title: 2000/206/EF: Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 om den støtte, som ydes i Grækenland via det græske bomuldskontor (meddelt under nummer K(1999) 2536) (Kun den græske udgave er autentisk)

text: 10. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/27 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 20. juli 1999 om den støtte, som ydes i Grækenland via det græske bomuldskontor (meddelt under nummer K(1999) 2536) (Kun den græske udgave er autentisk) (2000/206/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — c) sikkerhed for kontrollerede, godkendte frø og under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 2, første afsnit, og under hensyntagen til disse bemærk- ninger (1), og ud fra følgende betragtninger: I (1) (2) Som følge af en klage anmodede Kommissionen pr. telefax af 8. december 1992 de hellenske myndigheder om yderligere oplysninger om skattelignende afgifter til fordel for det græske bomuldskontor. De græske myndigheder svarede ved brev af 17. marts 1993. Ved brev af 19. juli 1993 fremsendte de græske myndigheder yderligere oplysninger om ovennævnte foranstaltninger. Ifølge de disponible oplysninger er det græske bomulds- kontor en offentlig enhed, der ikke arbejder med gevinst for øje, og hvis eneste målsætning er at fremme bomuldssektorens udvikling. Det tilbyder nedenstående tjenesteydelser til landbrugsproduktionssektoren og til forarbejdnings- og afsætningssektorerne: a) teknisk bistand b) konsulentvirksomhed til fremme af hensigtsmæssige, rentable sorter kontrol af importerede frø d) overvågning af international teknologi og overførsel af teknologi e) overvågning af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 389/82 af 15. februar 1982 om produ- sådanne centsammenslutninger og foreninger af inden for bomuldssektoren (2), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3808/89 (3) f) forsøg, teknologioverførsel, uddannelse vedrørende af begrænsning samt plantesundhedsbeskyttelse anvendelsen af input g) udarbejdelse og gennemførelse af forskningspro- grammer h) uddannelses- og konsulentvirksomhed i) teknisk bistand til egreneringsvirksomhederne j) generelle undersøgelser vedrørende bomuldsbedrifts- enheder samt moderniseringen af disse k) finansielle tilskud til egreneringsenhederne via struk- turprogrammerne l) forædling og standardisering af egreneret bomuld m) kontakter til internationale bomuldsbørser og inter- nationale organer (1) EFT C 278 af 24. 10. 1995, s. 4. (2) EFT L 51 af 23. 2. 1982, s. 1. (3) EFT L 371 af 20. 12. 1989, s. 1. L 63/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 3. 2000 n) overvågning af anvendelsen af fællesskabsforordnin- gerne vedrørende den fælles markedsordning o) kvalitetskontrol og laboratorieanalyser af bom- uldsfrø til oliefremstilling p) kvalitetskontrol og laboratorieanalyser af fibre, garn og stof q) teknisk bistand til de specialiserede laboratorier r) udstedelse af kvalitetscertifikater for bomuldspro- dukter s) kontrol af maskiner og instrumenter. Det græske bomuldskontor opkræver både en udlig- ningsafgift og en særafgift for at kunne tilbyde sine tjenesteydelser uden supplerende byrder for de erhvervs- drivende i den primære og sekundære sektor samt i servicefagene. Artikel 30, stk. 1, i græsk lov nr. 2040/92 pålægger egreneringsvirksomhederne en udligningsafgift på 1 % af den pris, der betales til producenten pr. kg ikke-egre- neret bomuld, som er produceret i Grækenland og leveret til egrenering. Endvidere er der i artikel 30, stk. 3, indført en særafgift. Den andrager 1 % af prisen for egreneret bomuld, som udelukkende opkræves ved import. Ifølge de klager, som Kommissionen har modtaget, lægges nævnte afgift på ikke-egreneret bomuld, der er fremstillet i Grækenland, ikke blot på den bomuldspris, der er aftalt mellem producenten og egreneringsvirksom- heden, men også på den direkte fællesskabsstøtte, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2169/81 af 21. juli 1981 om fastsættelse af almindelige regler for støtte- ordningen vedrørende bomuld (4). Ifølge klagerne er endvidere den banksikkerhed, der er fastsat inden for rammerne af ovennævnte støtteordning, båndlagt, indtil det er bevist, at afgiften reelt er betalt. II (1) Efter at have undersøgt de foranstaltninger, som det græske bomuldskontor har indført, har Kommissionen besluttet at betragte de foranstaltninger, der er beskrevet litra e), n) og s), som værende i del I, betragtning 2, tjenesteydelser, der ind under medlemsstatens kompetence, og som derfor ikke har karakter af at være en støtte til individuelle virksomheder. Denne beslutning er meddelt de græske myndigheder ved brev SG (95) D/874 af 27. januar 1995. falder I samme brev meddelte Kommissionen endvidere Grækenland, at den havde besluttet ikke at gøre indsi- teknisk gelse bistand, konsulentvirksomhed samt uddannelse og afsæt- ning (del I, betragtning 2, litra a), b), h), l), m) og k)), foranstaltningerne vedrørende imod forædlings- og standardiseringsvirksomheden vedrø- rende al egreneret bomuld (del I, betragtning 2, litra l)) og foranstaltningerne vedrørende støtte til forskning i bomuldssektoren del (del I, betragtning 2, litra d), f), g) og j)). Kommissionen har indledt proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for de foranstaltninger vedrørende godkendelsen og kvalitetskontrollen, der er fastsat i del I, betragtning 2, litra c), o), p) og r), samt vedrørende den investeringsstøtte, der er fastsat i del I, stk. 2, litra k). Kommissionen har også besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for alle støttefor- anstaltningerne, fordi deres finansiering ved særafgiften ligeledes fra de øvrige indført rammer produkter medlemsstater samt fra EØS-landene. Hvad angår foranstaltningerne vedrørende kvalitetskon- trol, har Kommissionen i mangel af oplysninger fra de græske myndigheder om denne kontrols obligatoriske karakter rejst tvivl om deres forenelighed med fællesmar- kedet, idet denne støtte kan betragtes som driftsstøtte, der ikke har nogen varig virkning for den pågældende sektor. Kommissionen har derfor anmodet de græske myndigheder om at fremsende yderligere oplysninger om arten og intensiteten af støtten vedrørende kontrol og kvalitetscertifikater. Den har endvidere anmodet de græske myndigheder om oplysninger om denne kontrols forenelighed med fællesskabslovgivningen. Hvad angår gennemførelsen af denne kontrol af de importerede produkter, har Kommissionen bedt de græske myndig- heder fremsende oplysninger, som kan gøre det muligt at efterprøve, om kontrollen i andre medlemsstater aner- kendes, og om de andre medlemsstaters produkter ikke er underlagt mere vidtgående betingelser end ækvivalens- betingelsen. Hvad angår støtten til egreneringsenhedernes investe- ringer inden for rammerne af strukturprogrammer, har Kommissionen, der tvivler på, at denne støtte er forenelig med fællesmarkedet, i mangel af en nærmere redegørelse fra de græske myndigheder ment, at den eventuelt kan være uforenelig med fællesmarkedet. Den har endvidere anmodet de græske myndigheder om at fremsende oplysninger om arten og intensiteten af denne støtte. Da der er tale om støtte, der finansieres ved skattelig- nende afgifter (lovbestemte obligatoriske afgifter), har finansieringsordningen Kommissionen også undersøgt for hele denne rets- praksis (5) udgør finansieringen af en statsstøtte gennem en obligatorisk, øremærket afgift et væsentligt element i støtteordningen, og Kommissionen må derfor undersøge såvel støtten som finansieringen i relation til fællesskabs- retten. Ifølge EF-Domstolens støtte. (4) EFT L 211 af 21. 7. 1981, s. 2. Denne forordning blev ophævet ved forordning (EF) nr. 1554/95 (EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 48). (5) Jf. dom af 26. juni 1970 i sag 47/69, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1969 + 1971, s. 341. 10. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/29 Selv om en støtte er forenelig med fællesmarkedet med hensyn til både form og formål, er det ikke desto mindre i Domstolens retspraksis fastslået, at finansiering af støtten gennem øremærkede afgifter, som også påhviler indførte fællesskabsprodukter fra andre medlemsstater og EØS-lande, har en beskyttende virkning, der rækker videre end selve støtten. Selv om den af det græske bomuldskontor finansierede støtte til en vis grad også kunne komme de indførte produkter til gavn, medfører dette ikke desto mindre, at ikke alle reelt får samme gavn af disse fordele, fordi de græske erhvervsdrivende efter Kommissionens opfattelse i sagens natur er gunstigere stillet i praksis. Kommissionen finder i øvrigt, at anvendelsen af en yder- ligere betingelse (betalingen af den skattelignende afgift), fællesskabslovgivningen med som ikke er hensyn til støttens udbetaling, er i modstrid med forord- ning (EØF) nr. 2169/81. fastsat i Endelig mener Kommissionen, at særafgiftens anvendelse er i modstrid med stk. 5 i protokol nr. 4 i bilaget til akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse, der forbyder alle restriktive foranstaltninger for indførslen af bomuld fra tredjelande. Da denne afgift i øvrigt kun er lagt på import, finder Kommissionen, at den er i modstrid med traktatens artikel 25, der forbyder afgifter med tilsva- rende virkning som told ved indførsel. Ved brev SG (95) D/874 af 27. januar 1995 opfordrede Kommissionen den græske regering til at fremsætte sine bemærkninger hertil, og ved indrykning af en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende opfordrede den de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter til også at fremsætte bemærkninger (6). III (1) Ved brev af 12. april 1995 fremsatte den græske rege- ring bemærkninger til de ovenfor beskrevne foranstalt- ninger. a) Hvad angår de punkter, hvor Kommissionen havde udtrykt tvivl om foreneligheden med fællesmarkedet, har de græske myndigheder anført, at de opgaver, der er nævnt i del I, betragtning 2, litra c), ovenfor, dvs. sikkerhed for kontrollerede, godkendte frø, godken- delse af producerede frø og kontrol af importerede frø, er blevet obligatoriske i medfør af græsk lovgiv- ning. De tilføjer, at udgifterne til de omhandlede tjenesteydelser finansieres over landbrugsministeriets bevillinger og ikke af en 1 %'s afgift. Hvad angår opgaverne i del I, betragtning 2, litra o), p), q) og r) (kvalitetskontrol og laboratorieanalyser af bomuldsfrø til industriel forarbejdning, forarbejdning, kvalitetskontrol og laboratorieanalyser af fibre, garn (6) Jf. fodnote 1. samt udstedelse af kvalitetscertifikater og stof, teknisk bistand til de specialiserede laborato- rier for