title: Förslag till rådets förordning (EG) om tullkvoten för smör med ursprung i Nya Zeeland - (framlagt av kommissionen)

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 20. 7. 1999 KOM(1999) 399 slutlig 99/0156 (ACC) Förslag RÅDETS FÖRORDNING (EG) om tullkvoten för smör med ursprung i Nya Zeeland (framlagt av kommissionen) MOTIVERING Gemenskapen har, inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna inom Uruguayrundan, beviljat vissa medgivanden som finns med i de ingångna avtalen och som återfinns i bindningslista CXL/Europeiska gemenskaperna. Genom dessa medgivanden beviljas bland annat en tullkvot på 76 667 ton för smör med ursprung i Nya Zeeland på villkor att smöret är minst sex veckor gammalt, har en fetthalt på lägst 80 men mindre än 82 viktprocent och att det framställts direkt av mjölk eller grädde. Smör som framställts i Nya Zeeland genom processerna "Ammix" och "Spreadable" har exporterats till gemenskapen inom denna tullkvot sedan 1991 respektive 1995. Det har emellertid ifrågasatts om det är befogat att sådant smör exporteras inom kvoten. För att skapa klarhet i det rättsliga läget bör det fastslås att sådant smör som framställts av mjölk eller grädde utan användning av lagrade råvaror inte bör uteslutas framställningsprocessen kan innebära att grädden från tullkvoten bara för att genomgår ett stadium som koncentrerat mjölkfett och/eller att sådant mjölkfett fraktioneras. Syftet med detta förslag är att klargöra vad tullkvoten omfattar. 2 Förslag RÅDETS FÖRORDNING (EG) om tullkvoten för smör med ursprung i Nya Zeeland EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) (2) (3) De medgivanden som gemenskapens beviljat genom de avtal som ingåtts som ett resultat av de multilaterala handelsförhandlingarna inom Uruguayrundan och som återfinns i bindningslista CXL/Europeiska gemenskaperna inbegriper en tullkvot på 76 667 ton smör med ursprung i Nya Zeeland. Detta smör skall vara minst sex veckor gammalt, ha en fetthalt på lägst 80 men mindre än 82 viktprocent och ha framställts direkt av mjölk eller grädde. Det har ifrågasatts om smör som framställts i Nya Zeeland genom de processer som går under benämningarna "Ammix" och "Spreadable" skall omfattas av tullkvoten. För att skapa klarhet i det rättsliga läget bör det fastslås att smör som framställts av mjölk eller grädde utan användning av lagrade råvaror inte faller utanför tullkvoten på grund av att det framställts genom en process som kan innebära att grädden genomgår ett stadium som koncentrerat mjölkfett och/eller att sådant mjölkfett fraktioneras. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Vid tillämpningen av tullkvoten för smör med ursprung i Nya Zeeland skall formuleringen "framställt direkt från mjölk eller grädde" inte utesluta sådant smör som framställts från mjölk eller grädde utan användning av lagrade råvaror, i en enda, sluten och oavbruten process som kan innebära att grädden genomgår ett stadium som koncentrerat mjölkfett och/eller att sådant mjölkfett fraktioneras. 3 Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas från och med detta datum. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 4 FINANSIERINGSÖVERSIKT 1. 2. 3. 4. BERÖRD BUDGETPOST: Kapitel 10 Jordbruksavgifter ANSLAG: 1 054,5 miljoner EUR ÅTGÄRDENS BETECKNING: Förslag till rådets förordning om tullkvoten för smör med ursprung i Nya Zeeland. RÄTTSLIG GRUND: Artikel 133 i fördraget ÅTGÄRDENS SYFTE: Att klargöra att smör som framställts i Nya Zeeland genom processerna "Ammix" och "Spreadable" omfattas av tullkvoten för smör med ursprung i Nya Zeeland. 5. BUDGETKONSEKVENSER: 5. 0 5. 1 UTGIFTERNA BELASTAR: - GEMENSKAPENS BUDGET (BIDRAG/STÖD) MEDLEMSSTATERNAS - BUDGETAR - INTÄKTER - ANDRA GEMENSKAPENS EGNA MEDEL (AVGIFTER/TULL) - NATIONELLA INKOMSTKÄLLOR 5. 0. 1 BERÄKNADE UTGIFTER 5. 1. 1 BERÄKNADE INTÄKTER 5. 2 BERÄKNINGSMETOD: 12 MÅNADERS- PERIOD (miljoner EUR) PÅGÅENDE BUDGETÅR [1999] (miljoner EUR) FÖLJANDE BUDGETÅR [2000] (miljoner EUR) - - - - - - 2001 2002 2003 2004 - - - - - - - - 6. 0 6. 1 6. 2 6. 3 ÄR FINANSIERING MÖJLIG GENOM DE MEDEL SOM ANSLAGITS UNDER BERÖRT KAPITEL I DEN LÖPANDE BUDGETEN? ÄR FINANSIERING MÖJLIG GENOM ÖVERFÖRING MELLAN KAPITEL I DEN LÖPANDE BUDGETEN? ÄR EN TILLÄGGSBUDGET NÖDVÄNDIG? SKALL MEDEL ANSLÅS I KOMMANDE BUDGETAR? JJAA // NNEEJJ JJAA // NNEEJJ JJAA // NNEEJJ JJAA // NNEEJJ ANMÄRKNINGAR: Då förslaget avser ett förtydligande av det rättsliga läget får det inga finansiella konsekvenser. 5


title: 1999/618/EG: Kommissionens beslut av den 20 juli 1999 om ett förfarande rörande tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2299/89 (Elektroniska biljetter) [delgivet med nr K(1999) 2068] (Text av betydelse för EES) (Endast den tyska texten är giltig)

eurovoc_concepts:
Germany
code of conduct
complaint to the Commission
computer system
organisation of transport
reservation

