title: "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä ja valvontaa koskevista säännöistä" ja "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 91/68/ETY muuttamisesta skrapien osalta"

eurovoc_concepts:
animal disease
cattle
disease prevention
goat
health control
sheep

text: 10. 9. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 258/19 Talous ja sosiaalikomitean lausunto aiheista: – – ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä ja valvontaa koskevista säännöistä” ja ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 91/68/ETY muuttamisesta skrapien osalta” (1999/C 258/06) Neuvosto päätti 22. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainituista ehdotuksista. Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -jaosto antoi lausuntonsa 1. kesäkuuta 1999. Esittelijä oli Manuel Ataı´de Ferreira. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 7. Ja 9. heinäkuuta 1999 pitämässään 365. täysistunnossa (heinäkuun 7. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 82 puolesta, 13 vastaan 14:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Komissio on tehnyt parlamentille ja neuvostolle ehdo- tuksen, jonka oikeudellinen perusta on perustamissopimuksen 95 artikla, seuraavien lainsäädännöllisten toimenpiteiden hyväksymisestä: 1. 1. 1. patioiden (TSE) ehkäisyä ja valvontaa koskevista säännöistä, asetus tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalo- 1. 1. 2. misesta skrapien osalta. direktiivi neuvoston direktiivin 91/68/ETY muutta- Ehdotetut toimenpiteet ovat osa kompromisseja, jotka 1. 2. komissio esittää BSE:tä koskevien suositusten jatkotoimien seurannasta vastaavalle Euroopan parlamentin valiokunnalle laatimassaan kertomuksessa. Koska unioni ei ole päässyt kansainvälisen eläintau- 1. 2. 1. tijärjestön (OIE) täysivaltaiseksi jäseneksi eikä neuvosto ole valitettavasti omaksunut kansalaisten etua ja terveyttä kunni- oittavaa vastuuntuntoista asennetta erityisen riskiaineksen poistamiseksi elintarvike- ja rehuketjusta, taudin kehittymisris- kiä ihmisissä ei ole edelleenkään ehkäisty riittävästi. on lainsäädäntöväline, joka takaa parhaiten yhdenmukaisen soveltamisen koko yhteisön alueella ja yhteisön ulkopuolisissa maissa ja joka varmistaa ilman kilpailuvääristymiä yhdessä sovittujen kansanterveystoimien toteuttamisen ja jota voidaan ajantasaistaa ja täydentää nopeasti tutkimuksessa toivottavasti saavutettavan edistyksen valossa. Tutkimukset ovat osoittaneet, ettei BSE-taudin aiheut- 1. 4. tajan (1) ilmestyminen lampaisiin ja vuohiin ole enää pelkkä teoreettinen mahdollisuus. Nautojen spongiformisten sairauk- sien oireet ovat märehtijöillä samantapaisia kuin skrapien ilmentymät, eikä voida sulkea pois mahdollisuutta, että tauti tarttuu sekä vertikaalisesti että horisontaalisesti (2) lajien välillä. 1. 4. 1. BSE näyttää tarttuvan paitsi naudoista myös muista märehtijöistä peräisin olevista tuotteista. Sen takia on olisi harkittava lisätoimia. TSE:n laaja-alainen sääntely perustamissopimuksen 1. 5. 95 artiklan nojalla on selvästi perusteltua ja asianmukaista, vaikka ehdotukset tehdään valitettavasti kovin myöhään. Ko- missio on ikävä kyllä puuttunut BSE:hen hyvin hitaasti ja on antanut edellä mainitun suosituksen erittäin myöhään. Kesti kauan ennen kuin se reagoi kieltoon, vaikka ennaltaehkäisyssä on aina parempi liioitella kuin vähätellä. 1. 3. Tammikuussa 1998 tieteellinen ohjauskomitea laati selonteon erityisestä maantieteellisestä riskistä. Komissio antoi saman vuoden heinäkuussa asiasta suosituksen, josta eräät jäsenvaltiot eivät näytä paljoakaan piittaavan. 1. 5. 1. Eräät säännökset ovat kyseenalaisia, koska niissä viitataan ennaltaehkäisyn enimmäisarvoihin ja asetetaan itsekkäät edut taudin ehkäisemisen ja terveyden suojelemisen edelle. 1. 3. 1. Asiaa tutkitaan edelleen eri tasoilla, mutta aiheen monisäikeisyyden ja luonteen vuoksi tutkimustiedot eivät ole vielä käytettävissä. Taudin ennaltaehkäisyn kannalta olennai- siin toimenpiteisiin on kuitenkin ryhdyttävä välittömästi. Ase- tusehdotuksen asianmukaisuus onkin kiistämätön, sillä se (1) Vrt. The Lancet, vol. 353, 13. 2. 1999. (2) Vrt. BSE-seurantaa KOM(1998) 598 lopull. , s. 30. Toinen koskeva puolivuotiskertomus C 258/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 9. 1999 1. 6. Tarkasteltavana oleva teksti on kodifiointipyrkimys, ja sitä voidaan täydentää vähitellen joko lainsäädäntövaiheessa tai sen jälkeen keventämällä ehdotetun asetuksen tarkistuspro- sessia. Ennaltaehkäisy ja valvonta kattavat elintarvikkeiden ja rehun tärkeimmät TSE:t, mutta eivät teollisia tai kosmeettisia valmisteita, lääkkeitä eivätkä lääkintälaitteita. 1. 11. 1. Koska lainsäädäntöprosessi aloitettiin myöhään, on myönnettävä, että asetuksen voimaantulon aikaistaminen on vaikeaa, sillä yhteisöön ja jäsenvaltioihin on ensin luotava hallintorakenteet ja testattava asetuksen asianmukaisen voi- maansaattamisen edellyttämät työmenetelmät. 1. 7. Eläinjätteet (joiden hävittäminen on erittäin vakava ongelma) ja gelatiinit sekä rasvat muodostavat erillisen itsenäi- sen lainsäädännön. Tämä edellyttää kaikilta asianomaisilta tahoilta 1. 11. 2. suurta poliittista tahtoa ja kaikkien hallinnon tasojen dynaa- mista toimintaa, koska Euroopan unionilla ei ole minkäänlaista valvonta- eikä seurantajärjestelmää eikä myöskään sääntöjen- vastaisten käytäntöjen seuraamusorganisaatiota. Varmuus ”prionin” hävittämiseen 1. 7. 1. tarvittavasta lämpötilasta on kyseenalaista (1), eikä riskiaineksen vääränlai- sen varastoinnin ja sen käsittelyssä syntyvien jätteiden riittämättömän hävittämisen aiheuttamia ympäristöongelmia ole tutkittu, minkä vuoksi komission odotetaan antavan asetuksella tehokkaan oikeudellisen kehyksen, jolla taataan ihmisten ja eläinten terveyden suojelu sekä ympäristön laatu. TSK kannattaa 1. 12. tarkistamista jäljempänä esitettävien näkemysten perusteella, sillä se on aiemminkin asettunut kannattamaan ”yleistä nisäkkäiden lihan ja luujauhon käyttökieltoa eläinrehuissa” (3). asetusehdotuksen 1. 7. 2. On myös toivottavaa, että gelatiineja ja rasvoja koskeva lainsäädäntökehys saadaan kodifioitua ja ajantasaistet- tua ja että ihmisten terveyden suojelua tehostetaan. 2. Erityistä asetusehdotuksesta 1. 8. Unionin ulkopuolisia tuonti- ja vientimaita koskevat määräykset ovat samanarvoisia, mikä on erittäin johdonmu- kaista ja oikeudenmukaista. 1. 9. TSK antoi heinäkuussa 1996 lausunnon BSE-taudin monitahoisista seurauksista Euroopan unionissa (2). Komitea puoltaa lausunnossaan märehtijöille tarkoitettujen, lihaa ja luita sisältävien rehujen tuotannon ja markkinoinnin kieltä- mistä ja esittää, että tutkittaisiin mahdollisuus ulottaa kielto myös muuhun karjaan, jolloin taataan koti- ja hyötyeläinten sekä vankeudessa pidettävien eläinten ravinnon luotettava tuotantojärjestelmä. Komitea esittää lisäksi, että Maailman terveysjärjestön WHO:n luokituksen mukaisten suuririskisten nautaperäisten tuotteiden liikkuminen ja markkinointi on kiellettävä. 1. 10. on muodollisesti välineet puuttua asiaan nopeasti. Kun asetusehdotus on hyväksytty, Euroopan unionilla 1. 11. Asetuksessa on kahdeksan lukua ja kymmenen lii- tettä, ja se tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2000 (komis- sion edustajan suullisen ilmoituksen mukaan, sillä toimitetut kielitoisinnot poikkeavat toisistaan). Asetus tulee siis voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu. Olisi toivottavaa, että yhteisön eri tahot pääsisivät yhteisymmärrykseen voimaantulon määräajan aikaistamisesta. 2. 1. Asetusehdotuksen 3 artiklassa ja liitteessä I annetaan lukuisia määritelmiä ja selvennetään tulkintoja. Eräitä määritel- miä olisi täydennettävä tai vaihtoehtoisesti tarkistettava kiin- nittämällä huomiota eri kielitoisintoihin, kun taas toiset käsit- teet olisi määriteltävä siten, että ne sovitetaan yhteen muiden käsitteiden kanssa tai ne tulisi poistaa kokonaan. Esimerkkinä voidaan mainita maantieteellisen alueen käsite, joka on nivel- lettävä maantieteelliseen valvontavyöhykkeeseen. 2. 2. Asetusehdotuksen 4 artiklan nojalla komissiolla on juridisesti mahdollisuus ryhtyä suojatoimenpiteisiin, jos jäsen- valtion toimivaltainen viranomainen aliarvioi TSE:n tartunta- riskin, joka vaarantaa ihmisten tai eläinten terveyden, tai jos viranomainen ei tiedosta riskiä. Komissiolla on mahdollisuus toimia joko oma-aloitteisesti tai toisen jäsenvaltion pyynnöstä. 2. 2. 1. Tämä on olennainen väline, jolla suojellaan terveyttä ja sisämarkkinoiden asianmukaista toteutumista. Säännöksen tehokkuus on kuitenkin kyseenalainen, puhumattakaan siitä, että yhteistyö yhtäältä komission pääosastojen ja toisaalta komission ja jäsenvaltioiden välillä ei näytä saumattomalta. Hyvistä säännöksistä ei ole mitään hyötyä, jos niitä ei noudateta asianmukaisesti ja ajallaan. Unohtamatta eläinlääkintäkomi- tean vastuuta komitea ilmaisee huolensa siitä, etteivät vastuul- listamismekanismit toimi kunnolla. Asetusehdotuksen II luvussa määritellään BSE-asema, 2. 3. joka on olennainen osa toteutettavaa järjestelmää. (1) Symposium on Prion and Lentiviral Diseases, Reykjavik, elokuu 1998. Islanti, (2) EYVL C 295 7. 10. 1996, s. 55. (3) EYVL C 101 12. 4. 1999, s. 89. 10. 9. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 258/21 2. 3. 1. Jäsenvaltion tai unioniin kuulumattoman valtion velvollisuus on esittää koko aluetta tai alueensa osaa koskeva luokittelupyyntö asetuksessa säädettyjen tietojen pohjalta (liite Jos pyyntöä ei kuitenkaan esitetä, komissio II, A luku). luokittelee alueen käytettävissään olevien tietojen pohjalta toimivaltaista komiteaa kuultuaan. Komissiolle toimitettavien tietojen osalta on huomautettava seuraavaa: 2. 3. 1. 1. Liitteessä II, sen A luvun 2 kohdan b) alakohdassa mainittua maantieteellisen alueen käsitettä ei määritellä liit- teessä, minkä vuoksi se on selvennettävä (vrt. 7 kohdan alakohta d). On myös muistettava, että alalla on lisäksi ANIMO-järjestelmään (Animal Moves Management System) liit- tyvä terveysvalvontavyöhykkeen käsite ADNS (Animal Disease Notification System). Päällekkäiset kehykset houkuttelevat pe- toksiin ja aiheuttavat maanviljelijöille tarpeettomia hanka- luuksia. 2. 3. 1. 2. Liitteessä II, sen A luvun 6 kohdan g) alakohdassa mainitaan ”BSE:n ja skrapien taudinaiheuttajan kannat”. Skra- pien taudinaiheuttajan kannat tunnetaan, mutta komission on täsmennettävä BSE:tä koskevan vaatimuksen tieteellistä perustetta, jotta säännöstö olisi tarkka. 2. 3. 2. Järjestelmä näyttää menettelytapojen osalta asianmu- kaiselta, koska siinä varmistetaan eläinlääkintäkomitean puut- tuminen asiaan ja luodaan vastakkain asettelun periaatteeseen pohjautuva malli, jolla taataan kantojen asianmukainen painot- taminen. Komissio aikoo esittää lainsäädäntöprosessissa ar- viointiperusteet BSE:n leviämisriskistä ihmisiin. 