bomuldsprodukter), oplyste de græske myndigheder, at kontrollen og analyserne ikke er lovpligtige, men at disse tjenesteydelser udføres mod betaling af et vederlag, der er fastsat således, at det dækker disse laboratoriers driftsudgifter. b) Hvad angår de finansielle tilskud til egreneringsvirk- somhederne via strukturprogrammerne, præciserede de græske myndigheder, at investeringerne indtil den 26. februar 1992 foregik inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 389/82. Herefter udarbejdede det græske bomuldskontor et investeringsprogram for som blev godkendt af de græske myndigheder og af EF. Der er dog ikke ydet tilskud til egreneringsvirksomhederne og heller ikke opkrævet beløb til sektorprogrammet. sektoren, c) Hvad finansieringsmåden angår, fremhævede de græske myndigheder, at der i forvejen fandtes afgifter som omhandlet i artikel 30, stk. 1 og 3, i den græske lov nr. 2040/92. De er nemlig resultatet af en revi- sion og kodificering af bestemmelserne i artikel 10 i lov nr. 3853/58 og artikel 1 i lov nr. 675/77, hvorved den i drakmer angivne afgift blev konver- teret til en procentsats, således at den bedre kunne afspejle markedssvingningerne og muliggøre automa- tiske afgiftsjusteringer. Ifølge de græske myndigheder lægges afgiften på både importeret bomuld og den bomuld, der stammer fra landet selv, og afgiftsprovenuet fra den importerede bomuld går ikke til finansiering af indenlandske akti- viteter, der direkte eller indirekte fremmer produkti- onen og afsætningen af indenlandsk bomuld. De tilføjer, at afgiften opkræves i forbindelse med egre- neringsmaskinerne, der er et hensigtsmæssigt produk- tionsled for fastsættelse af afgiftsgrundlaget. importeres, De græske myndigheder tilføjer, at den pågældende afgiftsopkrævning sker uden skelnen mellem bomuld, andre der medlemsstater, og bomuld, der i Grækenland, og at anvendelsen af disse afgifter ikke tager sigte på indføre en afgift med tilsvarende virk- ning som kvantitative restriktioner. som stammer fremstillet eller fra er d) De græske myndigheder finder, at anvendelsen af en særafgift på udenlandsk bomuld ikke har karakter af at være en national støtte som defineret i traktatens artikel 87, stk. 1, for så vidt som det græske bomuldskontor ikke er en virksomhed, og formålet med afgiften på de bomuldsmængder, der importeres fra tredjelande, er at finansiere forskning med henblik på en kvalitetsforbedring af den bomuld, der frem- stilles i Fællesskabet, og forskningsresultaterne offent- liggøres og kan således komme alle til gavn. L 63/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 3. 2000 (2) (3) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra andre medlemsstater. Derimod har interesserede tredjeparter indsendt følgende hovedbemærkninger til foranstaltningerne: a) Det græske bomuldskontors aktiviteter, som finan- sieres ved afgifter, udgør statsstøtte som defineret i traktatens artikel 87, stk. 1. Den græske egrenerings- industri har aldrig reelt nydt godt af det græske tjenesteydelser. En del af denne bomuldskontors støtte synes at være driftsstøtte, der ikke kan begrundes ud fra traktatens artikel 87. b) Særafgiften andre medlemsstater er i modstrid med traktatens artikel 23 og 25 og er derfor uforenelig med fællesmarkedet. importeret bomuld fra på at der forbyder medlemsstaterne økonomiske virkninger af afgiften. Derfor er den pågældende afgift i modstrid med traktatens artikel 25, indføre indbyrdes indførsels- og udførselstold og afgifter med tilsvarende virkning. Støtten er ikke i overensstem- melse med stk. 5 i protokol nr. 4 i bilaget til akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse, hvori det fast- sættes, Fællesskabets samhandel med tredjelande ikke må påvirkes, og at der i den forbindelse ikke må indføres restriktive importforanstaltninger. vedrørende ordningen at (4) Kommissionen har ikke modtaget nogen bemærkninger fra den græske regering til bemærkningerne fra de inte- resserede tredjeparter. IV (1) Hvad angår den græske regerings bemærkninger, præci- serer Kommissionen følgende: c) Udligningsafgiften på 1 %, som ikke blot er lagt på markedsværdien af bomuld, men også på den støtte, som EUGFL yder, strider mod fællesskabslovgiv- ningen og er således uforenelig med fællesmarkedet. a) Hvad angår det græske bomuldskontors opgaver, som er anført i del I, betragtning 2, litra c), dvs. kvalitetskontrollen af frø, noterer Kommissionen sig, at disse opgaver er blevet obligatoriske i græsk lovgivning. d) En direkte forbindelse mellem bankgarantiernes frigi- velse og betalingen af udligningsafgiften og særaf- giften har ikke hjemmel i fællesskabsbestemmelserne vedrørende den fælles markedsordning for bomuld og er dermed uforenelig med fællesmarkedet. e) Særafgiften på import i Grækenland af bomuldspro- dukter med oprindelse i tredjelande er i modstrid med de forpligtelser, der følger af akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse af Den Europæiske Union samt de forpligtelser, der følger af GATT-aftalen. f) Det græske bomuldskontors opgaver svarer til beskri- velsen af organets institutionelle opgaver, men ikke til de tjenester, det reelt yder egreneringsvirksomhe- derne. Organets hovedaktivitet udgøres af den daglige forvaltning vedrørende bomuld. fællesskabsordningen af g) En væsentlig del af det græske bomuldskontors foran- staltninger må betragtes som driftsstøtte til bomulds- producenterne. De græske myndigheder har ikke tilstrækkelige oplysninger til, at det er fremsendt muligt at foretage en økonomisk costbenefitanalyse af de iværksatte foranstaltninger. h) Hvad angår finansieringen af støtten, er det sådan, at afgifter, som medlemsstaterne lægger på importerede produkter, er protektionistiske og diskriminatoriske, da produkterne belastes alene af den grund, at de passerer den græske grænse som led i samhandelen inden for EU, og fordi de ikke kan nyde godt af de for Kommissionens faste praksis vedrørende statsstøtte til kvalitetskontrol, der fremgår af forslaget til foran- staltninger sektoren for husdyr- hold (7), er at godtage disse foranstaltninger for indtil 100 % af de støtteberettigede udgifter, såfremt denne kontrol er obligatorisk i medfør af Fællesskabets og/ eller nationale bestemmelser. statsstøtte i med forarbejdningen, litra o) til r), vedrørende kvalitetskontrol Hvad angår de opgaver, der er fastsat i del I, betragt- ning 2, i forbindelse noterer Kommissionen sig, at disse tjenester ydes mod et vederlag, der er så stort, at det dækker udgifterne til udførelsen af disse opgaver. På denne baggrund mener Kommissionen ikke, at disse opgaver omfatter statsstøtte, som defineret i traktatens artikel 87, stk. 1, til virksomheder. For opgaverne i del I, betragtning 2, litra k), vedrø- rende finansielle tilskud til egreneringsenhederne, henholder Kommissionen sig til de græske myndighe- ders argumenter om, at disse tilskud er blevet ydet fællesskabsbe- indtil 1992 inden for rammerne af stemmelserne, og at der ikke er ydet nogen investe- ringsstøtte efter 1992. Disse argumenter stemmer med påstanden fra interesserede tredjeparter, der hævder, at der ikke er ydet nogen støtte til egrene- ringsenhederne. b) Hvad angår det forvejen, første argument, dvs. at støtten fandtes i finder Kommissionen for det første, at støttens eventuelle forudgående eksistens ikke ændrer noget ved støttens karakter af at være forenelig eller uforenelig med fællesskabslovgiv- ningen. (7) Kommissionens brev september 1975. til medlemsstaterne S 75294/6 af 19. 10. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/31 For det andet fastholder Kommissionen, at de skatte- lignende afgifter ikke kan betragtes som en eksiste- rende støtteordning som defineret i traktatens artikel 88, stk. 1, der kun omfatter førtiltrædelsesstøtte og støtte, som er godkendt af Kommissionen. Selv om der har eksisteret en bomuldsbeskatnings- ordning forud for Grækenlands tiltrædelse af Fælles- skabet, har Kommissionen nemlig taget hensyn til de oplysninger, som de græske myndigheder har frem- sendt, og ifølge hvilke denne ordning er blevet ændret og kodificeret ved lov nr. 2040/92. Denne ændring omfatter bl. a. en kodificering af alle natio- nale bestemmelser en væsentlig ændring af metoden til opkrævning af den skattelignende afgift, der er blevet til en procentsats af den samlede mængde, som egreneringsvirksomhe- derne har opkøbt, i stedet for et fast beløb. vedrørende bomuld og Kommissionen fastholder derfor, at Grækenland har indført den ordning, der har hjemmel i lov nr. 2040/ 92, i modstrid med traktatens artikel 88, stk. 3, og at den statsstøtte, der finansieres med afgiftsprovenuet, må betragtes som ny støtte. I almindelighed må støtte ikke finansieres ved skatte- lignende afgifter, som også lægges på produkter, der importeres fra andre medlemsstater. Når der specielt ikke findes nogen ordning, som producenterne i alle medlemsstater er tilknyttet, og som på EF-plan effek- tivt kan sikre, at afgiftsprovenuet anvendes til fordel for importerede produkter i samme omfang som for de nationale produkter, kan obligatoriske nationale afgifter på importerede produkter alt efter tilfældet være enten en afgift med samme virkning som told, som er forbudt i henhold til EF-traktatens artikel 23 og 25 — bl. a. hvis nogle af de importerede produkter eller kategorier af produkter slet ikke drager fordel deraf, f. eks. som følge af selve støttens formål — eller en intern afgift, der diskriminerer og er forbudt i henhold til traktatens artikel 90 — hvis støtteforde- lene opvejer afgiftsbyrden på visse importerede produkter i et mindre omfang, end det er tilfældet for de nationale produkter, som følge af de nærmere støttebestemmelser (jf. EF-Domstolens dom af 27. oktober 1993 i sag C-72/92, Schartbatke (8), og EF-Domstolens dom af 20. august 1993 i sag C-266/91, Celbi (9)). En sådan finansieringsmåde virker beskyttende ud over, hvad der er rimeligt for en støtteordning, selv hvis reglerne sikrer, at natio- nale og importerede produkter sidestilles, eftersom ordningen i praksis ikke kan undgå at favorisere de fordi ordningen er skræd- nationale producenter, dersyet til nationale specialiseringsområder, behov og mangler. I den undersøgte sag tager støtten i del I, f. eks. (8) Sml. 1993 I, s. 5509. (9) Sml. 1993 I, s. 4337. (2) (3) betragtning 2, litra a), b), d), g), i), j), k) og q), sigte på at støtte den nationale produktion, uden at den importerede produktion drager fordel heraf. c) Kommissionen har taget ad notam, at de græske myndigheder ikke har svaret på påstandene om, at særafgiften på 1 % på bomuld, der importeres fra tredjelande, er i modstrid