formats: html pdf print

text: L 244/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 9. 1999 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 20 juli 1999 om ett förfarande rörande tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2299/89 (Elektroniska biljetter) [delgivet med nr K(1999) 2068] (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/618/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2299/89 av den 24 juli 1989 om en uppförandekod för datoriserade boknings- system (1), senast ändrad genom förordning (EG) 323/1999 (2), särskilt artikel 16. 2 i denna, efter att i enlighet med artikel 19. 1 i förordning (EEG) nr 2299/89 ha givit det berörda företaget tillfälle att yttra sig över kommissionens invändningar, och av följande skäl: I. BAKGRUND, FAKTISKA OMSTÄNDIGHETER OCH ÄRENDETS HANDLÄGGNING 1. Klagomål 1. I ett brev av den 9 februari 1997 framställde systemleve- rantören SABRE Travel Information Network (nedan kallad SABRE) ett klagomål med påstående om att Deut- sche Lufthansa AG (nedan kallat Lufthansa) överträtt förordning (EEG) nr 2299/89 (uppförandekoden) genom att erbjuda förmåner till företagskunder som använder elektroniska biljetter vid inrikesresor med Lufthansa. före- SABRE gjorde gällande att detta leder till att som tagskunder resebyråer använder det datoriserade bokningssystemet (CRS) START AMADEUS, vilket delvis ägs av Lufthansa, eftersom endast detta system kan ställa ut elektroniska biljetter. En kopia av klagomålet sändes till Lufthansa endast vänder sig till (1) EGT L 220, 29. 7. 1989, s. 1. (2) EGT L 40, 13. 2. 1999, s. 1. 2. 3. den 20 januari 1997 med anmodan om yttrande inom en månad. Lufthansa ingav sitt yttrande den 19 februari 1997. SABRE gjorde i sitt klagomål gällande att Lufthansa inte givit SABRE de upplysningar och tekniska specifika- tioner som behövs för att kunna ställa ut elektroniska biljetter för Lufthansa, och att detta allvarligt under- gräver SABRE:s förmåga att förvärva och behålla abon- nenter i Tyskland. SABRE har utvecklat ett eget system för elektroniska biljetter som fungerar i enlighet med de branschstandarder som överenskommits av samtliga flygbolag som är medlemmar av IATA (det internatio- nella flygtransportförbundet). SABRE ansåg att Luft- hansas ovan nämnda åtgärder har till följd att verklig konkurrens på marknaden för datoriserade boknings- system i Tyskland hindras. Efter en preliminär bedömning av klagomålet avgav kommissionen den 16 december 1997 ett meddelande om invändningar. Lufthansa yttrade sig över medde- landet den 3 mars 1998. Lufthansa anförde som främsta argument att avsikten med förmånerna inte var att skada konkurrerande datoriserade bokningssystem utan att förmå konsumenterna och abonnenterna att acceptera elektroniska biljetter, samt att det krävs en övergångs- period innan en ny elektronisk produkt kan erbjudas övriga datoriserade bokningssystem. Flygbolaget gjorde vidare en åtskillnad mellan en biljett och en lufttrans- portprodukt i uppförandekodens mening och gjorde gällande att biljetter inte omfattas av artikel 8. 1 om förbud mot förmåner. Lufthansa anförde också argu- ment rörande företagets rätt att försvara sin sak och begärde att höras muntligen. 16. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 244/57 4. 5. 6. 7. 8. 9. I ett brev av den 21 april 1999 meddelade SABRE kommissionen att de frågor som hade utgjort grunden för det ursprungliga klagomålet hade lösts på ett till- fredsställande sätt genom ett nytt kommersiellt avtal med Lufthansa. 2. Parter Det datoriserade bokningssystemet kallat SABRE ägs och drivs av SABRE Travel Information Network från Dallas, Texas, USA. SABRE Travel Information Network ägs i sin tur till 80 % av AMR Corporation som också äger American Airlines. Dess andel av världsmarknaden för till 26,1 % datoriserade bokningssystem uppskattas (räknat i antal resebyråkontor). Dess andel av den tyska marknaden för datoriserade bokningssystem uppskattas till 5,1 %. Lufthansa har sitt säte i Köln i Tyskland och är det största flygbolaget i gemenskapen. Dess omsättning 1997 var 23 149 miljoner tyska mark. Lufthansa äger 29,2 % av kapitalet i Amadeus Global Travel Distribution SA (nedan kallat AGTD) som äger och driver det datoriserade bokningssystem som vanligen kallas Amadeus. Lufthansa äger också 50 % av kapitalet i START Holding GmbH. START Holding GmbH äger i sin tur 95 % av START Amadeus Vertrieb GmbH (nedan kallat START AMADEUS) som ensamt är ansvarigt för marknadsföringen av det datoriserade bokningssystemet Amadeus i Tyskland. Återstående 5 % av START AMADEUS ägs av medlemmar av AGTD- gruppen. Amadeus andel av världsmarknaden för datori- serade bokningssystem uppskattas till 33,8 % (räknat i antal resebyråkontor). START AMADEUS andel av den tyska marknaden för datoriserade bokningssystem uppskattas till 88,6 %. 3. Uppförandekoden Rådet antog uppförandekoden i syfte att reglera en sektor som är av avgörande betydelse för distributionen av lufttransportprodukter. Genom uppförandekoden garanteras att datoriserade bokningssystem används utan diskriminering mellan lufttrafikföretag som anlitar dessa tjänster, såväl vad gäller de tekniska funktioner som erbjuds lufttrafikföretagen som de avgifter som tas ut för dessa tjänster. I uppförandekoden förbjuds också de luft- trafikföretag som äger datoriserade bokningssystem att vägra distribuera sina produkter genom konkurrerande datoriserade bokningssystem och därigenom göra dessa bokningssystem mindre attraktiva på marknaden. 4. Faktiska omständigheter a) Elektroniska biljetter Elektroniska biljetter är en ny företeelse inom lufttrans- portindustrin och är avsedda att eliminera behovet av pappersbiljetter och att underlätta incheckningen vid resehandlingar flygplatserna. Elektroniska biljetter är som existerar endast interna bokningssystem. Vid incheckningen på flygplatsen erhåller passageraren, mot uppvisande av en identitets- lufttrafikföretags i ett handling, ett boardingkort på grundval av anteckningen i lufttrafikföretagets bokningssystem, inte på grundval av en konventionell pappersbiljett. IATA uppskattar att kostnaden för en konventionell pappersbiljett i genom- snitt uppgår till USD 8 medan en elektronisk biljett kostar USD 1–2. De besparingar som kan göras genom att använda elektroniska biljetter har medfört att dessa biljetter på kort tid kommit att användas i allt större utsträckning. United Airlines, som är USA:s största luft- trafikföretag, använde under 1996 elektroniska biljetter för 40 % av sin inrikestrafik. b) Datoriserade bokningssystem Ett datoriserat bokningssystem är ett datoriserat system som innehåller information om bland annat lufttrafik- företags tidtabeller, platstillgång, biljettpriser och tjänster i samband med flygbefordran, med eller utan möjlig- heter att reservera platser eller att utställa biljetter, om och i den utsträckning som några av eller samtliga dessa tjänster ställs till abonnenters förfogande. Det uppskattas av över 85 % av alla IATA-anslutna resebyråers försälj- ningar avseende regelbunden lufttrafik sker genom dato- riserade bokningssystem. Datoriserade bokningssystem är därför ett mycket viktigt arbetsredskap för resebyrå- erna. Till skillnad från de andra datoriserade bokningssystem som används inom gemenskapen (Galileo, SABRE och Worldspan) har Amadeus inte någon egen funktion för utställande av biljetter. Detta utförs därför för Amadeus räkning av dess lokala distributionsföretag, vilket i Tysk- land är START AMADEUS. START AMADEUS tillhanda- håller gränssnittet mellan resebyråerna i Tyskland och det datoriserade bokningssystemet Amadeus. Vid försälj- ning loggar resebyrån in sig på START AMADEUS för att erhålla upplysningar om tidtabeller, platstillgång och biljettpriser från Amadeus centrala system. Resebyrån matar sedan in bokningsuppgifterna i Amadeus via START AMADEUS-gränssnittet. Amadeus skickar sedan tillbaka vissa delar av uppgifterna till en separat funktion inom START AMADEUS så att START AMADEUS skall kunna ställa ut en biljett och genomföra de bokförings- operationer som hör ihop med utställandet. c) Lufthansas utveckling av elektroniska biljetter I genmäle till SABRE:s klagomål uppgav Lufthansa i sitt brev av den 19 februari 1997 att införandet av elektro- niska biljetter (ETIX) är ett mycket invecklat projekt och att Lufthansa därför beslutat genomföra det i tre faser. Fas 1, med början den 1 mars 1996, avsåg den tyska marknaden, och omfattade också START AMADEUS, det mest använda biljettsystemet i Tyskland (”ETIX. für den deutschen Markt. ETIX über das am meisten verbreitete Ticketing-Systems in Deutschland [START AMADEUS]”). Fas 2 med början den 1 november 1996, avsåg internationella flyg on-line. Fas 3, från och med 1997, avsåg utvidgning till datoriserade bokningssystem. Lufthansa uppgav att de två första faserna var nödvän- diga för att maximera ETIX:s volym och således amor- tera de relativt stora utvecklingskostnaderna. 10. 11. 12. L 244/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 9. 1999 13. 14. 15. 16. 17. 18. 19. Lufthansa gick längre i sitt brev till kommissionen av den 14 maj 1997 i vilket uppgavs att en ”tillfällig inrikt- ning på att utvidga det existerande Lufthansa/START AMADEUS-gränssnittet var det enda tekniskt och ekono- miskt försvarbara sättet att utvidga pilotfasen”. Lufthansa utvecklade sin tjänst för elektroniska biljetter med utgångspunkt i sitt befintliga system för incheck- ning vid flygplatsen. I en pilotfas mellan maj och december 1995 erbjöds ETIX inledningsvis en begränsad grupp om 600 resebyråer i Tyskland. För att kunna öka antalet resebyråer så snabbt som möjligt överförde Luft- hansa därefter funktionen till START AMADEUS i mars 1996 (fas 1). I sitt brev av den 14 maj 1997 uppgav Lufthansa att ”Lufthansa för närvarande befinner sig i den sista fasen av produktens introduktion. När de tekniska förutsätt- ningarna för internationell användning av ETIX före- ligger kommer Lufthansa att driva ETIX genom andra datoriserade bokningssystem”. I juli 1996 tillkännagav Lufthansa att företaget skulle minska provisionen till resebyråer i Tyskland för försälj- ning av biljetter för resor som helt avser den inhemska tyska marknaden. I sitt brev till kommissionen daterat den 14 maj 1997 bestred dock Lufthansa SABRE:s påstående om att resebyråer erbjuds förmåner för att använda ETIX och uppgav att ”. det hittills inte före- kommit någon marknadsföring riktad till resebyråerna. Resebyråerna har hittills endast utlovats en ETIX-förmån, med början i juli 1997. ” Vid ett möte med kommissionens företrädare den 25 juli 1997 bekräftade företrädare för Lufthansa att resebyråer i Tyskland sedan den 1 juli 1997 erhållit provisioner på 0,5 % av priset för varje såld elektronisk biljett avseende resor inom Tyskland eller resor till London eller Paris. I sitt brev av den 27 augusti 1997 uppgav Lufthansa att förmånssystem för företagskunder införts den 1 ett januari 1997. Premierna var 1 % ETIX-intäkterna brutto på belopp över 50 000 DEM, 1,5 % för intäkter översti- gande 2,5 miljoner DEM och 2 % för intäkter översti- gande 5 miljoner DEM. Eftersom ETIX inte var tillgängligt för SABRE och andra datoriserade bokningssystem i Tyskland kunde endast de resebyråer som abonnerade på START AMADEUS- tjänsten komma i åtnjutande av dessa extra provisioner. Vid ett följande möte med kommissionens företrädare i juni 1998 togs frågan om förmåner åter upp. Lufthansa förklarade nu att provisionsbetalningarna till resebyråer höjts från 0,5 % till 1,0 % med verkan från och med maj 1998, dvs. sex månader efter det att meddelandet om 20. 21. 