2. 4. Liitteen II (B luku) mukaisesti BSE-asema määritetään neljän luokan avulla joko jäsenvaltioissa tai niiden alueilla tai unionin ulkopuolisissa maissa siten, että 1 luokka vastaa turvallista tilannetta tai vaurioitumatonta aluetta. 2. 5. Koska OIE on pian aikeissa hyväksyä säännöstön, jonka syntymiseen Euroopan unionin kaikki jäsenvaltiot ovat vastuullisesti vaikuttaneet, komitea suosittaa, että Euroopan unioni ottaa BSE-aseman määrittämisessä vastuulleen II luvun 5 artiklassa ja siihen liittyvässä liitteen II B luvussa mainitun maiden tai alueiden OIE-luokituksen. 2. 5. 1. Komitea on tyytyväinen komission ja kansainvälisen eläintautiviraston kaavailemaan hankkeeseen määritellä erik- seen riskiainekset maantieteellisen riskin perusteella. Näin otetaan huomioon, että BSE-riski vaihtelee jäsenvaltioittain ja alueittain. 2. 5. 1. 1. Luokittelussa olisi pyrittävä eläinten kansainvälis- ten terveysmääritysten BSE-tautia koskevan luvun mukaisesti seuraaviin maiden tai alueiden luokkiin: – maa tai alue, jossa BSE-tautia ei esiinny – maa tai alue, jossa BSE-tautia esiintyy vain tilapäisesti – maa tai alue, jossa BSE-tautia esiintyy vain vähän – maa tai alue, jossa BSE-tautia esiintyy paljon. 2. 5. 2. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission tekemien terveyttä, ympäristönsuojelua ja kuluttajansuojaa koskevien ehdotusten on perustuttava suojelun korkeaan tasoon. Komission ehdotus pohjautuu BSE-kantatietoihin 2. 5. 3. seitsemän vuoden ajalta. Kaikki viittaa kuitenkin siihen, ettei tietoja saada käyttöön. Sitä paitsi seitsemän vuotta on – kuten jo todettiin – keskipitkä ajanjakso, ja eräiden tutkimusten mukaan tietojenkeruukausi on lyhyt. Lainsäätäjän tulee painot- taa kyseistä seikkaa. 2. 5. 4. Asetuksella pyritään varmistamaan märehtijöiden terveys kieltämällä lihan käyttö (jauhoissa) ja luiden käyttö eläinrehussa. TSK:n näkemyksen mukaan ihmisten terveys on tätäkin tärkeämpää, minkä vuoksi kaikkien sellaisten tuottei- den, joista BSE on mahdollisesti vaarassa tarttua ihmisiin, markkinoille saattaminen on näin ollen kiellettävä koko Euroo- pan unionissa tai kaikilla liitteessä mainituilla alueilla. WHO on toiminut oikein ja arvioinut riskejä muita itsenäisemmin, minkä vuoksi sen antamia suosituksia on noudatettava. Kuten TSK suositti jo vuonna 1996, on tärkeää 2. 5. 5. kieltää kaikki elintarvikkeiksi tarkoitetut potentiaaliset riski- tuotteet, kunnes koko Euroopan unioni (tässä tapauksessa alueen on katettava ETA ja Sveitsin liittotasavalta) on päässyt eroon helpon voitontavoittelun aikaansaamien virheiden per- versseistä vaikutuksista; voitontavoittelu on jo johtanut usean ihmisen kuolemaan (1) ja aiheuttanut maanviljelijöille ja karjan- kasvattajille melkoisia tappioita ja yhteisön sekä valtioiden budjettiin suunnattomia rasituksia, joiden määrää ei ole vielä laskettu. 2. 5. 6. Ponnisteluista huolimatta teurastamoiden toimintaa koskevia eurooppalaisia sääntöjä sovelletaan puutteellisesti, ja on yleisesti tunnettu tosiasia, ettei niiden toimintaa kyetä todellisuudessa valvomaan moitteettomasti yhteisön sisällä, koska toimet kuuluvat ensisijassa jäsenvaltioiden toimivaltaan. On huolestuttavaa tietää, miten elävät eläimet, lihatuotteet ja -valmisteet liikkuvat, sillä kukaan ei takaa käytettävissä olevien valvontajärjestelmien tehokkuutta, kun rajatarkastuksia ei saa tehdä ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden järjestelmällinen valvonta on kielletty. (1) Ks. The Lancet , vol. 353, 20. 3. 1999, s. 979. C 258/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 9. 1999 2. 6. Asetusehdotuksessa (6 artikla) esitetään laajan koulu- tusohjelman käynnistämistä kaikille asetuksen täytäntöönpa- noon osallistuville toimijoille. Tämä saattaa täydentää osittain aiemmin mainittua välineiden puuttumista, mutta toimenpide on riittämätön, elleivät jäsenvaltiot miellä rakenteita Euroopan unionin todelliseksi tueksi, mitä varmastikin painotetaan arvi- oitaessa jäsenvaltioiden esittämiä vuosikertomuksia (liite III, B luku). Euroopan unionissa ja unionin ulkopuolisissa maissa toteutettavien tiedotuskampanjoiden on oltava ennen kaikkea yhtenäisiä. Liitteessä IV mainittu erikseen määritelty riskiaines on 2. 7. poistettava ja hävitettävä, lannoitteita saa tuoda elintarvikemarkkinoille ainoastaan, jos eläimet on testat- tu. Edellä kohdassa 2. 5 esitetyn lisäksi on kuitenkin otettava huomioon seuraavat seikat: ja eläinrehua tai 2. 7. 1. Sykkyräsuolen poistaminen (2 luokan b) kohta, 3 luokan b) kohta ja 4 luokan c) kohta) ei tunnu realistiselta ja vielä vähemmän varmalta, suunniteltiinpa lihaa käsittelevää henkilökuntaa koulutettavaksi miten hyvin tahansa. Koko ohutsuolen poistaminen vaikuttaa sen sijaan varmemmalta. 2. 7. 2. Kokeen luotettavuus jää avoimeksi ja on äärimmäisen tärkeä asia. Vielä ei tiedetä, milloin parhaillaan tutkittavat testit ovat käytettävissä, puhumattakaan että niitä alettaisiin käyttää Euroopan unionissa ja unionin ulkopuolisissa maissa, vaikka hiljattain julkaistut tiedot ovat sangen ilahduttavat (1). 2. 7. 3. Varmoiksi ovat osoittautuneet ainoastaan teurastuk- sen jälkeen tehdyt histopatologiset ja immunosolukemialliset kokeet. verkkojen Komission tulisi turvautua aiempaa paremmin Eu- 2. 7. 4. roopan jotta laajuisten säännösehdotukset olisivat paremmin perusteltuja. Tällä tavoin nyt esitetyssä ehdotuksessa olisi vältytty tietyiltä epäjohdon- mukaisuuksilta tai nokkeluuksilta, jotka palvelevat ainoastaan alakohtaista politiikkaa tai tiettyjä kaupallisia etuja. TSE-tutkimukseen, 2. 8. Asetuksessa ei mainita selvästi epäiltyjen eläinten näyt- teenottoa (liite III, A luku), testien tieteellisisiä taustatietoja, yksityiskohtaisia kuvauksia, luotettavuutta, menetelmään so- vellettavaa valvontaa eikä tulosten tulkintaa. Jäsenvaltioissa tai niillä alueilla, jotka eivät kuulu 2. 9. 1 luokkaan, ei saa käyttää tiettyjä teurastusmenetelmiä (8 artik- lan 3 kohta). Asetuksessa olisi tärkeä mainita tarkoin, mitkä menetelmät hyväksytään, jotta vältytään käyttämästä menetel- miä, joilla saattaa olla asetuksen tarkoitusperän vastainen vaikutus, toisin sanoen aivohiukkasten kulkeutumisen estä- minen. 2. 10. minen nisäkäsperäisellä valkuaisella (9 artikla). Eläinrehujen osalta kielletään märehtijöiden ruokki- Asetusehdotuksen 9 artiklan mukaisesti 4 luokkaan kuuluvissa valtioissa ja niiden alueilla kielletään: – tarhattujen eläinten ruokkiminen nisäkkäistä saadulla val- kuaisella ja – nisäkkäiden ruokkiminen märehtijöistä saadulla valkuaisel- la liitteessä V mainittuja koiria lukuun ottamatta. 2. 10. 1. hattu eläin” tarkoittavan karjatalouden piiriin kuuluvaa lajia. TSK tulkitsee komission käyttämän ilmauksen ”tar- 2. 10. 2. Koirien poissulkeminen tulisi perustella, koska ei ole mitään syytä olettaa, että mahdollisesti hyväksyttävä toi- menpide on moitteeton, sillä markkinoilla olevat ravintoaineet saattavat joutua myös muunlaiseen käyttöön. 2. 10. 3. jotka ovat lihansyöjiä, ei ole jätetty asetuksen ulkopuolelle. Olisi niin ikään perusteltava, miksi turkiseläimiä, Ehdotuksessa ei puututa siihen, että märehtijöiden 2. 10. 4. valkuaista on mahdotonta havaita luotettavasti annoksissa, ja se ”sekoittuu” helposti muiden nisäkkäiden valkuaiseen, joten siltä pohjalta ei voida tehdä kaikkia johtopäätöksiä. On syytä tammikuuta 1999 antamassa palauttaa mieliin TSK:n 28. lausunnossa ilmaisema toive (2). 2. 11. Asetusehdotuksen 12 artiklassa kaikille epäillyille eläimille asetetaan rajoituksia ja ne mahdollisesti lopetetaan (2 kohta). – Tekstissä olisi viitattava liitteeseen III, joka tulisi muotoilla paremmin ja sovittaa yhteen 12 artiklassa säädetyn ehkäi- symallin kanssa. Liitteen nykyinen sanamuoto on alapopu- laation näytteenoton kannalta ristiriitainen. Asetusehdotuksen 13 artiklan 4 kohdassa säädetään 2. 12. periaatteesta, jonka mukaan lopetetuista eläimistä ja hävite- tyistä tuotteista (esimerkiksi siemennesteestä) maksetaan mark- kina-arvon mukainen korvaus. – Koska periaate on erittäin oikeudenmukainen, on tärkeää taata, että maksu suoritetaan viipymättä ja päinvastaisessa tapauksessa siihen lisätään viivästyskorko. (1) Komission lehdistötiedote IP 99/42, 25. 6. 1999. (2) CES 73/99 EYVL C 101, 12. 4. 1999, s. 89. 10. 9. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 258/23 2. 12. 1. Asetuksessa tai ainakin sen johdanto-osan kappa- leissa olisi nimenomaisesti mainittava, että korvauksen tai mahdollisen viivästyskoron maksavat yhteisö ja kyseinen valtio. 2. 13. Luokkiin 2, 3 ja 4 sijoitettujen maiden tai alueiden (jos kyseessä on tämä vaihtoehto) eläimet on tunnistettava pysyvän tunnistamisjärjestelmän avulla, joka johtaa eläimen emoon tai alkuperään asti. On muistettava (kohta 2. 6), ettei yhteisön sääntöjä ole vielä pantu kaikkialla täytäntöön, ja korostettava jo mainittuja intressejä, joiden vuoksi ehdotuk- sessa on pelkästään kaupallisesti perusteltavissa olevat erilliset luokat 3 ja 4. Se kannustaa olemaan ilmoittamatta epäiltyjä tapauksia, millä on puolestaan jo mainitun kaltaisia terveydelli- siä seurauksia. 3. Erityistä direktiiviehdotuksesta Tarkoituksena on mukauttaa direktiivi 91/68/ETY uu- 3. 1. teen asetukseen. 3. 2. TSK puoltaa ehdotusta ja korostaa, että suunnitteilla olevat muutokset on siirrettävä osaksi jäsenvaltioiden lainsää- däntöä siten, että direktiivi tulee voimaan samaan aikaan kuin edellä tarkastettu asetus saatetaan kaikilta osin voimaan. Bryssel 7. heinäkuuta 1999. 4. Päätelmät TSK kannattaa komission tekemiä ehdotuksia seuraa- 4. 1. vin varauksin: 4. 1. 1. Asetusehdotuksen II ja III luku ja niiden liitteet on tarkistettava EY-sopimuksen 95 artiklan 3 kohdan yksiselittei- sen määräyksen valossa, koska komission on otettava se 211 artiklan nojalla huomioon. Muilta osin on pidettävä mielessä parlamentin asiasta antama päätöslauselma, johon on hiljattain viitattu komission puolivuotiskertomuksesta anne- tussa päätöslauselmassa (1). 4. 1. 2. Asetusehdotuksen tekstiä on paranneltava kaikilta osin, jotta käsillä olevassa lausunnossa esiin tuotuihin arvelui- hin saadaan vastaus. 4. 1. 3. Määräaika ehdotetun direktiivin siirtämiseksi osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä on nivottava ehdotetun asetuk- sen voimaansaattamisen määräaikaan. (1) Europaan parlamentin maatalous-ja ympäristövaliokunnan maa- liskuussa 1999 hyväksymä päätöslauselma A4-0083/99. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Hylätyt muutosehdotukset Seuraavat muutosehdotukset hylättiin käsittelyn kuluessa: Kohta 2. 10. 3 Poistetaan. A¨ änestysken tulos: Jaa-ääniä: 29, ei-ääniä: 45, tyhjiä: 26