med stk. 5 i protokol nr. 4 i bilaget til akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse. På denne baggrund må Kommissionen fastholde det standpunkt, den indtog ved procedurens åbning. Hvad angår Kommissionens holdning til foreneligheden med den fælles markedsordning for bomuld for så vidt angår udligningsafgiften på 1 % på den græske hjemme- produktion og på den EF-støtte, der udbetales til de græske producenter, så er dette spørgsmål allerede tidli- gere blevet behandlet inden for rammerne af overtrædel- sesproceduren. Idet bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1554/95 ikke eksplicit udelukker en sådan afgift, beslut- tede Kommissionen den 2. december 1998 at indstille sagen. fremgår Det af de bemærkninger, Kommissionen modtog inden for rammerne af den procedure, der er fastsat i traktatens artikel 88, stk. 2, at de undersøgte skattelignende afgifter indebærer en vis krydssubsidie- ring. Afgifterne opkræves nemlig hos egreneringsvirk- somhederne med henblik på finansiering af foranstalt- ninger, der især skal gavne landbrugsproducenterne. Med hensyn til skattelignende afgifter er det Kommissionens praksis at acceptere, at afgifterne opkræves i et andet led end produktionsleddet (f. eks. afgifter, der opkræves hos I det pågæl- slagterierne for at bekæmpe epizootier). dende tilfælde synes det ikke at være muligt for egrene- ringsvirksomhederne at overføre afgiftsbetalingen til landbrugsproducenterne på grund af mekanismerne i den fælles markedsordning for bomuld. På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den ikke har grund til at gøre indsigelse imod finan- idet sieringsmåden ud fra traktatens artikel 87 til 89, støttens finansiering ved afgiften på 1 % på hjemmepro- duktionen og på den fællesskabsstøtte, de græske bomuldsproducenter modtager, er forenelig med den fælles markedsordning for bomuld. V I henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrence- vilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. L 63/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 3. 2000 De pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte som defineret i traktatens artikel 87, stk. 1. Det drejer sig heller ikke om foranstaltninger, der kan afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi, jf. samme bestemmelse. Støtteforanstaltningerne forbedrer nemlig modtagervirksomhe- dernes økonomiske situation i forhold til deres konkurrenter, der ikke modtager en sådan hjælp. Derfor fordrejer de eller truer de med at fordreje konkurrencevilkårene i ovennævnte forstand. Under hensyn til dels værdien af samhandelen med bomuld (i 1995 androg Grækenlands eksport til EF 309,6 mio. ECU og EF-importen i Grækenland 106,4 mio. ECU) (10), dels den tons) sammenholdt med de græske produktion (1,25 mio. øvrige medlemsstaters produktion (1,35 mio. tons), tyder det på, at denne støtte vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, når støtten fremmer den græske produktion på bekostning af de øvrige medlemsstaters produktion. Det bør i den forbindelse understreges, at selv om en støtte eller en modtagervirksomhed har en forholdsvis ringe størrelse, så bevirker det ikke, at det på forhånd kan udelukkes, at samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes. Derfor betragtes de pågældende støtteforanstaltninger som statsstøtte, som opfylder kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1. Der er imidlertid undtagelser fra uforenelighedsprincippet traktatens artikel 87, stk. 1. i VI De undtagelser fra denne uforenelighed, der er fastsat i artikel 87, stk. 2, kan helt klart ikke anvendes. De er da heller ikke blevet påberåbt af de græske myndigheder. Undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3, bør fortolkes restriktivt ved gennemgangen af alle regional- og sektorstøtte- programmer og alle individuelle tilfælde af anvendelse af gene- relle støtteordninger. De kan kun indrømmes i de tilfælde, hvor Kommissionen kan fastslå, at støtten er nødvendig for gennemførelsen af en af de pågældende målsætninger. Indrømmes en sådan undtagelse for støtte, der ikke indebærer en sådan modydelse, vil det medføre hindringer af samhandelen mellem medlemsstater og konkur- rencefordrejninger, som ikke er begrundet ud fra Fællesskabets interesse, med deraf følgende uberettigede fordele for erhvervs- drivende i visse medlemsstater. Støtten er heller ikke blevet anmeldt som regionalstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Kommissionen kan betragte støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner som forenelig med fællesmarkedet, når støtten ikke ændrer samhandelsvilkå- rene på en måde, der strider imod den fælles interesse (artikel 87, stk. 3, litra c)). For at en sådan støtte kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), er det nødvendigt, at støtten ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider imod den fælles interesse, og at den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner. Den støtte, som det græske bomuldskontor har ydet til foran- staltninger vedrørende teknisk bistand, konsulentvirksomhed, uddannelse og forskning, vil kunne påvirke samhandelen og fordreje konkurrencevilkårene, jf. artikel 87, stk. 1. Formålet med denne støtte er at fremme bomuldssektorens udvikling, og i betragtning af sin karakter vil støtten ikke ændre samhan- delsvilkårene på en måde, der strider imod den fælles interesse. Den vil i princippet kunne henføres under undtagelsen i trakta- tens artikel 87, stk. 3, litra c). Imidlertid kan denne mulighed ikke overvejes, da støtten finan- sieres ved skattelignende afgifter, der lægges på produkter, som importeres fra andre medlemsstater. Støttens finansieringsmåde bevirker, at støtten er uforenelig med fællesmarkedet. Med hensyn til undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), for støtte, der skal fremme den økonomiske udvikling i områder, samt støtte til visse af de aktiviteter, der omhandles i ovennævnte litra c), konstaterer Kommissionen derfor, at disse foranstaltninger på grund af deres finansieringsmåde ikke kan henføres under disse undtagelser i traktatens artikel 87 og derfor må betragtes som uforenelige med fællesmarkedet, idet de finansieres ved skattelignende afgifter, der lægges på impor- terede produkter. VII Kommissionen konstaterer, at Grækenland ulovligt har ydet støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Der er ikke tale om foranstaltninger, der kan fremme virkelig- gørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse, jf. artikel 87, stk. 3, litra b), da de virkninger, de kan have for samhandelen, går imod den fælles interesse. (10) Eurostat 1995. Støtten modsvarer betingelserne i traktatens artikel 87, stk. 1, uden at den kan henføres under nogen af undtagelserne i stk. 2 og 3 i samme artikel, jf. de ovenfor anførte grunde. Støtten er derfor uforenelig med fællesmarkedet, for så vidt som den finansieres ved skattelignende afgifter, der lægges på importe- rede produkter. 10. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/33 inden Kommissionens endelige beslutning, Da det drejer sig om støtte, som ikke er blevet anmeldt, men ydet skal det bemærkes, at da de procedureregler, som er fastsat i traktatens artikel 88, stk. 3, er ufravigelige, og da Domstolen har fastslået, at der er tale om regler, som er umiddelbart anvendelige, jf. Domstolens dom af 19. juni 1973 (sag 77/72, Carmine Capo- longo mod Azienda Agricola Maya) (11), dom af 11. december 1973 (sag 120/73, Gebr. Lorenz GmbH mod Forbundsrepu- blikken Tyskland) (12), og dom af 22. marts 1977 (sag 78/76, Steinicke & Weinlig mod Forbundsrepublikken Tyskland) (13), kan ulovligheden af den pågældende støtte ikke senere afhjælpes (dom af 21. november 1991 i sag C-354/90, Fédéra- tion nationale du commerce extérieur des produits alimentaires m. fl. mod Frankrig) (14). Ifølge artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 27. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (15) bestemmer Kommissionen i nega- tive beslutninger om ulovlig støtte, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren. Denne tilbagebetaling er nødvendig for at genoprette den tidli- gere situation og for at ophæve alle de økonomiske fordele, som modtagerne af denne ulovlige støtte uberettiget har nydt godt af siden datoen for støttens udbetaling. Ifølge artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 659/1999 skal den støtte, der skal indeholde renter beregnet på grundlag af en passende sats, der fastsættes af Kommissionen. Renterne betales fra det tidspunkt, hvor den ulovlige støtte var til støttemodtagerens rådighed, og indtil den tilbagebetales. tilbagebetales, støttens I betragtning af art og finansieringsform kan Kommissionen ikke ud fra de disponible oplysninger beregne, hvilken støtte der i alt skal tilbagebetales, dvs. den støtte, der er finansieret ved importafgifter på bomuld. Kommissionen anmoder derfor de græske myndigheder om inden for rammerne præsentere samarbejdsproceduren Kommissionen for en passende metode til beregning af den støtte, der skal tilbagebetales. at af VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Den statsstøtte, der i Grækenland ydes i det græske bomulds- kontors regi, og som finansieres ved de obligatoriske afgifter, der er fastsat i artikel 30, stk. 3, i lov nr. 2040/92, er uforenelig med fællesmarkedet, i den udstrækning den finansieres ved skattelignende afgifter på importerede produkter. Artikel 2 Grækenland skal ændre den i artikel 1 omhandlede støtteord- ning, således at den kan forenes med denne beslutning. Artikel 3 1. Grækenland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtagerne. Tilbagesøgningen skal ske i overensstemmelse med nati- 2. onal lovgivning. De beløb, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, støtten er blevet udbetalt til modta- tilbagebetalt. Renterne gerne, og indtil den reelt er blevet beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte. Artikel 4 Grækenland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger landet agter at træffe for at efterkomme beslutningen. Denne beslutning er rettet til Den Hellenske Republik. Artikel 5 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1999. Denne beslutning foregriber som Kommissionen i givet fald vil drage med hensyn til finansie- ringen af den fælles landbrugspolitik gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) — ikke de konsekvenser, På Kommissionens vegne Monika WULF-MATHIES Medlem af Kommissionen (11) Sml. 1972-1973, s. 567. (12) Sml. 1972-1973, s. 815. (13) Sml. 1977, s. 171. (14) Sml. 1991 I, s. 5505. (15) EFT L 83 af 27. 3. 1999, s. 1