22. invändningar utfärdats. För inrikesflygningar i Tyskland hade dessutom sedan januari 1998 varje passagerare som köpt en elektronisk biljett erbjudits en rabatt på 10 DEM (även om systemet företagskunder upphörde samma månad). Dessa ökningar av (förmå- nerna hade gjorts för att uppmuntra till ökade ETIX- försäljningar vilka enligt Lufthansa dittills legat långt under den potentiella nivån. för d) IATA:s branschstandarder Oberoende av Lufthansas utveckling av elektroniska biljetter, och för att tillfredsställa ett erkänt behov av en branschomfattande standard för elektroniska biljetter, har IATA fastställt en branschstandard för gränssnitt mellan datoriserade bokningssystem och flygbolags system för utställande av biljetter. Standarderna utveck- lades av arbetsgrupper inom IATA under en tvåårs- period. De flygbolag (inbegripet Lufthansa) som var närvarande vid IATA:s konferens om passagerartjänster (Passenger Services Conference) i Los Angeles i oktober 1996 antog enhälligt resolutionerna nr 722f och 722g om elektroniska biljetter (1). Ett grundläggande inslag i upprättandet av en branschstandard var att upprätta Electronic Data for Administration Commerce and Transport (EDIFACT), en meddelande- standard för överförande av ETIX-data. Resolutionerna var avsedda att träda i kraft den 1 januari 1997. I sitt brev av den 14 maj 1997 vitsordade Lufthansa att stan- darderna ”varit giltiga sedan den 1 januari 1997”. Interchange Redan innan IATA-resolutionerna antogs användes i SABRE:s system EDIFACT-standarden, vilken överens- stämde med USA:s inhemska ATA-standard. Det var en förbättrad version av denna EDIFACT-standard som senare införlivades med ETIX-standarden genom IATA:s resolutioner. Däremot var Lufthansas ETIX-standard inom START AMADEUS ett rent internt system i vilket EDIFACT-standarden överhuvudtaget inte användes. I sitt brev av den 14 maj uppgav Lufthansa att ”Luft- hansa inte vid något tillfälle avskaffat eller åsidosatt IATA:s standarder [. ] Vid tiden för utvecklingen av ETIX kunde Lufthansa inte ha kringgått någon standard eftersom någon sådan då inte fanns. ” Lufthansa gör gällande att den lösning som företaget utvecklade för elektroniska biljetter valdes därför att det var en produkt av hög kvalitet. Lufthansa hävdade vidare i sitt brev av den 14 maj 1997 att ”Lufthansa inte vid något tillfälle vägrat att anpassa systemet IATA-standarder [. ] Lufthansa är fortfarande intresserat av samarbete. De erfarenheter som gjorts under den mellanliggande tiden kommer att underlätta detta”. I sitt svar på meddelandet om invändningar gjorde Lufthansa gällande följande: ”När det blev klart att en IATAstandard för elektroniska biljetter skulle komma att antas började Lufthansa införa denna standard på grundval av sin erfarenhet att sitt eget ETIX-system”. till 23. Trots detta införde Lufthansa den 1 januari 1997 (den dag som, enligt vad Lufthansa erkänt, IATA:s ETIX-reso- lutioner trädde i kraft) de första förmånerna, anknutna till ett internt ETIX-system som är unikt för START AMADEUS. (1) IATA:s resolution 722f: Electronic Ticketing/Electronic Miscellaneous IATA:s resolution 722g: Electronic Ticket/Elec- Documents — Airline. tronic Miscellaneous Documents — Neutral. 16. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 244/59 e) Kontakter mellan Lufthansa och SABRE samt andra systemleverantörer SABRE påstår sig ha försökt nå en överenskommelse med Lufthansa avseende möjligheten för dess abon- nenter att ställa ut elektroniska biljetter för Lufthansas flygningar. Möten vid vilka SABRE:s system för elektro- niska biljetter diskuterades ägde rum i juni 1995 och april 1996 samt vid två tillfällen därefter. I september 1996 förklarade sig Lufthansa berett att inleda diskus- sioner i frågan i början av 1997. Det första mötet ägde rum den 13 januari 1997 (se nedan). Lufthansa uppger vidare att SABRE vid mötet den 13 januari 1997 förklarade sig vara införstått med Luft- hansas tillvägagångssätt vid fastställandet av företagets prioriteringar för utvecklingen av elektroniska biljetter. Lufthansa anser också att elektroniska biljetter endast är en teknisk funktion för utställande av biljetter och således fristående från de vanliga datoriserade boknings- systemen. I sitt yttrande av den 21 mars 1997 med anledning av Lufthansas genmäle upprepade SABRE de argument som företaget anfört i sitt ursprungliga klagomål. SABRE tillade att företaget vid mötet den 13 januari 1997 var fullt införstått med Lufthansas prioriteringsprocess men inte förklarade sig acceptera denna. Dessutom påminde SABRE vid det mötet Lufthansa om att SABRE varit berett att inleda ETIX-utveckling för Lufthansa i över ett år men att inget samarbete förekommit. I november 1997 nådde SABRE och Lufthansa en över- enskommelse om att införa elektroniska biljetter. Enligt detta avtal skulle Lufthansa sörja för att allt erforderligt arbete på dess sida skulle utföras för att genomförandet skulle kunna slutföras senast den 30 september 1998. Om SABRE skriftligen upplyste Lufthansa om att genomförandet kunde slutföras den 30 juni 1998 skulle Lufthansa avsätta de resurser som krävdes för att hålla detta datum. Eftersom SABRE inte gjorde någon sådan anmälan slutförde Lufthansa sin del av arbetet den 14 september 1998. 30. 31. 32. 33. 34. SABRE genomförde därefter nödvändiga tester varpå ETIX-funktionen den 8 december 1998 kunde tas i bruk inom SABRE:s datoriserade bokningssystem. 35. skrev Lufthansa till två andra systemleverantörer och uppmanade dem att sina system. Överenskommelser träffades under 1998 och genomförandet planeras att avslutas under innevarande år. införa ETIX-funktionen i I ett brev daterat den 2 november 1998 informerade Lufthansa skulle upphöra med alla förmåner knutna till elektroniska biljetter i slutet av 1998. kommissionen om att företaget I ett brev av den 21 april 1999 underrättade SABRE därefter kommissionen och förklarade att ett nytt kommersiellt avtal med Lufthansa som var utformat för att lösa alla de frågor som SABRE hade tagit upp i det ursprungliga klagomålet, hade undertecknats den 2 april 1999. II. RÄTTSLIG BEDÖMNING I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdade Lufthansa att de processuella garantier och rättigheter till försvar som gäller i konkurrensrättsliga ärenden och som kommer till uttryck i rådets förordningar (EEG) nr 17/62 (1), (EEG) nr 1017/68 (2) och (EEG) nr 3975/87 (3) är tillämpliga på uppförandekoden. Med åberopande av dessa bestämmelser anhöll flygbolaget om ett sådant muntligt förhör som förekommer vid förfaranden enligt kommissionens förordning nr 99/63/EEG (4). De ovan nämnda förordningarna gäller förfarandet vid ärenden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget. Detta ärende rör dock inte dessa artiklar utan uppförande- koden. Enligt uppförandekoden gäller inte samma förfa- randen, men kommissionen har sörjt för att garantera ett motsvarande skydd av rätten att försvara sin sak. I I enlighet med artikel 19. 1 i uppförandekoden delgavs Lufthansa ett meddelande med kommissionens invänd- ningar. februari 1998 fick Lufthansa tillgång till kommissionens handlingar i ärendet i syfte att förbereda sitt svar på meddelandet om invändningar. Efter att Luft- hansa avgivit sitt svar erbjöd kommissionen i ett brev av den 4 maj 1998 Lufthansa tillfälle att utveckla sina synpunkter muntligen. Flygbolaget avböjde emellertid detta erbjudande. Tillämpning av uppförandekoden för datoriserade bokningssystem a) Uppförandekoden för datoriserade bokningssystem Enligt artikel 11 i uppförandekoden skall kommissionen, initiativ, efter mottagande av klagomål eller på eget inleda förfaranden för att få överträdelser av bestämmel- serna i förordningen att upphöra. Kommissionen har i enlighet med artikel 11 utrett SABRE:s klagomål mot Lufthansa rörande påstådda överträdelser av artikel 8 i uppförandekoden. Vad gäller andra datoriserade bokningssystem träffade Lufthansa en överenskommelse om en tidsplan för installation med en systemleverantör i september 1997. Testningen förväntades inledas i mars 1998. Hittills har I november 1997 dock genomförandet inte slutförts. (1) EGT 13, 21. 2. 1962, s. 204/62. (2) EGT L 175, 23. 7. 1968, s. 1. (3) EGT L 274, 31. 12. 1987, s. 1. (4) EGT L 127, 20. 8. 1963, s. 2268/63. 24. 25. 26. 27. 28. 29. L 244/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 9. 1999 b) Uppförandekodens tillämplighet 38. i ) S t a r t A m a d e u s 36. Först måste avgöras huruvida det ifrågavarande systemet för utställande av biljetter är del av det datoriserade bokningssystemet i enlighet med vad som avses i uppfö- randekoden samt hur AMADEUS START skall bedömas enligt uppförandekoden. I artikel 2 f i koden definieras ett datoriserat boknings- system som följer: ”ett datoriserat system som innehåller information om bland annat lufttrafikföretags — tidtabeller, — platstillgång, — biljettpriser, och — tjänster i samband med flygbefordran, 39. med eller utan möjligheter till — att reservera platser eller — att utställa biljetter av sådan omfattning att några av eller samtliga dessa tjänster ställs till förfogande för abonnenterna. ” I artikel 2 g sägs följande: Distributionstjänster: tjänster som en systemleverantör ställer till en abonnents eller konsuments förfogande för att förmedla information om lufttrafikföretags tidtabeller, platstillgång, biljettpriser och tjänster i samband med flygbefordran samt för att reservera platser och/eller utställa biljetter och för att tillhandahålla andra tjänster i samband härmed. I artikel 2 h ges följande definition: Systemleverantör: Varje företag och dess filialer som har ansvaret för datoriserat driften eller marknadsföringen av bokningssystem. ett Slutligen sägs i artikel 21 följande: Abonnent: en person eller ett företag som inte är ett deltagande lufttrafikfö- retag och som enligt avtal eller annan överenskommelse med en systemleverantör ett datoriserat bokningssystems distributionstjänster för försäljning av lufttransportprodukter. använder START AMADEUS är ensamt ansvarigt för marknadsför- ingen i Tyskland av det datoriserade bokningssystemet Amadeus. START AMADEUS är alltså en systemleve- rantör i enlighet med vad som avses i artikel 2 h. De distributionstjänster som START AMADEUS erbjuder abonnenterna omfattar information om tidtabeller, platstillgång och biljettpriser (som erhålls från Amadeus centrala system som drivs av AGTD) utan också möjligheter att ställa ut biljetter. I den mån som dessa sistnämnda möjligheter ”ställs till förfogande för abonnenterna”, i enlighet med vad som sägs på sista raden i artikel 2 f, är de också del av det datoriserade bokningssystemet så som det definieras i uppförande- koden. inte endast 37. upplyste samtidigt Den 18 juli 1995 tillskrev kommissionen vidare START AMADEUS för att upplysa företaget om att det i dess egenskap av utställare av biljetter för det datoriserade bokningssystemet Amadeus omfattas av uppförande- koden. Kommissionen START AMADEUS om att företaget var skyldigt att i enlighet med artikel 21 a i uppförandekoden låta utföra en kontroll av sin verksamhet för utställande av biljetter för att säkerställa ”att dess datoriserade bokningssystem är tekniskt förenligt” med vissa bestämmelser i uppförande- koden. I sitt brev av den 29 november 1995 upplyste START AMADEUS kommissionen om namnet på den kontrollant som företaget utsett för att säkerställa att dess system är förenligt med uppförandekoden. Vid prövningen av klagomålet är det ifrågavarande datorise- rade bokningssystemet det som i Tyskland marknadsförs av systemleverantören START AMADEUS. i i ) L u f t h a n s a I artikel 2 i definieras ”moderföretag” som ”ett lufttrafik- företag som direkt eller indirekt, ensamt eller tillsam- mans med andra, äger eller effektivt kontrollerar en systemleverantör, såväl som varje lufttrafikföretag som det äger eller effektivt kontrollerar”. Lufthansa, som äger 50 % av Star Holding GmbH vilket i sin tur äger 50 % av START AMADEUS, äger indirekt och tillsammans med andra START AMADEUS och är därför ett moderföretag. i i i ) A r t i k e l 2 a , b o c h c — L u f t t r a n s p o r t - p r o d u k t 40. 