title: Verordening (EG) nr. 1485/1999 van de Commissie van 7 juli 1999 tot wijziging van de restituties bij uitvoer van witte en ruwe suiker in onveranderde vorm

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: L 172/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 8. 7. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 1485/1999 VAN DE COMMISSIE van 7 juli 1999 tot w¶ziging van de restituties b¶ uitvoer van witte en ruwe suiker in onveranderde vorm DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector suiker (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verorde- ning (EG) nr. 1148/98 van de Commissie (2), en met name op artikel 19, lid 4, tweede alinea, (1) (2) Overwegende dat de bĳ uitvoer van witte en ruwe suiker toe te passen restituties vastgesteld zĳn bĳ Verordening (EG) nr. 1425/1999 van de Commissie (3); Overwegende dat toepassing van de in Verordening (EG) nr. 1425/1999 neergelegde regels op de gegevens waar- over de Commissie op het huidige tĳdstip beschikt, tĳdstip aanleiding geeft tot wĳziging van de op dit geldende restituties bĳ uitvoer in de zin als vermeld in de bĳlage bĳ deze verordening, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties bĳ uitvoer in onveranderde vorm van de in artikel 1, lid 1, onder a), van Verordening (EEG) nr. 1785/81, bedoelde producten, welke niet gedenatureerd zĳn, die vastge- steld zĳn in de bĳlage bĳ Verordening (EG) nr. 1425/1999, worden gewĳzigd overeenkomstig de bedragen aangegeven in de bĳlage. Deze verordening treedt in werking op 8 juli 1999. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 7 juli 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 177 van 1. 7. 1981, blz. 4. (2) PB L 159 van 3. 6. 1998, blz. 38. (3) PB L 166 van 1. 7. 1999, blz. 38. 8. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 172/17 b¶ de verordening van de Commissie 7 juli 1999 tot w¶ziging van de restituties b¶ uitvoer van witte en ruwe suiker in onveranderde vorm BĲLAGE Productcode 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Restitutiebedrag — in EUR/100 kg — 42,32 42,87 42,32 42,87 (1) (1) (2) (1) (1) (2) 1701 91 00 9000 0,4600 — in EUR/1 % sacharose × 100 kg — 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 — in EUR/100 kg — 46,00 46,60 46,60 1701 99 90 9100 0,4600 — in EUR/1 % sacharose × 100 kg — (1) Dit bedrag geldt voor ruwe suiker met een rendement van 92 %. Indien het rende- ment van 92 %, wordt het bedrag van de toe te passen restitutie berekend overeenkomstig het bepaalde in artikel 17 bis, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 1785/81. geëxporteerde van de afwĳkt suiker ruwe (2) Vaststelling geschorst door Verordening (EEG) nr. 2689/85 van de Commissie (PB L 255 van 26. 9. 1985, blz. 12), gewĳzigd bĳ Verordening (EEG) nr. 3251/85 (PB L 309 van 21. 11. 1985, blz. 14)


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende maatregelen ter bevordering van behoud en duurzaam beheer van tropische bossen en andere bossen in ontwikkelingslanden"

eurovoc_concepts:
conservation of resources
developing countries
forest conservation
management of resources
sustainable development
tropical forest

formats: html pdf print

text: 10. 9. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 258/13 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende maatregelen ter bevordering van behoud en duurzaam beheer van tropische bossen en andere bossen in ontwikkelingslanden” (1999/C 258/04) De Raad heeft op 5 maart 1999, overeenkomstig artikel 198 van het EG-Verdrag, besloten om het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling „Externe betrekkingen”, die met de voorbereidende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 9 juni 1999 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Kallio. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 365e zitting van 7 en 8 juli 1999 (vergadering van 7 juli) het volgende advies uitgebracht, dat unaniem is goedgekeurd. 1. Inleiding 2. Algemene opmerkingen 1. 1. Tropische bossen vormen voor ontwikkelingslanden een belangrijke bron van hernieuwbare natuurrijkdommen en zijn een essentieel onderdeel van de biologische diversiteit op aarde. Bossen overal ter wereld, de aangroei van bos en duurzaam bosbeheer zijn voor het ecologisch evenwicht op aarde van essentieel belang. Tropische bosrijkdommen zijn daarnaast een belangrijk bestaansmiddel voor de bevolking in ontwikkelingslanden en van grote betekenis voor de regionale ontwikkeling. De internationale gemeenschap moet meer doen, om ervoor te zorgen dat de principes van duurzaam bosbeheer bij globale en regionale verdragen en regelingen in acht worden genomen. 1. 2. De EU moet zorgen voor efficiëntere maatregelen, om een einde te maken aan overmatige houtkap en kaalslag in tropische bossen in ontwikkelingslanden. Verder dienen EU-ontwikkelingshulpprogramma’s op het gebied van bescher- ming, herbebossing en beheer van tropische bossen de doelstel- lingen van duurzaam bosbeheer te ondersteunen. 1. 3. De toenemende overmatige houtkap in tropische bos- sen is onder meer het gevolg van de groeiende vraag naar tropisch hout vanuit industrielanden en heeft geleid tot een verslechtering van de levensomstandigheden van de lokale bevolking. Het Comité heeft deze problematiek reeds in zijn advies (1) van 1993 onder de aandacht gebracht. 1. 4. In de verordening die de Commissie nu voorstelt, wordt een grotere concentratie c. q. herijking van EU- ontwikkelingsgelden ten behoeve van tropische bossen nage- streefd. De intentie van het voorstel is juist, maar t. a. v. zaken als herbebossing, verjonging van bossen en voorlichting gaat de voorgestelde verordening niet ver genoeg. 1. 5. De voorgestelde verordening is gebaseerd op begro- tingslijn B7-6201. De middelen zijn bestemd voor de financie- ring van EU-maatregelen waarmee behoud van tropische bossen, duurzame ontwikkeling en instandhouding van bio- logische diversiteit kunnen worden bevorderd op een wijze die de kwaliteit van het bestaan van de in bosgebieden woonach- tige bevolking ten goede komt. (1) PB C 249 van 13. 9. 1993, blz. 3-5. De toestand van de tropische bossen baart het Comité 2. 1. grote zorgen. Hoewel internationale verdragen duurzaam bosbeheer stipuleren, gaat het te gronde richten van tropische bossen in veel ontwikkelingslanden gewoon door. 2. 2. De nieuwe ontwerpverordening voor tropische bossen, door de Commissie op 3 februari jl. uitgebracht, is op zich een welkome maatregel. De verordening is een logisch vervolg op een aantal recente belangrijke EU-documenten, zoals het rapport „Evaluatie van het onderdeel bosbouw in EU- ontwikkelingshulpprogramma’s” van juli 1998 („Evaluation of the Forestry Component of EC Programmes in Developing juli 1998), het „EU-handboek voor bosbeheer” Countries”, („Forestry Manual (Guidelines for Forestry Sector Development Cooperation)”, 1996), waarin richtsnoeren worden gegeven voor ontwikkelingssamenwerking op het gebied van bosbeheer en waarvan het eerste deel in oktober 1996 is gepubliceerd, en het „EU-naslagwerk voor tropische bossen” („The EU Tropical Forestry Sourcebook”, 1998) uit 1998, waarin een overzicht wordt gegeven van de EU- en nationale maatregelen op het gebied van bosbeheer. 2. 3. Als bijzonder positief punt dient te worden genoemd dat het Commissievoorstel tevens inhaakt op ontwikkelingen in het bosbouwbeleid wereldwijd na´ de VN-Conferentie voor milieu en ontwikkeling in Rio de Janeiro in 1992. Van 1994 tot 1997 heeft het intergouvernementele panel voor bossen (IPF) (IPF, Intergouvernemental Panel on Forests) de zaken op bosbouwgebied gecoördineerd op mondiaal niveau, nu is het Internationaal VN-forum voor bossen (IFF) (IFF, Intergoverne- mental Forum on Forests) met deze taak belast. 2. 4. In het rapport „Evaluatie van het onderdeel bosbouw in EU-ontwikkelingshulpprogramma’s” worden deze program- ma’s onder de loep genomen en specifieke en concrete aanbevelingen voor toekomstige maatregelen gegeven. Belang- rijkste conclusie van het rapport is dat er een algemeen, uniform EU-beleid voor tropische bossen moet komen. Het rapport onderschrijft duidelijk de algemene doelstelling van C 258/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 10. 9. 1999 het EU-handboek voor bosbeheer, waarmee alle EU- maatregelen voor het beheer van tropische bossen onder één noemer zouden kunnen worden gebracht. Alle gebieden vallen onder de algemene doelstelling, en ook voor de financieringsin- strumenten en de diverse eenheden zou het praktisch zijn (Zie: „Evaluation of the Forestry Component of EC Programmes in developing countries, Synthetic Report”, blz. 23). De algemene doelstelling van het EU-handboek voor bosbeheer biedt vol- gens het rapport een betere basis voor nieuw beleid dan de verordening van de Raad uit 1995, die met onderhavige verordening verlengd wordt. Zoals in de Toelichting te lezen is, stipuleert de 2. 5. voorgestelde verordening hoe de middelen van begrotingslijn B7-6201 dienen te worden beheerd. Reden genoeg om te bekijken wat het evaluatierapport hierover op te merken heeft. De belangrijkste kanttekening is dat, afgezien van een algemeen accent op behoud van tropische bossen en activiteiten gericht op duurzaam bosbeheer, onderzoek en verhoging van de productiecapaciteit, geen rangorde is vastgesteld voor de in het kader van de verordening te nemen maatregelen. Het is van het grootste belang dat begrotingslijn B7-6201 en overige EU-middelen gebruikt worden ter ondersteuning van activitei- ten op lokaal en regionaal niveau en de organisaties en bevolking aldaar. Voorts wordt in het rapport geconstateerd dat in de 2. 6. vorige, uit 1995 daterende verordening de aandacht meer uitging naar het behoud van tropische bossen dan naar verhoging van de productiecapaciteit van bossen. De aanpak van het EU-handboek voor bosbeheer wordt aanbevolen. Hierin wordt op een evenwichtigere manier rekening gehouden met de ecologische, economische en maatschappelijk-culturele aspecten van bosbouw. 3. Bijzondere opmerkingen 3. 1. Het Comité is van oordeel dat het Commissievoorstel niet op alle punten aansluit bij de zienswijze van het Handboek voor bosbeheer. Het Handboek heeft als uitgangspunt dat de samenwerking op het gebied van bosbeheer velerlei thema’s omvat die in een vaste rangorde staan. Op de eerste plaats staan de thema’s van institutionele aard, m. a. w. de zaken die betrekking hebben op het beleid en de instellingen. Op de tweede plaats komen de bosrijkdommen en de exploitatie ervan. Dit kan onderverdeeld worden in bosbehoud, duurzaam beheer, aanleg van nieuwe bossen, houtkap en -transport, en regelgeving (bijv. certificaten voor bosbeheer en producten). Het derde basisthema is voorlichting en know how, met name m. b. t. onderwijs en opleiding, onderzoek en voorlichting op het gebied van bosbouw. EU-maatregelen ter bescherming van tropische bossen dienen volgens het Comité met alle deelgebieden (ecologisch, economisch, maatschappelijk) van bosbouw gelijkelijk rekening te houden. 3. 2. Om ervoor te zorgen dat in het vervolg meer rekening wordt gehouden met a´lle deelfactoren van duurzaam bos- beheer, stelt het Comité voor om het eerste lid van artikel 2 als volgt te formuleren: „1. ‘Tropisch bos en andere bossen in ontwikkelingslanden‘: de natuurlijke of semi-natuurlijke of aangelegde, primaire of secundaire bosecosystemen in gesloten dan wel open bosformaties, in zowel droge als vochtige klimaatzones alsmede de op bouwland of in andere ecosyste- men buiten bosgebieden groeiende bomen en struiken die bosproducten voortbrengen”. 3. 3. Het Comité is van oordeel dat er geen breed opgezet beleid voor tropische bossen gevoerd kan worden zonder dat rekening wordt gehouden met de rol van traditionele en nieuwe landbouw- en bosbeheermethoden en particuliere bomen en bospercelen, die een wezenlijk onderdeel van de landbouwsystemen in de ontwikkelingslanden vormen en dikwijls bepalend zijn voor het bosproductenaanbod van deze systemen. Tegelijkertijd dient te worden bedacht dat struikgewas, dat niet onder de definitie „bos” valt, een belangrij- ke bron van bosproducten kan vormen. In veel arme ontwikke- lingslanden, die EU-hulp het dringendst nodig hebben, wordt struikgewas als brandstof gebruikt. Eén van de centrale streefdoelen van ontwikkelingssamenwerking op het gebied van bosbouw is ervoor te zorgen dat in plaats van de huidige vegetatie productief bos kan groeien in de betrokken droge gebieden. 3. 4. Hoewel aangeplante bossen thans minder dan 2 % van het tropisch bosareaal beslaan, spelen deze een steeds grotere rol in de productie van hout voor plattelandsgemeenschappen en van grondstoffen voor de industrie alsook bij het binden van koolstof. Een vereiste is dan ook dat het EU-beleid voor tropische bossen inspeelt op ecologische, maatschappelijke en economische gevolgen van commerciële bosbouw zowel voor de regio als de wereld in het algemeen. Dit zou ook in overeenstemming zijn met de (juridisch niet-bindende) prin- cipes voor bosbeheer („Forest Principles” van de UNCED) van de UNCED en het eindrapport van het Intergouvernementele panel voor bossen (IPF), die beide door de EU zijn ondertekend en bij het opstellen waarvan de EU-lidstaten een essentiële rol hebben gespeeld. 3. 4. 1. Het Comité vindt dat in art. 2, lid 2, de verbetering van de toestand van bossen d. m. v. natuurlijke regeneratie van bossen en boomaanplant in gerooide en anderszins zwakke bosgebieden meer gewicht dient te krijgen. 3. 5. Art. 4 verdient in de ogen van het Comité bijzondere aandacht. Vermindering van de negatieve gevolgen van com- merciële bosbouw in tropische bosgebieden dient duidelijker te worden geaccentueerd als doelstelling van de EU- steunverstrekking. De EU dient zich vooral te richten op ontwikkeling en uitvoering van nationale programma’s en beleid voor bosbouw in de ontwikkelingslanden. Commerciële te worden bosbouw dient als maatschappelijk waardevol erkend en beschouwd te worden als een belangrijke vorm van sectorbeleid. In ontwikkelingslanden dient de commerciële bosbouw te worden uitgebreid en geïntensiveerd. Verder dienen de exploitatiemogelijkheden van inheemse boomsoor- ten te worden uitgebreid en moet worden onderzocht hoe natuurlijke bosgebieden duurzaam kunnen worden geëxploi- teerd en ontwikkeld. Het Comité wil in dit verband tevens de doelstellingen van het International Tropical Timber agreement naar voren halen. 4. Conclusies 4. 1. in grote Het Comité steunt het Commissievoorstel lijnen. De voorgestelde verordening dient echter duidelijker gekoppeld te worden aan het onder auspiciën van de VN gevoerde debat over bosbouwbeleid. EU-besluiten dienen meer in overeenstemming te zijn met internationale verdragen en vice versa. 10. 9. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 258/15 4. 2. Het Comité wijst op de noodzaak om het streven naar duurzame bosbouw ook in de door de ontwikkelingslanden zelf geformuleerde doelstellingen en opgestelde programma’s voor bosbouw nauwkeuriger te omschrijven. Het Comité 4. 5. acht het wenselijk dat meer EU- ontwikkelingsgelden worden vrijgemaakt voor onderzoek, opleiding en voorlichting. Deze maatregelen dienen in de eerste plaats de lokale bevolking ten goede te komen. Bij het opstellen en de uitvoering van EU-programma’s 4. 3. dient meer ingespeeld te worden op de behoeften van de plaatselijke arbeiders en de lokale bevolking in het algemeen. 4. 4. Het Comité stelt voor om de EU-ontwikkelings- programma’s voor tropische bossen rechtstreeks te koppelen aan verplichtingen die de EU in het kader van multilaterale, internationale verdragen, zoals de verklaring van de Top van Rio, Agenda 21 en de WTO-verdragen, is aangegaan. Brussel, 7 juli 1999. 4. 6. Het Comité stelt voor het accent meer te leggen op projecten met behulp waarvan nationale programma’s voor op het principe van duurzame bosbouw gebaseerd bosbouwbeleid kunnen worden opgesteld en ontwikkeld in de ontwikkelings- landen zelf. Met dergelijke maatregelen dient de werkgelegen- heid in de ontwikkelingslanden te worden bevorderd en onderwijs, sociaal beleid en arbeidsveiligheid op een hoger peil te worden gebracht. 4. 7. Ten slotte steunt het Comité het streven van de EU om een breed, internationaal bosbouwverdrag op te zetten, waarmee de basis wordt gelegd voor duurzaam beheer en duurzame exploitatie van tropische bossen alsmede voor gemeenschappelijke criteria voor de ontwikkelingssamenwer- king op dit gebied. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI


title: Evaluering med henblik på bedre forvaltning : Midtvejsrevision af strukturfondsprogrammerne: Mål 1 og 6 (1994-1999).

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU programme
Structural Funds
management
project evaluation
report


title: the 'Proposal for a European Parliament and Council Regulation laying down rules for the prevention and control of certain transmissible spongiform encephalopathies' and the 'Proposal for a European Parliament and Council Directive amending Council Directive 91/68/EEC as regards scrapie'

text: 10. 9. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 258/19 Opinion of the Economic and Social Committee on — the ‘Proposal for a European Parliament and Council Regulation laying down rules for the prevention and control of certain transmissible spongiform encephalopathies’ and — the ‘Proposal for a European Parliament and Council Directive amending Council Directive 91/68/EEC as regards scrapie’ (1999/C 258/06) On 22 June 1999 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 262 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposals. The Section for Agriculture, Rural Development and the Environment, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 1 June 1999. The rapporteur was Mr Ataı´de Ferreira. At its 365th plenary session (meeting of 7 July 1999), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 82 votes to 13, with 14 abstentions. 1. Introduction The Commission, on the basis of Article 95 of the 1. 1. Treaty, proposes that the European Parliament and the Council adopt the following legislative measures: A regulation laying down rules for the prevention 1. 1. 1. and control of certain transmissible spongiform encephalopa- thies (TSE); 1. 1. 2. as regards scrapie. A directive amending Council Directive 91/68/EEC 1. 2. The proposed measures are pursuant to the undertak- ings made by the Commission in its report to the European Parliament committee on follow-up of the recommendations on BSE. 1. 2. 1. As the EU has failed to become a full member of the International Office for Epizootics (IOE) and the Council has sadly not shown appropriate respect for consumer interests and public health with regard to the removal of specified risk material from the human and animal food chain, sufficient steps are still not being taken to prevent the risk of develop- ment of the human variant of the disease. The proposed regulation is thus undoubtedly to be welcomed as it provides the legal instrument best guaranteed to ensure uniform action throughout the Community and in third countries. It should also ensure, without distorting compe- tition, that concerted action is taken to safeguard public health. The rapid updating and fine-tuning of its provisions may nonetheless be necessary when more research findings are available. 1. 4. Studies have shown that the appearance of the BSE agent (1) in sheep and goats is no longer just a theoretical possibility. The manifestations of bovine spongiform disease in these ruminants are very similar to scrapie, and vertical or horizontal transmission within these species cannot be ruled out (2). It now seems that transmission is possible not only 1. 4. 1. via beef products but also via the products of other ruminants. The time has therefore come to consider further measures. The proposed horizontal regulation on TSE, based on 1. 5. Treaty Article 95, is a welcome step forward, although it is a pity that it was not issued earlier. The Committee regrets that the Commission continues to treat BSE in a rather lax manner; it was very slow to draw up the abovementioned recommendation, and was equally slow in responding to the Council’s failure to adopt it. The fact remains that in the case of preventive action, it is always better to err on the side of excessive zeal. 1. 3. The Scientific Steering Committee (SSC) adopted an opinion on the geographical risk in January 1998. The Com- mission adopted a recommendation on the matter in July 1998, but some Member States failed to respond. 1. 5. 1. The Committee questions some of the proposed provisions in the light of the need for maximum prevention and the fact that disease prevention and health promotion should prevail over selfish interests. 1. 3. 1. Important studies are still under way at various levels but, by reason of their intrinsic nature and complexity, these are not yet available. The need for preventive action dictates, however, that fundamental measures be taken immediately. (1) See The Lancet, vol. 353 — 13. 2. 1999. (2) See the second bi-annual BSE follow-up report, COM (1998) 598 final, p. 27. C 258/20 EN Official Journal of the European Communities 10. 9. 1999 The proposal 1. 6. is an attempt at codification, while leaving the way open to further fine-tuning during the legislative stage or by subsequent revision thanks to the introduction of a simpler procedure. This prevention and control framework covers the main TSEs with respect to food and feed but excludes industrial products, cosmetics, medicinal products and medical devices. 1. 11. 1. It has to be said that the late launch of the legislative process makes it unlikely that this will be possible. Before then, EU and national administrative machinery will have to be put in place, and the arrangements needed to apply the regulation properly will have to be tested. 1. 7. The legislation will be rounded off by rules on animal waste (the elimination of which is a major problem) and on gelatin and fats. 1. 11. 2. All this will call for a strong political commitment from all the parties concerned, and vigorous action by all tiers of authority, given that serious organizational shortcomings remain within the EU, both as regards monitoring and evaluation and in the punishment of infringements. Some of the received wisdom regarding the tempera- 1. 7. 1. tures needed to eliminate the ‘prion’ is now being called into question (1), and the environmental problems caused by inadequate storage and disposal of the waste generated by the treatment of risk materials have been overlooked. The Committee therefore hopes that the Commission will put forward a regulation providing an effective legal framework to guarantee the protection of human and animal health and the quality of the environment. The Committee also hopes that the legal framework 1. 7. 2. regarding gelatin and fats will be consolidated and updated, and that human health protection will be strengthened. Similar rules apply to importing and exporting third 1. 8. countries. This is fair and logical. 1. 9. In its July 1996 opinion on the BSE crisis and its wide-ranging consequences for the EU (2), the Committee called for a ban on the production and sale of all bonemeal based feed for ruminants and asked that the case be considered for extending the ban to non-ruminants; this was to be backed by reliable systems for the manufacture of petfoods and feed for other animals kept in captivity and for human consumption. The Committee also called for a ban on the circulation and sale of beef products considered as high-risk by the WHO. 1. 10. With the adoption of this regulation, the European Union will have formal powers of rapid response. 1. 11. The regulation has eight chapters and ten annexes. It will apply from 1 July 2000 (according to oral information from the Commission; the dates cited in the various language versions differ), and will enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal. It would be helpful if the Community authorities could agree to bring forward the implementing deadline. 1. 12. The Committee — which recently called for a ‘univer- sal ban on mammalian meat and bonemeal in animal feed- stuffs’ (3) — asks for the draft regulation to be rewritten in the light of the following. 2. Detailed analysis of the draft regulation 2. 1. Article 3 and Annex I contain a variety of definitions and clarifications to facilitate interpretation. Some definitions should be amplified or their translations reworded more carefully, while others need to be spelt out and cross-checked (e. g. geographical area and geographical intervention area). 2. 2. Article 4 empowers the Commission to adopt safe- guard measures in cases where the competent national auth- ority has underestimated or overlooked a TSE transmission risk which constitutes a hazard to human or animal health. The Commission may act either on its own initiative or at the request of another Member State. This is an essential instrument for health protection 2. 2. 1. and for the proper operation of the single market. It is therefore valid to question whether this provision will be effective; there also appears to be inadequate linkage between DG XXIV and DG VI and between the Commission and the Member States. Sound provisions will be to no avail if they are not applied correctly and promptly. Without ignoring the responsibility of the Veterinary Committee, the ESC is con- cerned that the mechanisms for apportioning responsibilities are not sufficiently operative. Chapter II deals with determination of BSE status. This 2. 3. is a vital part of the future system. (1) Symposium on prion and lentiviral diseases, August 1998, Reykjavik, Iceland. (2) OJ C 295, 7. 10. 1996, p. 55. (3) OJ C 101, 12. 4. 1999, p. 89. 10. 9. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 258/21 2. 3. 1. The Member State or third country concerned must submit an application for the classification of the whole of its area, or of the various parts of it, on the basis of the data set out in Annex II (Chapter A) of the regulation. Failure to submit an application will result in an unofficial classification based on the information available to the Commission and following consultation of the relevant committee. Several questions arise in connection with the data which countries are to send to the Commission: 2. 3. 1. 1. The concept of ‘geographical area’ (Annex II, Chap- ter A, point 2b) is not defined in the relevant annex and needs clarification in the light of point 7d. It must be remembered that the concept of ‘health intervention area’ is also used in this field (ADNS) in relation to the ANIMO animal movement system. The existence of overlapping definitions encourages fraud and creates unnecessary difficulties for farmers. 2. 3. 1. 2. Point 6g mentions ‘strains of BSE and scrapie agents’. There are various known strains of scrapie, but the Commission should explain the scientific basis of this requirement in the case of BSE, as this is important for regulatory purposes. 2. 3. 2. The procedural aspects of the system appear satisfac- tory. Provision is made for involvement of the veterinary committee, and the system is to be adversarial in nature, guaranteeing that appropriate account is taken of the various positions. The Commission proposes to present criteria, during the legislative process, for assessing the risk of BSE spreading to humans. 2. 4. Annex II (Chapter B) provides for four categories of BSE status, as regards Member States and their regions and third countries; a category I area is one that is considered safe or risk-free. Since the IOE will shortly adopt status rules to which 2. 5. the Committee the EU Member States have contributed, recommends that the European Union take over the IOE categories of countries or regions when determining BSE status under Chapter II(5) in conjunction with Annex II (Chapter B). 2. 5. 1. The Commission and IOE approach of differentiating specified risk materials in accordance with the geographical risk is welcomed by the Committee. This approach takes account of the differing BSE risk in the Member States and geographical regions. 2. 5. 1. 1. The categories of countries or regions should be as follows, in accordance with the BSE chapter of the international animal health provisions: — BSE-free country or area — provisionally BSE-free country or area — country or area with small incidence of BSE — country or area with high incidence of BSE. 2. 5. 2. The EC Treaty (Article 95(3)) requires the Com- mission, in its proposals concerning health, the environment and consumer protection, to take a high level of protection as its base. The system proposed by the Commission is based 2. 5. 3. on information on BSE levels over a seven-year period. There is every reason for believing that such information will not be available. Moreover, as noted above, the seven-year period is an average, and some studies consider that it is not long enough in view of the data available. The legislator should bear this in mind. The regulation seeks to protect ruminant health by 2. 5. 4. banning the use of meat and bone meal in ruminant feed. The Committee feels that human health is more important than ruminant health. Accordingly, throughout the EU or in all the areas referred to in the Annex — if this is the preferred option — there should be a ban on the marketing of all products that are considered to pose a potential BSE transmission risk to humans. The WHO recommendations in this field should be followed, as the WHO has shown a more appropriate attitude and has proved more independent in its assessment of the risks. 2. 5. 5. As the ESC recommended in 1996, human consump- tion of all potential risk material in food must be banned until the whole EU (and the EEA and Switzerland) has freed itself of the perverse effects of the mistakes engendered by a thirst for easy profits, which have caused the deaths of a number of EU citizens (1), harmed farmers enormously, and imposed as yet unquantified burdens on the EU and national budgets. 2. 5. 6. Despite the efforts made, EU rules on the operation of slaughterhouses are applied very laxly, and the effective inability to carry out intra-EU checks in only too well known; action will clearly be principally a matter for the Member States. Details of movements of live animals, meat and meat-based products will be a source of concern because there are no guarantees that the available monitoring systems are effective, bearing in mind that border checks and systematic checks on products from other Member States are not permitted. (1) See The Lancet, vol. 353 — 20. 3. 1999 (p. 979). C 258/22 EN Official Journal of the European Communities 10. 9. 1999 2. 6. The proposal (Article 6) provides for the launch of a vast education programme for all parties involved in its application. This should go some way towards remedying the abovementioned lack of resources. However, it will not suffice unless the Member States, backed by effective EU support, address the structural aspects. This should certainly be con- sidered in the assessment of the annual reports which the Member States are to submit (Annex III-B). Uniformity of information campaigns in the EU and in third countries is vital. about which techniques are acceptable, so as to prevent any practices which could have undesired effects, the aim being to prevent the entry into circulation of brain fragments. 2. 10. ruminants of protein derived from mammals. Article 9 (animal feeding) prohibits the feeding to Under Article 9, the following are also banned in category 4 countries and regions: 2. 7. Specified risk materials (listed in Annex IV) must be removed and disposed of. They may not be sold for human consumption, animal feed or fertilisers unless the animal has been subjected to a test. However, without prejudice to the points made in 2. 5 above, it should be noted that: — the feeding to any farmed animal of protein derived from mammals; — the feeding to any mammal — except dogs, cf. Annex V — of protein derived from ruminants. Removal of the distal ileum (category 2b, 3b and 4c) 2. 7. 1. seems unrealistic and certainly not safe, however well trained the person carrying out the operation may be. It would be safer to remove the whole of the small intestine. 2. 7. 2. The reliability of the test has not yet been established, and this is very important. It is not yet known when these tests will be available, let alone when they will be operative in the EU and in third countries, although recent news on this matter has been very encouraging (1). 2. 7. 3. Only post mortem tests (histopathological, immuno- cytochemical and some immuno-enzymatic) have proved safe. 2. 7. 4. The Commission should take more account of the work undertaken by European TSE research networks to underpin its regulatory proposals. This would eliminate some of the present proposal’s inconsistencies and some of the devices which can only be justified on sectoral policy grounds or because of the benefits they offer to certain trade interests. 2. 8. The regulation is rather vague about sampling pro- cedures for suspect animals (Annex III — Chapter A) and about the scientific parameters of the tests, their detailed implementation and reliability, the methodological checks and the interpretation of results. 2. 9. Member States and regions which are not placed in category 1 are not to use certain slaughter techniques (Article 8(3)). The regulation should give strict specifications 2. 10. 1. animal’ as referring to breeding stock. The ESC interprets the Commission’s term ‘farmed 2. 10. 2. The exclusion of dogs needs to be justified, as there is no guaranteeing the effectiveness of such a measure, not least because the feed available on the market could be diverted for other uses. 2. 10. 3. fur are not excluded should also be given. The reason why carnivorous animals bred for their The proposal does not address the fact that there is 2. 10. 4. no reliable analysis for detecting ruminant-derived protein in feed. Such protein can easily be confused with that from other mammals. The proposal does not draw the full consequences of this. Here the Committee would reiterate the recommendation made in its opinion of 28 January 1999 (2). Article 12 states that any suspect animal must be 2. 11. slaughtered under placed (Article 12(2)). restrictions and may be — Reference should be made here to Annex III, and this annex should be more clearly worded and aligned with the prevention system laid down in Article 12. As currently worded, the annex contains contradictory guidelines regarding the sampling of the sub-population. 2. 12. Article 13(4) states that owners will be compensated the market value of the animals slaughtered and the products (e. g. semen) destroyed. — As this is only fair, it is important that the payment is made promptly and that interest is paid to compensate for any delay. (1) Commission spokesman’s service — IP 99/42, 25. 6. 1999. (2) OJ C 101, 12. 4. 1999, p. 89. 10. 9. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 258/23 2. 12. 1. The regulation should state explicitly — at least in the recitals — that payment of compensation and, if appropri- ate, interest is to be the joint responsibility of the Community and the Member State involved. 2. 13. Animals in category 2, 3 and 4 countries or regions (if this is the chosen option) must be identified by a permanent identification system enabling them to be traced back to the dam and herd of origin. It should be noted (see 2. 6 above) that the Community provisions on this are not yet applied everywhere. The Committee reiterates that the proposal to differentiate between categories 3 and 4 is motivated solely by commercial interests, and encourages non-reporting of suspect cases, with all the aforementioned consequences this has for public health. 3. Detailed analysis of the draft directive The proposal is designed to adjust Directive 91/68/EEC 3. 1. to the provisions of the new regulation. The Committee supports the proposal, and stresses 3. 2. that the proposed amendment should be transposed into national law so that it is in force by the time the regulation enters into force. Brussels, 7 July 1999. 4. Conclusions The Committee supports the Commission proposals 4. 1. subject to the following reservations: 4. 1. 1. Chapters II and III of the proposed regulation and the relevant annexes should be revised in the light of the clear requirement of EC Treaty Article 95(3) which, under the terms of Article 211, cannot be ignored by the Commission. The Commission should also take account of the Parliament resolution on the matter, which has been recently referred to in the resolution (1) on the Commission’s bi-annual BSE follow-up report. 4. 1. 2. amended to address the doubts raised above in this opinion. the proposed regulation should be The text of 4. 1. 3. should be aligned on that of the regulation. The deadline for transposing the proposed directive (1) Resolution A4-0083/99, adopted by the European Parliament’s Agriculture and Environment Committees in March 1999. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI APPENDIX to the opinion of the Economic and Social Committee Defeated amendment The following amendment was defeated during the debate: Point 2. 10. 3 Delete. Result of the vote For: 29, against: 45, abstentions: 26


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/1999 af 7. juli 1999 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
audio cassette
sound reproduction equipment
specification of tariff heading
toy industry

text: 8. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 172/25 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1488/1999 af 7. juli 1999 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1372/1999 (2), særlig artikel 9, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til ovennævnte forordning, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer; forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur; disse bestemmelser gælder også for enhver anden nomenklatur, hvori denne er gengivet, også delvis eller eventuelt med tilføjelse af underopdelinger, og som er fastlagt ved specifikke fællesskabsforskrifter med henblik på anvendelse af toldmæssige eller andre foran- staltninger i samhandelen med varer; ved anvendelse af nævnte almindelige tariferingsbestem- melser skal de varer, der er anført i kolonne 1 i skemaet i bilaget til denne forordning, tariferes i de i kolonne 2 nævnte KN-koder i henhold til de begrundelser, der er anført i kolonne 3; det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplys- ninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndig- heder i forbindelse med tarifering af varer i toldnomen- klaturen, og som ikke er i overensstemmelse med fælles- skabsretten fastsat i denne forordning, fortsat kan påbe- råbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldko- deks (3), i et tidsrum på tre måneder; (5) de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De varer, der er anført i kolonne 1 i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur i de i kolonne 2 i skemaet nævnte KN-koder. Artikel 2 Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med fælles- skabsretten fastsat i denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92 i et tidsrum på tre måneder. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft på enogtyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europœiske Fœllesskabers Tidende. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 1999. På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen (1) EFT L 256 af 7. 9. 1987, s. 1. (2) EFT L 162 af 26. 6. 1999, s. 46. (3) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. L 172/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 1999 BILAG Tarifering KN-kode (2) 8519 93 89 Varebeskrivelse (1) 1. Bærbar, batteridrevet kassettespiller, uden indbygget lydop- tager, med analogt læsesystem, indbygget i et cylinderformet kabinet af form som en drikkevaredåse; apparatet leveres med stereohovedtelefoner af letvægtstype. Kabinettets omtrentlige dimensioner er 100 mm (højde) og 70 mm (diameter). Apparatet har et antal trykknapper, styrke- kontrol, en bærerem og en klemanordning, der muliggør anbringelse i et bælte. 2. Drager, såkaldte »stunt kites«, med deltavinger af tekstilmate- riale, monteret på en ramme af rør eller stænger af plast. 9503 90 37 Disse drager styres fra jorden ved hjælp af to eller fire snore. Se billede (*) Begrundelse (3) Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 til den kombinerede nomenklatur, bestemmelse 4 til afsnit XVI samt teksten til KN-kode 8519, 8519 93 og 8519 93 89. På grund af dens form og dimensioner kan kassettespilleren ikke anses som en kassettespiller af lommeformat (underpositionsbe- stemmelse 1 til kapitel 85). Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 til den kombinerede nomenklatur samt teksten til KN-kode 9503, 9503 90 og 9503 90 37. Selv om disse drager kan anvendes til sportskonkurrencer, er de hovedsagelig bestemt til underholdning for børn og voksne. Ved valg af underposition er anvendt almindelig tariferingsbe- stemmelse 3b). (*) Billedet er kun vejledende


title: Team Europe : Lista dos membros do Team Europe (Portugal).