title: Geschäftsordnung des Kooperationsrats EU-Kirgisistan vom 20. Juli 1999 - Geschäftsordnung des Kooperationsausschußes EU-Kirgisistan

eurovoc_concepts:
Association Council (EU)
Kyrgyzstan
cooperation policy
rules of procedure

formats: html pdf print

text: 16. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 244/51 GESCHÄFTSORDNUNG DES KOOPERATIONSRATES EU-KIRGISISTAN vom 20. Juli 1999 (1999/617/EG) DER KOOPERATIONSRAT — gestützt auf das am 9. Februar 1995 in Brüssel unterzeichnete Abkommen über Partnerschaft und Zusammenarbeit zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Kirgisischen Republik andererseits (1) (nach- stehend „Abkommen“ genannt), insbesondere auf die Artikel 75 bis 79, in der Erwägung, daß das Abkommen am 1. Juli 1999 in Kraft getreten ist — GIBT SICH FOLGENDE GESCHÄFTSORDNUNG: Artikel 1 Vorsitz Den Vorsitz im Kooperationsrat führt abwechselnd für die Dauer von zwölf Monaten ein Mitglied des Rates der Europä- ischen Union im Namen der Gemeinschaften und ihrer Mitgliedstaaten und ein Mitglied der Regierung der Kirgisischen Republik. Die erste Vorsitzperiode beginnt jedoch mit dem Datum der ersten Tagung des Kooperationsrates und endet am 31. Dezember desselben Jahres. Der Vertreter eines Mitglieds des Kooperationsrates verfügt über alle Rechte dieses Mitglieds. Artikel 4 Delegationen Die Mitglieder des Kooperationsrates können sich von Beamten begleiten lassen. Vor jeder Tagung ist dem Präsidenten des Kooperationsrates die beabsichtigte Zusammensetzung und der Name des Leiters jeder Delegation mitzuteilen. Der Kooperationsrat kann Nichtmitglieder einladen, an seinen Tagungen teilzunehmen, um Informationen über besondere Themen einzuholen. Artikel 5 Sekretariat Ein Beamter des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union und ein Beamter der Mission der Kirgisischen Republik sind gemeinsam als Sekretäre des Kooperationsrates tätig. Artikel 2 Tagungen Artikel 6 Dokumente Der Kooperationsrat tagt auf Ministerebene regelmäßig einmal im Jahr. Sondertagungen des Rates können auf Antrag einer Vertragspartei bei Zustimmung der anderen Vertragspartei abgehalten werden. Stützt sich der Kooperationsrat bei seinen Beratungen auf schriftliche Unterlagen, so erhalten diese eine Nummer und werden von den beiden Sekretären als Dokumente des Koope- rationsrates verteilt. Sofern die Parteien nichts anderes vereinbaren, finden die Tagungen des Kooperationsrates am üblichen Tagungsort des Rates der Europäischen Union zu einem von beiden Parteien vereinbarten Zeitpunkt statt. Die Tagungen des Kooperationsrates werden von den Sekre- tären des Kooperationsrates gemeinsam einberufen. Artikel 3 Vertretung Die Mitglieder des Kooperationsrates können sich vertreten lassen, wenn sie verhindert sind. Jedes Mitglied kann normalerweise vom Leiter der Mission bei den Europäischen Gemeinschaften beziehungsweise der Stän- digen Vertretung bei der Europäischen Union oder einem hohen Beamten vertreten werden. In allen anderen Fällen teilt ein Mitglied, das sich vertreten lassen will, dem Präsidenten vor der Tagung, auf der es sich vertreten lassen will, den Namen seines Vertreters mit. (1) ABl. L 196 vom 28. 7. 1999, S. 46. Artikel 7 Schriftverkehr Der gesamte für den Kooperationsrat oder den Präsidenten des Rates bestimmte Schriftverkehr ist den beiden Sekretären des Kooperationsrates zu übermitteln. Die beiden Sekretäre sorgen dafür, daß der Schriftverkehr dem Präsidenten des Kooperationsrates übermittelt und die betref- fenden Schreiben gegebenenfalls als Dokumente im Sinne von Artikel 6 an die anderen Mitglieder des Kooperationsrates verteilt werden. Diese Verteilung erfolgt durch Übermittlung an das Generalsekretariat der Kommission, die Ständigen Vertre- tungen der Mitgliedstaaten der Europäischen Union und die Mission der Kirgisischen Republik bei den Europäischen Gemeinschaften. Der Schriftverkehr des Präsidenten des Kooperationsrates wird von dem jeweiligen Sekretär an die jeweiligen Empfänger gerichtet und die betreffenden Schreiben gegebenenfalls als Dokumente im Sinne von Artikel 6 an die anderen Mitglieder des Kooperationsrates unter den im vorhergehenden Absatz bezeichneten Anschriften verteilt. L 244/52 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 16. 9. 1999 Artikel 8 Tagesordnung (1) Die Sekretäre des Kooperationsrates legen auf der Grund- lage von Vorschlägen den Parteien für jede Tagung eine vorläu- fige Tagesordnung fest. Sie wird den in Artikel 7 genannten Empfängern von dem jeweiligen Sekretär spätestens fünfzehn Tage vor Beginn der Tagung übersandt. Die vorläufige Tagesordnung enthält die Punkte, für die der Aufnahmeantrag einem der beiden Sekretäre spätestens einund- zwanzig Tage vor Beginn der betreffenden Tagung zugegangen ist, wobei nur die Punkte in die vorläufige Tagesordnung aufge- nommen werden, für welche die Unterlagen den Sekretären spätestens am Tage der Übersendung der vorläufigen Tagesord- nung übermittelt worden sind. Die Tagesordnung wird vom Kooperationsrat zu Beginn jeder Tagung angenommen. Punkte, die nicht auf der vorläufigen Tagesordnung stehen, können aufgenommen werden, wenn beide Parteien einverstanden sind. (2) Die in Absatz 1 genannten Fristen können im Benehmen mit den Parteien gekürzt werden, damit den Erfordernissen eines Einzelfalls Rechnung getragen werden kann. Artikel 9 Protokoll Die beiden Sekretäre fertigen über jede Tagung so bald wie möglich gemeinsam einen Protokollentwurf an. Grundsätzlich enthält das Protokoll für jeden Tagesordnungs- punkt — die Angabe der dem Kooperationsrat vorgelegten Unter- lagen, — die Erklärungen, die von einem Mitglied des Kooperations- rates zu Protokoll gegeben wurden, — die verabschiedeten Empfehlungen, die vereinbarten Erklä- rungen und die zu bestimmten Fragen angenommenen Schlußfolgerungen. Das Protokoll enthält auch die Liste der Mitglieder des Koope- rationsrates bzw. ihrer Vertreter, die an der Tagung teilge- nommen haben. Der Protokollentwurf wird dem Kooperationsrat auf seiner näch- sten Tagung zur Annahme vorgelegt. Der Protokollentwurf kann auch im Wege des schriftlichen Verfahrens von beiden Parteien angenommen werden. Nach der Annahme werden zwei Ausfer- tigungen des Protokolls von den beiden Sekretären unterzeichnet und von den Parteien zu den Akten genommen. Eine Abschrift des Protokolls wird allen in Artikel 7 genannten Empfängern zugeleitet. Die Empfehlungen des Kooperationsrates im Sinne des (2) Artikels 75 des Abkommens tragen die Überschrift „Empfeh- lung“, gefolgt von der laufenden Nummer, dem Zeitpunkt der Annahme sowie einer Beschreibung des jeweiligen Gegen- stands. Die Empfehlungen des Kooperationsrates werden von den beiden Sekretären beglaubigt und in zwei Ausfertigungen von den Delegationsleitern der beiden Parteien unterzeichnet. Die Empfehlungen werden allen in Artikel 7 genannten Empfängern als Dokumente des Kooperationsrates zugeleitet. Artikel 11 Öffentlichkeit Die Tagungen des Kooperationsrates anderes beschlossen wird, nicht öffentlich. sind, soweit nichts Jede Partei kann beschließen, daß die Empfehlungen des Koope- rationsrates in ihrem jeweiligen Amtsblatt veröffentlicht werden. Artikel 12 Sprachen Die Amtssprachen des Kooperationsrates sind die Amtsspra- chen der Vertragsparteien. Der Kooperationsrat berät in der Regel anhand von Unterlagen, die in diesen Sprachen abgefaßt sind. Artikel 13 Ausgaben Die Europäischen Gemeinschaften und die Kirgisische Republik übernehmen bezüglich der Personal-, Reise- und Aufenthaltsko- sten sowie der Post- und Fernmeldegebühren jeweils die Ausgaben, die ihnen aus ihrer Teilnahme an den Tagungen des Kooperationsrates entstehen. Die Ausgaben für den Dolmetscherdienst auf den Tagungen sowie für die Übersetzung und Vervielfältigung von Doku- menten werden von den Europäischen Gemeinschaften über- nommen, mit Ausnahme der Ausgaben für den Dolmetscher- dienst und die Übersetzungen aus einer der Sprachen der Europäischen Gemeinschaften ins Kirgisische oder Russische, die von der Kirgisischen Republik getragen werden. Die sonstigen Ausgaben für die technische Gestaltung der Tagungen gehen zu Lasten der Partei, die die Tagungen ausrichtet. Artikel 10 Empfehlungen Artikel 14 Ausschuß Der Kooperationsrat verabschiedet seine Empfehlungen (1) durch einvernehmliche Entscheidung der Vertragsparteien. Zwischen den Tagungen kann der Kooperationsrat im schriftli- chen Verfahren Empfehlungen abgeben, sofern beide Seiten dem zustimmen. Ein schriftliches Verfahren besteht in einem Notenwechsel im Benehmen mit den Parteien handeln. zwischen den beiden Sekretären, die (1) Gemäß Artikel 77 des Abkommens wird hiermit ein Kooperationsausschuß eingesetzt, der den Kooperationsrat bei der Erfüllung seiner Aufgaben unterstützen soll. Er besteht aus Vertretern der Kommission der Europäischen Gemeinschaften und aus Vertretern der Mitglieder des Rates der Europäischen Union einerseits und aus Vertretern der Regierung der Kirgisi- schen Republik andererseits, wobei es sich in der Regel um hohe Beamte handelt. 16. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 244/53 Der Kooperationsausschuß bereitet die Tagungen und Beratungen des Kooperationsrates vor, über- (2) wacht gegebenenfalls die Umsetzung der Empfehlungen des Kooperationsrates und sichert allgemein die Kontinuität der Partnerschaft und das reibungslose Funktionieren des Abkommens. Er befaßt sich mit allen ihm vom Kooperationsrat übertragenen Angelegenheiten sowie mit allen anderen Fragen, die sich im Rahmen der tagtäglichen Durchführung des Abkommens stellen können. Er unterbreitet dem Kooperati- onsrat Vorschläge für Empfehlungen zur Annahme. Die Geschäftsordnung des Kooperationsausschusses ist im Anhang zur vorliegenden Geschäftsord- (3) nung enthalten. Geschehen zu Brüssel am 20. Juli 1999. Für den Kooperationsrat Der Präsident L 244/54 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 16. 9. 1999 GESCHÄFTSORDNUNG DES KOOPERATIONSAUSSCHUSSES EU-KIRGISISTAN ANHANG Artikel 1 Vorsitz Artikel 6 Tagesordnung Den Vorsitz im Kooperationsausschuß führt abwechselnd für die Dauer von zwölf Monaten ein Vertreter der Kommission der Europäischen Gemeinschaften im Namen der Gemein- schaften und ihrer Mitgliedstaaten und ein Vertreter der Regie- rung der Kirgisischen Republik. Die erste Vorsitzperiode beginnt mit dem Datum der ersten Tagung des Kooperations- rates und endet am 31. Dezember desselben Jahres. Während dieser Periode sowie während aller folgenden Zwölfmonatspe- rioden führt jeweils die Partei, die den Vorsitz im Kooperati- onsrat innehat, den Vorsitz im Kooperationsausschuß. Artikel 2 Tagungen Der Kooperationsausschuß tagt einmal im Jahr und außerdem jedesmal, wenn die Umstände dies erfordern und beide Parteien ihre Zustimmung dazu erteilen. Zeit und Ort der Tagungen des Kooperationsausschusses werden von den Parteien vereinbart. Die Tagungen des Kooperationsausschusses werden von beiden Sekretären gemeinsam einberufen. Artikel 3 Delegationen Vor jeder Tagung ist dem Vorsitzenden des Kooperationsaus- schusses die beabsichtigte Zusammensetzung und der Name des Leiters jeder Delegation mitzuteilen. Artikel 4 Sekretariat Ein Beamter der Kommission der Europäischen Gemeinschaften und ein Beamter der Regierung der Kirgisischen Republik sind gemeinsam als Sekretäre des Kooperationsausschusses tätig. Der gesamte Schriftverkehr, der nach diesem Anhang an den Vorsitzenden des Kooperationsausschusses gerichtet ist oder von ihm ausgeht, wird den Sekretären des Kooperationsaus- schusses, den Sekretären und dem Präsidenten des Kooperati- onsrates sowie gegebenenfalls den Mitgliedern des Kooperati- onsausschusses zugeleitet. Artikel 5 Öffentlichkeit Die Tagungen des Kooperationsausschusses sind, soweit nichts anderes beschlossen wird, nicht öffentlich. (1) Die Sekretäre des Kooperationsausschusses stellen für jede Tagung eine vorläufige Tagesordnung auf. Sie wird dem Präsidenten und den Sekretären des Kooperationsrates sowie den Mitgliedern des Kooperationsausschusses spätestens fünf- zehn Tage vor Beginn der Tagung übersandt. Die vorläufige Tagesordnung enthält die Punkte, für die der Aufnahmeantrag dem Vorsitzenden spätestens einundzwanzig Tage vor Beginn der betreffenden Tagung zugegangen ist, wobei nur die Punkte in die vorläufige Tagesordnung aufge- nommen werden, für welche die Unterlagen den Sekretären spätestens am Tage der Übersendung der vorläufigen Tagesord- nung übermittelt worden sind. Die Tagesordnung wird vom Kooperationsausschuß zu Beginn jeder Tagung angenommen. Für die Aufnahme von Punkten, die nicht auf der vorläufigen Tagesordnung stehen, ist die Zustimmung beider Vertragsparteien erforderlich. (2) Die in Absatz 1 genannten Fristen können im Benehmen mit den Parteien gekürzt werden, damit den Erfordernissen eines Einzelfalls Rechnung getragen werden kann. (3) Der Kooperationsausschuß kann Sachverständige zur Teilnahme an seinen Tagungen einladen, um Informationen über besondere Themen einzuholen. Artikel 7 Protokoll Über jede Tagung wird ein Protokoll angefertigt, das auf einer vom Vorsitz erstellten Zusammenfassung der Schlußfolge- rungen des Kooperationsausschusses beruht. Nach seiner Annahme durch den Kooperationsausschuß wird das Protokoll vom Vorsitzenden und den Sekretären unter- zeichnet und von jeder Partei zu den Akten genommen. Eine Abschrift des Protokolls wird dem Präsidenten und den Sekre- tären des Kooperationsrates sowie den Mitgliedern des Koope- rationsausschusses zugeleitet. Artikel 8 Empfehlungen Der Kooperationsausschuß gibt keine Empfehlungen ab, außer in den besonderen Fällen, in denen er vom Kooperationsrat gemäß Artikel 77 Absatz 2 des Abkommens hierzu ermächtigt wird. In solchen Fällen tragen diese Rechtsakte die Überschrift „Empfehlung“, gefolgt von der laufenden Nummer, dem Zeit- punkt der Annahme und der Bezeichnung des jeweiligen Gegenstands. Die Empfehlungen werden durch einvernehm- liche Entscheidung der Parteien verabschiedet. 16. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 244/55 Die Empfehlungen des Kooperationsausschusses werden dem Präsidenten und den Sekretären des Kooperationsrates und den Mitgliedern des Kooperationsausschusses zugeleitet. Jede Partei kann beschließen, daß die Empfehlungen des Kooperationsaus- schusses in ihrem jeweiligen Amtsblatt veröffentlicht werden. Die Empfehlungen des Kooperationsausschusses werden vom Vorsitzenden und den Sekretären unterzeichnet. nommen, mit Ausnahme der Ausgaben für den Dolmetscher- dienst und die Übersetzungen aus einer der Amtssprachen der Europäischen Gemeinschaften ins Kirgisische oder Russische, die von der Kirgisischen Republik getragen werden. Die sonstigen Ausgaben für die technische Gestaltung der Tagungen gehen zu Lasten der Partei, die die betreffenden Tagungen ausrichtet. Artikel 9 Ausgaben Die Europäischen Gemeinschaften und die Kirgisische Republik übernehmen bezüglich der Personal-, Reise- und Aufenthaltsko- sten sowie der Post- und Fernmeldegebühren jeweils die Ausgaben, die ihnen aus ihrer Teilnahme an den Tagungen des Kooperationsausschusses sowie seiner Unterausschüsse und Arbeitsgruppen entstehen. Artikel 10 Unterausschüsse Der Kooperationsausschuß kann Unterausschüsse einsetzen und ihr Mandat festlegen. Die Unterausschüsse arbeiten unter der Aufsicht des Kooperationsausschusses, dem sie nach jeder ihrer Sitzungen Bericht erstatten. Die Unterausschüsse geben keine Empfehlungen ab. Die Ausgaben für den Dolmetscherdienst auf den Tagungen sowie für die Übersetzung und Vervielfältigung von Doku- menten werden von den Europäischen Gemeinschaften über- Der Kooperationsausschuß kann das Mandat der Unteraus- schüsse ändern oder weitere Unterausschüsse einsetzen, die ihn bei der Erfüllung seiner Aufgaben unterstützen