41. 42. I artikel 2 c definieras lufttransportprodukter som ”både separata lufttransportprodukter och kombinerade luft- transportprodukter”. I artikel 2 a definieras en separat lufttransportprodukt som ”lufttrafik för befordran av passagerare mellan två flygplatser, inklusive bitjänster och ytterligare förmåner som erbjuds till försäljning och/eller säljs som en integ- rerad del av lufttransporttjänsten”. I artikel 2 b definieras en kombinerad lufttransportpro- dukt som ”en på förhand avtalad kombination av en separat lufttransportprodukt med andra tjänster som inte är bitjänster lufttransport, och som erbjuds till försäljning och/eller säljs till ett totalpris”. till c) Artikel 8. 1 43. I denna artikel sägs följande: ”Ett moderföretag får inte till en abonnents användning av något visst datoriserat bokningssystem direkt eller indirekt knyta någon provision eller annan förmån eller någon avskräckande åtgärd för att sälja företagets luft- transportprodukter som är tillgängliga på dess flyg- ningar. ” 16. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 244/61 44. 45. 46. 47. 48. 49. slutsatser i meddelandet om En av kommissionens invändningar var att beviljandet av förmåner som knyts till elektroniska biljetter utgjorde en överträdelse av artikel 8. 1 i de fall då funktionen för utställande av elektroniska biljetter var tillgänglig endast för dem som abonnerade på START AMADEUS. I sitt svar hävdade Lufthansa att en flygbiljett, elektronisk eller annan, inte är en sådan lufttransportprodukt som avses i artikel 2 och därför inte omfattas av artikel 8. 1. Lufthansa hänvisade i sammanhanget till artikel 8. 1 i dess ursprungliga lydelse (före den översyn av uppföran- dekoden som gjordes 1993 (1)) i vilken nämndes såväl biljetter som lufttransportprodukter, varifrån Lufthansa slöt sig till att det verkligen förelåg en distinktion mellan dessa två begrepp. ingår ett transportavtal Artikel 8. 1 avser försäljning av en lufttransportprodukt, dvs. det faktum att en tjänsteleverantör (lufttrafikföre- taget) (direkt eller genom en resebyrå) med en kund, varvid lufttransportföretaget åtar sig att befordra passagerare och kunden accepterar att betala ett visst pris. Ingåendet av detta avtal mellan parterna konkretiseras vanligen genom utställandet av en biljett, oavsett vilket format denna har (pappersdoku- ment eller elektronisk biljett). Utställandet av en biljett utgör därför, även om det inte är en del av lufttrafikföre- tagets prestation, en integrerad del av försäljningen av denna transporttjänst och omfattas av artikel 8. 1. Vidare skulle en tolkning av termen ”produkter”, genom vilken elektroniska biljetter kom att uteslutas, frånta artikel 8. 1 en stor del av dess avsedda verkan. Dessutom finner kommissionen det paradoxalt att Lufthansa till stöd för sin ståndpunkt åberopar den tidigare lydelsen av artikel 8. 1 som 1993 gavs en ny lydelse i vilken varje åtskillnad mellan lufttransportprodukter och biljetter slopades. Syftet med artikel 8. 1 i uppförandekoden är att förhindra att en systemleverantörs moderföretag sned- vrider konkurrensen mellan olika datoriserade boknings- system genom att bevilja förmåner till abonnenter (rese- byråer) som använder dess eget system. Att Lufthansa, i sin egenskap av moderföretag, vid infö- randet av elektroniska biljetter samarbetade endast med START AMADEUS innebar en klar nackdel för alla andra datoriserade bokningssystem på den tyska mark- naden för sådana system och innebar vidare att de provi- sioner och förmåner som Lufthansa erbjöd vid använd- ningen av elektroniska biljetter endast kunde åtnjutas av dem som anlitade START AMADEUS tjänster. Lufthansa gjorde gällande att förmånerna inte var knutna till användningen av START AMADEUS eftersom försälj- ningen av dess lufttransportprodukter med användning av i START (dvs. konventionella) biljetter AMADEUS inte skulle medföra dessa förmåner. Luft- andra (1) EGT L 278, 11. 11. 1993, s. 1. 50. 51. 52. hansa ansåg vidare att dessa förmåner inte uppmuntrade till användning av START AMADEUS eftersom de erbjöds alla resebyråer, oberoende av vilket datoriserat bokningsprogram dessa använder. Lufthansa var dock fullt medvetet om att dess erbjudande om förmåner till abonnenter för att utfärda elektroniska biljetter endast kunde godtas av dem som abonnerade på det system för vilket Lufthansa var moderföretag. De som abonnerade på de andra datoriserade bokningssystem som före- kommer i Tyskland kunde inte dra nytta av dessa förmåner. företagskunder och på passagerare Lufthansa hävdade att förmånerna var nödvändiga för att med framgång kunna införa ETIX, att samarbete var nödvändigt såväl från teknisk synpunkt som för att rese- byråerna skulle kunna uppmuntra kunderna att använda elektroniska biljetter och att samma argument är till- lämpligt på i allmänhet. Lufthansa tillade att försäljningen av ETIX inledningsvis gick mycket trögt trots dessa förmåner. Oberoende av om ett incitament var nödvändigt för att (vilket kan ifrågasättas) lansera elektroniska biljetter innehåller uppförandekoden under alla förhållanden ett otvetydigt förbud mot att knyta förmåner till använd- ningen av ett specifikt datoriserat bokningssystem, oavsett av vilken anledning förmånerna påstås ha införts. Oberoende av om dessa förmåner utgjorde en kostnad eller vältrades över som en kostnadsbesparing, var Lufthansa skyldig att inte begränsa deras tillgäng- lighet till sitt eget datoriserade bokningssystem START AMADEUS. Det finns således ingen anledning att göra en teleologisk tolkning av artikel 8 i jämfört med artikel 3 i fördraget, som Lufthansa har hävdat. av det datoriserade Lufthansa har därför överträtt artikel 8. 1 i uppförande- koden genom att direkt eller indirekt till en abonnents bokningssystemet användning START AMADEUS knyta en provision eller annan förmån för att sälja företagets lufttransportprodukter som är tillgängliga på dess inrikesflygningar i Tyskland och på dess flygningar mellan Tyskland och London eller Paris. Systemet med förmåner för företagskunder gällde från och med den 1 januari 1997 till och med den 31 december 1997. Systemet med förmåner för resebyråer gällde från och med 1 juli 1997 till och med den 31 december 1998. Systemet med rabatter för passagerare gällde från och med 1 januari 1998 till och med 31 december 1998. Lufthansa hade emellertid givit SABRE möjligheten att erbjuda elektroniska biljetter den 30 juni 1998 varför SABRE efter detta datum hade kunnat erbjuda elektroniska biljetter på Lufthansas flygningar och Lufthansa följaktligen inte längre knöt erhållandet av en förmån till användningen av det specifika datorise- rade bokningssystemet START AMADEUS. Överträ- delsen omfattade alltså perioden från och med den 1 januari 1997 till och med den 30 juni 1998. L 244/62 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 9. 1999 III. SLUTSATS åstadkomma tekniska framsteg samt att alla förmåner upphört vid utgången av 1998. 53. 54. 55. 56. Lufthansa har erbjudit förmåner vid försäljningen av lufttransportprodukter med användning av elektroniska biljetter. Förmånstagarna har, vad gäller tyska inrikesflyg samt flyg till London och Paris, varit resebyråer i Tysk- land, samt, vad gäller tyska inrikesflyg, företagskunder. Det har också förekommit en förmån för alla passage- rare på tyska inrikesflyg i form av en särskild rabatt på 10 DEM. Lufthansa har utvecklat en funktion för elektroniska biljetter som till den 30 juni 1998 varit tillgänglig endast i AMADEUS START och inte i konkurrerande datorise- rade bokningssystem. Möjligheten att erbjuda elektro- niska biljetter gavs därför endast de resebyråer som abonnerade på START AMADEUS, för vilket Lufthansa är moderföretag. Under dessa omständigheter finner kommissionen att Lufthansa har överträtt artikel 8. 1 i uppförandekoden genom att indirekt knyta en provision användningen av START eller AMADEUS. annan förmån till 57. 58. 59. 60. Kommissionen finner därför att överträdelsen är mindre allvarlig. Kommissionen är också medveten om att detta är det första ärende rörande uppförandekoden som lett till ett formellt beslut. Å andra sidan noterar kommissionen att Lufthansa faktiskt ökade såväl antalet förmåner rörande elektro- niska biljetter som förmånernas värde efter det att meddelandet om invändningar utfärdats. Överträdelsens varaktighet var relativt kort och bestod av tolv månader för förmånerna till företagskunder, tolv månader för förmånerna till resebyråer och sex månader för rabatterna till passagerare. Kommissionen anser att denna överträdelse utgör skäl för att i enlighet med artikel 16. 2 i uppförandekoden ålägga Lufthansa böter till ett symboliskt belopp. Artikel 16. 2 i uppförandekoden Enligt artikel 16. 2 i uppförandekoden kan kommis- sionen ålägga systemleverantörer, moderföretag, delta- gande lufttrafikföretag och/eller abonnenter böter på upp till 10 procent av den årliga omsättningen i den relevanta verksamheten (1) vid det berörda företaget. När bötesbeloppet fastställs skall hänsyn tas både till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått. skett med uteslutande Vid bedömningen av hur allvarlig överträdelsen är måste beaktas såväl dess art som dess faktiska verkan på mark- naden. Överträdelsen bestod i att erhållandet av en provision indirekt, inte direkt, knöts till användningen av ett visst datoriserat bokningssystem. Trots att detta har av övriga datoriserade bokningssystem och följaktligen till nackdel för dessa anser kommissionen, vad gäller verkan på marknaden, inte att nackdelen för övriga datoriserade boknings- system varit sådan att det medfört ett oöverkomligt hinder för deras kommersiella verksamhet på den berörda marknaden. Ej heller har andra systemleveran- törer klart kunnat visa att det är generellt sett angeläget att så snart och så fort som möjligt införa funktionen för elektroniska biljetter system. Kommissionen noterar vidare Lufthansas inställning att förmånerna var nödvändiga för att uppmuntra såväl abonnenter om passagerare att godta denna nya biljettyp och således i deras HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Lufthansa AG har överträtt artikel 8. 1 i uppförandekoden för datoriserade bokningssystem genom att till användningen av START AMADEUS indirekt knyta en provision eller annan förmån. Överträdelsen har, vad gäller förmånerna till företagskunder, pågått från och med 1 januari 1997 till och med 31 december 1997 och, vad gäller resebyråer, pågått från och med 1 juli 1997 till och med 30 juni 1998. Vad gäller rabatten för passagerare pågick överträdelsen från och med den 1 januari 1998 till och med den 30 juni 1998. Artikel 2 Lufthansa AG skall åläggas böter på 10 000 euro för den 1. överträdelse som avses i artikel 1. kommission, Böterna skall betalas i euro till Europeiska gemen- 2. skapernas 310-0933000-43, Banque Bruxelles Lambert, Agence Européenne, Rond-Point Schuman 5, B-1040 Bruxelles, inom tre månader efter delgiv- ningen av detta beslut. kontonummer (1) I ett brev daterat den 27 augusti 1997 förklarade Lufthansa att ”systemet med förmåner (för elektroniska biljetter) omfattar resor inom Tyskland samt resor till London och Paris”. Detta anses utgöra den relevanta verksamheten i detta fall. Efter utgången av den perioden skall ränta automatiskt utgå till den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina återköpstransaktioner den första arbetsdagen i den månad då detta beslut fattas plus 3,5 procentenheter, det vill säga 6 %. 16. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 244/63 Detta beslut riktar sig till Deutsche Lufthansa AG, Von-Gablenz-Straße 2–6, D-50679, Köln, Förbundsrepu- bliken Tyskland. Artikel 3 Utfärdat i Bryssel den 20 juli 1999. På kommissionens vägnar Neil KINNOCK Ledamot av kommissionen


