title: Neuvoston direktiivi 1999/81/EY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1999, savukkeiden verojen lähentämisestä annetun direktiivin 92/79/ÅTY, muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä annetun direktiivin 92/80/ETY ja muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista annetun direktiivin 95/59/ÅY muuttamisesta

eurovoc_concepts:
excise duty
tax harmonisation
tobacco
tobacco industry

text: 11. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 211/47 NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/81/EY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1999, savukkeiden verojen lähentämisestä annetun direktiivin 92/79/ΕTY, muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä annetun direktiivin 92/80/ETY ja muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista annetun direktiivin 95/59/ΕY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3), sekä katsoo, että 1) 2) 3) 4) 5) 6) 7) 8) direktiivien 92/79/ΕTY (4) ja 92/80/ETY (5) säännösten mukaisesti annetussa ensimmäisessä kertomuksessaan valmisteverojen rakenteesta ja kannoista komissio tyytyi täsmällisiä ratkaisuja ehdottamatta tuomaan esille tiettyjä direktiivien soveltamisessa kohdattuja vaikeuksia, tämän jälkeen οn toteutettu kuulemismenettely, jossa οn talouselämän ollut mukana kansallisia viranomaisia, edustajia ja eturyhmiä, ensimmäinen vaihe tässä kuulemismenettelyssä oli Lissa- bonin konferenssi, arvioida olemassa olevien yhteisön järjestelyjen toimintaa ja avustaa komissiota sen tehtävässä valmistella tulevaisuu- dessa sovellettavaa valmisteveropolitiikkaa, tavoitteena oli jonka tämä kuulemismenettely johti komission antamaan toiseen kertomukseen, kuulemismenettelyn aikana todettiin vaikeuksia valmiste- veron 57 prosentin vähimmäisvaikutusta koskevan säännön soveltamisessa, sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää sään- töjen yhtenäisempää tulkintaa ja soveltamista jäsenval- tioissa, sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää lisäksi käytännössä helpommin sovellettavien sääntöjen vahvis- tamista, jäsenvaltioille olisi kuitenkin annettava riittävä jousto- vara kansallisiin olosuhteisiin mukautetun politiikan määrittelemiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, (1) EYVL C 203, 30. 6. 1998, s. 16. (2) EYVL C 153, 1. 6. 1999. (3) EYVL C 410, 31. 12. 1998, s. 1. (4) EYVL L 316, 31. 10. 1992, s. 8. (5) EYVL L 316, 31. 10. 1992, s. 10. 9) 10) 11) 12) 13) 14) 15) 16) käytännön syistä jäsenvaltioille olisi annettava tietty joustovara yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutuksen mukauttamiseksi tiettyjen, myös arvonlisäverokantaa koskevien, muutosten perusteella, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus tasata ylei- seen vähimmäisvalmisteveroon kohdistuvat arvonlisäve- rokannan muutosten vaikutukset, tämä mahdollisuus ei saisi johtaa kilpailun vääristymiin tai sisämarkkinoiden puutteelliseen toimintaan, direktiivien soveltamiseksi vaihtoehtojen voimassaoloaikaa olisi rajoitettava, jäsenvaltioille myönnettyjen tilanne, jonka perusteella vuoden 1994 liittymisasiakir- jassa Ruotsin kuningaskunnalle myönnettiin poikkeus 57 prosentin yleiseen vähimmäisvalmisteverokantaan, οn edelleen olemassa; näin ollen Ruotsin kuningaskun- nalle myönnettyä poikkeusta on tarpeen jatkaa 31 päivään joulukuuta 2002, on tarkoituksenmukaista myöntää Ranskalle lisäaikaa 31 päivään joulukuuta 2002 Korsikan saarella myytävien savukkeiden ja tupakkatuotteiden osalta, on tarkoituksenmukaista myöntää Saksalle lisäaikaa, jotta se voisi mukauttaa kansallisen verokantansa hienoksi leikatun tupakan kääröjen osalta yhteisön lain- säädännön mukaiseksi, ei ole estettä sille, että jäsenvaltioille annetaan lupa soveltaa sikarien ja pikkusikarien sekä muun piippu -ja savuketupakan tämä mahdollisuus οn jo olemassa savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi vähimmäisvalmisteveroa, leikatun tupakan osalta, jos 17) olisi otettava käyttöön säännöllinen tarkastelumenettely, 18) 19) nykyinen kahden vuoden tarkasteluväli on liian lyhyt, jotta jäsenvaltioiden lainsäädännön muutoksia voitaisiin arvioida asianmukaisesti, syystä tarkastelu olisi tästä toteutettava vähintään kolmen vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeis- tään 31 päivänä joulukuuta 2000, L 211/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 11. 8. 1999 20) ja savukkeiksi pikkusikarien, käärittävän sikarien hienoksi leikatun tupakan sekä muun piippu- ja savuke- tupakan yhteisön vähimmäisverokantojen arvon heikke- nemisen välttämiseksi olisi vahvistettava korotusaika- taulu, ja rakennetta ja hyväksyy Euroopan parlamenttia kuultuaan yksimielisesti tarvittavat toimenpiteet. Komission kertomuk- sessa ja neuvoston tarkastelussa otetaan huomioon sisä- markkinoiden moitteeton toiminta ja perustamissopi- muksen laajemmat tavoitteet. 21) tämän vuoksi olisi direktiivit 92/79/ETY, 92/80/ETY ja 95/59/EY (1) muutettava, (*) EYVL L 291, 6. 12. 1995, s. 40. ” ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 92/79/ETY seuraavasti: 1) Lisätään artikla seuraavasti: ”2 a artikla ja Jos kysytyimmän hintaluokan savukkeiden vähittäis- 1. sen perusteella myyntihinta muuttuu jäsenvaltiossa yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutus heikkenee 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua tasoa alhai- jäsenvaltio semmalle enintään kyseinen tasolle, voi muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakka olla mukauttamatta yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutusta. Jos jäsenvaltio korottaa savukkeiden arvonlisävero- 2. kantaa, se voi alentaa yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutuksen siihen määrään asti, joka prosentteina vähittäis- myyntihinnasta ilmoitettuna vastaa arvonlisäverokannan korotuksen vaikutusta, mikä myös ilmoitetaan prosentteina vähittäismyyntihinnasta, kyseinen mukautus vaikka heikentää yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutusta 2 artiklassa säädettyä alhaisemmalle tasolle. 3. Jos jäsenvaltio on 2 kohdan mukaisesti alentanut yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutuksen 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädettyä alhaisemmalle tasolle, sen on säädetyn tason saavuttamiseksi korotettava tätä vaiku- tusta uudelleen viimeistään alentamisen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivänä. ”; 2) Lisätään 3 artiklaan seuraavat kohdat: Edellä olevasta 2 artiklasta huolimatta Ruotsin kunin- ”3. gaskunta voi lykätä 31 päivään joulukuuta 2002 asti sen yleisen vähimmäisvalmisteveron soveltamista, joka vastaa 57 prosenttia kysytyimmän hintaluokan savukkeiden vähit- täismyyntihinnasta (kaikki verot mukaan luettuina). Ruotsin kuningaskunta ei kuitenkaan voi alentaa yleistä valmiste- veroa 1 päivänä elokuuta 1998 sovelletun tason alapuolelle. Ranskan tasavalta voi 4. joulukuun 31 päivään 2002 saakka soveltaa Korsikan saarella myytävien savukkeiden osalta samoja verokantoja, jotka olivat voimassa 31 päivänä joulukuuta 1997. ”; 3) Korvataan 4 artikla seuraavasti: ”4 artikla Vähintään kolmen vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 neuvosto tarkas- telee kertomuksen ja tarvittaessa komission ehdotuksen perusteella 2 artiklassa ja 3 artiklan 2 kohdassa säädettyä vähimmäisvalmisteveroa sekä muista valmistetun tupakan kulutukseen liikevaihtoverosta 27 päivänä marraskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin valmisteverojen 95/59/EY (*) 16 artiklassa määriteltyä kohdistuvista kuin (1) EYVL L 291, 6. 12. 1995, s. 40. 2 artikla Muutetaan direktiivi 92/80/ETY seuraavasti: 1) Muutetaan 3 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: Jäsenvaltioiden οn sovellettava ”1. joka voi οlla: valmisteveroa, a) joko arvoon perustuva valmistevero, joka lasketaan kunkin tuotteen sellaisten korkeimpien vähittäis- myyntihintojen perusteella, jotka yhteisöön sijoittau- tuneet valmistajat ja yhteisön ulkopuolisista maista tuovat maahantuojat vahvistavat vapaasti muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista kuin liikevaihtoverosta 27 päivänä marraskuuta 1995 annetun 9 artiklan mukaisesti, 95/59/EY (*) neuvoston direktiivin b) tai erityisvalmistevero, joka ilmoitetaan kilogrammaa kohti kannettavana määränä tai sikareiden ja pikku- tiettyä kappale- sikareiden osalta vaihtoehtoisesti määrää kohti kannettavana määränä, c) taikka näiden yhdistelmä, veron arvoon perustuva osa erityisosa. johon kuuluvat valmiste- valmisteveron ja Jos valmistevero on joko arvoon perustuva tai arvoon perustuvan valmisteveron ja erityisvalmisteveron yhdis- telmä, jäsenvaltiot voivat säätää valmisteverolle vähim- mäismäärän. tiettyä Prosentteina taikka määrinä kilogrammaa tai kappalemäärää kohti ilmoitettavan kokonaisvalmiste- veron οn oltava vähintään yhtä suuri kuin verokannat jotka οn vahvistettu seuraaville tai vähimmäismäärät, tuotteille: — sikarit tai pikkusikarit: 5 prosenttia vähittäismyynti- hinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 9 euroa 1 000 kappaleelta taikka kilogrammalta, — savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka: 30 prosenttia verot vähittäismyyntihinnasta mukaan luettuina tai 24 euroa kilogrammalta, — muu piippu- ja savuketupakka: 20 prosenttia vähit- täismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 18 euroa kilogrammalta. kaikki Tammikuun 1 päivästä 2001 edellä olevassa kolmessa luetelmakohdassa mainitut 9 euron, 24 euron ja 18 euron määrät korvataan 10 euron, 25 euron ja 19 euron määrillä. (*) EYVL L 291, 6. 12. 1995, s. 40. ” b) Lisätään kohta seuraavasti: Ranskan tasavalta voi ”4. joulukuun 31 päivään 2002 saakka soveltaa tässä direktiivissä tarkoitettujen ja Korsikan saarella myytävien tupakkatuotteiden osalta samoja verokantoja, jotka olivat voimassa 31 päivänä joulukuuta 1997. ” 11. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 211/49 2) Korvataan 4 artikla seuraavasti: c) Korvataan 5 kohta seuraavasti: ”4 artikla Vähintään kolmen vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 neuvosto tarkas- telee komission kertomuksen ja tarvittaessa komission ehdotuksen perusteella vahvistettuja valmisteverokantoja ja hyväksyy Euroopan parlamenttia kuultuaan yksimielisesti toimenpiteet. Komis- sion kertomuksessa ja neuvoston tarkastelussa otetaan huomioon sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, valmis- teverokantojen todellinen arvo sekä perustamissopimuksen laajemmat tavoitteet. ” tässä direktiivissä tarvittavat 3 artikla Muutetaan direktiivi 95/59/EY seuraavasti: ”5. Jäsenvaltiot voivat kantaa savukkeista vähim- mäisvalmisteveroa, jos tämä ei nosta kokonaisverotasoa yli 90 prosenttiin kysytyimmän hintaluokan savuk- keiden kokonaisverotasosta. ” 4 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudat- 1. hallinnolliset tamisen määräykset voimaan 1 päivästä tammikuuta 1999 lukien. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. edellyttämät asetukset lait, ja Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, julkaistaan. ne virallisesti miten viittaukset tehdään. 1) Korvataan 4 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa oleva sanonta ”31 päivään joulukuuta 1998” sanonnalla ”31 päivään joulukuuta 2001”. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina jotka ne antavat tässä direktiivissä 2. ne kansalliset säännökset, tarkoitetuista kysymyksistä. 2) Muutetaan 16 artikla seuraavasti: a) Lisätään kohta seuraavasti: kysytyimmän hintaluokan savukkeiden Jos ”2 a. vähittäismyyntihinta tavalla, jäsenvaltiossa muuttuu joka vaikuttaa prosentteina kokonaisverotasosta ilmoi- tettuun valmisteveron erityisosaan siten, että se on alle 5 prosenttia tai yli 55 prosenttia kokonaisverotasosta, kyseinen jäsenvaltio voi, poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, enintään muutoksen tapahtumis- vuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakka erityisvalmisteveron määrää. ” olla mukauttamatta b) Korvataan 3 kohdassa ilmaisu ”jos edellä tarkoitetusta hintaluokasta kannettavaa valmisteveroa tai liikevaihto- veroa” ilmaisulla ”jos edellä tarkoitetusta hintaluokasta kannettavaa valmisteveroa”. 5 artikla Tämä direktiivi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Sitä sovelletaan tammikuun 1 päivästä 1999. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 6 artikla Tehty Brysselissä 29 päivänä heinäkuuta 1999. Neuvoston puolesta S. HASSI Puheenjohtaja