eurovoc_concepts:
Portugal
directory
dissemination of EU information
international organisation
public awareness campaign


title: 1999/498/CE: Decisión de la Comisión de 7 de julio de 1999 relativa a una reglamentación técnica común para los equipos de telecomunicaciones digitales mejoradas sin cordón (DECT) que acceden a la Red Digital de Servicios Integrados (RDSI) (versión 2) [notificada con el número C(1999) 2027] (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
Community certification
harmonisation of standards
satellite communications
technical standard
telecommunications
telecommunications equipment

text: L 192/60 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 7. 1999 DECISI(cid:222)N DE LA COMISI(cid:222)N de 7 de julio de 1999 relativa a una reglamentaci(cid:155)n t(cid:130)cnica com(cid:156)n para los equipos de telecomunicaciones digitales mejoradas sin cord(cid:155)n (DECT) que acceden a la Red Digital de Servicios Integrados (RDSI) (versi(cid:155)n 2) [notificada con el n(cid:156)mero C(1999) 2027] (Texto pertinente a los fines del EEE) (1999/498/CE) LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Directiva 98/13/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 12 de febrero de 1998, relativa a los equipos terminales de telecomunicaciones y a los equipos de estaciones terrenas de comunicaciones por sat(cid:130)lite, incluido el reconoci- miento mutuo de su conformidad (1) y, en particular, el segundo gui(cid:155)n del apartado 2 de su art(cid:146)culo 7, (1) (2) (3) (4) (5) Considerando que la Comisi(cid:155)n ha adoptado la medida por la que se identifica el tipo de equipo terminal para el que es necesaria una reglamentaci(cid:155)n t(cid:130)cnica com(cid:156)n, as(cid:146) como la declaraci(cid:155)n sobre el alcance de dicha reglamen- taci(cid:155)n, con arreglo a lo preceptuado en el primer gui(cid:155)n del apartado 2 del art(cid:146)culo 7 de la Directiva 98/13/CE; Considerando que deben adoptarse las correspondientes normas armonizadas o partes de dichas normas que incorporan los requisitos esenciales que deben transfor- marse en reglamentaciones t(cid:130)cnicas comunes; Considerando que, para garantizar un acceso ininterrum- pido al mercado a los fabricantes, es necesario prever disposiciones transitorias referentes a los equipos homo- logados con arreglo a las normativas nacionales de homologaci(cid:155)n; Considerando que la propuesta se ha sometido al Comit(cid:130) de aprobaci(cid:155)n de equipos de telecomunicaci(cid:155)n (CAET), de conformidad con el apartado 2 del art(cid:146)culo 29; Considerando que la reglamentaci(cid:155)n t(cid:130)cnica com(cid:156)n prevista en la presente Decisi(cid:155)n se ajusta al dictamen del CAET, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISI(cid:222)N: Art(cid:146)culo 1 ci(cid:155)n que entren en el (cid:145)mbito de aplicaci(cid:155)n de la norma armo- nizada indicada en el apartado 1 del art(cid:146)culo 2. La presente Decisi(cid:155)n establece una 2. reglamentaci(cid:155)n t(cid:130)cnica com(cid:156)n relativa a los requisitos de conexi(cid:155)n de los equipos DECT que acceden a la Red Digital de Servicios Inte- grados (RDSI). Art(cid:146)culo 2 1. La reglamentaci(cid:155)n t(cid:130)cnica com(cid:156)n incluir(cid:145) la norma armonizada que haya sido preparada por el organismo de normalizaci(cid:155)n competente para la aplicaci(cid:155)n, en la medida que proceda, de los requisitos esenciales contemplados en las letras c) a g) del art(cid:146)culo 5 de la Directiva 98/13/CE. La referencia a dicha norma figura en el anexo. 2. El equipo terminal al que se aplique la presente Decisi(cid:155)n se ajustar(cid:145) a la reglamentaci(cid:155)n t(cid:130)cnica com(cid:156)n mencionada en el apartado 1, o bien a las reglamentaciones t(cid:130)cnicas comunes definidas en las Decisiones 98/515/CE (2) y 97/523/CE (3) o 1999/310/CE (4) de la Comisi(cid:155)n. Adem(cid:145)s, cumplir(cid:145) los requi- sitos esenciales de las letras a) y b) del art(cid:146)culo 5 de la Directiva 98/13/CE, as(cid:146) como las prescripciones de cualesquiera otras Directivas aplicables, en particular las Directivas 73/23/CEE (5) y 89/336/CEE (6) del Consejo. Art(cid:146)culo 3 Con relaci(cid:155)n a los equipos terminales del apartado 1 del ar- t(cid:146)culo 1 de la presente Decisi(cid:155)n, los organismos notificados designados para llevar a cabo los procedimientos a que se refiere el art(cid:146)culo 10 de la Directiva 98/13/CE utilizar(cid:145)n, o velar(cid:145)n por que se utilice, la norma armonizada que se cita en el anexo a partir de la entrada en vigor de esta Decisi(cid:155)n o, alternativamente, las normas armonizadas que figuran en los anexos de las Decisiones 98/515/CE, 97/523/CE o 1999/ 310/CE. 1. La presente Decisi(cid:155)n se aplicar(cid:145) a los equipos terminales destinados a ser conectados a una red p(cid:156)blica de telecomunica- (1) DO L 74 de 12. 3. 1998, p. 1. (2) DO L 232 de 19. 8. 1998, p. 7. (3) DO L 215 de 7. 8. 1997, p. 48. (4) DO L 119 de 7. 5. 1999, p. 57. (5) DO L 77 de 26. 3. 1973, p. 29. (6) DO L 139 de 23. 5. 1989, p. 19. 24. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 192/61 Los destinatarios de la presente Decisi(cid:155)n ser(cid:145)n los Estados miembros. Art(cid:146)culo 4 Hecho en Bruselas, el 7 de julio de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Karel VAN MIERT Miembro de la Comisi(cid:155)n ANEXO La norma armonizada a que se refiere el art(cid:146)culo 2 de la Decisi(cid:155)n es: Referencia a la norma armonizada aplicable Digital Enhanced Cordless Telecommunications (DECT); Integrated Services Digital Network (ISDN); Attachment require- ments for terminal equipment for DECT/ISDN interworking profile applications [Telecomunicaciones digitales mejoradas sin cord(cid:155)n (DECT); Red Digital de Servicios Integrados (RDSI); Requisitos de conexi(cid:155)n exigibles a los equipos terminales para aplicaciones de perfil de interfuncionamiento DECT/RDSI] ETSI Instituto Europeo de Normas de Telecomunicaciones Secretar(cid:146)a del ETSI EN 301 440 V1. 2. 2, enero de 1999 (excluido el prefacio) Informaci(cid:155)n complementaria El ETSI (Instituto Europeo de Normas de Telecomunicaciones) est(cid:145) reconocido con arreglo a la Directiva 98/34/CE del Parlamento Europeo y del Consejo. La norma armonizada se ha elaborado con arreglo a una petici(cid:155)n formulada de conformidad con los procedimientos pertinentes de la Directiva 98/34/CE. El texto completo de la norma armonizada arriba mencionada puede solicitarse en la direcci(cid:155)n siguiente: Instituto Europeo de Normas de Telecomunicaciones 650, rue des Lucioles F-06921 Sophia-Antipolis Cedex o bien Comisi(cid:155)n Europea DG XIII/A. 2 (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles/Brussel o a cualquier organizaci(cid:155)n que se encargue de facilitar las normas ETSI, cuya lista puede encontrarse en la direcci(cid:155)n de Internet siguiente: www. ispo. cec. be


title: Universal technical standard for solar home systems.

eurovoc_concepts:
EU policy
electrical equipment
energy consumption
energy policy
household consumption
solar energy
technical standard


title: Protocolo que determina, para el período comprendido entre el 18 de enero de 1999 y el 17 de enero de 2002, las posibilidades de pesca y la contribución financiera previstas en el Acuerdo entre la Comunidad Económica Europea y la República de las Seychelles sobre la pesca frente a las costas de las Seychelles

eurovoc_concepts:
Seychelles
agreement (EU)
deep-sea fishing
financial compensation of an agreement
fishing agreement
protocol to an agreement