title: 2000/369/EC: Commission Decision of 20 July 1999 on aid granted by Italy to Sangalli Manfredonia Vetro (notified under document number C (1999) 2895) (Text with EEA relevance) (Only the Italian text is authentic)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
control of State aid
glass industry
infringement procedure (EU)

text: 8. 6. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 137/1 II (Acts whose publication is not obligatory) COMMISSION COMMISSION DECISION of 20 July 1999 on aid granted by Italy to Sangalli Manfredonia Vetro (notified under document number C (1999) 2895) (Only the Italian text is authentic) (Text with EEA relevance) (2000/369/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Com- munity, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof, Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof, Having in accordance with the abovementioned Articles given interested parties notice to submit their comments (1), and having regard to those comments, Whereas: I. PROCEDURE (1) By letter of 10 February 1998, registered as incoming mail on 11 February 1998 under A/31060, the Com- mission received a complaint from a competitor concern- ing aid which the Italian authorities allegedly intended to grant to Sangalli Vetro SpA to build a flat-glass factory in Manfredonia in southern Italy. According to the complainant, the aid was in the form of a land sale at below the market price, provision of infrastructure free of charge, the grant of investment aid at an intensity higher than that allowed under the regional aid scheme applicable, the grant of employment subsidies, and tax concessions and reductions in social security contri- butions. A further complaint about the same aid measures was received by letter of 25 September 1998 from another flat-glass producer. (2) By letters of 18 February, 27 April, 17 July and 27 Octob- er 1998 the Commission asked the Italian authorities for detailed information on the measures in question. The Italian authorities replied by letter of 6 May 1998. (3) In view of the lack of sufficiently detailed information from the Italian authorities, and its doubts about the compatibility of the aid measures with the common market, the Commission decided on 22 December 1998 to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty and to require the Italian Government to answer its questions. The Italian Government was informed of this by letter of 27 January 1999 (SG(99) D/686), which was published in the Official the European Communities with an invitation to interested third parties to submit their comments on the aid in question (2). Journal of (1) OJ C 92, 1. 4. 1999, p. 5. (2) See footnote 1. L 137/2 EN Official Journal of the European Communities 8. 6. 2000 (4) The Commission received comments from Sangalli Vetro SpA, from the recipient Sangalli Manfredonia Vetro Srl, from Enisud, and from a company intending to move to the same industrial site as Sangalli Vetro in Manfredonia; it forwarded them to the Italian Government for its observations, and the Italian Government replied by letter of 4 June 1999. II. DESCRIPTION OF THE AID II. 1. The recipient (5) (6) Italy. Sangalli Manfredonia Vetro Srl (Sangalli) was set up on 30 January 1998 and has its registred office in Foggia, It is controlled by Sangalli Vetro SpA Apulia, (Sangalli SpA). The Sangalli group operates in the flat- glass processing industry, obtaining its raw materials from major flat-glass producers established in various countries of the European Economic Area. Sangalli is a medium-sized firm according to the criteria set out in the Commission recommendation concerning the definition of small and medium-sized enterprises (3). When it starts operating in 2001, it will have 197 employees and assets of ITL 217 million. (7) The Sangalli Vetro group is also a medium-sized firm according to the criteria referred to in recital 6. It employs 213 persons and had a consolidated turnover of ITL 65,460 billion at 31 December 1997. II. 2. The measures at issue (8) The Article 88(2) procedure was initiated in respect of the following measures: — the sale of land by Agricoltura SpA to Sangalli at a price which is apparently not consistent with the market price; the Commission did not have specific detailed information concerning the identity of the selling company, the prices charged and current market prices, — the subsidies which the regional and/or national authorities may have granted to Sangalli and other companies for the construction of infrastructure in the investment area; the Commission did not have sufficient data to identify the nature of the infrastructure and to check that it was not built solely for the Sangalli project, — investment aid for the building of a new flat-glass factory allegedly granted by the Italian Government to Sangalli; as the area concerned is an assisted region, the Commission noted that the Italian authorities had failed to state the exact legal basis for the measures in question and that the forecast market growth, as indicated by the complainants, would not be enough to absorb a capacity increase, — a grant of ITL 50 million for employees which Enisud may have granted to Sangalli, as the Commission was unable to satisfy itself that it was not State aid, — aid in the form of tax concessions and reductions in social security contributions, as the Commission was unable to establish whether they were covered by an approved scheme. III. 1. Reply of the Italian authorities to the initiation of the Article 88(2) procedure (9) On 18 December 1998, Agricoltura SpA, a company under private law (Agricoltura) sold a total of 206 563 m2 of land at the industrial site of Mattinata e Mote Sant’Ang- elo (hereinafter Manfredonia). The Italian authorities state that the price paid by Sangalli was higher than the price determined in an expert report carried out by an independent company on 31 May 1996 for plots adjacent to the plots in question. In accordance with point II. 3 of the Commission communication on State aid elements in land and buildings by public authorities (4), sales of therefore, it was not necessary to notify the sale, as it did not comprise any State aid within the meaning of the Treaty. Furthermore, the price paid was also higher than that paid at the same time by other investors for adjacent plots. (10) The infrastructure that will be provided at the place of the investment will be used by all the firms located at the Manfredonia industrial site. It will consist in the supply of drinking water and the installation of a centralised water purifying and treatment plant, and a network of roads and shared parking areas. The cost of the infrastructure for the exclusive use of Sangalli, for ex- ample site development and connection to the electricity (3) OJ C 107, 30. 4. 1996, p. 4. (4) OJ C 209, 10. 7. 1997, p. 3. 8. 6. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 137/3 grid, would be borne solely by Sangalli. The Italian authorities also state that Consorzio per lo Sviluppo Industriale ASI (Consorzio), which manages the industrial plots and the infrastructure work, has not, as yet, determined the charges which firms on the site will have to pay the use of the common infrastructure. The Italian authorities state, however, that, as a public business enterprise, Consorzio is obliged to apply tariffs which at least cover costs. The tariffs will be set out in a list of prices adopted by internal procedures which will apply to all the firms in Manfredonia. (11) With regard to the situation in the flat-glass market, the Italian authorities have provided data indicating that the Italian and Community markets for flat glass are not suffering from excess capacity. On the contrary, they are growing by some 2 % a year owing to more varied uses for flat and other types of glass. This is demonstrated by the fact that other producers of flat glass are setting up joint subsidiaries in other European countries. According the main reason why the to the Italian authorities, complainants applied to the Commission is that, once the new factory at Manfredonia has been built, the Sangalli group will no longer have to acquire raw materials from the complainants. The Italian authorities have forwarded a list with the terms and conditions applied by the competitors of the Sangalli group. (12) The investment aid granted totals ITL 135,6 billion, in respect of eligible, non-discounted costs of ITL 191 billion. The Italian authorities argue that this corresponds to an intensity of 40 % net grant equivalent, plus 15 % gross grant equivalent, which is permitted in an Objective 1b investment region and is calculated in accordance with the relevant Ministerial order (5). (13) The Italian authorities state that on 2 May 1998 Manfre- donia Sviluppo, an incorporated partnership established in Foggia, Apulia, submitted to the responsible Ministry an application from Sangalli for admission to the ‘Manfre- (5) Circolare Ministero dell’Industria No 234363 of 20 November 1997, as amended by Circolare No 9000043 of 5 February 1998. donia Area Contract’ (6), an instrument used within the framework of the regional scheme provided for in Law No 488 of 19 December 1992 (7). The Sangalli project was approved on 15 July 1998. The scheme in Law No 488 of 1992 and the ‘area contract’ system were approved by the Commission in decisions of 30 June 1997 (letter SG(97)D/4949) (letter SG(99)D/1119). 22 December 1998 and (14) On 7 May 1998 Enisud SpA (Enisud) and Sangalli signed an agreement which provided for the recruitment of a maximum of 45 workers formerly employed by ENI companies that had been hived off. For each ENI worker actually taken on, Enisud undertook to pay ITL 50 million (EUR 25 826). The agreement was not notified to the Commission in the annual report on Enisud’s activities, as Sangalli had not yet employed any former ENI workers and would be taking on only those who satisfied the job requirements. Furthermore, the Italian authorities pointed out that the Commission had acknowledged in a letter of 10 May 1994 that Enisud’s activities were similar to those forming the subject of its Decision 92/266/EEC (8) on French public industrial groups, and that they were not caught by Article 87(1). (15) The Italian authorities state that the general reductions in social security contributions have not yet been granted to Sangalli and that, when they are, the authorities will comply with the Pagliarini-Van Miert Agreement of 1 March 1995, extended by decision of 31 March 1998 (letter SG(98)D/2708 of 1 April 1998). III. 2. Comments by interested parties and comments by Italy (16) The Commission has comments from Associazione degli Industriali di Capitanata (the Association) Foggia, Apulia; from Sangalli SpA; from Sangalli; and from Enisud. (6) The Manfredonia contract was signed on 4 March 1998. The examination of the various projects for admissibility was com- pleted on 15 July 1998. The projects accepted included Sangalli Vetro. (7) On the basis of its decision of 21 May 1997 on State aid 27A/97, notified to Italy by letter No SG (97)D/4949 of 30 June 1997, the Commission authorised the scheme provided for in Law No 488 of 1992. By decision of 21 December 1998 concerning State aid 810/97, notified to Italy by letter of 9 February 1999, the Commission also approved the instruments implementing the Law, including the area contract instrument. (8) OJ L 138, 21. 5. 1992, p. 24. L 137/4 EN Official Journal of the European Communities 8. 6. 2000 (17) The Association emphasises that the Sangalli project, as part of the Manfredonia area contract, is of considerable importance to Apulia. With the opening of the new plant, there will be 500 new jobs, both direct and indirect, and other small and medium-sized firms will be encouraged to move to the region. Furthermore, the fact that Sangalli will be producing glass, the raw material which until now it has only processed, will strengthen competition in the common market in an oligopolistic sector. (18) Sangalli itself also describes the situation in the flat-glass market in Europe and in Italy. According to its estimates, production in 2001 (excluding its own output) will be 950 000 tonnes, against demand of 1 058 000 tonnes. Sangalli justifies its investment by the need to produce its own flat glass, for which it has until now been dependent on the major European producers, and provides details concerning its future sales strategies. It also provides the same responses to the various points raised in the procedure as the Italian authorities. (19) Enisud confirms the statement by the Italian authorities concerning the non-mandatory nature of the agreement between Sangalli and Enisud and the fact that the former has not as yet taken on any former ENI workers. Enisud also points out that, according to the abovementioned letter of 10 May 1994 from DG IV, the industrial restructuring of the ENI group does not contain any State aid. Enisud argues that this has been confirmed in the assessments of Enisud’s annual reports carried out by the Commission; Enisud also specifies that, despite its efforts to promote the Manfredonia area contract (assistance for 80 firms totalling ITL 1 400 billion and 4 000 new jobs planned), no former ENI workers have been employed by any of the companies in Manfredonia. (20) In its reply to the comments by third parties, as part of the procedure Italy states that it agrees with the observations submitted. IV. ASSESSMENT OF THE AID (21) Article 87(1) of the Treaty and Article 61(1) of the EEA Agreement provide that any aid which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompat- ible with the common market. (22) The procedure under Article 88(2) of the Treaty has enabled the Commission to determine that some of the measures in question do not comprise any State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty and Article 61(1) of the EEA Agreement, and that the initial investment aid complies with an approved scheme. On the other hand, tax concessions and reductions in social security contributions granted to the recipient are not compatible with the common market, as they are not covered by an approved scheme. IV. 1. The sale of land (23) Agricoltura is a public enterprise governed by private law. On 18 December 1998 it sold Sangalli 206 563 m2 of land located within its own operating area at a price of ITL 15 000 per m2. Agricoltura will bear the costs of clearing the site and making good the damage caused by its polluting activities. Its responsibility for such work will be limited in time (12 months after the sale) and to a specific proportion of the costs. (24) The Commission takes the view that the price paid by Sangalli corresponds to the market price. The Italian authorities have provided a report, dated 31 May 1996, carried out by an independent consultancy firm. Accord- ing to that report, the price per square metre at the time was ITL 12 000. The Italian authorities have also submitted other contracts for the sale of parcels of land in the same area but smaller than that acquired by Sangalli. The contracts had recently been concluded by Agricoltura with other firms at ITL 12 000 per square metre and on the same conditions as those given to Sangalli: Agricoltura is to bear the costs of clearance and clean-up within the same time limits. The selling price is therefore higher in Sangalli’s case than in that of the firms purchasing adjacent parcels, as its plot is larger, and the cost of clearing it is in turn higher. 8. 6. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 137/5 (25) The Commission therefore concludes that, in accordance with point II. 3(b) of the Commission communication on State aid elements in sales of land and buildings by public authorities (9), the sale does not comprise any State aid, because it took place at a price corresponding to that established by an independent valuer and to the market value at the time of the sale. IV. 2. Development of the infrastructure in the invest- ment area (26) The infrastructure provided by Consorzio is for the benefit of all the firms located in the area. According to the information provided by the Italian authorities it comprises the supply, purification and treatment of water and the construction of road links and common parking areas within the industrial site. (27) As regards the utilisation of the infrastructure, the Italian authorities stated in a letter of 6 June 1999 that the charges cover the costs of the infrastructure provided. Furthermore, as stipulated in the agreement between Consorzio and Sangalli, the charges for the use of the infrastructure will be fixed by internal Consorzio rules, which will apply equally to all the firms concerned. (28) The cost of infrastructure specifically benefiting Sangalli, such as the electricity supply connection and the develop- ment of the site, is to be borne solely by the firm itself. (29) The Commission concludes from the foregoing that the infrastructure is shared by all the firms located within the Manfredonia industrial area, that it will not be made available free of charge, and that the charges will be calculated so as to cover all the costs incurred. Further- more, the charges will be applied objectively to all the firms concerned. As the cost of infrastructure for the exclusive use of each firm, including Sangalli, will be borne solely by each firm, the Commission concludes that there is no selective assistance for the recipient company. The construction of the infrastructure in question is not, therefore, caught by Article 87(1) of the Treaty. (9) OJ C 209, 10. 7. 1997, p. 3. IV. 3. The flat-glass industry and the Sangalli feasibility study (30) In connection with the initial investment aid, the Italian authorities have forwarded a feasibility study concerning the Sangalli project. In 2002, Sangalli will be producing 185 000 gross tonnes, or 160 000 tonnes net, of flat glass (10) varying in thickness from 2 mm to 20 mm and of various sizes. Most of (approximately 100 000 tonnes) will be used by the Sangalli group itself, and 60 000 tonnes will be used by industry, of which 60 % on the domestic market and 40 % exported to Greece and eastern Europe. its output (31) As already stated in the notice initiating the procedure, the relevant market is the market for flat glass produced using the float process developed in the 1960s. The process makes it possible to produce glass which requires no further polishing or smoothing and may therefore be cut and sold directly. This is the process most often used by the industry’s major producers. Flat glass produced in this way is then used in the manufacture of panes for construction, insulation and reinforcement. (32) The Community flat-glass market is shared by a small number of large manufactures (11) for whom, despite their strong expansion into eastern Europe, the Community market remains the largest outlet (12). According to the major Community flat-glass manufacturers, after two years of crisis, 1997 saw an upturn in demand. The new investment took place mainly in eastern Europe and in In addition, according to the same South America. sources, 1997 witnessed one of the most extensive internal restructuring exercises in the industry, involving losses in jobs and in orders; the prospects for recovery, they say, are very poor, in a market still suffering from excess capacity (13). (10) Flat glass produced by the float process. (11) According to the magazine Industrial minerals, December 1997, the flat-glass market in Europe is shared by the following firms: Pilkington 25 %, Glaverbel 18 %, Saint-Gobain 29 %, Guardian 12 %, PPG 8 %, Sisecam 6 % and Euroglas 2 %. (12) This is the case for Pilkington plc, Saint-Gobain and Glaverbel. Websites (28. 11. 