title: 1999/524/PESC: Décision du Conseil du 29 juillet 1999 abrogeant l'action commune 1999/239/PESC relative à la désignation d'un envoyé spécial de l'Union européenne pour le Kosovo

eurovoc_concepts:
Kosovo
diplomatic representation
the EU's international role

formats: html pdf print

text: L 201/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 31. 7. 1999 DÉCISION DU CONSEIL du 29 juillet 1999 abrogeant l'action commune 1999/239/PESC relative à la désignation d'un envoyé spécial de l'Union européenne pour le Kosovo (1999/524/PESC) LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 14, considérant ce qui suit: (1) (2) le 30 mars 1999, le Conseil a adopté l'action commune 1999/239/PESC (1) relative à la désignation de monsieur Wolfgang Petritsch en qualité d'envoyé spécial de l'Union européenne au Kosovo; à la lumière des développements intervenus dans la région, notamment le déploiement de la mission des Nations unies au Kosovo, l'Union européenne considère que le mandat du représentant spécial pour le Kosovo a été rempli; le 19 juillet 1999, le Conseil a approuvé le travail de l'ambassadeur Petritsch en tant qu'envoyé spécial de l'Union européenne au Kosovo, DÉCIDE: Article premier L'action commune 1999/239/PESC est abrogée. Article 2 La présente décision prend effet le jour de son adoption. La présente décision est publiée au Journal officiel. Article 3 Fait à Bruxelles, le 29 juillet 1999. Par le Conseil Le président S. HASSI (1) JO L 89 du 1. 4. 1999, p. 1


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1690/1999 της Επιτροπής, της 29ης Ιουλίου 1999, για καθορισμό των επιστροφών που εφαρμόζονται κατά την εξαγωγή όρυζας και των θραυσμάτων της και την αναστολή της έκδοσης των πιστοποιητικών εξαγωγής

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
rice

formats: pdf print

text: 30. 7. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 199/55 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1690/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 29ης Ιουλίου 1999 για καθορισµό των επιστροφών που εφαρµόζονται κατά την εξαγωγή όρυζας και των θραυσµάτων της και την αναστολή της έκδοσης των πιστοποιητικών εξαγωγής Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 3072/95 του Συµβουλίου, της 22ας ∆εκεµβρίου 1995, περί κοινής οργανώσεως αγοράς της όρυζας (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2072/98 (2), και ιδίως το άρθρο 13 παράγραφος 3 δεύτερο εδάφιο και παράγραφος 15, Εκτιµώντας: (1) (2) (3) (4) ότι, κατά το άρθρο 13 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95, η διαφορά µεταξύ των τιµών στη διεθνή αγορά των προϊόντων που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισµού αυτού και των τιµών των προϊόντων αυτών µέσα στην Κοι- νότητα δύναται να καλύπτεται από µια επιστροφή κατά την εξαγωγή· ότι, δυνάµει του άρθρου 13 παράγραφος 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95, οι επιστροφές πρέπει να καθορίζονται αφού ληφθούν υπόψη αφενός η κατάσταση και οι προοπτι- κές εξελίξεως των διαθεσίµων ποσοτήτων των σιτηρών καθώς και οι τιµές τους στην αγορά της Κοινότητας και αφετέρου οι τιµές των σιτηρών και των προϊόντων του τοµέα των σιτηρών στη διεθνή αγορά· ότι σύµφωνα µε το ίδιο άρθρο έχει επίσης σηµασία να εξασφαλισθεί στις αγορές των σιτηρών µια ισορροπηµένη κατάσταση και µια κανονική εξέλιξη των τιµών και των συναλλαγών και, επιπλέον, να ληφθεί υπόψη η οικονοµική πλευρά των σχεδιαζόµενων εξαγωγών και η ανάγκη αποφυγής διαταραχών στην αγορά της Κοινότητας, όπως επίσης τα όρια που προκύπτουν από τις συµφωνίες που συνάπτονται κατά τις διατάξεις του άρθ- ρου 228 της συνθήκης· ότι ο κανονισµός (ΕΟΚ) αριθ. 1361/76 της Επιτροπής (3) καθόρισε τη µέγιστη ποσότητα θραυσµάτων που µπορεί να περιέχεται στην όρυζα για την οποία καθορίζεται η επισ- τροφή κατά την εξαγωγή και όρισε το ποσοστό µειώσεως που πρέπει να εφαρµόζεται στην επιστροφή όταν η αναλογία θραυσµάτων που περιέχεται στην όρυζα που εξάγεται είναι ανώτερη από τη µέγιστη αυτή ποσότητα· ότι υπάρχουν δυνατότητες εξαγωγής για ποσότητα 1 378 t θεωρείται ρυζιού προς ορισµένους προορισµούς· ότι κατάληλη η προσφυγή στη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 7 παράγραφος 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1162/ 95 της Επιτροπής (4), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1432/1999 (5), και συνεπώς πρέ- πει να ληφθεί υπόψη κατά τον καθορισµό των επιστροφών· (1) ΕΕ L 329 της 30. 12. 1995, σ. 18. (2) ΕΕ L 265 της 30. 9. 1998, σ. 4. (3) ΕΕ L 154 της 15. 6. 1976, σ. 11. (4) ΕΕ L 117 της 24. 5. 1995, σ. 2. (5) ΕΕ L 166 της 1. 7. 1999, σ. 56. (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) ότι ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 3072/95 καθορίζει στο άρθρο 13 παράγραφος 5 τα ειδικά κριτήρια τα οποία πρέπει να λαµβάνονται υπόψη για τον υπολογισµό της επιστροφής κατά την εξαγωγή της όρυζας και των θραυσµάτων· ότι η κατάσταση της διεθνούς αγοράς ή οι ειδικές απαιτή- σεις ορισµένων αγορών δύνανται να καταστήσουν αναγκαία τη διαφοροποίηση της επιστροφής για ορισµένα προϊόντα ανάλογα µε τον προορισµό τους· ότι, για να ληφθεί υπόψη η υπάρχουσα ζήτηση για συσκε- υασµένο µακρόσπερµο ρύζι σε ορισµένες αγορές, πρέπει να προβλεφθεί ο καθορισµός ειδικής επιστροφής όσον αφορά το προϊόν αυτό· ότι η επιστροφή πρέπει να καθορίζεται τουλάχιστον µία φορά το µήνα· ότι δύναται να τροποποιείται ενδιαµέσως· ότι η εφαρµογή των λεπτοµερειών αυτών στην παρούσα κατάσταση της όρυζας, και ιδίως στις τιµές της όρυζας και των θραυσµάτων εντός της Κοινότητας και στη διεθνή αγορά, οδηγεί στον καθορισµό της επιστροφής στα ποσά που αναφέρονται στο παράρτηµα του παρόντος κανονισµού· ότι, στο πλαίσιο της διαχείρισης των περιορισµών σε όγκο που απορρέουν από τις υποχρεώσεις της Κοινότητας στο πλαίσιο του ΙΟΕ, πρέπει να ανασταλεί η έκδοση των πιστο- ποιητικών εξαγωγής µε επιστροφή· ότι τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι επιστροφές κατά την εξαγωγή των αναφεροµένων στο άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95 προϊόντων, ως έχουν, εκτός από εκείνες που αναφέρονται στην παράγραφο 1 στοιχείο γ) του εν λόγω άρθρου, καθορίζονται στα ποσά που ορίζονται στο παράρτηµα. Άρθρο 2 Εκτός από την ποσότητα των 1 378 t που προβλέπεται στο παράρτηµα, η έκδοση των πιστοποιητικών εξαγωγής µε προκαθο- ρισµό της επιστροφής αναστέλλεται. Άρθρο 3 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 30 Ιουλίου 1999. L 199/56 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 30. 7. 1999 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 29 Ιουλίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής του κανονισµού της Επιτροπής, της 29ης Ιουλίου 1999, για καθορισµό των επιστροφών που εφαρµόζονται κατά την εξαγωγή της όρυζας και των θραυσµάτων της και την αναστολή της έκδοσης των πιστοποιητικών εξαγωγής ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ (σε EUR/t) (σε EUR/t) Κωδικός προϊόντος Προορισµός (1) 1006 20 11 9000 1006 20 13 9000 1006 20 15 9000 1006 20 17 9000 1006 20 92 9000 1006 20 94 9000 1006 20 96 9000 1006 20 98 9000 1006 30 21 9000 1006 30 23 9000 1006 30 25 9000 1006 30 27 9000 1006 30 42 9000 1006 30 44 9000 1006 30 46 9000 1006 30 48 9000 1006 30 61 9100 1006 30 61 9900 1006 30 63 9100 1006 30 63 9900 1006 30 65 9100 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 Επιστροφή — — — — — — — — — — — — — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — Κωδικός προϊόντος Προορισµός (1) Επιστροφή 1006 30 65 9900 1006 30 67 9100 1006 30 67 9900 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 40 00 9000 01 04 05 — 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 01 04 05 — — — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — — — (1) Προορισµοί: 01 Λιχτενστάιν, Ελβετία και κοινότητες Λιβίνιο και Καµπιόνε ντ’ Ιτάλια, 02 οι ζώνες I, II, III, VI µε εξαίρεση την Τουρκία, 03 οι ζώνες IV, V, VII γ), Καναδάς και η ζώνη VIII, εκτός από Σουρινάµ, Γουιάνα και Μαδαγασκάρη, 04 οι προορισµοί που αναφέρονται στο άρθρο 34 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 3665/87 της Επιτροπής όπως τροποποιήθηκε, 05 Θέουτα και Μελίλια. (2) Για τους προορισµούς 02 και 03, επιστροφή που καθορίστηκε στα πλαίσια της διαδικασίας που προβλέπεται στο άρθρο 7 παράγραφος 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1162/95 για ποσότητα 1 378 t. ΝΒ: Οι ζώνες είναι εκείνες που ορίζονται στο παράρτηµα του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 2145/92 της Επιτροπής όπως τροποποιήθηκε


title: 1999/544/EG: Beschikking van de Raad van 29 juli 1999 waarbij het Koninkrijk Spanje wordt gemachtigd om de overeenkomst met de Republiek Zuid-Afrika inzake wederzijdse visserijbetrekkingen te verlengen tot en met 7 maart 2000