title: 1999/550/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 20ής Ιουλίου 1999 για τροποποίηση της απόφασης 95/125/ΕΚ σχετικά με το καθεστώς που ισχύει στη Γαλλία σε ό,τι αφορά τη λοιμώδη αιματοποιητική νέκρωση και την ιογενή αιμορραγική σηψαιμία [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(1999) 2156] (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
France
animal disease
approval
aquaculture
coastal region
health control

text: 7. 8. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 209/39 APOVASG TGS EPITQOPGS tgr 20(cid:147)r Iouk(cid:148)ou 1999 cia tqopopo(cid:148)gsg tgr ap(cid:149)vasgr 95/125/EJ swetij(cid:145) le to jahest(cid:150)r pou isw(cid:151)ei stg Cakk(cid:148)a se (cid:149),ti avoq(cid:145) tg koil(cid:150)dg ailatopoigtij(cid:147) m(cid:146)jqysg jai tgm iocem(cid:147) ailoqqacij(cid:147) sgxail(cid:148)a [joimopoighe(cid:148)sa up(cid:149) tom aqihl(cid:149) E(1999) 2156] (Je(cid:148)lemo pou paqousi(cid:145)fei emdiav(cid:146)qom cia tom EOW) (1999/550/EJ) G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tgm odgc(cid:148)a 91/67/EOJ tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 28gr Iamouaq(cid:148)ou 1991, swetij(cid:145) le tour (cid:149)qour uceiomolijo(cid:151) ek(cid:146)cwou pou di(cid:146)poum tgm elpoq(cid:148)a f(cid:150)ym jai pqo(cid:152)(cid:149)mtym udatojakki(cid:146)qceiar (1), (cid:149)pyr tqo- popoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tgm odgc(cid:148)a 98/45/EJ (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 5 paq(cid:145)cqavor 2, Ejtil(cid:150)mtar: (1) (2) (3) (4) (5) (cid:149)ti ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg d(cid:151)mamtai ma apojt(cid:147)soum, cia l(cid:148)a (cid:147) peqiss(cid:149)teqer peqiow(cid:146)r to jahest(cid:150)r ecjejqil(cid:146)mgr f(cid:150)mgr apakkacl(cid:146)mgr ap(cid:149) tg koil(cid:150)dg ailatopoigtij(cid:147) m(cid:146)jqysg (KAM) jai tgm iocem(cid:147) ailoqqacij(cid:147) sgxail(cid:148)a (IAS)· (cid:149)ti le tgm ap(cid:149)vasg 95/125/EJ tgr Epitqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tgm ap(cid:149)vasg 95/481/EJ (4), jataqt(cid:148)stgje jat(cid:145)kocor ecjejqil(cid:146)mym fym(cid:150)m stg Cakk(cid:148)a· (cid:149)ti g Cakk(cid:148)a up(cid:146)bake stgm Epitqop(cid:147) ta jat(cid:145)kkgka dijaio- kocgtij(cid:145) swetij(cid:145) le tgm woq(cid:147)cgsg, (cid:149)som avoq(cid:145) tg koil(cid:150)dg ailatopoigtij(cid:147) m(cid:146)jqysg (KAM) jai tgm iocem(cid:147) ailoqqacij(cid:147) sgxail(cid:148)a (IAS), jahest(cid:150)tor ecjejqil(cid:146)mgr f(cid:150)mgr cia (cid:145)kker peqiow(cid:146)r, jah(cid:150)r jai tir ehmij(cid:146)r diat(cid:145)neir pou diasvak(cid:148)foum tgm t(cid:147)qgsg tym jam(cid:149)mym tym swetij(cid:150)m le tg diat(cid:147)qgsg tgr (cid:146)cjqisgr· (cid:149)ti g Epitqop(cid:147) jai ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg pqo(cid:146)bgsam se en(cid:146)tasg tym dijaiokocgtij(cid:150)m pou up(cid:146)bake g Cakk(cid:148)a cia tir f(cid:150)mer aut(cid:146)r· (cid:149)ti, ap(cid:149) tgm en(cid:146)tasg aut(cid:147), pqoj(cid:151)ptei (cid:149)ti oi f(cid:150)mer amtapo- jq(cid:148)momtai stir apait(cid:147)seir tou (cid:145)qhqou 5 tgr odgc(cid:148)ar 91/ 67/EOJ· (6) (7) (8) (9) (cid:149)ti, ev(cid:149)som g (cid:146)cjqisg avoq(cid:145) l(cid:149)mo tl(cid:147)la liar udqokocij(cid:147)r kej(cid:145)mgr, pqaclatopoio(cid:151)mtai emiswul(cid:146)moi (cid:146)kecwoi se l(cid:148)a f(cid:150)mg apol(cid:149)mysgr pou sumoqe(cid:151)ei le to tl(cid:147)la tgr ecjejqi- l(cid:146)mgr udqokocij(cid:147)r kej(cid:145)mgr· (cid:149)ti, sumep(cid:150)r, oi f(cid:150)mer aut(cid:146)r d(cid:151)mamtai ma t(cid:151)woum tou jahest(cid:150)tor ecjejqil(cid:146)mgr f(cid:150)mgr (cid:149)som avoq(cid:145) tg KAM jai tgm IAS· (cid:149)ti oi f(cid:150)mer aut(cid:146)r pq(cid:146)pei ma pqosteho(cid:151)m stom jat(cid:145)koco tym (cid:147)dg ecjejqil(cid:146)mym fym(cid:150)m· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stgm paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr l(cid:149)milgr jtgmiatqij(cid:147)r epi- tqop(cid:147)r, ENEDYSE TGM PAQOUSA APOVASG: (cid:129)qhqo 1 To paq(cid:145)qtgla tgr ap(cid:149)vasgr 95/125/EJ amtijah(cid:148)statai ap(cid:149) to paq(cid:145)qtgla tgr paqo(cid:151)sar ap(cid:149)vasgr. (cid:129)qhqo 2 G paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg apeuh(cid:151)metai sta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg. Bqun(cid:146)kker, 20 Iouk(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 46 tgr 19. 2. 1991, s. 1. (2) EE L 189 tgr 3. 7. 1998, s. 12. (3) EE L 84 tgr 14. 4. 1995, s. 8. (4) EE L 275 tgr 18. 11. 1995, s. 26. L 209/40 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 7. 8. 1999 PAQAQTGLA Jat(cid:145)kocor ecjejqil(cid:146)mym fym(cid:150)m (cid:149)som avoq(cid:145) tg KAM jai tgm IAS stg Cakk(cid:148)a 1. ADOUR-GARONNE Udqokocij(cid:146)r kej(cid:145)mer — G udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg tgr Charente — G udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg tgr Seudre — Oi udqokocij(cid:146)r kej(cid:145)mer tym paq(cid:145)jtiym potal(cid:150)m stir ejbok(cid:146)r tgr Gironde sto dial(cid:146)qisla Charente Maritime. — Oi udqokocij(cid:146)r kej(cid:145)mer tym Nive jai Nivelles (dial(cid:146)qisla Pyr(cid:130)n(cid:130)es Atlantiques) — G udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg tym Forges (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Dronne, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Eglisottes sto Monfourat (dial(cid:146)qisla Dordogne) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Beauronne, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Faye (dial(cid:146)qisla Dordogne) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Valouse, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Etant des Roches Noires (dial(cid:146)qisla Dordogne) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Paillasse, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Grand Forge (dial(cid:146)qisla Dordogne) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Ciron ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Moulin de Castaing (dialeq(cid:148)slata Gironde jai Lot et Garonne) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Petite Leyre, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Pont de l’Espine sto Argelouse (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Pave, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Pave (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Escource, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Moulin de Barbe (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Geloux, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla D38 sto Saint Martin d’Oney (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Estrigon, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Campet et Lamol(cid:138)re (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Estampon, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Ancienne Minoterie sto Roquefort (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg G(cid:130)lise, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla pou bq(cid:148)sjetai jat(cid:145)mtg tou sgle(cid:148)ou sum(cid:145)mtgsgr G(cid:130)lise — L’Osse (dialeq(cid:148)slata Landes Lot jai Garonne) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Magescq, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi tir ejbok(cid:146)r (dial(cid:146)qisla Landes) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Luys, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Moulin d’Oro (dial(cid:146)qisla Pyr(cid:130)n(cid:130)es Atlantiques) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Neez, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Juran(cid:135)on (dial(cid:146)qisla Pyr(cid:130)n(cid:130)es Atlantiques) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Beez, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Nay (dial(cid:146)qisla Pyr(cid:130)n(cid:130)es Atlantiques) — Udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg Gave de Cauterets, ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Calypso tou UGS Soulom (dial(cid:146)qisla Hautes Pyr(cid:130)n(cid:130)es) Paq(cid:145)jtier f(cid:150)mer To s(cid:151)moko tgr ajt(cid:147)r tou atkamtijo(cid:151) yjeamo(cid:151) pou bq(cid:148)sjetai letan(cid:151) tou b(cid:149)qeiou oq(cid:148)ou tgr ajt(cid:147)r tou dialeq(cid:148)slator Vend(cid:130)e jai tou m(cid:149)tiou tl(cid:147)lator tgr ajt(cid:147)r tou dialeq(cid:148)slator Charente-Maritime. 2. LOIRE-BRETAGNE Udqokocij(cid:146)r kej(cid:145)mer — To s(cid:151)moko tym udqokocij(cid:150)m kejam(cid:150)m pou bq(cid:148)sjomtai stgm peqiv(cid:146)qeia tgr Bqet(cid:145)mgr pkgm tym ajoko(cid:151)hym udqokocij(cid:150)m kejam(cid:150)m: — Vilaine — Aven — Ster-Goz — to jat(cid:145)mtg tl(cid:147)la tgr udqokocij(cid:147)r kej(cid:145)mgr tou Elorn — g udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg tgr Sevre Niortaise 7. 8. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 209/41 — g udqokocij(cid:147) kej(cid:145)mg tou Lay — to am(cid:145)mtg tl(cid:147)la tgr udqokocij(cid:147)r kej(cid:145)mgr tgr Vienne l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla tou Nou(cid:131)tre (dial(cid:146)qisla Indre) — oi udqokocij(cid:146)r kej(cid:145)mer tym potal(cid:150)m tym ajt(cid:150)m tou Atkamtijo(cid:151) tou dialeq(cid:148)slator Vend(cid:130)e — to tl(cid:147)la tgr udqokocij(cid:147)r kej(cid:145)mgr tou potalo(cid:151) K(cid:148)cgqa pou bq(cid:148)sjetai am(cid:145)mtg tgr udqokocij(cid:147)r kej(cid:145)mgr tou Huisne ap(cid:149) tir pgc(cid:146)r tou ud(cid:145)timou qe(cid:151)lator l(cid:146)wqi to vq(cid:145)cla Fert(cid:130)-Bernard Paq(cid:145)jtier f(cid:150)mer To s(cid:151)moko tgr ajt(cid:147)r tgr Bqet(cid:145)mgr pkgm tym ajoko(cid:151)hym tlgl(cid:145)tym: — J(cid:149)kpor tgr Bq(cid:146)stgr — (cid:133)qlor Camaret — Paq(cid:145)jtia f(cid:150)mg letan(cid:151) tou ajqytgq(cid:148)ou Tr(cid:130)vigon jai tym ejbok(cid:150)m tou potalo(cid:151) La(cid:152)ta — Paq(cid:145)jtia f(cid:150)mg letan(cid:151) tym ejbok(cid:150)m tou potalo(cid:151) Tohon l(cid:146)wqi ta (cid:149)qia tou dialeq(cid:148)slator