1998): http://www. pilkington. com, www. saint- gobain. com and www. glaverbel. com. (13) Pilkington annual report 1996/97 and 1998, websites (28. 11. 1998): http://www. pilkington. com/finance; 1997 annual report, group performance www. glaverbel. com. L 137/6 EN Official Journal of the European Communities 8. 6. 2000 (33) The Commission notes that the trend towards internal restructuring and relocation in the countries of eastern Europe is due, according to the Panorama of EU industry, to the fact that, ‘The glass industry is going through a period of reorganisation. Firms are also responding to the huge variations in the worldwide labour market, and are making investments in lower-cost countries to benefit from cheaper factors of production’ (14). But this does not prove that capacity in the Community flat-glass market is greater than requirements. new entrant Sangalli)’ (19). This was recently confirmed in a report forwarded to the Commission by the European flat-glass producers group, which stated that Saint-Gobain would be opening a new factory at the end of 1999 in the United Kingdom, that Glaverbel and Pilkington would be opening another in Spain in mid-2000 and Interpane in France and Sangalli in Italy would also be doing the same at the end of 2000, all having the same production capacity of 500 tonnes a day (185 000 gross tonnes a year). (34) According to a study carried out by an independent organisation, the historical trend in the glass market has in fact been one of worldwide growth in demand of some 2 to 3 % a year. Over the last 20 years, the figure for Europe has been 4,4 %. In the European Union, and specifically in the flat-glass sector, the demand forecasts are: + 3,2 % in 1998, + 4,6 % in 1999, + 2,9 % in 2000, + 4,3 % in 2001, + 2,7 % in 2002, and + 4,0 % in 2003, representing an average growth in demand of + 3,6 % over the whole period (15). (35) The firms themselves predict a growth in demand in the period 1998 to 2000 of some 2 to 3 % a year. In their annual reports all the large companies refer to ‘current insufficient capacity’ (Glaverbel 1998) (16) or state that, against the corresponding period in 1998, ‘1999 showed a change based on actual structure of + 4,3 %’ (Saint- Gobain 1999) (17) or again that ‘total consumption of flat glass in the 15 EU countries is growing at a rate of ‘glass 4 %, higher than their average GDP’ and that consumption in 1999 should experience similar growth’ (18). This optimistic view of market trends is also confirmed by the fact that, as stated in the Commission decision of 7 August 1998 on the acquisition of PPT Industries Inc. by Glaverbel, ‘In the last five years Guardian has built a new float-glass plant in Germany. There exist announced projects for new float-glass plants in Italy, Spain, Greece and the United Kingdom (mainly by the existing float-glass producers, but also by the potential (36) In conclusion, the European flat-glass industry is not in crisis, which explains the investments planned by the major companies in the sector. Furthermore, as regards the Italian flat-glass market, it is likely that there will be a strong increase in demand owing to the opening of a new Fiat plan at Melfi, Apulia, and the centralisation of Alfa Romeo production in Naples. (37) As regards the processed glass sector in which Sangalli SpA operates, the Commission concludes that in view of the market share held by Sangalli, a medium-sized firm, the aid could not seriously distort competition in that market. (38) On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the Sangalli project is viable. First, over 60 % of the Manfredonia plant output is for the Sangalli group’s own consumption. The flat-glass supply contracts concluded by the Sangalli group which the Italian authorities forwarded to the Commission show that the conditions and prices applied by the group’s suppliers (Saint-Gobain, Pilkington and Glaverbel) are not competitive, and that Sangalli is unable to renegotiate them. With the new factory at Manfredonia, the group should no longer have to depend on its suppliers and should achieve higher profits in the future. Second, the output intended for the market is equal to only 1 % of demand at European level (20). Not only is the market in southern Italy experiencing strong growth, but Manfredonia is close to Greece and the Balkans, regions where demand is expect- ed to surge, so that it can be assumed that production for the domestic and European markets effectively corre- sponds to a real demand. (14) DG III, Panorama of EU industry 97, Vol. I, pp. 9-8 to 9-14. (15) Study published by Frost & Sullivan Market Research in 1997. (16) Statement by Luc Willame, CEO of Glaverbel, to the General Shareholders’ Meeting on 27 May 1998. Source: http://www. glav- erbel. com (28. 11. 1998). (17) http://www. saint-gobain. com (15. 6. 1999). (18) Glaverbel 1998 annual report, ‘Management report’, section headed ‘European glass consumption up’. Source: http://www. gla- verbel. com (14. 6. 1999). (19) Point 22 of the decision of 7 August 1998 declaring a concen- tration to be compatible with the common market (Case IV/M. 1230 — Glaverbel/PPG), OJ C 282, 11. 9. 1998, p. 2. (20) According to estimates by the Assiciation of flat-glass producers, forecast demand in the EU will be 6 390 million tonnes in 1999, 6 737 million tonnes in 2000 and 7 180 million tonnes in 2001. 8. 6. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 137/7 IV. 4. Regional aid (39) On the basis of the information supplied by the Italian authorities in the course of this procedure, the Com- mission concludes that Italy, in granting non-repayable aid amounting to 70 % gross of the initial investment costs to Sangalli in Manfredonia, complied with Law No 488/92. The grand of ITL 135,630 billion, to be paid in three equal annual instalments in respect of eligible costs of ITL 191 billion (21), corresponds to the maximum intensity allowed by Law No 488/92 (40 % nge + 15 % gge) for a medium-sized firm such as the recipient (see section II. 1) in the investment area, which is in a region qualifying for aid under Article 87(3)(a) (22). (40) The aid also complies with the instrument implementing Law No 488/92, the area contract (23). The area contract is intended to stimulate new employment initiatives and create jobs in industry, agriculture, the services sector and tourism. In accordance with the regional aid schemes the public authorities grant aid for investments that are viable from a technical, economic and financial standpoint and which benefit on their own account from favourable terms from credit institutions (24). the investment, appear to be adequate. Lastly, as regards job creation, the Commission notes that the project creates 197 direct jobs (management and workers) and 306 indirect jobs. Sangalli will obtain its supplies of raw materials (chiefly the glass-making sands) and its service requirements (land and sea transport) in situ. (43) Accordingly, the Commission concludes that, in the present case, the regional aid granted by the Italian authorities to Sangalli complies with the terms and intensities of the scheme in Law No 488/92, which has already been approved by the Commission. IV. 5. Employment subsidy granted by Enisud (44) By letter of 10 May 1994 the Commission stated that, applying by analogy Decision 92/266/EEC (26), the con- version activities of Enisud did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty. As requested in the letter, the Italian authorities had under- taken to send a report on the conversion activities of Enisud every year in order to verify that State aid was not being used (27). The Italian authorities have, to date, regularly presented such a report, and the Commission the conversion has not expressed any concern that measures taken by Enisud might contain State aid after all. (41) Although the regional aid in question reaches the thresh- old provided for in the multisectoral framework on regional aid for large investment projects (25), it is not subject to the obligation to notify the Commission provided for in the framework. Italy formally granted Sangalli the aid in question on 15 July 1998, i. e. prior to the entry into force of the framework. (45) Enisud belongs to the ENI group, which has been in the process of privatisation since December 1995 (28). The Treasury currently holds only a minority shareholding (36,3 %) (29). None of ENI’s Board members are appointed by the State nor, as regards the conversion activities, are the supervisory bodies linked to the public authorities. (42) On the basis of the information in recitals 30 to 38 and the abovementioned feasibility study presented by Sangalli to the Italian authorities, the Commission con- cludes that the Sangalli project is viable. Furthermore, the financing prospects and conditions applicable to Sangalli for its contribution to the project, amounting to 25 % of (46) The conversion activities essentially consist in finding employment for group employees currently without a job (covered by wage guarantee fund and mobility schemes) and in promoting industrial initiatives in areas where ENI has closed plants. The cost of such measures has been borne by the group (30) and has accounted for 0,28 % of its own funds (in-house financing). (21) The eligible costs break down as follows: 5 % for studies (ITL 9,5 billion); 3 % for land (ITL 5,5 billion); 20 % for plant (ITL 43,3 billion); and 72 % for equipment (ITL 132,6 billion). (22) See decision of 21 May 1997 on State aid 27A/97 which lists the intensities allowable in Article 88(3)(a) regions, (OJ C 242, 8. 8. 1997). (23) See footnote 7. (24) See footnote 6. (25) OJ C 107, 7. 4. 1998, p. 7. (26) See footnote 8. (27) See, inter alia, the 1997/98 annual report sent to the Commission in connection with the supervision of the conversion activities (document registered as incoming mail on 18 November 1998 under A/38296). (28) ENI shares have also been quoted on the stock exchange since 1995. (29) See http://www. eni. it (28. 6. 1999). (30) According to ENI estimates contained in the report, the total conversion costs will be ITL 100 billion, and the activity is to continue until the end of 2000. L 137/8 EN Official Journal of the European Communities 8. 6. 2000 (47) The Commission therefore concludes that the grant of ITL 50 million per worker to firms which employ former ENI workers is not caught by Article 87(1) of the Treaty. As the resources used are not State resources, and the ENI group conducts its worker re-employment policy independently, the measure in question cannot be regard- ed as State aid. (52) The most recent decision of 31 March 1998, however, relates only to the part concerning the reductions in social security contributions. The Commission there decides that aid to employment, which is aid not connect- ed with investment and exempting for one year from social security contributions firms that create new jobs in specific regions of Italy, is compatible with the common market on the basis of the guidelines on aid to employ- ment (34). (48) When it initiated the procedure, the Commission expressed doubts about the fact that the abovementioned annual report for the period from 1997 to October 1998 did not refer to the grant to Sangalli. The Italian authorities, like ENI and the recipient, have confirmed that the measure was not included in the annual report because the recruitment by Sangalli had not taken place; accordingly, the doubts expressed by the Commission have been resolved. IV. 6. General reductions in statutory contributions (49) In their reply to the initiation of proceedings, the Italian authorities stated that any general reductions in statutory contributions (sgravi contributivi di tipo generale) granted to Sangalli, will comply with the Pagliarini-Van Miert. Agreement of 1 March 1995, extended by letter of 1 April 1998 (SG(98)D/2708). (50) The Commission notes that the decision of 31 March 1998 (31), communicated to Italy by the letter of 1 April 1998 referred to in recital 15, renews only some of the measures contained in Decision 95/455/EC of 1 March 1995 on the arrangements for reducing the social security contributions paid by firms in the Mezzogiorno and for assigning to the State some of those contributions (32). (51) The earlier decision provided for the dismantling of the system of reductions in social security contributions in the Mezzogiorno (0 % by 1 December 1997) (33). In in relation to centre-north addition, regions in the proportion of contributions taken over by the State under the fiscalizzazione measures was to be phased out as follows: 2 % at 1 January 1998, 1 % at 1 January 1999 and 0 % at 1 January 2000. the differential (31) OJ C 188, 17. 6. 1998, p. 8. (32) OJ L 265, 8. 11. 1995, p. 23. (33) The decision provides for a different system for Abruzzi. (53) Sangalli is a new company that is due to start operating in 2001, when the abovementioned decision will no longer be applicable. Furthermore, the jobs created are in this instance, linked to investment. Accordingly, reductions in tax and social security contributions are not covered by a scheme approved by the Commission. (54) As they are not provided for in a scheme approved by the Commission, the reductions constitute new individual aid measures, the compatibility of which with the com- mon market must be specifically assessed in the light of their characteristics. (55) The aid in question is not compatible with the common market and does not qualify for exemption under Article 87(2), as it is not aid of a social character granted to individual consumers and is not intended to make good the damage caused by natural disasters or other exceptional occurrences. Neither does it qualify for exemption under Article 87(2)(c). Nor is exemption under Article 87(3)(b), (c) and (d) possible, as the aid is not intended to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State, or to facilitate the development of certain economic activities or to promote culture and heritage conservation. However, the recipient is located in a region qualifying for assistance under Article 87(3)(a), and the Commission must determine the compatibility of the aid under that exemption. (34) OJ C 334, 12. 12. 1995, p. 4. The granting of such aid is subject to the following conditions: — the workers recruited must be unemployed, — the recruiting firms must not have dismissed staff in the last 12 months, — recruitment must involve the creation of new jobs, measured against the number of staff employed by the firm in the 12 months preceding the recruitment, — contracts must be open-ended or of sufficient length to guarantee some job stability (employment must be guaran- teed for at least 12 months following payment of the aid). In the event of combination with other aid, the total amount of the aid may not exceed the higher ceiling in the schemes concerned. 8. 6. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 137/9 (56) Point 10 of the guidelines on aid to employment referred to in recital 52 specifies that the guidelines cover only aid that is not linked to investment: ‘Even where investment aid is calculated per job created or includes premiums for job creation, it does not constitute employment aid as such since it is not directly intended to create or maintain jobs. In view of its purpose and its permanent effects on the industrial structure, such aid should be treated just like any other investment aid and should be subject to the normal assessment criteria’. (57) The Commission concludes that the jobs created in connection with the investment have already been taken the regional aid scheme (Law into account under No 488/92). As a result, if Sangalli were to receive additional aid for the new jobs created, that aid would come on top of the investment aid forming the subject of this procedure: the total would exceed the maximum levels for the assisted region in question. The intensity of the investment aid provided for in Law No 488/92 already corresponds to the maximum intensity for the assisted region in question, so that combination with aid in the form of reductions in tax and social security contributions would result in the maximum levels being exceeded, which would be incompatible with the com- mon market. (60) The investment aid of ITL 135,630 billion complies with the conditions and intensities provided for in Law No 488/92, already approved by the Commission. That aid is therefore compatible with the common market. (61) The contribution of ITL 50 million per worker which Enisud may grant to Sangalli does not comprise State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, as it does not involve the use of public resources and the public authorities are not involved in the choice of recipient. (62) On the other hand, tax relief and the social security reductions to which the Italian authorities refer in their letter of 6 May 1999 constitute aid which is not covered by Decision 95/455/EC. The benefit of that aid combines with the aid under Law No 488/92, as it is aid linked to initial investment benefiting firms in the regions provided for in Article 87(3)(a). As the intensity of the aid corre- sponds to the maximum for the assisted region in question, combination with aid in the form of tax concessions and social security reductions would result in the regional ceilings approved by the Commission being exceeded and thus render the aid in question incompatible. The Italian authorities are therefore not authorised to grant such aid to Sangalli. (58) For those reasons, the Commission concludes that aid in the form of reductions in tax and social security contributions granted to Sangalli constitutes incompat- ible aid since it does not qualify for any of the relevant exemptions. (63) On the basis of the information supplied by the Italian authorities, the Commission concludes that no State aid has been granted to the firm in question in advance of the Commission’s final decision, V. CONCLUSIONS HAS ADOPTED THIS DECISION: (59) On the basis of the foregoing, the Commission considers that the sale of land by Agricoltura to Sangalli does not comprise State aid as the sales price is consistent with the value calculated by an independent expert and with the price recently paid by other firms in similar transactions. Furthermore, the construction of infrastructure in the investment area cannot be regarded as State aid, as the infrastructure is used by all the firms located in the same industrial site and the charges, based on costs incurred, are applied objectively to all the firms. The costs of any infrastructure for the sole use of any one firm will be borne solely by that firm. Article 1 The sale of land by Agricoltura SpA to Sangalli Manfredonia Vetro Srl, the construction of common infrastructures in the investment area and the contribution that will be granted by Enisud SpA to Sangalli Manfredonia Vetro Srl for each employee of the ENI group who is recruited by Sangalli Manfredonia Vetro fall outside the scope of Article 87(1) of the Treaty. L 137/10 EN Official Journal of the European Communities 8. 6. 2000 Article 2 Article 4 The aid granted by Italy to Sangalli Manfredonia Vetro Srl totalling ITL 135,630 billion complies with Law No 488 of 19 December 1992 establishing a regional aid scheme approved by the Commission. Article 3 Italy shall not grant tax concessions or reductions in social security contributions to Sangalli Manfredonia Vetro Srl inasmuch as such measures are not part of a scheme approved by the Commission and constitute aid that is incompatible with the common market. Italy shall inform the Commission within two months of the date of notification of this Decision of the steps it has taken to comply herewith. Article 5 This Decision is addressed to the Italian Republic. Done at Brussels, 20 July 1999. For the Commission Karel VAN MIERT Member of the Commission