eurovoc_concepts:
South Africa
Spain
fishing agreement

text: 7. 8. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 209/29 BESCHIKKING VAN DE RAAD van 29 juli 1999 waarb¶ het Koninkr¶k Spanje wordt gemachtigd om de overeenkomst met de Republiek Zuid- Afrika inzake wederz¶dse visser¶betrekkingen te verlengen tot en met 7 maart 2000 (1999/544/EG) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op de Akte van Toetreding van Spanje en Portugal, inzonderheid op artikel 167, lid 3, (4) Gezien het voorstel van de Commissie, teiten, met inbegrip van de mogel¶kheid om deze over- eenkomsten te verlengen met ten hoogste (cid:130)(cid:130)n jaar; dat genoemde overeenkomst tot en met 7 maart 1999 (1) is verlengd; Overwegende dat het wensel¶k is dat het Koninkr¶k Spanje wordt gemachtigd om voornoemde visser¶over- eenkomst tot en met 7 maart 2000 te verlengen, (1) (2) (3) de van tussen regering Overwegende dat de overeenkomst inzake wederz¶dse het visser¶betrekkingen Koninkr¶k Spanje en de regering van de Republiek Zuid- Afrika, die op 14 augustus 1979 werd ondertekend, op 8 maart 1982 in werking is getreden voor een aanvan- kel¶ke periode van tien jaar; dat de overeenkomst een onbepaalde vervolgens van kracht bl¶ft voor periode, tenz¶ de overeenkomst twaalf maanden van tevoren wordt opgezegd; HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 Het Koninkr¶k Spanje wordt gemachtigd om de op 8 maart 1982 in werking getreden overeenkomst met de Republiek Zuid-Afrika te verlengen tot en met 7 maart 2000. inzake wederz¶dse visser¶betrekkingen Overwegende dat artikel 167, lid 2, van de Toetredings- akte van 1985 bepaalt dat de rechten en plichten die voor het Koninkr¶k Spanje voortvloeien uit visser¶over- eenkomsten met derde landen, onverlet bl¶ven gedu- rende de periode waarin de bepalingen van die overeen- komsten voorlopig worden gehandhaafd; Overwegende dat de Raad krachtens artikel 167, lid 3, van de Toetredingsakte, v(cid:155)(cid:155)r het verstr¶ken van de visser¶overeenkomsten tussen het Koninkr¶k Spanje en derde landen, de passende besluiten vaststelt voor het handhaven van de daaruit voortvloeiende visser¶activi- Deze beschikking is gericht tot het Koninkr¶k Spanje. Artikel 2 Gedaan te Brussel, 29 juli 1999. Voor de Raad De Voorzitter S. HASSI (1) PB L 267 van 2. 10. 1998, blz. 39


title: 1999/533/ZVSP: Zajedničko stajalište Vijeća od 29. srpnja 1999. o doprinosu Europske unije u zauzimanju za što ranije stupanje na snagu Ugovora o općoj zabrani nuklearnih pokusa (CTBT)

eurovoc_concepts:
European Union
international agreement
nuclear test
the EU's international role

text: L_1999204HR. 01000101. xml 18/Sv. 002 HR Službeni list Europske unije 3 31999E0533 L 204/1 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 29. 07. 1999. ZAJEDNIČKO STAJALIŠTE VIJEĆA od 29. srpnja 1999. o doprinosu Europske unije u zauzimanju za što ranije stupanje na snagu Ugovora o općoj zabrani nuklearnih pokusa (CTBT) (1999/533/ZVSP) VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 15. , BUDUĆI DA je Rezolucija Opće skupštine Ujedinjenih naroda 50/245 od 10. rujna 1996. pozvala sve države da potpišu i nakon toga što je brže moguće postanu ugovorne stranke CTBT-a; PODSJEĆAJUĆI na odredbu iz članka XIV. 2. Ugovora o sazivanju konferencije na zahtjev većine država koju su ratificirale Ugovor, kako bi se ispitalo u kolikoj je mjeri ispunjen zahtjev određen u stavku 1. ovog članka, te razmotrilo i jednoglasno odlučilo koje se mjere mogu poduzeti u skladu s međunarodnim pravom da bi se ubrzao ratifikacijski proces, kako bi se omogućilo što ranije stupanje ovog Ugovora na snagu, USVOJILO JE OVO ZAJEDNIČKO STAJALIŠTE: Članak 1. Cilj je ovog Zajedničkog stajališta doprinijeti što ranijem stupanju Ugovora o općoj zabrani nuklearnih pokusa (CTBT) na snagu, kao važnog koraka u promicanju neširenja nuklearnog oružja i razoružanja, što doprinosi međunarodnom povjerenju, stabilnosti i miru. Članak 2. Europska unija posebno doprinosi uspješnom ishodu prve konferencije, sukladno članku XIV. CTBT-a, koja se treba održati u Beču u listopadu 1999. s ciljem ubrzanja procesa ratifikacije CTBT-a, kako bi se omogućilo što ranije stupanje CTBT-a na snagu. S tim ciljem Europska unija podupire: (a) sazivanje Konferencije na političkoj razini; (b) sazivanje daljnjih konferencija, kako je određeno u članku XIV. CTBT-a do stupanja CTBT-a na snagu; (c) najšire sudjelovanje država koje su ratificirale ili potpisale CTBT, kao i država koje ga još nisu potpisale; (d) prisutnost nevladinih organizacija na Konferenciji; (e) mjere u skladu s međunarodnim pravom koje se mogu poduzeti za ubrzanje ratifikacijskog procesa kako bi se omogućilo što ranije stupanje CTBT-a na snagu; (f) završnu izjavu Konferencije koja bi dala potrebnu političku potporu nastojanjima da se ubrza ratifikacijski proces i što ranijem stupanju CTBT-a na snagu; (g) utvrđivanje mogućih načina da se pomogne državama u njihovom procesu nacionalne ratifikacije i provedbe, uključujući razmjenu informacija o osnivanju nacionalnih tijela i provedbenom zakonodavstvu. Članak 3. Europska unija nastavlja podupirati nastojanja Pripremne komisije Organizacije CTBT-a da uspostavi režim provjere CTBT-a na vrijeme i na učinkovit način u skladu s CTBT-om. Članak 4. Europska unija potiče sve države koje još to nisu učinile da bez odlaganja potpišu i ratificiraju CTBT, a posebno države s popisa 44 države čija je ratifikacija potrebna da bi CTBT stupio na snagu. Članak 5. Vijeće će preispitati provedbu ovog Zajedničkog stajališta s ciljem razmatranja mogućnosti daljnjih aktivnosti koje treba ostvariti kako bi se omogućilo što ranije stupanje CTBT-a na snagu. Članak 6. Ovo Zajedničko stajalište stupa na snagu na dan donošenja. Članak 7. Ovo se Zajedničko stajalište objavljuje u Službenom listu. Sastavljeno u Bruxellesu 29. srpnja 1999. Za Vijeće Predsjednik S. HASSI


title: Regolamento (CE) n. 1686/1999 della Commissione, del 29 luglio 1999, relativo al rilascio di titoli di importazione per i pezzi detti «hampes" della specie bovina congelati

eurovoc_concepts:
beef
frozen product
import licence

text: 30. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 199/49 REGOLAMENTO (CE) N. 1686/1999 DELLA COMMISSIONE del 29 luglio 1999 relativo al rilascio di titoli di importazione per i pezzi detti «hampes» della specie bovina congelati LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 996/97 della Commissione, del 3 giugno 1997, recante apertura e modalità di gestione di un contingente tariffario di importazione di pezzi detti «hampes» della specie bovina, congelati, del codice NC 0206 29 91 (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1266/98 (2), in particolare l'articolo 8, paragrafo 3, (1) (2) considerando che l'articolo 1, paragrafo 3, lettera b) del regolamento (CE) n. 996/97 ha fissato a 800 t il quanti- tativo di pezzi detti «hampes» congelati che possono essere importati a condizioni speciali per il periodo 1999/2000; considerando che, a norma dell'articolo 8, paragrafo 3 del regolamento (CE) n. 996/97, i quantitativi richiesti possono essere ridotti; che le domande presentate vertono su quantitativi globali che eccedono i quantita- tivi disponibili; che, stando così le cose e nell'interno di garantire un'equa ripartizione dei quantitativi disponibili, è opportuno ridurre proporzionalmente i quantitativi richiesti, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Ogni domanda di titolo di importazione presentato a norma dell'articolo 8 del regolamento (CE) n. 996/97 è soddisfatta entro il limite dello 0,53333 % del quantitativo richiesto. Il presente regolamento entra in vigore il 30 luglio 1999. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 29 luglio 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 144 del 4. 6. 1997, pag. 6. (2) GU L 175 del 19. 6. 1998, pag. 9


title: Di Europäische Union und die Sicherheit von Lebensmitteln : Lehren aus der BSE-Krise, Brüssel, 30.11-1.12.1998.,L' Union européenne et la sécurité alimentaire : Les leçons de la crise ESB, Bruxelles, 30.11-1.12.1998.,The European Union and food security : Lessons from the BSE crisis, Brussels, 30.11-1.12.1998.

eurovoc_concepts:
animal disease
cattle
consumer protection
foodstuffs legislation
health risk
human nutrition
product safety
public awareness campaign
public health
scientific research


title: 1999/543/ΕΚ, ΕΚΑΧ, Ευρατόμ: Απόφαση του Συμβουλίου της 29ης Ιουλίου 1999 για την παράταση της θητείας του κ. Jόrgen Trumpf ως Γενικού Γραμματέα του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
Secretary General of an Institution
appointment of staff
elective office

text: L 209/28 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 7. 8. 1999 II (Pq(cid:145)neir cia tgm isw(cid:151) tym opo(cid:148)ym dem apaite(cid:148)tai dglos(cid:148)eusg) SULBOUKIO APOVASG TOU SULBOUKIOU tgr 29gr Iouk(cid:148)ou 1999 cia tgm paq(cid:145)tasg tgr hgte(cid:148)ar tou j. J(cid:129)rgen Trumpf yr Cemijo(cid:151) Cqallat(cid:146)a tou Sulbouk(cid:148)ou tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r (cid:130)mysgr (1999/543/EJ, EJAW, Euqat(cid:149)l) TO SULBOUKIO TGS EUQYPA(cid:136)JGS EMYSGS, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: pou ajokouhe(cid:148) to l(cid:147)ma jat(cid:145) tom opo(cid:148)o to Sulbo(cid:151)kio ha dioq(cid:148)sei tom di(cid:145)dow(cid:149) tou. tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 207 paq(cid:145)cqavor 2, (cid:129)qhqo 2 tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar (cid:129)mhqaja jai W(cid:145)kuba, jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 30 paq(cid:145)cqavor 2, G pqoamaveq(cid:149)lemg ap(cid:149)vasg tgr 25gr Iouk(cid:148)ou 1994 tqopopoie(cid:148)- tai yr pqor (cid:149),ti amt(cid:148)jeitai stgm paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg. tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar Atolij(cid:147)r Em(cid:146)qceiar, jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 121 paq(cid:145)cqavor 2, tgm ap(cid:149)vasg tou Sulbouk(cid:148)ou tgr 25gr Iouk(cid:148)ou 1994 cia to dioqisl(cid:149) tou j. J(cid:129)rgen Trumpf yr Cemijo(cid:151) Cqallat(cid:146)a tou Sulbouk(cid:148)ou tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r (cid:130)mysgr, Ejtil(cid:150)mtar (cid:149)ti g hgte(cid:148)a tou j. J(cid:129)rgen Trumpf yr Cemijo(cid:151) Cqalla- t(cid:146)a tou Sulbouk(cid:148)ou tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r (cid:130)mysgr k(cid:147)cei stir 31 Auco(cid:151)stou 1999 jai (cid:149)ti g hgte(cid:148)a aut(cid:147) ha pq(cid:146)pei ma paqatahe(cid:148), (cid:129)qhqo 3 G paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg ha joimopoighe(cid:148) stom j. J(cid:129)rgen Trumpf le vqomt(cid:148)da tou Pqo(cid:146)dqou tou Sulbouk(cid:148)ou. Ha dglosieuhe(cid:148) stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joi- mot(cid:147)tym. APOVASIFEI: Bqun(cid:146)kker, 29 Iouk(cid:148)ou 1999. (cid:129)qhqo 1 J(cid:129)rgen Trumpf yr Cemijo(cid:151) Cqallat(cid:146)a tou G hgte(cid:148)a tou j. Sulbouk(cid:148)ou tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r (cid:130)mysgr paqate(cid:148)metai cia to di(cid:145)stgla ap(cid:149) tgm 1g Septelbq(cid:148)ou 1999 (cid:146)yr tgm tekeuta(cid:148)a gl(cid:146)qa tou l(cid:147)ma Cia to Sulbo(cid:151)kio O Pq(cid:149)edqor S. HASSI


title: Council Regulation (EC) No 1721/1999 of 29 July 1999 laying down certain control measures in respect of vessels flying the flag of Non-Contracting Parties to the Convention on the Conservation of Antarctic Marine Living Resources

eurovoc_concepts:
European standard
laying poultry
livestock farming
protection of animals

formats: html print


title: Gemeenschappelijk standpunt (EG) nr. 36/1999 van 29 juli 1999, vastgesteld door de Raad, volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, met het oog op de aanneming van een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende bestrijding van betalingsachterstand bij handelstransacties