title: 99/556/CE: Decisión de la Comisión, de 20 de julio de 1999, que modifica la Decisión 95/473/CE por la que se establece la lista de las explotaciones piscícolas autorizadas en Francia [notificada con el número C(1999) 2153] (Texto pertinente a efectos del EEE)

eurovoc_concepts:
France
directory
fish farming
health control
marketing
veterinary legislation

text: L 211/50 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 11. 8. 1999 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 20 de julio de 1999 que modifica la Decisión 95/473/CE por la que se establece la lista de las explotaciones piscícolas autorizadas en Francia [notificada con el número C(1999) 2153] (Texto pertinente a efectos del EEE) (1999/556/CE) (2) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la directiva 91/67/CEE del Consejo, de 28 de enero de 1991, relativa a las condiciones de policía sanitaria aplicables a la puesta en el mercado de animales y de productos de la acuicultura (1), cuya última modificación la construye la Direc- tiva 98/45/CE (2), y en particular, el apartado 2 de su artículo 6, Considerando que los Estados miembros pueden (1) obtener, para las explotaciones piscícolas situadas en zonas no autorizadas respecto de la necrosis hematopo- yética infecciosa (NHI) y la septicemia hemorrágica viral (SVH), el estatuto de explotación autorizada libre de dichas enfermedades; Considerando que la Decisión 95/473/CE (3) de la Comi- sión, cuya última modificación la constituye la Decisión 97/227/CE (4), fijó la lista de explotaciones autorizadas en Francia; Considerando que Francia ha comunicado a la Comisión los motivos que justifican la concesión, para otras explo- taciones piscícolas, del estatuto de explotación autori- zada situada en zona no autorizada respecto de la NHI y la SHV, así como las disposiciones nacionales que garan- tizan el cumplimiento de las normas referentes al mante- nimiento de la autorización; Considerando que la Comisión y los Estados miembros han procedido al examen de las justificaciones presen- tadas por Francia para esas explotaciones; Considerando que de ese examen se desprende que algunas de las explotaciones cumplen las condiciones contempladas en el artículo 6 de la Directiva 91/67/CEE; (5) (4) (3) que otras explotaciones no cumplen esas condiciones, especialmente en lo que respecta al programa de toma de muestras o a las disposiciones en materia de infraes- tructuras; Considerando que, por lo tanto, las explotaciones que se ajustan a lo dispuesto en la Directiva 91/67/CEE pueden acogerse al estatuto de explotación autorizada dentro de une zona no autorizada; Considerando que es preciso añadir estas explotaciones a la lista de explotaciones ya autorizadas; Considerando que las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del comité veterinario permanente, (6) (7) (8) HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 1 El anexo de la Decisión 95/473/CE se sustituirá por el anexo de la presente Decisión. Artículo 2 Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros. Hecho en Bruselas, el 20 de julio de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 46 de 19. 2. 1991, p. 1. (2) DO L 189 de 3. 7. 1998, p. 12. (3) DO L 269 de 11. 11. 1995, p. 31. (4) DO L 91 de 5. 4. 1997, p. 33. 11. 8. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 211/51 EXPLOTACIONES PISCÍCOLAS AUTORIZADAS RESPECTO DE LA NHI Y LA SHV EN FRANCIA ANEXO 1. Adour-Garonne — Pisciculture de Sarrance 64490 Sarrance (Pyrénées-Atlantiques) — Pisciculture des Sources 12540 Cornus (Aveyron) — Pisciculture de Pissos 40410 Pissos (Landes) — Pisciculture «Les Fontaines d'Escot» 64490 Escot (Pyrénées-Atlantiques) — Pisciculture de la Forge 47700 Casteljaloux (Lot-et-Garonne) 2. Artois-Picardie — Pisciculture du Moulin du Roy 62156 Rémy (Pas-de-Calais) — Pisciculture du Bléquin 62380 Seninghem (Pas-de-Calais) — Pisciculture de Sangheen 62102 Calais (Pas-de-Calais) 3. Loire-Bretagne — SCEA «Truites du lac de Cartravers» Bois-Boscher 22460 Merléac (Côtes-d'Armor) — Pisciculture du Thélohier 35190 Cardroc (Ille-et-Vilaine) — Pisciculture de Plainville 28400 Marolles-les-Buis (Eure-et-Loir) 4. Rhin-Meuse — Pisciculture du ruisseau de Dompierre 55300 Lacroix-sur-Meuse (Meuse) — Pisciculture de la source de la Deüe 55500 Cousances-aux-Bois (Meuse) 5. Seine-Normandie — Pisciculture du Vaucheron 55130 Gondrecourt-le-Château (Meuse)


title: 99/556/CE: Komission päätös, tehty 20 päivänä heinäkuuta 1999, Ranskassa hyväksyttyjä kalanviljelytiloja koskevan luettelon vahvistamisesta tehdyn päätöksen 95/473/EY muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2153) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text: L 211/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 11. 8. 1999 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 20 päivänä heinäkuuta 1999, Ranskassa hyväksyttyjä kalanviljelytiloja koskevan luettelon vahvistamisesta tehdyn päätöksen 95/473/EY muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2153) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (1999/556/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/ 67/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktii- villä 98/45/EY (2), ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, sekä katsoo, että 1) 2) 3) saada hyväksymättömällä alueella jäsenvaltiot voivat kalanviljelytiloille hyväksytyn tarttuvasta sijaitseville vertamuodostavasta kuoliosta (IHN) ja virusperäisestä verenvuotoseptikemiasta (VHS) vapaan kalanviljelytilan aseman, hyväksyttyjen Ranskassa luettelo vahvistetaan komission päätöksessä 95/473/EY (3), sellai- sena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 97/ 227/EY (4), kalanviljelytilojen Ranska on toimittanut komissiolle tarttuvan vertamuo- dostavan kuolion ja virusperäisen verenvuotoseptike- mian osalta perusteet hyväksytyn kalanviljelytilan aseman myöntämiseksi muille hyväksymättömällä alueella sijaitseville kalanviljelytiloille sekä kansalliset säännökset, jotka takaavat hyväksynnän ylläpitoa koske- vien sääntöjen noudattamisen, 4) komissio ja jäsenvaltiot ovat tutkineet Ranskan näiden tilojen osalta toimittamat perusteet, (1) EYVL L 46, 19. 2. 1991, s. 1. (2) EYVL L 189, 3. 7. 1998, s. 12. (3) EYVL L 269, 11. 11. 1995, s. 31. (4) EYVL L 91, 5. 4. 1997, s. 33. 5) 6) 7) 8) tästä tutkinnasta käy ilmi, että eräät tilat täyttävät direk- tiivin 91/67/ETY 6 artiklassa säädetyt vaatimukset; tietyt täytä näitä vaatimuksia erityisesti näyttei- tilat eivät infrastruktuurisäännösten osalta, denotto-ohjelmien tai tämän vuoksi direktiivin 91/67/ETY mukaisten tilojen olisi sijaitsevan saatava hyväksymättömällä hyväksytyn kalanviljelytilan asema, alueella nämä tilat olisi lisättävä jo hyväksyttyjen tilojen luette- loon, ja tässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Korvataan päätöksen 95/473/EY liite tämän päätöksen liitteellä. Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 2 artikla Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen 11. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 211/51 IHN:N JA VHS:N SUHTEEN HYVÄKSYTYT RANSKAN KALANVILJELYTILAT LIITE 1. Adour-Garonne — Pisciculture de Sarrance 64490 Sarrance (Pyrénées-Atlantiques) — Pisciculture des Sources 12540 Cornus (Aveyron) — Pisciculture de Pissos 40410 Pissos (Landes) — Pisciculture ”Les Fontaines d'Escot” 64490 Escot (Pyrénées-Atlantiques) — Pisciculture de la Forge 47700 Casteljaloux (Lot et Garonne) 2. Artois-Picardie — Pisciculture du Moulin du Roy 62156 Rémy (Pas-de-Calais) — Pisciculture du Bléquin 62380 Séninghem (Pas-de-Calais) — Pisciculture de Sangheen 62102 Calais (Pas-de-Calais) 3. Loire-Bretagne — SCEA ”Truites du lac de Cartravers” Bois Boscher 22460 Merleac (Côtes d'Armor) — Pisciculture du Thélohier 35190 Cardroc (Ille-et-Vilaine) — Pisciculture de Plainville 28400 Marolles les Buis (Eure et Loir) 4. Rhin-Meuse — Pisciculture du ruisseau de Dompierre 55300 Lacroix sur Meuse (Meuse) — Pisciculture de la source de la Deüe 55500 Cousances aux Bois (Meuse) 5. Seine-Normandie — Pisciculture du Vaucheron 55130 Gondrecourt le Château (Meuse)