text: 27. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 131/53 PROTOCOLO que determina, para el per(cid:146)odo comprendido entre el 18 de enero de 1999 y el 17 de enero de 2002, las posibilidades de pesca y la contribuci(cid:155)n financiera previstas en el Acuerdo entre la Comunidad Econ(cid:155)mica Europea y la Rep(cid:156)blica de las Seychelles sobre la pesca frente a las costas de las Seychelles Art(cid:146)culo 1 En virtud del art(cid:146)culo 2 del Acuerdo y sin perjuicio de lo dispuesto en su art(cid:146)culo 12 con relaci(cid:155)n a los per(cid:146)odos posteriores del mismo Acuerdo, se conceder(cid:145)n licencias para que, durante un per(cid:146)odo de tres a(cid:157)os a partir del 18 de enero de 1999, puedan pescar simult(cid:145)neamente en las aguas de las Seychelles 47 cerqueros atuneros oce(cid:145)nicos y 32 palangreros de superficie. Art(cid:146)culo 2 La compensaci(cid:155)n financiera prevista en el art(cid:146)culo 6 del Acuerdo queda fijada en 2 300 000 euros anuales. El primer pago se har(cid:145) efectivo el 31 de octubre de 1999 y los otros dos el 31 de mayo de los a(cid:157)os 2000 y 2001, respectivamente. Esta compensaci(cid:155)n corresponde a la captura de 46 000 toneladas de at(cid:156)n al a(cid:157)o en las aguas de las Seychelles. Si las capturas realizadas por los buques comunitarios en dichas aguas sobrepasaren ese volumen, la Comunidad aumentar(cid:145) proporcionalmente la compen- saci(cid:155)n financiera indicada. (cid:190) 450 000 euros para el establecimiento y desarrollo de un sistema de seguimiento por sat(cid:130)lite, (cid:190) 750 000 euros para la creaci(cid:155)n de un fondo destinado al desarrollo de la flota local de palangreros. Estas medidas ser(cid:145)n decididas de com(cid:156)n acuerdo por las autoridades competentes de las Seychelles y las de la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas. Todos los importes indicados se abonar(cid:145)n, a medida que se haga uso de ellos, en la cuenta que comuniquen a tal efecto las autoridades de las Seychelles. Tres meses despu(cid:130)s de cada aniversario de este Protocolo, la Seychelles Fishing Authority (SFA) transmitir(cid:145) a la Delegaci(cid:155)n de la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas en ese pa(cid:146)s un informe anual sobre la aplicaci(cid:155)n de las medidas arriba indicadas y sobre los resultados obtenidos. La Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas se reserva el derecho de pedir a la SFA informaci(cid:155)n suplementaria sobre esos resultados, as(cid:146) como de revisar los pagos de las distintas medidas en funci(cid:155)n de la ejecuci(cid:155)n efectiva de (cid:130)stas. Art(cid:146)culo 3 Art(cid:146)culo 4 Durante el per(cid:146)odo cubierto por este Protocolo, la Comu- nidad Europea contribuir(cid:145) tambi(cid:130)n con una suma de 3 450 000 euros, repartida como sigue, a la financiaci(cid:155)n de las siguientes acciones: (cid:190) 1 950 000 euros para la realizaci(cid:155)n de programas cien- t(cid:146)ficos y t(cid:130)cnicos de las Seychelles que permitan aumentar el conocimiento de las poblaciones de peces de la regi(cid:155)n del Oc(cid:130)ano (cid:237)ndico que circunda esas islas, con especial atenci(cid:155)n a las especies altamente migra- torias, y la compra y/o el mantenimiento, seg(cid:156)n decida ese pa(cid:146)s, de equipos que mejoren la estructura administrativa del mismo en materia de pesca, (cid:190) 300 000 euros para becas y cursos de formaci(cid:155)n pr(cid:145)c- tica en los campos cient(cid:146)ficos, t(cid:130)cnicos y econ(cid:155)micos que est(cid:145)n conectados con la pesca, as(cid:146) como para la asistencia a reuniones relacionadas con (cid:130)sta, internacionales La aplicaci(cid:155)n del presente Protocolo podr(cid:145) suspenderse si la Comunidad Europea no hiciere efectivos los pagos dispuestos en los art(cid:146)culos 2 y 3. Art(cid:146)culo 5 Quedan derogados y sustituidos por el presente Protocolo y el nuevo anexo I el Protocolo y el anexo I que se incorporaron el 17 de enero de 1996 al Acuerdo de 28 de octubre de 1987 entre la Comunidad Econ(cid:155)mica Europea y la Rep(cid:156)blica de Seychelles sobre la pesca en aguas de este pa(cid:146)s. Art(cid:146)culo 6 El presente Protocolo y el nuevo anexo I entrar(cid:145)n en vigor en la fecha de su firma. Ser(cid:145)n aplicables a partir del 18 de enero de 1999. L 131/54 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 5. 1999 ANEXO «ANEXO I CONDICIONES DEL EJERCICIO DE LA PESCA POR LOS BUQUES DE LA COMUNIDAD EN AGUAS DE LAS SEYCHELLES 1. Disposiciones aplicables a la solicitud y concesi(cid:155)n de licencias El procedimiento de solicitud y concesi(cid:155)n de las licencias por las que se autorice a los buques de la Comunidad a faenar en aguas de las Seychelles ser(cid:145) el siguiente: 1. 1. La Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas, por conducto de su representante en las Seychelles, presen- tar(cid:145) a las autoridades de ese pa(cid:146)s responsables de la pesca una solicitud de licencia, cumplimentada por el armador, para cada buque que desee faenar en virtud del presente Acuerdo, al menos veinte d(cid:146)as antes de la fecha de inicio del per(cid:146)odo de vigencia solicitado. Las solicitudes se presentar(cid:145)n con arreglo al modelo establecido a este fin por las Seychelles, que figura en el ap(cid:130)ndice 1. 1. 2. Cada licencia se expedir(cid:145) a nombre de un buque determinado. A petici(cid:155)n de la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas, la licencia de un buque podr(cid:145) sustituirse, y se sustituir(cid:145), en caso de fuerza mayor, por una licencia expedida a nombre de otro buque de la Comunidad. 1. 3. Las autoridades de las Seychelles expedir(cid:145)n las licencias a nombre del armador o de su representante o agente. La expedici(cid:155)n de las licencias por parte de las autoridades de las Seychelles se notificar(cid:145) al representante de la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas. 1. 4. La licencia deber(cid:145) estar a bordo del buque en todo momento. No obstante, en cuanto las autoridades de las Seychelles hayan recibido la notificaci(cid:155)n del pago del anticipo enviada por la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas, el buque quedar(cid:145) inscrito en una lista de buques autorizados a faenar, que se remitir(cid:145) a las autoridades de las Seychelles encargadas del control de la pesca. Mientras no se haya recibido la licencia propiamente dicha, se podr(cid:145) obtener una copia de la misma por fax. Dicha copia se llevar(cid:145) a bordo. 1. 5. Antes de la entrada en vigor del Acuerdo, las autoridades de las Seychelles comunicar(cid:145)n las normas para hacer efectivo el pago de los derechos de licencia y, en concreto, los datos de las cuentas bancarias y las divisas que hayan de utilizarse. 2. Validez y pago de las licencias 2. 1. Las licencias ser(cid:145)n v(cid:145)lidas durante un a(cid:157)o y ser(cid:145)n renovables. 2. 2. El canon queda fijado en 25 euros por cada tonelada capturada en aguas de las Seychelles. Las licencias se expedir(cid:145)n previo pago anticipado a las Seychelles de una cantidad anual por buque que ser(cid:145) de 7 500 euros para los atuneros cerqueros y de 1 375 euros para los palangreros de superficie de m(cid:145)s de 150 trb y 1 000 euros para los palangreros de superficie de 150 trb o menos, que equivaldr(cid:145)n, respectivamente, a los c(cid:145)nones por la captura de 300, 55 y 40 toneladas anuales en aguas de las Seychelles. 2. 3. Antes de iniciar la campa(cid:157)a pesquera en aguas de las Seychelles y al finalizar la misma, los palangreros de superficie deber(cid:145)n presentarse en el puerto de Victoria para efectuar la comprobaci(cid:155)n de las capturas que se encuentren a bordo. No obstante, las autoridades de las Seychelles podr(cid:145)n eximir a los buques de esta obligaci(cid:155)n a petici(cid:155)n del armador. Adem(cid:145)s de at(cid:156)n, las licencias de pesca de los palangreros de superficie autorizar(cid:145)n a capturar pez espada, marl(cid:146)n y pez vela. 2. 4. El Servicio de Pesca Mar(cid:146)tima de las Seychelles (SFA) establecer(cid:145) el detalle de los c(cid:145)nones adeudados por el a(cid:157)o civil transcurrido, bas(cid:145)ndose en las declaraciones de capturas de cada buque comunitario y en cualquier otra informaci(cid:155)n que posea. El detalle correspondiente a cada a(cid:157)o transcurrido se comunicar(cid:145) antes del 31 de marzo del a(cid:157)o siguiente a la Comisi(cid:155)n Europea, quien lo remitir(cid:145) simult(cid:145)neamente a los armadores y a las autoridades nacionales de los Estados miembros interesados antes del 15 de abril. 27. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 131/55 En caso de que los armadores impugnen el detalle presentado por el SFA, podr(cid:145)n consultar a los institutos cient(cid:146)ficos competentes para la comprobaci(cid:155)n de los datos correspondientes a las capturas, como son el Instituto Franc(cid:130)s de Investigaci(cid:155)n Cient(cid:146)fica para el Desarrollo en Cooperaci(cid:155)n (ORSTOM) y el Instituto Espa(cid:157)ol de Oceanograf(cid:146)a (IEO), y, a continuaci(cid:155)n, se concertar(cid:145)n con las autoridades de las Seychelles para establecer el detalle definitivo antes del 15 de mayo del a(cid:157)o en cuesti(cid:155)n. Si en esa fecha los armadores no han formulado observaci(cid:155)n alguna, el detalle establecido por el SFA se considerar(cid:145) definitivo. Los Estados miembros remitir(cid:145)n a la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas el detalle definitivo correspondiente a su propia flota. Los armadores, en su caso, abonar(cid:145)n cada pago adicional sobre el anticipo a los organismos de las Seychelles encargados de la pesca a m(cid:145)s tardar el 31 de mayo del mismo a(cid:157)o. No obstante, si el detalle definitivo es inferior al importe del anticipo mencionado, el armador no podr(cid:145) recuperar la diferencia correspondiente. 