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
commercial transaction
payment
single market

text: 6. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/1 I (Mededelingen) RAAD GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT (EG) Nr. 36/1999 door de Raad vastgesteld op 29 juli 1999 met het oog op de aanneming van Richtlijn 1999/. /EG van het Europees Parlement en de Raad van. betreffende bestrijding van betalingsachterstand bij handelstransacties (1999/C 284/01) HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, inzonderheid op artikel 95, Gezien het voorstel van de Commissie (1), Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (2), Volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag (3), Overwegende: (1) dat het Europees Parlement in zijn resolutie over het geïntegreerd programma ten behoeve van het MKB en de ambachtelijke sector (4) bij de Commissie erop heeft aangedrongen voorstellen te doen om het vraagstuk van betalingsachterstand te regelen; (4) dat de Commissie op 4 juni 1997 een actieprogramma voor de interne markt heeft bekendgemaakt, waarin wordt onderstreept dat betalingsachterstand een steeds ernstiger wordende hinderpaal vormt voor het welslagen van de interne markt; (5) dat de Commissie op 17 juli 1997 een mededeling met de titel „Verslag over betalingsachterstanden bij handelstransacties” (7) heeft bekendgemaakt, die een sa- menvatting biedt van de uitkomsten van een beoordeling van de uitwerking van de aanbeveling van de Commissie van 12 mei 1995; (6) dat als gevolg van buitensporige betalingstermijnen en betalingsachterstand zware administratieve en financiële lasten drukken op het bedrijfsleven, met name op het midden- en kleinbedrijf; dat deze problemen bovendien een belangrijke oorzaak zijn van insolventie, die een bedreiging voor de overlevingskansen van ondernemin- gen vormt en talrijke arbeidsplaatsen verloren doen gaan; (2) dat de Commissie op 12 mei 1995 een aanbeveling over de betalingstermijnen bij handelstransacties (5) heeft vastgesteld; (7) dat de verschillen tussen de betalingsvoorschriften en -praktijken in de lidstaten een hinderpaal vormen voor de goede werking van de interne markt; (3) dat het Europees Parlement in zijn resolutie betreffende de aanbeveling van de Commissie over de betalingstermij- nen bij handelstransacties (6) deze laatste in overweging heeft gegeven haar aanbeveling in een voorstel voor een richtlijn van de Raad om te zetten en dit zo spoedig mogelijk in te dienen; (1) PB C 168 van 3. 6. 1998, blz. 13, en PB C 374 van 3. 12. 1998, blz. 4. (2) PB C 407 van 28. 12. 1998, blz. 50. (3) Advies van het Europees Parlement van 17 september 1998 (PB C 313 van 12. 10. 1998, blz. 142), gemeenschappelijk standpunt van de Raad van 29 juli 1999 en besluit van het Europees Parlement van. (nog niet verschenen in het Publicatieblad). (4) PB C 323 van 21. 11. 1994, blz. 19. (5) PB L 127 van 10. 6. 1995, blz. 19. (6) PB C 211 van 22. 7. 1996, blz. 43. (8) dat de handelstransacties tussen lidstaten hierdoor aan- zienlijk worden beperkt; dat dit strijdig is met artikel 14 van het Verdrag, aangezien ondernemers overal op de interne markt onder zodanige omstandigheden zaken moeten kunnen doen dat grensoverschrijdende transacties geen grotere risico’s meebrengen dan binnenlandse trans- acties; dat er, wanneer voor binnenlandse en grensover- schrijdende transacties wezenlijk verschillende regels van toepassing zijn, sprake is van concurrentievervalsing; (9) dat de meest recente statistieken aantonen dat de situatie ten aanzien van betalingsachterstand sinds de goedkeuring van de aanbeveling van 12 mei 1995 in veel lidstaten in het gunstigste geval niet is verbeterd; (7) PB C 216 van 17. 7. 1997, blz. 10. C 284/2 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 6. 10. 1999 (10) dat de doelstelling van de bestrijding van betalingsachter- stand binnen de interne markt niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt indien zij afzonder- lijk handelen en derhalve beter door de Gemeenschap kan worden verwezenlijkt; dat deze richtlijn niet verder gaat dan wat nodig is om deze doelstelling te verwezen- lijken; dat deze richtlijn derhalve in haar geheel voldoet aan de vereisten van het subsidiariteits- en het evenredig- heidsbeginsel als vastgelegd in artikel 5 van het Verdrag; (11) dat deze richtlijn enkel betrekking heeft op betalingen tot vergoeding van handelstransacties en niet strekt tot interest regulering van transacties met consumenten, betreffende andere betalingen zoals betalingen uit hoofde van de wetgeving inzake cheques en wissels of betalingen bij wijze van schadeloosstelling met inbegrip van betalin- gen uit hoofde van verzekeringspolissen; (12) dat het feit dat de vrije beroepen onder deze richtlijn vallen, niet betekent dat de lidstaten deze beroepen als ondernemingen of handelaars moeten behandelen voor doeleinden buiten deze richtlijn; (13) dat deze richtlijn alleen een definitie geeft van de term „executoriale titel” maar dat zij geen regulering inhoudt van de verschillende procedures van gedwongen executie van een dergelijke titel en de voorwaarden waaronder gedwongen executie van een dergelijke titel kan worden beëindigd of opgeschort; (14) dat betalingsachterstand een vorm van contractbreuk is die door lage interest op achterstallige betalingen en/of door traag verlopende invorderingsprocedures in de meeste lidstaten voor de schuldenaren financieel aantrek- kelijk is geworden; dat een ingrijpende verandering nodig is om deze tendens te keren en om ervoor te zorgen dat de gevolgen van betalingsachterstand ontmoedigend werken; (15) dat er bepaalde categorieën van overeenkomsten kunnen bestaan waarvoor een langere betalingstermijn gecombi- neerd met een beperking van de contractvrijheid of een hogere interestvoet gerechtvaardigd kan zijn; (16) dat deze richtlijn misbruik van contractvrijheid ten nadele van de schuldeiser dient te verbieden; dat deze richtlijn nationale bepalingen betreffende de wijze van sluiting van contracten of betreffende de regulering van de geldigheid van voor de schuldenaar onbillijke contractuele voorwaarden, onverlet laat; (17) dat de gevolgen van betalingsachterstand slechts ont- moedigend kunnen werken indien zij vergezeld gaan van snelle, efficiënte en voor de schuldeiser niet dure invorderingsprocedures; dat deze procedures overeen- komstig het niet-discriminatiebeginsel van artikel 12 van het Verdrag open dienen te staan voor alle schuldeisers die gevestigd zijn in de Europese Gemeenschap; (18) dat artikel 4 voorschrijft dat de invorderingsprocedure voor onbetwiste schulden binnen een korte termijn moet worden afgewikkeld overeenkomstig de nationale wetgeving, maar de lidstaten niet verplicht een specifieke procedure vast te stellen of hun bestaande procedures in een specifieke zin te wijzigen, HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD: Artikel 1 Toepassingsgebied Deze richtlijn is van toepassing op alle betalingen tot vergoe- ding van handelstransacties. Artikel 2 Definities In deze richtlijn wordt verstaan onder: 1. 2. 3. 1. a) b) „handelstransacties”: transacties tussen ondernemingen of tussen ondernemingen en overheidsinstanties die leiden tot het leveren van goederen of het verrichten van diensten tegen vergoeding; een onderneming is elke organisatie die handelt in het kader van haar zelfstandige economische of beroepsmatige activiteit, ook wanneer deze door slechts één persoon wordt uitgeoefend; „betalingsachterstand”: overschrijding van de contractuele of wettelijke betalingstermijn; „executoriale titel” betekent elke beslissing, vonnis, arrest, beschikking of bevel tot betaling van een rechter of andere bevoegde autoriteit, met het oog op onmiddellijke dan wel gespreide betaling, waarbij de schuldeiser wordt gemach- tigd zijn vordering op de schuldenaar te doen innen door middel van gedwongen executie; onder deze definitie valt ook een beslissing, vonnis, arrest, beschikking of bevel tot betaling, die voorlopig executoriaal is en dat blijft, zelfs als de schuldenaar ertegen in beroep gaat. Artikel 3 Interest in geval van betalingsachterstand De lidstaten zorgen ervoor dat: interest overeenkomstig punt d) verschuldigd is met ingang van de dag volgend op de datum of het einde van de termijn voor betaling welke is vastgesteld in de overeenkomst; indien er in de overeenkomst geen datum of termijn voor betaling is vastgesteld, automatisch zonder aanmaning interest verschuldigd is i) 30 dagen na de ontvangst door de schuldenaar van de factuur of een gelijkwaardig verzoek tot betaling, of ii) indien de datum van ontvangst van de factuur of het gelijkwaardig verzoek tot betaling niet vaststaat, 30 dagen na de ontvangst van de goederen of diensten, of 6. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/3 iii) indien de schuldenaar de factuur of het gelijkwaardig verzoek tot betaling eerder ontvangt dan de goederen of de diensten, 30 dagen na de ontvangst van de goederen of diensten, of Artikel 4 Invorderingsprocedures voor onbetwiste schulden iv) indien de wet of de overeenkomst voorziet in een procedure voor aanvaarding of controle ter verificatie van de conformiteit van de goederen of de diensten met de overeenkomst en indien de schuldenaar de factuur of het gelijkwaardig verzoek tot betaling ont- vangt vo´ o´ r of op de datum waarop de aanvaarding of controle plaatsvindt, 30 dagen na de datum van die aanvaarding of controle; 1. De lidstaten zorgen ervoor dat, ongeacht het bedrag van de schuld, normaliter binnen een periode van 90 kalender- dagen na de instelling bij de rechter of een andere bevoegde autoriteit van de vordering of het verzoek van de schuldeiser, een executoriale titel kan worden verkregen wanneer de schuld of aspecten van de procedure niet worden betwist. De lidstaten kwijten zich van deze verplichting overeenkomstig hun respec- tieve nationale wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen. c) de schuldeiser recht heeft op interest voor betalingsachter- stand voorzover: 2. De respectieve nationale wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen leggen dezelfde voorwaarden op aan alle schuld- eisers die gevestigd zijn in de Europese Gemeenschap. i) hij zijn contractuele en wettelijke verplichtingen heeft vervuld, ii) hij het verschuldigde bedrag niet op tijd heeft ontvan- gen, tenzij de schuldenaar niet voor de vertraging verantwoordelijk is; d) het niveau van de interest voor betalingsachterstand („de wettelijke interestvoet”) die door de schuldenaar moet worden betaald, de interestvoet is die bij de Europese Centrale Bank (ECB) op de eerste handelsdag van het betreffende halfjaar geldt voor de basisherfinancierings- transactie van de ECB door middel van vastrentende tenders met een looptijd van twee weken („de referentie- interestvoet”), vermeerderd met ten minste 6 procentpun- ten (de „marge”), behoudens andersluidende bepalingen in het contract. Voor lidstaten die niet aan de derde fase van de Economische en Monetaire Unie deelnemen, is de referentie-interestvoet de door hun centrale bank vastge- stelde equivalente interestvoet. Ook in dat geval is geduren- de de eerstvolgende zes maanden de referentie-interestvoet van toepassing die bij de centrale bank geldt op de eerste handelsdag van het betrokken halfjaar. 2. Voor bepaalde in de nationale wetgeving te definiëren categorieën overeenkomsten kunnen de lidstaten de termijn waarna interest verschuldigd is, vaststellen tot een maximum van 60 dagen mits zij de partijen bij de overeenkomst ervan weerhouden deze termijn te overschrijden of een dwingende interestvoet vaststellen die aanmerkelijk hoger is dan de wettelijke interestvoet. 3. De lidstaten dragen er zorg voor dat bedingen over de datum voor betaling of de gevolgen van betalingsachterstand die niet in overeenstemming zijn met het bepaalde in lid 1 en in lid 2, ofwel niet afdwingbaar zijn ofwel aanleiding geven tot een vordering tot schadevergoeding indien zij, alle omstandig- heden in aanmerking genomen, met inbegrip van goede handelspraktijken, een kennelijke onbillijkheid jegens de schuldeiser behelzen. Wanneer een dergelijk beding als kenne- lijk onbillijk wordt aangemerkt, zijn de wettelijke bepalingen van toepassing, tenzij de nationale rechter andere voorwaarden vaststelt die billijk zijn. De in lid 1 bedoelde periode van 90 kalenderdagen 3. omvat niet: a) de termijnen voor betekening en kennisgeving, b) de vertraging die te wijten is aan de schuldeiser, bijvoor- beeld als gevolg van het corrigeren van ongeldige ver- zoeken. 4. Dit artikel laat de bepalingen van het Verdrag van Brussel inzake de rechterlijke bevoegdheid en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken (1) onverlet. Artikel 5 Omzetting De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechte- 1. lijke bepalingen in werking treden om aan deze richtlijn te voldoen vo´ o´ r. (*). Zij stellen de Commissie daarvan onver- wijld in kennis. Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar deze richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten. 2. De lidstaten mogen bepalingen handhaven of in werking doen treden die gunstiger zijn voor de schuldeiser dan die welke noodzakelijk zijn om aan deze richtlijn te voldoen. Bij de omzetting van deze richtlijn mogen de lidstaten 3. uitsluiten: a) schulden die het voorwerp zijn van een insolventiepro- cedure tegen de schuldenaar, en (1) Geconsolideerde versie (zie PB C 27 van 26. 1. 1998, blz. 3). (*) 24 maanden na de datum van inwerkingtreding van deze richtlijn. C 284/4 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 6. 10. 1999 b) overeenkomsten die gesloten zijn vo´ o´ r. (*). 4. De lidstaten delen de Commissie de tekst mede van de belangrijke wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen. Ten minste gedurende de eerste drie jaar na. (*) stelt de 5. Commissie jaarlijks een onderzoek in naar onder meer de wettelijke interestvoet om de invloed op handelstransacties en de praktische werking van de wetgeving te evalueren. De bevindingen van dit onderzoek en van andere onderzoeken worden meegedeeld aan het Europees Parlement en aan de Raad. Artikel 6 Inwerkingtreding Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendma- king in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Artikel 7 Adressaten Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten. Gedaan te. Voor het Europees Parlement De Voorzitter Voor de Raad De Voorzitter (*) 24 maanden na de datum van inwerkingtreding van deze richtlijn. 6. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/5 MOTIVERING VAN DE RAAD I. INLEIDING 1. Op 24 april 1998 heeft de Commissie een voorstel ingediend voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende bestrijding van betalingsachterstanden bij handelstransacties. Dat voorstel was gebaseerd op artikel 100 A van het Verdrag (en is nu gebaseerd op artikel 95 van het Verdrag) en de medebeslissingsprocedure is van toepassing (gekwalificeerde meerderheid vereist). 2. Het Europees Parlement heeft in eerste lezing advies uitgebracht op 17 september 1998. De Commissie heeft vervolgens een gewijzigd voorstel ingediend. 3. De Raad heeft op 29 juli 1999 zijn gemeenschappelijk standpunt vastgesteld overeenkomstig artikel 251, lid 2, tweede alinea. II. DOEL Doel van de nieuwe richtlijn is onder meer betalingsachterstanden te bestrijden, door de interest die na het verstrijken van de betalingstermijn verschuldigd is te harmoniseren. De richtlijn bepaalt voorts dat de invorderingsprocedure voor onbetwiste schulden snel voltooid moet zijn overeenkomstig de nationale wetgeving, maar verplicht de lidstaten er niet toe een specifieke procedure vast te stellen of hun bestaande juridische procedures in specifieke zin te wijzigen. Het spreekt vanzelf dat deze richtlijn het beginsel van de contractuele vrijheid volledig respecteert. III. OPMERKINGEN A. ALGEMENE OPMERKINGEN De Raad heeft getracht de positie van de schuldeiser te verbeteren op de drie gebieden waar de behoefte aan geharmoniseerde regels het grootst is. Het betreft de termijn na het verstrijken waarvan interest verschuldigd is, het niveau van de op betalingsachterstanden verschuldigde interest en de noodzaak invorderingsprocedures voor onbetwiste schulden binnen 90 dagen af te ronden. Voor de andere onder het Commissievoorstel vallende gebieden was de Raad niet overtuigd van de noodzaak of zelfs de mogelijkheid van harmonisatie. Het betreft het voorbehoud van eigendomsrecht (artikel 4 van het gewijzigde Commissievoorstel), een speciale procedure voor schulden tot 20 000 EUR (artikel 6 van het gewijzigde Commissievoorstel) en bijzondere regels voor de overheidssector (artikelen 7 en 8 van het gewijzigde Commissievoorstel). Wat betreft de door het Europees Parlement voorgestelde en door de Commissie in haar gewijzigde voorstel niet overgenomen amendementen (1) (amendementen nrs. 5, 6, 17, 23, 25, 27, 29, 33, 34), heeft ook de Raad, om de hierboven vermelde redenen besloten deze amendementen niet over te nemen. De Raad heeft zich bij de behandeling van het gewijzigde voorstel vooral beziggehouden met de door de Commissie overgenomen amendementen van het Europees Parlement. Deel B van dit document bevat de uitvoerige weergave van de besprekingen in de Raad (opmerkingen bij de artikelen). (1) Doc. 12571/98. C 284/6 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 6. 10. 1999 B. OPMERKINGEN BIJ DE ARTIKELEN De tekstverwijzingen in de volgende punten hebben betrekking op het gewijzigde Commissievoorstel. i) Artikel 1 (Toepassingsgebied) Artikel 1 blijft nagenoeg ongewijzigd. De Raad heeft alleen verduidelijkt dat het uitsluitend gaat om betalingen tot vergoeding van handelstransacties. ii) Artikel 2 (Definities) A m e n d e m e n t e n n r s. 9 , 1 0 , 1 1 e n 1 3 Artikel 2 bevat nu definities van „handelstransacties”, „betalingsachterstand” en „executoriale titel”. De eerste twee definities zijn nu wat bondiger, maar inhoudelijk nauwelijks gewijzigd. De definitie van „executoriale” titel kwam niet voor in het gewijzigde Commissievoorstel. De Raad heeft deze definitie toegevoegd om het toepassingsgebied van artikel 5 te verduidelijken. De definities van „voorbehoud van eigendomsrecht”, „overheid” en „overheidsopdrachten” zijn overbodig geworden. Deze definities waren nodig voor de toepassing van de artikelen 4, 7 en 8 van het gewijzigde Commissievoorstel, die voor de Raad onaanvaardbaar waren en geschrapt zijn. Amendement nr. 9 van het Europees Parlement is voor een deel terug te vinden in de definitie die de Raad in zijn gemeenschappelijk standpunt heeft overgenomen. De amendementen nrs. 10, 11 en 13 konden echter niet worden overgenomen. iii) Artikel 3 (Interest in geval van betalingsachterstand) A m e n d e m e n t e n n r s. 1 4 , 1 5 e n 1 7 De Raad kon akkoord gaan met de belangrijkste, hierna genoemde punten van artikel 3 van het gewijzigde Commissievoorstel. Interest is verschuldigd zonder dat na het verstrijken van een bepaalde termijn een aanmaning behoeft te worden gestuurd. Het niveau van de interest is bepaald onder verwijzing naar een wettelijke rente en een marge. De partijen bij het contract moeten andere betalingstermijnen en rentevoeten kunnen vaststellen indien zij van oordeel zijn dat zulks dienstiger is voor hun contractuele betrekkingen. De Raad kon zich niet aansluiten bij de voorgestelde termijn en bij bepaalde details van de voorgestelde bepaling. Na een uitvoerige bespreking kwam de Raad overeen dat een termijn van 30 dagen na de ontvangst van een factuur of een gelijkwaardig