title: Rozhodnutí Komise ze dne 20. července 1999 o přidělení ročního finančního příspěvku Společenství na předvstupní opatření pro zemědělství a rozvoj venkova (oznámeno pod číslem K(1999) 2431)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
accession to the European Union
aid to agriculture
distribution of aid
financial aid
rural development

text: 11/sv. 32 CS Úřední věstník Evropské unie 123 31999D0595 L 226/23 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 27. 8. 1999 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 20. července 1999 o přidělení ročního finančního příspěvku Společenství na předvstupní opatření pro zemědělství a rozvoj venkova (oznámeno pod číslem K(1999) 2431) (1999/595/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1268/1999 ze dne 21. června 1999 o podpoře Společenství pro předvstupní opatření v oblasti zemědělství a rozvoje venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy v předvstupním období (1), a zejména na článek 11 tohoto nařízení, (1) k interinstitucionální vzhledem k tomu, že podle finančního výhledu na léta 2000 až 2006, který byla dohodnut na zasedání Evropské rady v Berlíně ve dnech 24. a 25. března 1999 a který byl dne připojen 6. května 1999 o rozpočtové kázni a o zdokonalení roz- počtového procesu, byla stanovena maximální částka pro tři předvstupní nástroje; že částka uvedená podle tohoto nařízení je stálá roční částka ve výši 520 milionů eur v cenách roku 1999; že finanční příděly Společenství jsou v každém případě omezeny výší rozpočtových položek, které přijme rozpočtový orgán; dohodě ze zemědělského obyvatelstva, využívané zemědělské plochy, hrubého domácího produktu na obyvatele v paritě kupní síly a ze zvláštní územní situace; vzhledem k tomu, že podle čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení připraví kandidátské země plán a předloží jej Komisi; že znalost částky finančního přídělu poskytnutého Komisí je nezbytným předpokladem k přípravě plánu; vzhledem k tomu, že je vhodné připomenout, že poskyt- nutí podpory Společenství v rámci předvstupního nástroje pro zemědělství závisí na tom, jak kandidátská země dodr- žuje zejména finanční ustanovení, která byla dohodnuta Společenstvím protokolech mezi finančních ve a přijímajícími zeměmi, (4) (5) PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 (2) vzhledem k tomu, že Komise má sdělit kandidátským zemím svá rozhodnutí o přidělení dostupných finančních zdrojů; Orientační příděly maximální roční částky finančního příspěvku Společenství podle nařízení (ES) č. 1268/1999 pro jednotlivé přijímající země jsou stanoveny v příloze tohoto rozhodnutí. Částky jsou vyjádřeny ve stálých cenách roku 1999. (3) vzhledem k tomu, že čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení sta- finanční příděly musí vycházet z počtu noví, že Rozdělení je stanoveno na období let 2000 až 2006. Přehodnotí se případně podle článku 15 nařízení (ES) č. 1268/1999. (1) Úř. věst. L 161, 26. 6. 1999, s. 87. Příděly se případně přizpůsobí výši rozpočtových položek přijatých rozpočtovým orgánem. 124 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 32 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 20. července 1999. Článek 2 Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise 11/sv. 32 CS Úřední věstník Evropské unie 125 PŘÍLOHA Příděly maximální roční částky finančního příspěvku Společenství pro přijímající země v eurech v cenách roku 1999 Přijímajíácín země Roční příděl v eurech (ceny roku 1999) Bulharsko Česká republika Estonsko Litva Lotyšsko Maďarsko Polsko Rumunsko Slovensko Slovinsko 52 124 000 22 063 000 12 137 000 21 848 000 29 829 000 38 054 000 168 683 000 150 636 000 18 289 000 6 337 000 Celkem 520 000 000


title: Notice published pursuant to Article 19(3) of Council Regulation No 17 concerning an application for a renewal of the Commission decision of 12 July 1989 to grant an exemption pursuant to Article 81(3) of the EC Treaty (Case No IV/C.2/30.566 - UIP Cinema) (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
EU market
competition
film industry

text: C 205/6 EN Official Journal of the European Communities 20. 7. 1999 Notice published pursuant to Article 19(3) of Council Regulation No 17 (1) concerning an application for a renewal of the Commission decision of 12 July 1989 to grant an exemption pursuant to Article 81(3) of the EC Treaty (Case No IV/C. 2/30. 566 (cid:151) UIP Cinema) (1999/C 205/06) (Text with EEA relevance) 1. INTRODUCTION agreement establishing United The International Pictures BV (UIP) were first notified to the Commission on 11 February 1982. A summary of the notification was published (2) pursuant to Article 19(3) of Regu- the lation 17. Commission exempted UIP for five years with effect from 27 July 1988 and with expiry on 26 July 1993. On 22 June 1993 the Commission received a request for a renewal of the agreements the exemption of establishing UIP. In a decision of 12 July 1989 (3) the re-notified UIP agreements appeared to be incom- patible with Article 81 of the EC Treaty. Therefore, in this procedure, the parties made new amendments to the UIP agreements and provided new undertakings, in addition to the undertakings already given during the procedure leading to the exemption decision of 12 December 1989. 4. 1. Amendments proposed by UIP and the Partners to the agreements re-notified in 1993 2. THE PARTIES TO THE UIP AGREEMENTS 4. 1. 1. The right of first refusal provision UIP is a joint film distribution company established by Paramount Pictures Corporation, Universal Studios Inc. , (the Partners). The and Metro-Goldwyn-Mayer Partners and indirectly through their subsidiaries, in the financing, production and distribution of feature films and other enter- tainment programmes for exhibition in cinemas, on television and other media. engaged, directly Inc. are all 3. THE MARKET for for in the film business is national due The UIP agreements concern the market the distribution for exhibition in cinemas of feature films, short subjects and trailers. The relevant geographic to market differences in the industry in the various Member States such as language, governmental regulations and different patterns of distribution and exhibition. While theatrical exhibition generally has the market enjoyed a positive trend over the past years, UIP’s fluctuated average Community market around 20 % throughout the since exemption decision in 1989 depending on the films In 1997 UIP’s market share was as low as released. activities of 13 %. The Polygram Filmed of those Universal Studios only adds moderately to UIP’s total market share. share has the period recent merger (4) of Entertainment with the 4. CHANGES MADE TO THE RE-NOTIFIED UIP AGREEMENTS AND PARTIES FOLLOWING THE INTERVENTION OF THE COMMISSION UNDERTAKINGS GIVEN THE BY the analysis carried out by the On the basis of Commission and of received from third parties during this procedure certain features of the comments (1) OJ 13, 21. 2. 1962, p. 204/62. (2) OJ C 286, 10. 11. 1988, p. 4. (3) OJ L 226, 3. 8. 1989, p. 25. (4) OJ C 309, 9. 10. 1998, p. 8, Non-opposition to a notified concen- tration (Case No IV/M. 1219 (cid:151) Seagram/Polygram). first Under the UIP agreements, UIP has a right of refusal to distribute the Partners’ films. The right of first refusal means that the Partners are obliged first to offer their films for distribution to UIP and if UIP decides not to distribute a film, the Partners are free to use other distributors. Under the current provision, the whole Community is considered as one single territory. The Parties have offered to amend this provision so that each Member State is considered as a single for Belgium/Luxembourg and the territory, except UK/Republic of each of which shall be Ireland, treated as one territory. that The Commission considers that this amendment of the right of first refusal will reduce the restrictions of competition flowing from the UIP agreements. The amendment means the Partner holding the distribution rights to a film will be free to seek alter- native distribution for the film in territories where UIP elects not to distribute such film. In addition to the lessening of the restrictions of competition flowing from the UIP agreements, this amendment will in the Commission’s opinion lead to a diversification and improvement of the supply of films in the Member States. 4. 1. 2. Best efforts Currently, the shareholders agreement contains an obli- gation for UIP to maximise gross receipts for each film distributed by it. The Parties have undertaken to delete this obligation from the shareholders’ agreement. This modification meets the concerns that retaining the best effort provision in the shareholders agreement could be seen to extend the contractual obligation to maximise profits to each individual Partner in respect of every film distributed by UIP. This could be seen as an incentive to undertake an anti-competitive co-ordi- nation of the release of films through UIP. 20. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 205/7 the towards gross the Commission has accepted that a best However, efforts provision will be retained in the individual franchise agreements concluded between UIP and the Partner. The provision confirms UIP’s individual each individual commitment to Partner each individual receipts of maximise Partner’s film. The purpose is to make it clear that each Partner will satisfy the requirements of their contractual partners and other profit participants) to ensure the most profitable indi- vidual distribution possible of a film through UIP. The Commission considers that retaining the best efforts clause in the individual franchise agreements will not act as an incentive for the parties to coordinate their distribution activities. (producers, talent produce, rights to local films in the EEA. finance, co-finance or acquire distribution 4. 2. 6. Records to show the nature and extent of the Parties’ local film activities UIP and the Partners have agreed to provide an under- taking to continue to maintain records to show the nature and extent of their activity in the production, co-financing or acquisition of distribution rights of films of EEA national origin or made in whole or in in the EEA (2). A definition of a film of EEA part national origin has been included in the undertaking to avoid doubts as to the origin of a particular film. Undertakings from the 1989 decision as repeated and amended by UIP and the Partners 4. 2. ^ 4. 2. 1. Co-financing and distribution of films of third parties in the EEA UIP and the Partners have agreed to repeat the under- that UIP will make itself available, based takings (1) upon co-finance, judgement, its acquire distribution rights to or distribute feature films of third parties in the EEA. commercial to 4. 2. 7. Undertaking professional European film makers and film festivals support to development of development UIP and the Partners have agreed to provide an under- taking that one or more of them will take initiatives to support and promote the training and encourage, professional European filmmakers and their films by, for example, providing funding to film to film schools, financial festivals, sponsoring prizes or awards and offering internship opportunities to novice EEA film industry professionals. support young of 4. 2. 2. Publication of availability 4. 2. 8. No coordination of release dates UIP has agreed to provide an undertaking to publicise such availability to independent producers and will introduce and make known its procedures to assist such producers to contact UIP concerning their film projects. 4. 2. 3. Appointment of a film executive responsible for identifying and securing EEA films for distribution UIP and the Partners have agreed to provide an under- taking to facilitate the abovementioned undertakings by employing an experienced film industry executive to be identifying and seeking to secure responsible for considered distribution of EEA films, which are commercial reasonably judgment, to generate reasonable earnings in theatrical distribution. on UIP’s an opportunity likely, to offer based 4. 2. 4. Publication of UIP and the Partners’ activities in respect of third party films UIP and the Partners have agreed to provide an under- taking to publicise annually in the trade press or by some other appropriate publication the nature and its activity in the co-financing, acquiring extent of to and distributing the feature distribution rights films of third parties in the EEA. 4. 2. 5. Production, financing and distribution of films in the EEA Each of the Partners have agreed to provide an under- taking to make themselves available individually, based to upon their commercial judgement individual UIP and the Partners have offered to maintain the undertaking (3) that no Partners’ committee would consider or discuss the plans to release, distribute or market the individual films of any Partner. Except pursuant to any co-production or co-financing or similar agreement each Partner moreover has agreed to provide an undertaking to set dates for the release of its films through UIP individually without agreeing or seeking to reach agreement with any other Partner as to such date, and UIP shall not disclose such release dates until authorised to do so or the date becomes known to third parties. The reinforcement of this undertaking is made in order to underline that UIP will not work as a coordination vehicle for film distribution activities, which is one of the main concerns that third parties have raised against UIP. the Partners’ 4. 2. 9. Arbitration the already established UIP and the Partners have agreed to provide an under- taking to establish a new conciliation procedure in arbitration addition to procedure to resolve disputes between UIP and exhibitors relating to the supply of prints. Moreover, the arbitration procedure has been improved by being designed to operate more quickly. The new mech- anisms are to be applied in Member States where no industry arbitration procedures exist. (1) Point 27 of the 1989 Commission Decision. (2) Point 32 of the 1989 Commission Decision. (3) Point 31 of the 1989 Commission Decision. C 205/8 EN Official Journal of the European Communities 20. 7. 1999 In the Commission’s view the new conciliation and the amended arbitration procedures are useful instruments in ensuring that UIP deals with exhibitors on a fair and equitable basis. 4. 2. 10. Undertaking never to block book UIP has agreed to provide an undertaking not to apply block-booking practices, i. e. never make the acceptance of a film conditional upon the acceptance of any other film. The Commission was concerned that UIP potentially could force exhibitors to accept films they would not otherwise have accepted. This undertaking makes it clear that UIP will not use block booking. 4. 2. 11. Undertaking not to discriminate between own and third parties’ cinemas UIP has agreed to undertake to supply films to cinemas owned or controlled by the Partners on an arm’s length basis, recognising that differences in license terms may be attributable to commercial differences between cinemas. This undertaking ensures that third parties have access to the Partners’ films on fair conditions. 5. THE COMMISSION’S INTENTIONS The parties have provided a number of changes to the notified agreements and provided additional under- takings to the Commission. Taking into account the the film commodity, the heterogeneous character of amended UIP agreements allow the parties to achieve greater efficiency by avoiding the duplication of distribution organisations and thereby reducing costs. Consequently, the parties are able to release more films in the Community. A less costly distribution organi- sation results in a more efficient network of branch and cinema offices viewers to a wider variety of films. to the benefit of through a ready and regular access exhibitors On the basis of the foregoing, the Commission intends to take a favourable view in respect of the agreements subject to the Parties amending the agreements and putting the undertakings into force. Before doing so, it invites third parties to send their observations within one month of the publication of this notice to the following address quoting the reference (cid:145)IV/C. 2-30. 566 (cid:151) UIP Cinema(cid:146): European Commission, Directorate-General for Competition, Directorate C, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Brussels; Fax (32-2) 296 98 04