3. Declaraci(cid:155)n de capturas 3. 1. Los buques de la Comunidad titulares de una licencia de pesca en aguas de las Seychelles estar(cid:145)n obligados a cumplimentar fichas de pesca seg(cid:156)n los modelos que figuran en los ap(cid:130)ndices 2 y 3, por cada per(cid:146)odo de pesca transcurrido en aguas de las Seychelles. Las fichas de pesca se cumplimentar(cid:145)n aun en caso de ausencia de capturas. 3. 2. Por los per(cid:146)odos en que no se encuentren en aguas de las Seychelles, los buques a que se refiere el punto 3. 1 deber(cid:145)n cumplimentar la ficha referida con la menci(cid:155)n “Fuera de la ZEE de las Seychelles”. 3. 3. Para la entrega de las fichas de pesca a que se refieren los puntos 3. 1 y 3. 2, los buques de la Comunidad estar(cid:145)n obligados a lo siguiente: (cid:190) en caso de que hagan escala en el puerto de Victoria, entregar(cid:145)n las fichas a las autoridades de las Seychelles, debidamente cumplimentadas, en un plazo de cinco d(cid:146)as tras la llegada a puerto y, en cualquier caso, antes de abandonar el puerto, (cid:190) en cualquier otro caso, remitir(cid:145)n las fichas de pesca mencionadas a las autoridades de las Seychelles en un plazo de 14 d(cid:146)as tras su llegada a cualquier puerto, de no ser (cid:130)ste el de Victoria. Se enviar(cid:145)n copias de estas fichas a los institutos cient(cid:146)ficos mencionados en el punto 2. 4. 3. 4. En caso de incumplimiento de estas disposiciones se aplicar(cid:145)n las sanciones establecidas en el punto 10. 4. Observadores A petici(cid:155)n de las autoridades de las Seychelles, los atuneros cerqueros embarcar(cid:145)n un observador cualificado y designado por dichas autoridades, cuya misi(cid:155)n ser(cid:145) la de comprobar la posici(cid:155)n del buque y las capturas efectuadas en aguas de las Seychelles. Los observadores gozar(cid:145)n de todas las facilidades, incluido el acceso a los locales, documentos e instrumental de comunicaci(cid:155)n necesarios para el ejercicio de sus funciones. No deber(cid:145)n permanecer a bordo m(cid:145)s tiempo del necesario para cumplir su misi(cid:155)n y, durante ese tiempo, gozar(cid:145)n del mismo trato que se d(cid:130) a los oficiales. En caso de que un atunero cerquero a cuyo bordo se encuentre un observador de las Seychelles abandone las aguas de este pa(cid:146)s, se har(cid:145) cuanto sea preciso para que el observador regrese lo antes posible a las Seychelles, a cargo del armador. 5. Embarque de marinos Cada atunero cerquero, durante su campa(cid:157)a de pesca, embarcar(cid:145) como m(cid:146)nimo a dos marinos de las Seychelles designados por las autoridades de ese pa(cid:146)s de acuerdo con el armador. Los contratos laborales de dichos marinos se celebrar(cid:145)n en Victoria entre los representantes del armador y los interesados, con el acuerdo de las autoridades competentes de las Seychelles. Dichos contratos garantizar(cid:145)n a los marinos los beneficios de la seguridad social que les sea aplicable y, en concreto, un seguro de vida y de enfermedad y accidente. 6. Desembarques Los atuneros cerqueros que desembarquen sus capturas en el puerto de Victoria procurar(cid:145)n poner sus capturas accesorias a disposici(cid:155)n de las autoridades de las Seychelles al precio del mercado local. Adem(cid:145)s, los atuneros cerqueros de la Comunidad participar(cid:145)n en el abastecimiento de la industria conservera de at(cid:156)n de las Seychelles a los precios del mercado internacional. L 131/56 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 5. 1999 7. Comunicaciones Dentro de las tres horas siguientes a cada entrada y salida de la zona y cada tres d(cid:146)as durante el tiempo en que faenen en aguas de las Seychelles, los buques comunitarios comunicar(cid:145)n directamente a las autori- dades de las Seychelles, preferentemente por fax o, si no es posible, por radio, su posici(cid:155)n y las capturas que lleven a bordo. El n(cid:156)mero de fax y la frecuencia de radio se indicar(cid:145)n en la licencia. Las autoridades de las Seychelles y los armadores conservar(cid:145)n copia de las comunicaciones por fax o del registro de las comunicaciones por radio hasta que cada una de las partes apruebe el detalle definitivo de los c(cid:145)nones a que se refiere el punto 2. 4. En caso de incumplimiento de estas disposiciones, se aplicar(cid:145)n las sanciones indicadas en el punto 10. 8. Zonas de pesca Para no perjudicar a la pesca artesana en las aguas de las Seychelles, no se autoriza a los buques de la Comunidad a faenar en las zonas descritas en la legislaci(cid:155)n de las Seychelles ni en un radio de tres millas en torno a los dispositivos de atracci(cid:155)n de peces instalados por las autoridades de las Seychelles cuyos emplazamientos hayan sido comunicados al representante o agente de los armadores. 9. Instalaciones portuarias y utilizaci(cid:155)n de suministros y servicios Los buques de la Comunidad procurar(cid:145)n abastecerse en las Seychelles de todos los suministros y servicios necesarios para su actividad. Las autoridades de las Seychelles, de acuerdo con los armadores, fijar(cid:145)n las condiciones de utilizaci(cid:155)n de las instalaciones portuarias y, en caso necesario, de los suministros y servicios. 10. Sanciones El incumplimiento de cualquiera de las disposiciones anteriores, de las medidas de gesti(cid:155)n y de conservaci(cid:155)n de los recursos y de la legislaci(cid:155)n de las Seychelles podr(cid:145) sancionarse con la suspensi(cid:155)n, la anulaci(cid:155)n o la no renovaci(cid:155)n de la licencia de pesca del buque. La suspensi(cid:155)n y la anulaci(cid:155)n de la licencia constituir(cid:145)n casos de fuerza mayor con arreglo al punto 1. 2 del presente anexo. Se informar(cid:145) sin demora a la Comisi(cid:155)n de las Comunidades Europeas de cualquier suspensi(cid:155)n o anulaci(cid:155)n y de todos los hechos pertinentes relacionados con la misma. 27. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 131/57 SOLICITUD DE LICENCIA PARA UN BUQUE PESQUERO EXTRANJERO Ap(cid:130)ndice 1 Nombre y apellidos del solicitante:. Domicilio del solicitante:. Nombre, apellidos y domicilio del fletador del buque, caso de no ser el solicitante:. Nombre, apellidos y domicilio de otro representante oficial en Seychelles:. Nombre, apellidos y domicilio del capit(cid:145)n del buque:. Nombre del buque:. Tipo de buque:. Eslora y arqueo neto del buque:. Tipo y potencial del motor y arqueo bruto:. Puerto y pa(cid:146)s de matriculaci(cid:155)n:. N(cid:156)mero de matriculaci(cid:155)n:. Identificaci(cid:155)n externa del buque:. Indicativo de llamada por radio:. Frecuencia:. Equipamiento:. N(cid:156)mero de tripulantes y nacionalidad de los mismos:. Zona de pesca prevista y especie que se desea capturar:. Operaciones de pesca, empresas comunes y otros detalles del contrato:. El que suscribe,. , certifica que los datos consignados son correctos. Fecha:. Firma:. DECLARACI(cid:222)N DE CAPTURAS DE LOS BUQUES ATUNEROS CERQUEROS Ap(cid:130)ndice 2 Una l(cid:146)nea por cada lance con capturas o sin ellas. M(cid:145)rquense con cruces las r(cid:156)bricas “Apariencias” y “Lance”. Gracias por su colaboraci(cid:155)n. Salida Puerto: Fecha: Hora: Llegada Puerto: Fecha: Hora: Corredera Salida: Llegada: Nave: Patr(cid:155)n: Hoja No Lance Capturas estimadas Apariencias Comentarios Log Viento Co- rriente Fecha Posici(cid:155)n Lance Si no al mediod(cid:146)a s a r u t p a c n o C s a r u t p a c n i S a b u c o N Rabil Listado Patudo At(cid:156)n blanco Otras especies Talla Tonelaje Talla Tonelaje Talla Tonelaje Talla Tonelaje Talla ) s ( o g a r f u (cid:145) Tonelaje N a n e l l a b - n (cid:155) r u b i T ) s ( a n e l l a B s o r a j (cid:145) P Ruta de b(cid:156)squeda (cid:190) Rechazos Tipo de banco o de naufragio Problemas varios Condiciones meteo- rol(cid:155)gicas generales a r e p s (cid:146) v a l o z n e i m o c o h 6 a r e p s (cid:146) v e d n i f o h 8 1 e i c i f r e p u s a r u t a r e p m e T s a l l i m n e d a d i l i b i s i V r a m a l e d o d a t s E s o d u n n e d a d i c o l e V s o d u n n e d a d i c o l e V n (cid:155) i c c e r i D n (cid:155) i c c e r i D L 1 3 1 / 5 8 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n i d a d e s E u r o p e a s 2 7. 5. 1 9 9 9 27. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 131/59 Ap(cid:130)ndice 3 DECLARACI(cid:222)N DE CAPTURAS DE LOS PALANGREROS DE SUPERFICIE Nombre del buque:. Nombre y apellidos del patr(cid:155)n:. Fecha de la calada:. /. /. Marea del:. /. /. al:. /. /. Marea n(cid:156)mero:. Calada n(cid:156)mero:. Direcci(cid:155)n del viento:. Fuerza:. (escala de Beaufort) Estado de la mar:. Mar de fondo:. Temperatura de superficie:. (cid:176)C Corriente: velocidad:. direcci(cid:155)n:. Luna: luna nueva +. d(cid:146)as Salida de la luna:. (de 0 a 24 horas) Puesta de la luna:. (de 0 a 24 horas) Caracter(cid:146)sticas de la calada Hora de comienzo:. Hora de finalizaci(cid:155)n:. Secci(cid:155)n Posici(cid:155)n CAP Velocidad Observaciones Partida: Boya emisora no 1 Boya emisora no 2 Boya emisora no 3 Boya emisora no 4 Boya emisora no 5 Boya emisora no 6 Boya emisora no 7 N(cid:156)mero de anzuelos:. 1 cabo luminiscente (cyalume) cada. anzuelos Longitud: orinques de boya:. Brazoledas:. Longitud de la l(cid:146)nea de calada:. Profundidad observada de la l(cid:146)nea (sonda):. Cebo: calamar:. % caballa:. %. :. % L 131/60 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 5. 1999 Caracter(cid:146)sticas de la pesca Hora (0 a 24 h) Latitud Longitud Comienzo de la virada Fin de la virada Especies N(cid:156)mero Pesos estimados por unidad Peso total N(cid:156)mero de peces comidos Pez espada (*) Rabil (**) Patudo (**) Marl(cid:146)n (**) Pez vela (*) Dorada (*) Tibur(cid:155)n Otros (especif(cid:146)quese) Peso total Peso total de la marea desembarcada (pesada) (*) VDK. (**) Con cabeza, sin branquias. Especif(cid:146)quese el tipo de peso consignado (VAT, VDK, entero), si los c(cid:145)lculos no corresponden a los pesos previstos. »