verzoek tot betaling, redelijk zou zijn. De Raad deelde de bezorgdheid van de Commissie en het Europees Parlement omtrent mogelijk misbruik van de contractuele vrijheid ten aanzien van de betalingstermijn. De Raad was van oordeel dat het anti-misbruikmechanisme van het gewijzigde Commissievoorstel vereenvoudigd kon worden en zodoende doeltreffender kon worden gemaakt. Contractuele bepalingen die kennelijk onbillijk zijn jegens de schuldeiser, zullen niet uitvoerbaar zijn of geen aanleiding geven tot schadevergoeding, tenzij de nationale rechter andere, billijke, voorwaarden vaststelt. De Raad besloot rekening te houden met specifieke situaties in bepaalde lidstaten. In die situaties werkt de 30-dagenregel in combinatie met de vrijheid van de partijen om andere clausules vast te stellen in hun specifieke overeenkomst, niet altijd op een bevredigende wijze. Er doen zich gevallen voor waarin één van de partijen zo dominant is dat de andere partij de facto niet in staat is om over een evenwichtig contract te onderhandelen. In andere gevallen ontbreekt het een partij misschien aan de professionele knowhow om haar contractuele vrijheid op de juiste manier te gebruiken. Daarom heeft de Raad een regel ingevoegd waarbij de lidstaten de termijn waarna interest verschuldigd is, tot maximaal 60 dagen kunnen verlengen wanneer de betrokken lidstaten in hun nationale wetgeving hetzij de contractuele vrijheid beperken en de partijen bij het contract niet toestaan de termijn van 60 dagen nogmaals te verlengen, hetzij in plaats daarvan een aanzienlijk hogere rentevoet vaststellen. 6. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/7 In laatste instantie kon de Raad niet akkoord gaan met artikel 3, lid 1, onder j), van het gewijzigde Commissievoorstel. Deze bepaling zou de lidstaten verplichten de schuldeisers de mogelijkheid te bieden om afgezien van interest ook schadeloosstelling voor alle andere door de betalingsachterstand geleden schade te eisen. Slechts een paar lidstaten waren bereid om de Commissie daarin te volgen. Verscheidene lidstaten verzochten daarentegen om het opnemen van een eenvoudiger bepaling die de lidstaten verplicht er zorg voor te dragen dat schuldeisers aanspraak kunnen maken op een redelijke vergoeding voor incassokosten. Volgens deze lidstaten plaatst het lid 1, onder d), van het gemeenschappelijk standpunt bepaalde rentepercentage de schuldeiser in een onvoldoende sterke positie en moet een nieuw punt e) worden ingevoegd dat uitsluitend betrekking heeft op incassokosten. Andere lidstaten waren het hiermee niet eens en kantten zich tegen een bepaling in die zin omdat elke tekst die over schadevergoeding gaat, verscheidene juridische onzekerheden in de richtlijn zou introduceren. in artikel 3, Gezien het bovenstaande konden de amendementen nrs. 14, 15 en 17 van het Europees Parlement niet worden overgenomen. Bij wijze van politieke compromisoplossing besloot de Raad geen schadeloosstellingsclausule op te nemen, maar de marge op een aanzienlijk hoger niveau vast te stellen. In de eerdere besprekingen liepen de opvattingen van de lidstaten uiteen van een marge van 2 procentpunten tot een marge van 8 procentpunten. De Raad werd het tenslotte eens over een marge van 6 procentpunten. Bij wijze van compromis ging de Commissie akkoord met deze amendementen en aanpassingen. iv) Artikel 4 (geschrapt) (Voorbehoud van eigendomsrecht) A m e n d e m e n t e n n r s. 1 8 , 1 9 e n 2 1 De Raad kon artikel 4 van het gewijzigde Commissievoorstel betreffende het voorbehoud van eigendomsrecht niet accepteren. De lidstaten betwijfelden sterk of deze bepaling de betalingen werkelijk zou bespoedigen. Naar hun oordeel is het voorbehoud van eigendomsrecht veeleer een instrument om de schuldeiser te beschermen tegen de aan insolventie van de schuldenaar verbonden risico’s. Zij waren er ook beducht voor dat het opnemen van bepalingen betreffende het voorbehoud van eigendomsrecht, in het bijzonder een uitgebreide bepaling, gevolgen zou hebben voor hun nationale eigendoms- en insolventiewetgeving, die door de richtlijn onverlet moet worden gelaten. De Commissie legde zich er uiteindelijk bij neer dat er helemaal geen meerderheid is om dit artikel in de richtlijn te handhaven. Het artikel werd dan ook geschrapt uit de tekst van het gemeenschappelijk standpunt. De amendementen nrs. 18, 19 en 21 van het Europees Parlement zijn derhalve niet van toepassing. v) Artikel 5 (Invorderingsprocedures voor onbetwiste schulden) De Raad had het heel moeilijk met de tekst van artikel 5, vooral met de oorspronkelijke formulering daarvan in het gewijzigde Commissievoorstel. De Juridische dienst van de Raad heeft dit artikel bestudeerd en was van oordeel dat een en ander niet onder de bevoegdheid van de Gemeenschap valt. Toch bleef de Raad de mening toegedaan dat deze bepaling van essentieel belang is voor de richtlijn en dus niet mag worden geschrapt. De formulering werd derhalve, om rekening te houden met het advies van de Juridische dienst van de Raad, aangepast in die zin dat de lidstaten niet verplicht zijn om in hun intern burgerlijk procesrecht een nieuwe specifieke procedure voor invordering van onbetwiste schulden te introduceren of om hun bestaande wettelijke procedures op een specifieke manier te wijzigen. Zij behoeven er alleen maar voor te zorgen dat een executoriale titel voor dergelijke schulden normaliter binnen 90 dagen kan worden verkregen. Opgemerkt zij dat het Europees Parlement voor dit artikel geen amendementen heeft voorgesteld. C 284/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 6. 10. 1999 vi) Artikel 6 (geschrapt) (Vereenvoudigde procedure voor betwiste schulden tot maximaal 20 000 EUR) A m e n d e m e n t e n n r s. 2 2 e n 2 3 De Raad kon artikel 6 van het gewijzigde Commissievoorstel niet aanvaarden. Dit artikel zou de lidstaten ertoe verplicht hebben in hun nationaal burgerlijk procesrecht een nieuwe procedure op te nemen. Volgens de Juridische dienst van de Raad valt dit buiten de wettelijke bevoegdheden van de Gemeenschap. De lidstaten plaatsten eveneens vraagtekens bij de noodzaak van een dergelijke nieuwe procedure en meenden dat een bepaling die betrekking heeft op invorderingsprocedures voor betwiste schulden, niet thuishoort in een richtlijn die alleen over betalingsachterstanden gaat. Ook de structuur die voor een dergelijke procedure wordt beoogd, werd als onduidelijk beschouwd. Derhalve kreeg de bepaling geen steun in de Raad. Het artikel werd dan ook uit het gemeenschappelijk standpunt geschrapt. De amendementen nrs. 22 en 23 van het Europees Parlement zijn dus niet van toepassing. vii) Artikelen 7 en 8 (geschrapt) (Bijzondere bepaling voor overheidsopdrachten) A m e n d e m e n t e n n r s. 2 4 , 2 5 , 2 6 , 2 7 , 2 8 e n 3 3 De artikelen 7 en 8 van het gewijzigde Commissievoorstel bevatten bijzondere regels voor overheidsop- drachten. De Raad is er vast van overtuigd dat niets dergelijke regels rechtvaardigt en dat de algemene voorschriften zowel voor de particuliere als voor de openbare sector moeten gelden. De Raad wees er ook op, dat de grenzen tussen de particuliere en de openbare handelstransacties vervaagd zijn omdat steeds meer bedrijven geprivatiseerd zijn. Tenslotte zag de Raad geen bevredigende oplossing voor het vraagstuk van de onderaannemers. De bijzondere regels moeten — overeenkomstig het oorspronkelijke voorstel — uitsluitend van toepassing zijn op directe aannemers van overheidsopdrachten. De aannemers zelf zijn niet verplicht dezelfde voorwaarden aan te bieden aan hun onderaannemers. In artikel 7 van haar gewijzigde voorstel had de Commissie een dergelijke verplichting opgenomen, hetgeen ertoe zou hebben geleid dat een zeer groot deel van de particuliere sector zou komen te vallen onder de bijzondere regels voor overheidsopdrachten. De Raad achtte het veel eenvoudiger en overtuigender om de algemene regels te verbeteren en af te zien van bijzondere regels voor openbare sectoren. Toch zij erop gewezen in artikel 3 van deze richtlijn een anti-misbruikclausule werd opgenomen. De Commissie dat ging hiermee uiteindelijk akkoord. Gezien het bovenstaande, werden deze twee artikelen uit het gemeenschappelijk standpunt geschrapt. De amendementen nrs. 24, 25, 26, 27, 28 en 33 van het Europees Parlement zijn derhalve niet van toepassing. viii) Artikel 9 (geschrapt) (Comité) A m e n d e m e n t e n n r s. 2 9 e n 3 4 Artikel 9 van het gewijzigde Commissievoorstel voorzag in een comitéprocedure die het de Commissie mogelijk zou hebben gemaakt de rentevoet en het maximumbedrag voor toepassing van de vereenvoudig- de procedure voor betwiste schulden te verhogen. Aangezien deze laatste procedure geen steun kreeg in de Raad, is de comitéprocedure overbodig geworden. Wat de rentevoet betreft, besloot de Raad dat, gezien het belang van deze kwestie, de normale wetgevingsprocedure moet gelden voor eventuele wijzigingen van de rentevoet. Derhalve werd dit artikel uit het gemeenschappelijk standpunt geschrapt. De amendementen nrs. 29 en 34 van het Europees Parlement zijn dan ook niet van toepassing. ix) Artikel 10 (Omzetting) A m e n d e m e n t n r. 3 1 De Raad stemde in met een langere omzettingstermijn. Voorts ging hij akkoord met twee uitzonderingen ten behoeve van de lidstaten. In de eerste plaats mogen de lidstaten bijzondere bepalingen handhaven voor betalingen in geval van insolventie van de schuldenaar. In de tweede plaats mogen de lidstaten overeenkomsten die zijn gesloten vo´ o´ r het verstrijken van de overgangsperiode, uitsluiten van hun met het oog op omzetting van de richtlijn aangenomen wetgeving. Er zij opgemerkt dat amendement nr. 31 van het Europees Parlement volledig in aanmerking is genomen in het nieuwe artikel 5, lid 2 (het vroegere artikel 10, lid 2)