title: Regolamento (CE) n. 1593/1999 della Commissione del 20 luglio 1999 recante modificazione del regolamento (CE) n. 1893/98, che stabilisce gli Stati membri nei quali sono organizzate campagne promozionali a favore del consumo di succo d'uva per la campagna 1997/98

eurovoc_concepts:
consumption
fruit juice
grape
marketing year
sales promotion

text: L 188/34 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 21. 7. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 1593/1999 DELLA COMMISSIONE del 20 luglio 1999 recante modificazione del regolamento (CE) n. 1893/98, che stabilisce gli Stati membri nei quali sono organizzate campagne promozionali a favore del consumo di succo d'uva per la campagna 1997/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 822/87 del Consiglio, del 16 marzo 1987, relativo all'organizzazione comune del mercato vitivinicolo (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1627/98 (2), in particolare l'articolo 46, paragrafo 5 e l'arti- colo 81, (1) (2) (3) (4) (5) per disposizioni regolamento (CE) considerando che l'articolo 2 del n. 1103/97 del Consiglio, del 17 giugno 1997, relativo a talune dell'euro (3) constata che qualunque riferimento all'Ecu contenuto in uno strumento giuridico è sostituito da un riferimento all'euro ad un tasso di 1 EUR per 1 ECU; che di conse- guenza gli importi espressi in euro devono esere conver- titi in moneta nazionale al tasso fissato dal Consiglio; l'introduzione considerando che la fissazione di un fatto generatore per gli importi in questione ha creato una legittima aspetta- tiva per gli operatori e gli Stati membri interessati; che l'applicazione di un tasso fisso per la conversione degli indicati nelle decisioni della Commissione importi condurrebbe ad una riduzione rispetto agli importi prospettati nel settembre 1998; considerando che la soluzione di questo problema consiste in un aumento, a partire dal 1o gennaio 1999, dell'importo attribuito agli Stati membri, aumento che corrisponde alla diminuzione in moneta nazionale deri- vante dall'introduzione dell'euro; considerando che è dunque necessario modificare il regolamento (CE) n. 1893/98 della Commissione (4) in tal senso; considerando gli articoli 2 a 4 del regolamento (CE) n. 481/1999 della Commissione, del 4 marzo 1999, che stabilisce le modalità generali relative alla gestione dei programmi di promozione per determinati prodotti agri- coli (5), contengono disposizioni relative al termine per la data di conclusione dei contratti e ai termini per i pagamenti; che di conseguenza occorre sopprimere il secondo paragrafo dell'articolo 1 del regolamento (CE) n. 1893/98; (6) considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i vini, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 L'articolo 1 del regolamento (CE) n. 1893/98 è modificato come segue. 1) Il testo del paragrafo 1, secondo comma, è sostituito dal seguente: finanziamento delle campagne «L'importo destinato al promozionali è così ripartito: — 2 231 592,00 EUR in Germania; — 710 038,00 EUR in Austria; — 1 618 736,00 EUR in Spagna; — 1 835 154,00 EUR in Francia; — 710 234 EUR nei Paesi Bassi. » 2) I paragrafi 2 e 3 sono soppressi. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblica- zione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Esso è applicabile dal 1o gennaio 1999. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 20 luglio 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 84 del 27. 3. 1987, pag. 1. (2) GU L 210 del 28. 7. 1998, pag. 8. (3) GU L 162 del 19. 6. 1997, pag. 1. (4) GU L 245 del 4. 9. 1998, pag. 34. (5) GU L 57 del 5. 3. 1999, pag. 8


title: Annual Economic Report for 1999.

eurovoc_concepts:
EU Member State
economic growth
economic policy
economic situation
economic statistics
report


title: Regolamento (CE) n. 1603/1999 della Commissione del 20 luglio 1999 che fissa i valori unitari per la determinazione del valore in dogana di talune merci deperibili