title: 1999/550/CE: Decisión de la Comisión de 20 de julio de 1999 que modifica la Decisión 95/125/CE, relativa al estatuto de Francia en lo que atañe a la necrosis hematopoyética infecciosa y a la septicemia hemorrágica viral [notificada con el número C(1999) 2156] (Texto pertinente a efectos del EEE)

text: 7. 8. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 209/39 DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 20 de julio de 1999 que modifica la Decisión 95/125/CE, relativa al estatuto de Francia en lo que atañe a la necrosis hematopoyética infecciosa y a la septicemia hemorrágica viral [notificada con el número C(1999) 2156] (Texto pertinente a efectos del EEE) (1999/550/CE) (6) (7) (8) (9) la que, cuando Considerando sólo concierne a una parte de una cuenca fluvial, se refuerzan los controles en una zona de seguridad contigua a la parte de la cuenca fluvial a la que se concede la autoriza- ción; autorización Considerando que, por lo tanto, puede concederse a estas zonas el estatuto de zona autorizada a efectos de la NHI y la SHV; Considerando que es pertinente añadir estas zonas a la lista de las autorizadas; Considerando que las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité veterinario permanente, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 1 El anexo de la Decisión 95/125/CE se sustituirá por el anexo de la presente Decisión. Artículo 2 Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros. Hecho en Bruselas, el 20 de julio de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Directiva 91/67/CEE del Consejo, de 28 de enero de 1991, relativa a las condiciones de policía sanitaria aplicables a la puesta en el mercado de animales y de productos de la acuicultura (1), cuya última modificación la constituye la Direc- tiva 98/45/CE (2), y, en particular, el apartado 2 de su artículo 5, (1) (2) (3) (4) (5) Considerando que los Estados miembros pueden obtener el estatuto de zona autorizada libre de la necrosis hema- topoyética infecciosa (NHI) y de la septicemia hemorrá- gica viral (SHV) para una o varias regiones; Considerando que la lista de zonas autorizadas en Francia fue fijada por la Decisión 95/125/CE de la Comi- sión (3), cuya última modificación la constituye la Deci- sión 95/481/CE (4); Considerando que Francia ha presentado a la Comisión los justificantes adecuados relativos a la concesión, en lo que atañe a la necrosis hematopoyética infecciosa (NHI) y a la septicemia hemorrágica viral (SHV), del estatuto para otras zonas, y las disposiciones nacionales que garantizan el cumplimiento de las normas relativas al mantenimiento de la autorización; Considerando que la Comisión y los Estados miembros procedieron al examen de los justificantes remitidos por Francia respecto a estas zonas; Considerando que este examen dio como resultado que dichas zonas responden a las exigencias previstas en el artículo 5 de la Directiva 91/67/CEE; (1) DO L 46 de 19. 2. 1991, p. 1. (2) DO L 189 de 3. 7. 1998, p. 12. (3) DO L 84 de 14. 4. 1995, p. 8. (4) DO L 275 de 18. 11. 1995, p. 26. L 209/40 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 7. 8. 1999 ANEXO Lista de zonas autorizadas efectos de la NHI y la SHV en Francia 1. ADOUR-GARONNE Cuencas fluviales — Cuenca del Charente — Cuenca del Seudre — Cuencas de los ríos litorales del estuario de Gironde, del departamento de Charente Maritime — Cuencas fluviales del Nive y los Nivelles (departamento de Pyrenées Atlantiques) — Cuenca de los Forges (departamento de Landes) — Cuenca del Dronne, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Eglisottes en Monfourat (departamento de Dordogne) — Cuenca del Beauronne, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Faye (departamento de Dordogne) — Cuenca del Valouse, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Roches Noires (departamento de Dordogne) — Cuenca del Paillasse, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Grand Forge (departamento de Dordogne) — Cuenca del Ciron, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Moulin de Castaing (departamentos de Lot et Garonne y Gironde) — Cuenca del Petite Leyre, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Pont de l'Espine en Argelouse (departamento de Landes) — Cuenca del Pave, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Pave (departamento de Landes) — Cuenca del Escourse, desde el nacimiento de las corrientes hasta al pantano de Moulin de Barbe (departamento de Landes) — Cuenca de Geloux, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de D38 en Saint Martin d'Oney (departa- mento de Landes) — Cuenca del Estrigon, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Campet et Lamolère (departamento de Landes) — Cuenca del Estampon, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de l'Ancienne Minoterie en Roquefort (departamento de Landes) — Cuenca del Gélise, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano situado aguas arriba de la confluencia Gélise-L'Osse (departamentos de Landes y Lot et Garonne) — Cuenca del Magescq, desde el nacimiento de las corrientes hasta la desembocadura (departamento de Landes) — Cuenca de los Luys, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Moulin d'Oro (departamento de Pyrénées Atlantiques) — Cuenca del Neez, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Jurançon (departamento de Pyrénées Atlantiques) — Cuenca del Beez, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Nay (departamento de Pyrénées Atlantiques) — Cuenca del Gave de Cauterets, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano Calypso, de la central de Soulom (departamento de Hautes Pyrénées). Zonas costeras Toda la costa atlántica comprendida entre el límite norte del litoral del departamento de Vendée y el límite sur del litoral del departamento de Charente-Maritime. 2. LOIRE-BRETAÑA Cuencas fluviales — Todas la cuencas fluviales situadas en la región de Bretaña, con excepción de las siguientes: — Vilaine — Aven — Ster-Goz — Parte baja de la cuenca del Elorn — Cuenca del Sèvre Niortés 7. 8. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 209/41 — Ceunca del Lay — Zona aguas arriba de la cuenca del Vienne hasta el pantano de Nouâtre (departamento de Indre) — Cuencas de los ríos litorales atlánticos del departamento de Vendée — La parte de la cuenca del Loira formada por la cuenca del Huisne aguas arriba, desde el nacimiento de las corrientes hasta el pantano de Ferté-Bernard. Zonas costeras Toda la costa bretona, con excepción de las zonas siguientes: — Rada de Brest — Ensenada de Camaret — Zona litoral entre la punta de Trévigon y la desembocadura del río Laïta — Zona litoral entre la desembocadura del río Tohon y el límite departamental


title: Comunicazione della Commissione nel quadro dell'applicazione della direttiva 94/27/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 30 giugno 1994, che stabilisce la dodicesima modifica della direttiva 76/769/CEE concernente il ravvicinamento delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative degli Stati membri relative alla limitazione dell'immissione sul mercato e dell'uso di talune sostanze e preparati pericolosi (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
approximation of laws
dangerous substance

text: 20. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 205/5 Comunicazione della Commissione nel quadro dell’applicazione della direttiva 94/27/CE del Parla- mento europeo e del Consiglio, del 30 giugno 1994, che stabilisce la dodicesima modifica della direttiva 76/769/CEE concernente il ravvicinamento delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative degli Stati membri relative alla limitazione dell’immissione sul mercato e dell’uso di talune sostanze e preparati pericolosi (1) (1999/C 205/05) (Testo rilevante ai fini del SEE) (Pubblicazione dei titoli e dei riferimenti alle norme armonizzate europee nell’ambito delle direttive) OEN (1) Riferimento Titolo della norma armonizzata CEN EN 1810:1998 Metodo di prova di riferimento per la determinazione del contenuto di nickel per mezzo della spettrometria ad assor- bimento atomico CEN EN 1811:1998 Metodo di prova di riferimento per il rilascio del nichel da prodotti destinati ad entrare in contatto diretto e prolungato con la pelle CEN EN 12472:1998 Metodo per la simulazione dell’usura e della corrosione per la determinazione del rilascio del nichel da prodotti rivestiti Anno di ratifica 1998 1998 1998 (1) OEN (Organismo europeo di normalizzazione): (cid:151) CEN: Rue de Stassart 36, B-1050 Bruxelles, tel. (32-2) 550 08 11, fax (32-2) 550 08 19. AVVERTIMENTO: (cid:151) Ogni informazione relativa alla disponibilit(cid:224) delle norme pu(cid:242) essere ottenuta o presso gli organismi europei di normalizzazione o presso gli enti nazionali di normalizzazione il cui elenco figura come allegato alla direttiva 98/34/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (2). (cid:151) La pubblicazione dei riferimenti nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee non implica che le norme siano disponibili in tutte le lingue della Comunit(cid:224). (cid:151) La Commissione assicura l’aggiornamento della presente lista. (1) GU L 188 del 22. 7. 1994. (2) GU L 204 del 21. 7. 1998