title: Id-Direttiva tal-Kunsill 1999/81/KE tad-29 ta' Lulju 1999 li temenda d-direttiva 92/79/KEE dwar it-tqarrib tat-taxxi fuq is-sigaretti, d-Direttiva 92/80/KEE dwar it-tqarrib tat-taxxi fuq it-tabakk maħdum li mhuwiex sigaretti u d-Direttiva 95/59/KE dwar taxxi għajr taxxi fuq id-dħul mill-bejgħ li jaffettwaw il-konsum tat-tabakk maħdum

text: 326 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 09/Vol. 1 31999L0081 11. 8. 1999 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 211/47 ID-DIRETTIVA TAL-KUNSILL 1999/81/KE tad-29 ta’ Lulju 1999 li temenda d-direttiva 92/79/KEE dwar it-tqarrib tat-taxxi fuq is-sigaretti, d-Direttiva 92/80/KEE dwar it-tqarrib tat-taxxi fuq it-tabakk maħdum li mhuwiex sigaretti u d-Direttiva 95/59/KE dwar taxxi għajr taxxi fuq id-dħul mill-bejgħ li jaffettwaw il-konsum tat-tabakk maħdum IL-KUNSILL TA’ L-UNJONI EWROPEA, Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunitajiet Ewropej, u b’mod partikolari l-Artikolu 93 tiegħu, Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni (1), Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Parlament Ewropew (2), Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali (3), Billi: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) fl-ewwel rapport tiegħha dwar l-istruttura u r-rati tat-taxxi tas-sisa, stipulati skond id-disposizzjonijiet tad-Direttiva 92/79/KEE (4) u d-Direttiva 92/80/KEE (5), il-Kummissjoni ġibdet biss l-attenzjoni għal ċerti diffikultajiet li ltaqgħu magħhom fl-implimentazzjoni tad-Direttivi, mingħajr ma pproponiet xi soluzzjonijiet preċiżi; minn dak iż-żmien sar proċess ta’ konsultazzjoni li jinvolvi l-awtoritajiet nazzjonali, r-rappreżentanti tal-kummerċ u gruppi nteressati; l-ewwel stadju f’dan il-proċess ta’ konsultazzjoni kienet il-Konferenza ta’ Lisbona, li l-għan tagħha kien li tkun stmata l-eżekuzzjoni ta’ l-arranġamenti Komunitarji u li tassisti lill-Kummissjoni fil-kompitu tagħha li tippjana l-politika tal-futur tat-taxxa tas-sisa; il-proċess ta’ konsultazzjoni wassal għal tieni rapport tal- Kummissjoni; d-diffikultajiet il-proċess fl-applikazzjoni tar-regola ta’ l-inċidenza minima ta’ 57 %; konsultazzjoni żvela ta’ ir-regoli għandhom ikunu interpretati u implimentati b’mod iżjed uniformi fl-Istati Membri jekk is-suq intern għandu jitħaddem mingħajr diffikultà; barra dan, regoli li jistgħu jkunu implimentati iżjed faċil- ment għandhom ikunu stabbiliti jekk is-suq intern għandu jitħaddem mingħajr diffikultà; (1) ĠU C 203, tat-30. 6. 1998, p. 16. (2) ĠU C 153, ta’ l-1. 6. 1999. (3) ĠU C 410, tal-31. 12. 1998, p. 1. (4) ĠU L 316, tal-31. 10. 1992, p. 8. (5) ĠU L 316, tal-31. 10. 1992, p. 10. (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) minkejja dan l-Istati Membri għandhom jitħallew ikollhom flessibiltà biżżejjed sabiex jidentifikaw u jimplimentaw il-politiki mfassla skond iċ-ċirkostanzi nazzjonali; għal raġunijiet prattiċi, l-Istati Membri għandhom jingħa- taw ftit flessibiltà sabiex jaġġustaw l-inċidenza tat-taxxa tas-sisa minima totali konformi ma’ ċerti bidliet, inkluż dawk fir-rati tal-VAT; L-Istati Membri għandhom jingħataw fejn jagħżlu li jin- newtralizzaw l-impatt fir-rata tal-VAT fuq tal-bidliet it-taxxa tas-sisa minima totali; l-eżistenza ta’ din l-għażla m’għandhiex twassal għal dis- torsjoni tal-kompetizzjoni jew għal nuqqas ta’ funzjona- ment tas-suq intern; l-għażliet possibbli għall-Istati Membri jirrigwardaw l-applikazzjoni tad-Direttivi għandhom ikunu limitati fiż- żmien; li is-sitwazzjoni li ġġustifikat id-deroga mir-rata totali tas-sisa minima ta’ 57 % li ngħatat lir-Renju ta’ l-Isvezja bl-Att ta’ Adeżjoni tal-1994 għadha teżisti; billi hu għalhekk neċes- sarju li tingħata lir-Renju ta’ l-Isvezja estensjoni tad-deroga sa’ u inkluż il-31 ta’ Diċembru 2002; hu għalhekk xieraq li Franza tingħata perjodu addizzjonali sa’ u inkluż il-31 ta’ Diċembru 2002 għas-sigaretti u għall- prodotti tat-tabakk mibjugħa fil-gżira ta’ Korsika; hu xieraq li jingħata perjodu addizzjonali lil Ġermanja sabiex taġġusta r-rati nazzjonali tagħha għar-rollijiet tat- tabakk maqtugħa fini b’konformità mal-leġislazzjoni Komunitarja; (16) ma hemm xejn li jipprevjeni lill-Istati Membri milli jkunu awtorizzati li japplikaw it-taxxa tas-sisa minima lis-sigarri, lis-sigarri żgħar u lit-tabakk tat-tipjip fejn din il-possibiltà ta’ għażla diġa teżisti għal sigaretti u tabakk li jinbaram bl-idejn; (17) hemm il-ħtieġa li titwaqqaf proċedura ta’ reviżjoni; (18) (19) ta’ sentejn hu qasir wisq għall- il-perjodu preżenti evalwazzjoni xierqa ta’ tibdiliet fil-leġislazzjoni ta’ l-Istati Membri; għal din ir-raġuni r-reviżjonijiet għandhom isiru mhux inqas spiss minn kull tliet snin, u għall-ewwel darba mhux iżjed tard mill-31 ta’ Diċembru 2000; 09/Vol. 1 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 327 (20) (21) sabiex tkun evitata waqa fil-valur tar-rati minimi Komuni- tarji ta’ taxxa fuq is-sigarri, is-sigarri żgħar u t-tabakk li jinbaram bl-idejn u tabakk ieħor tat-tipjip, hemm bżonn ta’ skeda taż-żidiet; għalhekk 95/59/KE (1) għandhom ikunu emendati, 92/79/KEE, id-Direttivi 92/80/KEE u ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA: Artikolu 1 Id-Direttiva 92/79/KEE hi hawnhekk emendata kif ġej: 1. l-Artikolu li ġej se jkun inkluż: “Artikolu 2a 1. Meta sseħħ bidla fil-prezz tal-bejgħ bl-imnut ta’ sigaretti fil- kategorija ta’ prezzijiet l-iżjed popolari ssir fi Stat Membru, u b’hekk iġġib l-inċidenza tat-taxxa tas-sisa minima totali taħt il-livell speċifikat fl-ewwel subparagrafu ta’ l-Artikolu 2, l-Istat Membru in kwistjoni jista’ iżomm milli jaġġusta l-inċidenza tat-taxxa tas-sisa minima totali sa mhux iżjed tard mill-1 ta’ Jannar tat-tieni sena wara dik li fiha tkun saret il-bidla. 2. Meta l-Istat Membru jżid ir-rata tat-taxxa fuq il-valur miżjud fuq is-sigaretti, dan jista jnaqqas l-inċidenza tat-taxxa tas-sisa minima totali s’ammont li, imfisser bħala persentaġġ tal-prezz tal-bejgħ bl-imnut, hu ugwali għall-inċidenza taż- żieda fir-rata tat-taxxa fuq il-valur miżjud, imfisser ukoll bħala persentaġġ tal-prezz tal-bejgħ bl-imnut, anki jekk aġġustament bhal dan għandu l-effett li jnaqqas l-inċidenza tat-taxxa tas-sisa minima totali għal inqas mill-livell stipulat fl-Artikoku 2. skond il-paragrafu 2, 3. Jekk, l-Istat Membru jnaqqas l-inċidenza tas-sisa minima totali għal livell iktar baxx minn dak stipulat fl-ewwel subparagrafu ta’ l-Artikolu 2, dan għandu jżid dik l-inċidenza sabiex jilħaq mill-anqas dak il-livell mhux iżjed tard mill-1 ta’ Jannar tat-tieni sena wara dik li fiha jkun sar it-tnaqqis. ”; 2. il-paragrafi segwenti għandhom jiżdiedu ma’ l-Artikolu 3: “3. Minkejja l-Artikolu 2, ir-Renju ta’ l-Isvezja jista’ jippos- poni, sa u inkluż il-31 ta’ Diċembru 2002, l-applikazzjoni ta’ taxxa tas-sisa minima totali ekwivalenti għall-prezz tal-bejgħ bl-imnut (inklużi t-taxxi kollha) ta’ sigaretti fil-kategorija ta’ prezz l-iżjed popolari. Flimkien ma’ dan, ir-Renju ta’ l-Isvezja ma jistgħax inaqqas it-taxxa tas-sisa totali inqas mill-livell applikat fl-1 ta’ Awissu 1998. 4. Sa u inkluż il-31 Diċembru 2002, ir-Repubblika Franċiża tista tapplika l-istess rati bħal dawk fis-seħħ fil-31 ta’ Diċem- bru 1997 għal sigaretti mibjugħa fuq il-gżira ta’ Korsika. ”; 3. Artikolu 4 għandu jinbidel b’dan li ġej: “Artikolu 4 Mhux inqas frekwenti minn kull tliet snin, u għall-ewwel darba mhux iżjed tard mill-31 ta’ Diċembru 2000, il-Kunsill, fuq il-bażi ta’ rapport u, fejn xieraq, ta’ proposta mill-Kummissjoni, għandu jeżamina t-taxxa tas-sisa minima totali stipulata fl-Artikolu 2 u fl-Artikolu 3(2) u l-istruttura tat-taxxi tas-sisa tal-Kunsill kif fl-Artikolu 16 tad-Direttiva imsemmija (1) ĠU L 291, tas-6. 12. 1995, p. 40. 95/59/KE tas-27 ta’ Novembru 1995 dwar taxxi li mhumiex dawk ta’ valur tal-bejgħ li jaffettwaw il-konsum tat-tabakk prodott (*) u, b’mod unanimu wara li jikkonsulta lill-Parlament Ewropew, għandu jadotta l-miżuri meħtieġa. Ir-rapport mill-Kummissjoni u l-eżami mill-Kunsill għandu jieħu in tas-suq intern u t-tħaddim kif suppost kunsiderazzjoni l-iskopijiet iżjed wiesgħa tat-Trattat. (*) ĠU L 291, tas-6. 12. 1995, p. 40. ” Artikolu 2 Id-Direttiva 92/80/KEE hawnhekk qed tkun emendata kif ġej: 1. L-Artikolu 3 għandu jkun emendat kif ġej: (a) il-paragrafu 1 għandu jinbidel b’dan li ġej: “1. L-Istati Membri għandhom japplikaw taxxa tas-sisa li tista tkun: (a) jew taxxa ad valorem ikkalkulata fuq il-bażi tal-prezz tal-bejgħ bl-imnut ta’ kull prodott, stabbilit b’mod liberu mill-produtturi stabbiliti fil-Komunità u minn importaturi minn pajjiżi mhux membri skond l-Arti- kolu 9 tad-Direttiva tal-Kunsill 95/59/KE tas-27 ta’ Novembru 1995 dwar it-taxxi li mhumiex taxxi ta’ valur tal-bejgħ li jaffettwaw il-konsum tat-tabakk prodott (*), (b) jew taxxa speċifika mfissra bħala ammont għal kull kilogramma jew fil-każ ta’ sigarri u sigarri żgħar alternattivament għal numru mogħti ta’ oġġetti, (ċ) jew taħlita tat-tnejn, li tgħaqqad element ad valorem u element speċifiku. Fil-każijiet fejn it-taxxa tas-sisa tkun jew ad valorem jew imħallta, jistgħu jistabbilixxu ammont l-Istati Membri minimu ta’ taxxa tas-sisa. It-taxxa tas-sisa totali mfissra bħala persentaġġ, bħala ammont għal kull kilogramma jew għal numru mogħti ta’ oġġetti għandha tkun mill-anqas ekwivalenti għar-rati jew għall-ammonti minimi stipulati għal: — sigarri u sigarri żgħar: 5 % tal-prezz tal-bejgħ bl-imnut inklużi t-taxxi kolha, jew EUR 9 għal kull 1 000 oġġett jew kull kilogramma, — tabakk tat-tipjip imqatta rqiq maħsub għall-brim tas- sigaretti: 30 % tal-prezz tal-bejgħ bl-imnut inklużi t-taxxi kollha, jew EUR 24 għal kull kilogramma, — tabakk ieħor tat-tipjip: 20 % tal-prezz tal-bejgħ bl-imnut inklużi t-taxex kollha, jew EUR 18 għal kull kilogramma. Mill-1 ta’ Jannar 2001, l-ammonti ta’ EUR 9, EUR 24 u EUR 18 fit-tliet inċiżi preċedenti għandhom ikunu sostit- witi b’ EUR 10, EUR 25 u EUR 19 rispettivament. (*) ĠU L 291, tas-6. 12. 1995, p. 40. ”; (b) il-paragrafu segwenti għandu jiżdied: “4. Sal-31 ta’ Diċembru 2002, ir-Repubblika Franċiża tista’ tapplika l-istess rati li kien hemm fis-seħħ fil-31 ta’ Diċembru 1997 lill-prodotti tat-tabakk koperti minn din id-Direttiva u mibjugħa fuq il-gżira ta’ Korsika. ”; 328 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 09/Vol. 1 2. L-Artikolu 4 għandu jinbidel b’dan li ġej: (ċ) il-paragrafu 5 għandu jinbidel b’dan li ġej: “Artikolu 4 Mhux inqas frekwenti minn kull tliet snin, u għall-ewwel darba mhux iżjed tard mill-31 ta’ Diċembru 2000, il-Kunsill, fuq il-bażi ta’ rapport u, fejn xieraq, proposta mill-Kummissjoni, għandu jeżamina r-rati tat-taxxa stipulati hawn u, b’mod unanimu wara li jikkonsulta mal-Parlament Ewropew, għandu jadotta l-miżuri neċessarji. Ir-rapport mill-Kummissjoni u l-eżami mill-Kunsill għandhom jieħdu in kunsiderazzjoni t-tħaddim kif suppost tas-suq intern, il-valur proprju tar-rati tat-taxxa u l-għanijiet iżjed wiesgħa tat-Trattat. ” jistgħu jintaxxaw taxxa tas-sisa “5. L-Istati Membri minima fuq is-sigaretti, iżda din m’għandhiex ikollha l-effett li tgħolli t-taxxa totali għal iżjed minn 90 % tat- taxxa totali fuq il-kategorija ta’ prezzijiet tas-sigaretti l-iżjed popolari. ” Artikolu 4 1. L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir-regolamenti u l-provvedimenti amministrattivi meħtieġa sabiex ikunu jistgħu jħarsu din id-Direttiva mill-1 ta’ Jannar 1999. Għandhom jinfurmaw lill-Kummissjoni b’dan minnufih. Artikolu 3 Id-Direttiva 95/59/KE hawnhekk qed tkun emendata kif ġej: 1. fit-tieni subparagrafu ta’ l-Artikolu 4(1), il-kliem “Sal-31 ta’ Diċembru 1998” għandhom ikunu sostitwiti b’ “Sa u inkluż il-31 ta’ Diċembru 2001”; Meta l-Istati Membri jadottaw dawn il-miżuri, għandhom ikollhom fihom riferenza għal din id-Direttiva jew għandhom tal- ikunu pubblikazzjoni uffiċjali tagħhom. Il-metodi li bihom għandha ssir din ir-riferenza għandhom ikunu stipulati mill-Istati Membri. akkumpanjati ir-riferenza fiż-żmien b’dik 2. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni t-test tad-disposizzjonijiet tal-liġi nazzjonali li huma jadottaw fis- suġġett kopert b’din id-Direttiva. 2. l-Artikolu 16 għandu jkun emendat kif ġej: Artikolu 5 (a) il-paragrafu segwenti għandu jkun inkluż: “2a. B’deroga mill-paragrafu 2, fejn bidla fil-prezz tal- bejgħ bl-imnut tas-sigaretti fil-kategorija ta’ prezz l-iżjed popolari tinsab fi Stat Membru, b’hekk iġġib il-komponent speċifiku tat-taxxa tas-sisa, imfisser bhala persentaġġ tal- piż totali tat-taxxa, taħt il-5 % jew fuq il-55 % tal-piż totali tat-taxxa, l-Istat Membru in kwistjoni jista jżomm ruħu milli jaġġusta l-ammont tat-taxxa tas-sisa speċifika sa mhux iżjed tard mill-1 ta’ Jannar tat-tieni sena li tiġi wara dik li fiha tkun saret il-bidla. ”; (b) fil-paragrafu 3, il-frażi “jekk it-taxxa tas-sisa jew it-taxxa tal-valur tal-bejgħ intaxxat” għandha tkun sostitwita b’ “jekk it-taxxa tas-sisa ntaxxata”; Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fil-jum li ippubblikata fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. fiħ tkun Għandha tibda tgħodd mill-1 ta’ Jannar 1999. Artikolu 6 Din id-Direttiva hi indirizzata lill-Istati Membri. Magħmula fi Brussel, fid-29 ta’ Lulju 1999. Għall-Kunsill Il-President S. HASSI