eurovoc_concepts:
customs valuation
fresh fruit
fresh vegetable
perishable goods

text: L 189/44 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 22. 7. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 1603/1999 DELLA COMMISSIONE del 20 luglio 1999 che fissa i valori unitari per la determinazione del valore in dogana di talune merci deperibili LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, (2) visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce il codice doganale comunitario (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 955/1999 del Parlamento europeo e del Consiglio (2), visto il regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione, del 2 luglio 1993, che fissa alcune disposizioni di applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 che stabilisce il codice doganale comunitario (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 502/1999 (4), in particolare l'articolo 173, paragrafo 1, (1) considerando che gli articoli da 173 a 177 del regola- mento (CEE) n. 2454/93 prevedono che la Commissione stabilisca dei valori unitari periodici per i prodotti desi- gnati secondo la classificazione di cui all'allegato n. 26 del presente regolamento; considerando che l'applicazione delle regole e dei criteri fissati negli articoli sopracitati agli elementi che sono stati comunicati alla Commissione conformemente alle disposizioni dell'articolo 173, paragrafo 2 del regola- mento precitato induce a stabilire per i prodotti conside- rati i valori unitari come indicato in allegato al presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I valori unitari di cui all'articolo 173, paragrafo 1 del regola- mento (CEE) n. 2454/93 sono fissati conformemente alle disposizioni che figurano nella tabella allegata. Il presente regolamento entra in vigore il 23 luglio 1999. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 20 luglio 1999. Per la Commissione Karel VAN MIERT Membro della Commissione (1) GU L 302 del 19. 10. 1992, pag. 1. (2) GU L 119 del 7. 5. 1999, pag. 1. (3) GU L 253 dell'11. 10. 1993, pag. 1. (4) GU L 65 del 12. 3. 1999, pag. 1. 22. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 189/45 ALLEGATO Designazione delle merci Livello dei valori unitari/100 kg netto Rubrica 1. 10 Merci, varietà, codici NC Patate di primizia 0701 90 51 0701 90 59 1. 30 Cipolle, diverse dalle cipolle da semina 0703 10 19 1. 40 Agli 0703 20 00 1. 50 Porri ex 0703 90 00 1. 60 Cavolfiori ex 0704 10 10 ex 0704 10 05 ex 0704 10 80 1. 70 Cavoletti di Bruxelles 0704 20 00 1. 80 Cavoli bianchi e cavoli rossi 0704 90 10 1. 90 Broccoli asparagi o a getto [Brassica oleracea L. italica convar. Plenck] (L. ) Alef botrytis var. ex 0704 90 90 1. 100 Cavoli cinesi ex 0704 90 90 1. 110 Lattughe a cappuccio 0705 11 10 0705 11 05 0705 11 80 1. 120 Indivie ex 0705 29 00 1. 130 Carote ex 0706 10 00 1. 140 Ravanelli ex 0706 90 90 1. 160 Piselli (Pisum sativum) 0708 10 90 0708 10 20 0708 10 95 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 16,20 96,32 141,54 29,66 176,35 259,14 72,41 430,53 632,65 26,05 154,89 227,60 55,28 328,68 482,98 59,69 354,90 521,51 30,18 179,44 263,68 105,95 629,95 925,69 60,69 360,85 530,25 222,92 106,27 653,51 408,13 194,56 1 196,48 996,38 474,98 2 921,01 358,46 170,88 1 050,85 760,67 362,61 2 229,99 821,35 391,54 2 407,89 415,29 197,97 1 217,46 1 457,90 694,99 4 274,01 835,11 398,10 2 448,23 152,67 907,73 1 333,88 2 100,79 1 001,45 6 158,69 21,82 129,74 190,64 37,08 220,47 323,97 300,25 143,13 880,22 510,23 243,23 1 495,80 117,77 700,23 1 028,96 1 620,55 772,52 4 750,83 338,75 2 014,12 2 959,66 4 661,30 2 222,05 13 665,14 31,68 12,76 10,54 58,01 23,36 19,31 141,62 57,03 47,13 50,95 20,52 16,96 108,12 43,54 35,98 116,74 47,01 38,85 59,03 23,77 19,64 207,22 83,44 68,96 118,70 47,80 39,50 298,60 120,24 99,37 42,68 17,18 14,20 72,52 29,20 24,14 230,34 92,75 76,66 662,54 266,79 220,49 120,48 31 367,57 5 254,96 35,70 2 695,45 3 247,81 220,58 57 429,77 9 621,11 65,36 4 935,01 5 946,30 538,52 140 205,31 23 488,36 159,57 12 048,01 14 516,90 193,74 50 439,83 8 450,10 57,41 4 334,36 5 222,56 411,12 107 037,01 17 931,73 121,82 9 197,82 11 082,64 443,92 115 575,96 19 362,24 131,54 9 931,58 11 966,77 224,45 58 436,63 9 789,79 66,51 5 021,53 6 050,55 787,96 205 147,81 34 368,06 233,48 17 628,60 21 241,07 451,36 117 512,23 19 686,62 133,74 10 097,97 12 167,25 1 135,42 295 610,34 49 523,09 336,44 25 402,15 30 607,59 162,28 42 249,41 7 077,97 48,08 3 630,54 4 374,52 275,77 71 796,89 12 028,01 81,71 6 169,59 7 433,87 875,87 228 034,52 38 202,23 259,53 19 595,28 23 610,77 2 519,32 109 883,72 746,51 655 911,46 56 363,26 67 913,28 L 189/46 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 22. 7. 1999 Designazione delle merci Livello dei valori unitari/100 kg netto Rubrica Merci, varietà, codici NC 1. 170 Fagioli: 1. 170. 1 Fagioli (Vigna spp. , Phaseolus ssp. ) ex 0708 20 90 ex 0708 20 20 ex 0708 20 95 1. 170. 2 Haricots (Phaseolus ssp. , vulgaris var. Com- pressus Savi) ex 0708 20 90 ex 0708 20 20 ex 0708 20 95 1. 180 Fave ex 0708 90 00 1. 190 Carciofi 0709 10 00 1. 200 Asparagi: 1. 200. 1 — verdi ex 0709 20 00 1. 200. 2 — altri ex 0709 20 00 1. 210 Melanzane 0709 30 00 1. 220 Sedani da coste [Apium graveolens L. , var. dulce (Mill. ) Pers. ] ex 0709 40 00 1. 230 Funghi galletti o gallinacci 0709 51 30 1. 240 Peperoni 0709 60 10 1. 250 Finocchi 0709 90 50 1. 270 intere, dolci, Patate consumo umano) 0714 20 10 fresche (destinate al 2. 10 Castagne e marroni (Castanea spp. ), freschi ex 0802 40 00 2. 30 Ananas, freschi ex 0804 30 00 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 99,14 589,46 866,19 1 364,20 650,32 3 999,30 193,90 78,08 64,53 737,31 191 961,81 32 159,03 218,48 16 495,51 19 875,79 73,12 434,75 638,85 1 006,15 479,64 2 949,65 143,01 57,59 47,59 543,80 141 580,06 23 718,67 161,14 12 166,14 14 659,24 157,74 937,88 1 378,17 2 170,55 1 034,71 6 363,22 308,51 124,23 102,67 1 173,13 305 427,23 51 167,70 347,61 26 245,73 31 624,03 — — — — — — — — — — — — — — — 621,65 3 696,16 5 431,36 212,27 1 262,10 1 854,60 8 554,09 4 077,76 25 077,30 2 920,90 1 392,40 8 562,95 78,43 466,32 685,24 1 079,22 514,47 3 163,86 66,57 395,81 581,62 916,02 436,67 2 685,43 464,04 2 759,06 4 054,32 6 385,33 3 043,90 18 719,33 94,90 564,25 829,14 73,55 437,31 642,61 1 305,85 622,50 3 828,26 1 012,07 482,46 2 967,00 47,50 282,42 415,01 653,61 311,58 1 916,15 176,48 1 049,30 1 541,91 2 428,42 1 157,63 7 119,19 46,66 277,43 407,67 642,06 306,07 1 882,26 1 215,84 489,59 404,63 4 623,27 201 650,83 103 433,86 1 369,94 124 629,64 1 203 682,25 415,16 167,18 138,17 153,40 61,77 51,05 130,20 52,43 43,33 907,58 365,46 302,04 185,61 74,74 61,77 143,85 57,93 47,87 92,90 37,41 30,92 345,16 138,99 114,87 91,26 36,75 30,37 1 578,67 411 012,03 68 856,14 467,78 35 318,76 42 556,31 583,29 151 861,66 25 441,12 172,84 13 049,65 15 723,80 495,09 128 897,49 21 593,98 146,70 11 076,32 13 346,09 3 451,11 150 525,30 1 022,61 898 506,73 77 209,76 93 031,67 705,78 183 752,02 30 783,66 209,13 15 790,03 19 025,74 547,00 142 412,66 23 858,15 162,08 12 237,69 14 745,45 353,26 91 972,82 15 408,05 104,68 7 903,34 9 522,90 1 312,50 341 712,93 57 246,58 388,91 29 363,80 35 381,06 347,02 90 346,36 15 135,57 102,83 7 763,57 9 354,49 22. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 189/47 Designazione delle merci Livello dei valori unitari/100 kg netto Rubrica Merci, varietà, codici NC 2. 40 Avocadi, freschi ex 0804 40 90 ex 0804 40 20 ex 0804 40 95 2. 50 Gouaiave e manghi, freschi ex 0804 50 00 2. 60 Arance dolci, fresche: 2. 60. 1 — Sanguigne e semisanguigne 0805 10 10 2. 60. 2 — Navel, Naveline, Navelate, Salustiana, Vernas, Valencia Late, Maltese, Shamouti, Ovali, Trovita, Hamlin 0805 10 30 2. 60. 3 — altre 0805 10 50 2. 70 Mandarini (compresi i tangerini e i satsuma), freschi; clementine, wilkings e ibridi di agrumi, freschi: 2. 70. 1 — Clementine 0805 20 10 2. 70. 2 2. 70. 3 2. 70. 4 — Monreal e satsuma 0805 20 30 — Mandarini e wilkings 0805 20 50 — Tangerini e altri ex 0805 20 70 ex 0805 20 90 2. 85 Limette (Citrus aurantifolia), fresche ex 0805 30 90 2. 90 Pompelmi e pomeli, freschi: 2. 90. 1 — bianchi ex 0805 40 90 ex 0805 40 20 ex 0805 40 95 2. 90. 2 — rosei ex 0805 40 90 ex 0805 40 20 ex 0805 40 95 2. 100 Uva da tavola ex 0806 10 10 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 207,75 1 235,23 1 815,11 2 858,70 1 362,75 8 380,61 406,32 163,62 135,22 1 545,06 402 260,09 67 389,94 457,82 34 566,69 41 650,14 110,35 656,11 964,13 1 518,45 723,85 4 451,51 215,83 86,91 71,83 820,68 213 667,39 35 795,33 243,18 18 360,70 22 123,19 — — — — — — — — — — — — — — — 42,65 253,59 372,63 586,88 279,77 1 720,50 83,42 33,59 27,76 — — — — — — — — — 317,19 82 581,92 13 834,81 93,99 7 096,36 8 550,56 — — — — — — 58,19 345,98 508,41 32,43 192,82 283,34 41,85 248,83 365,64 62,54 371,85 546,41 800,71 381,70 2 347,38 446,25 212,73 1 308,22 575,87 274,52 1 688,22 860,57 410,24 2 522,86 149,84 890,91 1 309,15 2 061,84 982,89 6 044,53 36,48 216,90 318,73 501,98 239,29 1 471,60 47,98 285,28 419,20 660,22 314,73 1 935,51 113,81 45,83 37,88 63,43 25,54 21,11 81,85 32,96 27,24 122,32 49,25 40,71 293,06 118,01 97,53 71,35 28,73 23,74 93,84 37,79 31,23 432,76 112 671,55 18 875,67 128,23 9 682,00 11 666,05 241,19 62 793,24 10 519,64 71,47 5 395,90 6 501,63 311,24 81 032,90 13 575,30 92,23 6 963,25 8 390,17 465,12 121 094,33 20 286,73 137,82 10 405,78 12 538,14 1 114,38 290 130,70 48 605,10 330,20 24 931,28 30 040,22 271,31 70 635,13 11 833,38 80,39 6 069,76 7 313,58 356,83 92 902,23 15 563,75 105,73 7 983,20 9 619,13 — — — — — — — — — — — — — — — L 189/48 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 22. 7. 1999 Designazione delle merci Livello dei valori unitari/100 kg netto Rubrica Merci, varietà, codici NC 2. 110 Cocomeri 0807 11 00 2. 120 Meloni: 2. 120. 1 — Amarillo, Cuper, Honey Dew (compresi Cantalene), Onteniente, Sapo (compresi Verde Liso), Rochet, Tendral, Futuro ex 0807 19 00 Piel de 2. 120. 2 — altri ex 0807 19 00 2. 140 Pere: 2. 140. 1 Pere — Nashi (Pyrus pyrifolia) ex 0808 20 50 2. 140. 2 altri ex 0808 20 50 2. 150 Albicocche ex 0809 10 00 2. 160 Ciliege 0809 20 05 0809 20 95 2. 170 Pesche 0809 30 90 2. 180 Pesche noci ex 0809 30 10 2. 190 Prugne 0809 40 05 2. 200 Fragole 0810 10 10 0810 10 05 0810 10 80 2. 205 Lamponi 0810 20 10 2. 210 Mirtilli neri (frutti del «Vaccinium myrtillus») 0810 40 30 2. 220 Kiwis (Actinidia chinensis Planch. ) 0810 50 10 0810 50 20 0810 50 30 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 32,57 193,65 284,56 448,17 213,65 1 313,87 63,70 25,65 21,20 242,23 63 064,31 10 565,06 71,77 5 419,19 6 529,70 61,88 367,92 540,65 55,16 327,97 481,93 851,49 405,91 2 496,23 759,02 361,83 2 225,15 121,03 48,73 40,28 107,88 43,44 35,90 460,21 119 816,39 20 072,63 136,37 10 295,97 12 405,83 410,23 106 804,65 17 892,80 121,56 9 177,85 11 058,59 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — 491,71 2 923,57 4 296,07 6 766,08 3 225,41 19 835,53 961,70 387,25 320,05 3 656,90 159 500,89 1 083,59 952 083,32 81 813,66 98 579,00 205,62 1 222,56 1 796,50 2 829,39 1 348,78 8 294,69 402,16 161,94 133,84 1 529,22 398 135,84 66 699,02 453,13 34 212,29 41 223,11 981,91 5 838,17 8 578,95 13 511,38 6 440,91 39 610,15 1 920,45 773,32 639,13 7 302,56 318 511,97 163 376,08 2 163,84 196 855,28 1 901 242,88 124,68 741,31 1 089,33 1 715,63 817,85 5 029,58 243,85 98,19 81,15 927,26 241 414,14 40 443,70 274,76 20 745,01 24 996,10 22. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 189/49 Designazione delle merci Livello dei valori unitari/100 kg netto Rubrica Merci, varietà, codici NC 2. 230 Melagrane ex 0810 90 85 2. 240 Kakis (compresi Sharon) ex 0810 90 85 2. 250 Litchi ex 0810 90 30 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 52,98 315,00 462,89 729,02 347,53 2 137,21 317,58 1 888,24 2 774,70 4 370,00 2 083,19 12 811,15 102,36 608,60 894,32 1 408,50 671,44 4 129,19 103,62 41,73 34,48 621,13 250,11 206,71 200,20 80,62 66,63 394,02 102 583,58 17 185,65 116,75 8 815,13 10 621,54 2 361,87 103 016,60 699,85 614 920,63 52 840,87 63 669,07 761,26 198 196,60 33 203,54 225,57 17 031,27 20 521,34