro- grammer. « Startperioden er imidlertid vanskelig at definere. Hertil kommer, at det ofte varer meget lang tid, før et projekt virkelig bærer frugt. 4. 4. I henhold til artikel 4, stk. 3, »kan foranstaltningerne søges finansieret sammen med andre bidragsydere, herunder medlemsstaterne og relevante internationale organisationer. « ØSU foreslår dette erstattet af: »Foranstaltningerne kan søges finansieret sammen med andre bidragsydere, herunder med- lemsstaterne, de relevante internationale organisationer og NGO’er. « 4. 5. ØSU går ind for bestemmelsen i artikel 6, stk. 2, om, at proceduren i artikel 7 lægges til grund, når der skal træffes afgørelse om gavebistand på over 2 millioner euro til finansiering af enkeltforanstaltninger på grundlag af denne forordning. ØSU bifalder den margen på 20 % for budgetoverskri- i artikel 6, 4. 6. delser eller ekstra behov, som er foreskrevet stk. 3. Dette øger fleksibiliteten. 4. 7. Det fremgår af artikel 9, at Kommissionen efter hvert regnskabsår skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning med en oversigt over, hvilke foranstaltninger der er finansieret, og en evaluering af, hvordan denne forordning er blevet gennemført. ØSU anbefaler, at årsberetningen samt oplysninger om den periodiske tilpasning af prioriteter, der anbefales ovenfor i punkt 3. 7 og 3. 8, stilles til rådighed for et bredt publikum, og ønsker også selv at modtage årsberetningen og prioriteringsoplysningerne. Da forordningen ikke er tids- mæssigt begrænset, vil ØSU overveje at benytte en sådan lejlighed til at udtale sig om den på ny. 4. 8. I henhold til artikel 9 skal de aktiviteter, der finansieres af Fællesskabet, regelmæssigt evalueres. ØSU mener, at offent- liggørelsen af disse evalueringer bør være rettet mod et bredt publikum, da der kan læres meget af projektevalueringer. Dette gælder navnlig nyskabende projekter. Bruxelles, den 7. juli 1999. 4. 9. Det står i artikel 9, stk. 3, at Kommissionen senest en måned efter sin afgørelse giver medlemsstaterne meddelelse om, hvilke foranstaltninger og projekter, der er godkendt. ØSU mener, at dette bør gælde alle de i artikel 3 nævnte aktører, som har indgivet ansøgning om støtte til en aktion eller et projekt. 5. Konklusioner 5. 1. ØSU anser forslaget til forordning for meget vigtigt, hvis miljøaspektet fuldt ud skal tilgodeses i udviklingsproces- sen i udviklingslandene, men mener ikke, at de finansielle midler, der stilles til rådighed for gennemførelsen af forordnin- i gen svarer til de forpligtelser, Fællesskabet har indgået forbindelse med internationale traktater. Endvidere gør ØSU opmærksom på uoverensstemmelsen mellem de knappe mid- ler og det store antal ansøgninger, der årligt modtages. 5. 2. I betragtning af de begrænsede midler, der er til rådighed, og muligheden for også at finansiere gennemførelsen af retningslinjer og instrumenter over EUF-ALA-MED-fondene, mens det for relativt små, nyskabende og lokalt orienterede pilotprogrammer (navnlig NGO’ers projekter) er vanskeligt at opnå adgang til de store fonde, anbefaler ØSU, at denne forordning i det mindste lægger lige så stor vægt på finansierin- gen af pilotaktioner. Gennem — yderligere — udvikling og integrering i beslutningsprocessen af specifikke instrumenter såsom »projektprofiler« og »programkontrakter« (sidstnævnte med kontraktpartnere — navnlig NGO’er — som Kommissio- nen i en årrække har haft gode erfaringer med) kan Kommissio- nen gøre arbejdsbyrden overkommelig på begge sider (kon- traktpartnerne og Kommissionen). 5. 3. Som følge af kravet til Kommissionen om ansvarlighed, gennemsigtighed og troværdighed og behovet for at viderefor- midle nyttige oplysninger, bør samtlige dokumenter, der udarbejdes inden for rammerne af denne forordning, offentlig- gøres for et bredt publikum. Dette gælder navnlig dokumenter vedrørende politiske prioriteringer, evalueringer af finansierede aktioner og årsberetninger. ØSU ønsker også selv at modtage årsberetningen og prioriteringsoplysningerne. Da forordnin- gen ikke er tidsmæssigt begrænset, vil ØSU overveje at benytte en sådan lejlighed til at udtale sig om den på ny. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/1999 af 7. juli 1999 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker

text: L 172/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1484/1999 af 7. juli 1999 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), 30. senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/ 98 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1422/ 95 af 23. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for import af melasse inden for sektoren for sukker og om ændring af forordning (EØF) nr. 785/68 (3), særlig artikel 1, stk. 2 og artikel 3, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I forordning (EF) nr. 1422/95 fastsættes, at cif-prisen ved import af melasse, i det følgende benævnt »den repræ- sentative pris«, i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 785/68 (4); denne pris fastsættes for den standardkvalitet, der er defineret i artikel 1 i nævnte forordning; fastsættes den repræsentative pris for melasse beregnes for et EF- grænseovergangssted, som er Amsterdam; denne pris skal beregnes på grundlag af de gunstigste købsmulig- heder på verdensmarkedet, som konstateres på grundlag af noteringer eller priser på dette marked, der er justeret under hensyntagen til eventuelle kvalitetsforskelle i forhold til standardkvaliteten for melasse blev defineret ved forordning (EØF) nr. 785/68; standardkvaliteten; skal der tages hensyn til ved konstateringen af de gunstigste købsmuligheder på verdensmarkedet samtlige oplysninger om tilbud på verdensmarkedet, om konsta- terede priser på vigtige markeder i tredjelande samt om købekontrakter indgået i den internationale samhandel, som Kommissionen har fået kendskab til enten gennem medlemsstaterne eller på eget initiativ; ved denne konstatering kan et gennemsnit af flere priser lægges til grund i henhold til artikel 7 i forordning (EØF) nr. 785/68 på betingelse af, at dette gennemsnit kan anses som repræsentativt for markedets faktiske tendens; (4) der skal ikke tages hensyn til oplysningerne, når det ikke drejer sig om produkter af sund og sædvanlig handels- tilbuddet nævnte pris kun kvalitet, eller når den i vedrører en ringe mængde, der ikke er repræsentativ for markedet; der skal heller ikke tages hensyn til tilbuds- priser, som ikke kan anses for repræsentative for marke- dets faktiske udvikling; for at opnå sammenlignelige oplysninger vedrørende melasse af standardkvalitet skal priserne alt efter kvali- teten af den tilbudte melasse forhøjes eller nedsættes i det omfang, der følger af anvendelsen af artikel 6 i forordning (EØF) nr. 785/68; undtagelsesvis kan en repræsentativ pris i et begrænset tidsrum opretholdes på uændret niveau, når den tilbuds- pris, der har tjent som grundlag for den foregående konstatering af den repræsentative pris, ikke er kommet til Kommissionens kendskab, og de foreliggende tilbuds- priser, som ikke synes at være tilstrækkeligt repræsenta- tive for markedets faktiske tendens, ville føre til pludse- lige og væsentlige ændringer i den repræsentative pris; når der eksisterer en forskel mellem udløsningsprisen for det pågældende produkt og den repræsentative pris, bør der fastsættes tillægsimporttold på betingelserne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1422/95; såfremt importtolden suspenderes i medfør af artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95, bør der fastsættes særlige beløb for denne told; anvendelse af disse bestemmelser giver anledning til at fastsætte de repræsentative priser og tillægsimporttolden for de pågældende produkter som anført i bilaget til nærværende forordning; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker — (5) (6) (7) (8) (9) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De repræsentative priser og tillægstolden ved import af de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1422/95 omhandlede produkter fastsættes som angivet i bilaget. (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 141 af 24. 6. 1995, s. 12. (4) EFT L 145 af 27. 6. 1968, s. 12. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 8. juli 1999. 8. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 172/15 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen til forordning om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker BILAG KN-kode Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (EUR) Told, der skal opkræves ved import som følge af suspension, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95, pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,42 7,53 0,21 0,00 — — (1) Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 785/68, som ændret. (2) Dette beløb erstatter i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 1422/95 toldsatsen i den fælles toldtarif fastsat for disse produkter