title: 1999/444/EY: Komission päätös, tehty 7 päivänä heinäkuuta 1999, Espanjaan sijoittautuneiden sokeriyritysten pitämien vähimmäisvarastojen vapauttamisesta ja niiden pitämien siirtovarastojen osittaisesta vapauttamisesta Espanjan eteläosan hankintoja varten 1 päivän heinäkuuta ja 30 päivän marraskuuta 1999 välisenä aikana (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2049) (Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
minimum stock
regions of Spain
sugar industry
supply
white sugar

text: 9. 7. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 174/25 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 7 päivänä heinäkuuta 1999, Espanjaan sijoittautuneiden sokeriyritysten pitämien vähimmäisvarastojen vapauttamisesta ja niiden pitämien siirtovarastojen osittaisesta vapauttamisesta Espanjan eteläosan hankintoja varten 1 päivän heinäkuuta ja 30 päivän marraskuuta 1999 välisenä aikana (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2049) (Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen) (1999/444/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 5) ottaa huomioon sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1148/98 (2), ja erityisesti sen 12 artiklan 3 kohdan, 27 artiklan 2 a kohdan ja 39 artiklan, sekä katsoo, että puuttuu suhdanteista johtuen noin 95 000 tonnia sokeria, asian kiireellisyyden vuoksi on syytä vapauttaa Espan- jaan sijoittautuneiden sokeriyritysten pitämät 29 000 tonnin vähimmäisvarastot, jotta varmistettaisiin, että edellä tarkoitetut hankinnat voidaan tehdä tavanomaisin edellytyksin; tämä toimenpide ei riitä edellä mainitun suhdanteista johtuvan vajeen kattamiseksi, joten vajeen syyt huomioon ottaen olisi asetuksen (ETY) N:o 1785/ 81 27 artiklan 2 a kohdan säännöksiä sovellettava ja vapautettava tarvittava määrä Espanjaan sijoittautu- neiden sokeriyrtitysten pitämistä siirtovarastoista, ja 1) 2) 3) 4) kaikkien yhteisön alueiden tai yhden yhteisön alueen tavanomaisten hankintojen varmistamiseksi on säädetty kaikkiin sokeria tuottaviin yrityksiin ja sokeripuhdista- moihin sovellettavasta pysyvästä velvoitteesta pitää vähimmäisvarastoa Euroopassa sijaitsevalla alueella, sokerialan vähimmäisvarastojärjestelmää koskevista ylei- sistä säännöistä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1789/81 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 725/97 (4), 1 artiklassa vahvistetaan varastossa pidettä- väksi määräksi tapauksen mukaan joko vähintään viisi prosenttia A-kiintiön rajoissa tuotetusta sokerimäärästä tai viisi prosenttia kuluvaa kuukautta edeltävien kahden- toista kuukauden aikana puhdistetun sokerin määrästä, asetuksen (ETY) N:o 1785/81 12 artiklan 1 kohdan mukaan kyseistä prosenttimäärää saadaan alentaa, asetuksen (ETY) N:o 1789/81 4 artiklassa säädetään, että jos yhteisön hankintoja ei enää voida varmistaa tavan- omaisin edellytyksin, asianomainen voidaan vapauttaa kokonaan tai osittain kyseisen sokerin varastointia koskevasta velvoitteesta; kyseinen prosenttimäärä alen- nettiin kolmeen prosenttiin asetuksella (EY) N:o 1436/ 96 (5), 6) sokerin hallintokomitea antanut puheenjohtajansa asettamassa määräajassa, ei ole lausuntoa ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1436/96 1 artiklan 1. 2 kohdan säännöksissä säädetään, asetuksen (EY) N:o 1436/96 1 artiklassa säädetyt prosenttimäärät alennetaan Espanjan sijoit- tautuneiden yritysten osalta nollaan prosenttiin 1 päivän heinä- kuuta ja 30 päivän marraskuuta 1999 väliseksi ajaksi. 2. Alennetaan asetuksen (ETY) N:o 1789/91 artiklan a ja b alakohdassa säädetyt prosenttimäärät kolmeen prosenttiin 1 päivästä joulukuuta 1999 alkaen Espanjaan sijoittautuneiden sokeriyritysten osalta. 2 artikla Etelä-Espanjaa on kohdannut ankara kuivuus, jonka vuoksi menetettiin noin 14 000 hehtaarin juurikas- kylvöt; näin ollen heinäkuusta 1999 lokakuuhun 1999 ulottuvalla siirtymäkaudella tarvittavista hankinnoista 1. Asetuksen (ETY) N:o 1785/81 27 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu pakollinen varas- tointikausi päättyy Espanjaan sijoittautuneiden sokeriyritysten ja varastointimäärä on osalta 1 päivänä heinäkuuta 1999, yhteensä 66 000 tonnia sokeria valkoisena sokerina ilmaistuna. (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 39. (4) EYVL L 108, 25. 4. 1997, s. 13. (5) EYVL L 184, 24. 7. 1996, s. 27. Espanjan on jaettava 1 kohdassa tarkoitettu määrä niiden 2. sokeriyritysten kesken, joiden hallussa siirrettävä sokeri on, suhteessa yritysten hallussa oleviin siirrettyihin sokerimääriin. L 174/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 9. 7. 1999 Espanjan on ilmoitettava viipymättä komissiolle vapautetavat sokerimäärät yksityiskoh- 3. taisesti. Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle. 3 artikla Tehty Brysselissä 7 päivänä heinäkuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen


title: Evaluación para una mejor gestión : Revisión intermedia de los programas estructurales: Objetivos n.