title: Comunicazione della Commissione relativa all'entrata in vigore, negli scambi tra la Comunità europea e la Cambogia, delle disposizioni previste dal regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione, modificato dal regolamento (CE) n. 12/97, relative alla definizione della nozione di prodotti originari per l'applicazione di preferenze tariffarie accordate dalla Comunità a taluni prodotti provenienti da paesi in via di sviluppo (cumulo regionale dell'origine per i paesi dell'Associazione delle nazioni del Sud-Est asiatico - ASEAN)

eurovoc_concepts:
ASEAN countries
Cambodia
extra-EU trade
generalised preferences
originating product
tariff preference

text: C 216/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 29. 7. 1999 ALLEGATO III Gruppo di esperti Cognome e nome del nuovo presidente Cognome e nome dei nuovi vicepresidenti «Invecchiamento della popolazione» TAIPALE Vappu WICK Georg «Societ(cid:224) dell’informazione» (cid:151) (cid:151) AIRAGHI Angelo Comunicazione della Commissione relativa all’entrata in vigore, negli scambi tra la Comunit(cid:224) europea e la Cambogia, delle disposizioni previste dal regolamento (CEE) n. 2454/93 della Com- missione, modificato dal regolamento (CE) n. 12/97, relative alla definizione della nozione di prodotti originari per l’applicazione di preferenze tariffarie accordate dalla Comunit(cid:224) a taluni prodotti provenienti da paesi in via di sviluppo (cumulo regionale dell’origine per i paesi dell’As- sociazione delle nazioni del Sud-Est asiatico (cid:151) ASEAN) (1999/C 216/05) Il regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (1), modificato dal regolamento (CE) n. 12/97 (2), prevede, agli articoli 72 e seguenti, un cumulo regionale nel quadro delle norme comunitarie d’origine applicabili al sistema delle preferenze generalizzate (SPG); tale cumulo Ł tra l’altro applicabile agli Stati membri dell’Associazione delle nazioni del Sud-Est asiatico (ASEAN). L’articolo 72 ter prevede in particolare che gli Stati membri di uno dei gruppi regionali menzionati comunichino, tramite il segretariato del gruppo regionale interessato, l’impegno di osservare le disposizioni in materia di norme d’origine SPG e di fornire la cooperazione amministrativa necessaria in materia di certificati di origine, modulo A. PoichØ la Cambogia, la cui entrata effettiva nell’ASEAN Ł avvenuta il 30 aprile 1999, ha adempiuto a tale impegno, le disposizioni in materia di cumulo regionale sono applicabili al paese a partire dal 1o settembre 1999. (1) GU L 253 dell’11. 10. 1993, pag. 1. (2) GU L 9 del 13. 1. 1997, pag. 1


title: Agrarpreise : preisindizes und absolute Preise. Vierteljährliche Statistiken 2/1999.,Agricultural prices : price indices and absolute prices. Quarterly statistics 2/1999.,Prix agricoles : indices de prix et prix absolus. Statistiques trimestrielles 2/1999.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural statistics
farm prices
price index


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1686/1999 av den 29 juli 1999 om utfärdande av importlicenser för frysta mellangärden av nötkreatur

text: 30. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 199/49 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1686/1999 av den 29 juli 1999 om utfärdande av importlicenser för frysta mellangärden av nötkreatur EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 996/97 av den 3 juni 1997 om öppnande av en importtullkvot för fryst mellangärde från nötkreatur som omfattas av KN-nummer 0206 29 91 (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1266/ 98 (2), särskilt artikel 8. 3 i denna, och med beaktande av följande: 1. 2. I artikel 1. 3 b i förordning (EG) nr 996/97 fastställs att den kvantitet frysta mellangärden som får importeras på särskilda villkor under perioden 1999/2000 skall vara 800 ton. I artikel 8. 3 i förordning (EG) nr 996/97 fastställs att de kvantiteter för vilka ansökningar gjorts kan minskas. De ansökningar som lämnats in avser totala kvantiteter som överskrider de tillgängliga kvantiteterna. Med hänsyn till detta och för att säkerställa att de tillgängliga kvantite- terna fördelas rättvist är det lämpligt att proportionellt minska de kvantiteter för vilka ansökningar gjorts. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Alla ansökningar om importlicenser som lämnats in i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 996/97 skall beviljas upp till 0,53333 % av de begärda kvantiteterna. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 30 juli 1999. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 29 juli 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 144, 4. 6. 1997, s. 6. (2) EGT L 175, 19. 6. 1998, s. 9


title: Direktiva Sveta 1999/81/ES z dne 29. julija 1999 o spremembi Direktive 92/79/EGS o približevanju davkov na cigarete, Direktive 92/80/EGS o približevanju davkov na tobačne izdelke, razen cigarete, in Direktive 95/59/ES o davkih, razen prometnih davkih, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov

text: 326 SL Uradni list Evropske unije 09/Zv. 1 31999L0081 11. 8. 1999 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 211/47 DIREKTIVA SVETA 1999/81/ES z dne 29. julija 1999 o spremembi Direktive 92/79/EGS o približevanju davkov na cigarete, Direktive 92/80/EGS o približevanju davkov na tobačne izdelke, razen cigarete, in Direktive 95/59/ES o davkih, razen prometnih davkih, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 93 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (3), ob upoštevanju naslednjega: V prvem poročilu o strukturi in stopnjah trošarin, priprav- ljenem v skladu z določbami Direktive 92/79/EGS (4) in Direktive 92/80/EGS (5), je Komisija samo opozorila na nekatere težave pri izvajanju direktiv, ni pa predlagala nobene določene rešitve. Od takrat teče postopek posvetovanja, v katerega so vklju- čeni nacionalni organi, predstavniki gospodarstva in inte- resne skupine. Prva stopnja v postopku posvetovanja je bila Lizbonska konferenca, katere namen je bil oceniti uspešnost tedanje ureditve Skupnosti in pomagati Komisiji pri načrtovanju prihodnje trošarinske politike. Postopek posvetovanja je privedel do drugega poročila Komisije. V postopku posvetovanja so se razkrile težave pri uporabi pravila o 57 % najnižji davčni obremenitvi. V državah članicah je treba pravila razlagati in izvajati bolj enotno, če naj notranji trg deluje brez zapletov. (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Državam članicam je treba kljub temu omogočiti dovolj prožnosti pri opredeljevanju in izvajanju politik, ki ustre- zajo nacionalnim okoliščinam. Zaradi praktičnih razlogov je treba državam članicam omogočiti določeno prožnost pri prilagajanju celotne naj- nižje trošarinske obremenitve na nekatere spremembe, tudi tiste pri stopnjah DDV. (10) Države članice morajo imeti možnost nevtralizirati vpliv, ki ga imajo spremembe stopnje DDV na celotno najnižjo trošarino. (11) Ta možnost ne sme povzročiti izkrivljanja konkurence ali motenj v delovanju notranjega trga. (12) Možnost izbire, ki jo imajo države članice glede uporabe direktiv, je treba časovno omejiti. (13) (14) (15) Stanje, zaradi katerega je bilo Kraljevini Švedski z Aktom o pristopu iz leta 1994 dovoljeno odstopanje od 57 % celotne najnižje trošarinske stopnje, še traja; ker je torej Kraljevini Švedski treba odobriti podaljšanje odstopanja do vključno 31. decembra 2002. Primerno je, da se Franciji odobri dodatno obdobje do vključno 31. decembra 2002 za cigarete in tobačne izdelke, prodane na otoku Korziki. Primerno je, da se Nemčiji odobri dodatno obdobje, v kate- rem nacionalne stopnje za zvitke drobno rezanega tobaka uskladi z zakonodajo Skupnosti. (16) Državam članicam nič ne preprečuje, da cigare, cigarilose in tobak za kajenje obdavčijo z najnižjo trošarino, kadar že imajo tako možnost za cigarete in tobak za ročno zvijanje. Treba je tudi oblikovati pravila, ki jih je v praksi lažje izva- jati, če naj notranji trg deluje brez zapletov. (17) Vzpostaviti je treba redni revizijski postopek. (1) UL C 203, 30. 6. 1998, str. 16. (2) UL C 153, 1. 6. 1999. (3) UL C 410, 31. 12. 1998, str. 1 (4) UL L 316, 31. 10. 1992, str. 8. (5) UL L 316, 31. 10. 1992, str. 10. (18) Zdajšnje dveletno obdobje je prekratko za primerno ovred- notenje sprememb v zakonodaji držav članic. (19) Zato je treba revizije opravljati vsaj vsaka tri leta in prvič najpozneje 31. decembra 2000. 09/Zv. 1 SL Uradni list Evropske unije 327 (20) Za preprečitev padca vrednosti najnižjih trošarinskih sto- penj Skupnosti za cigare, cigarilose in tobak za ročno zvi- janje ter drug tobak za kajenje je potreben načrt zviševa- nja. (21) Spremeniti je torej treba direktive 92/79/EGS, 92/80/EGS in 95/59/ES (1) – pregleda celotno najnižjo trošarino, določeno v členu 2 in členu 3(2), ter strukturo trošarin, opredeljeno v členu 16 Direktive Sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkih, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov (*), in po posvetovanju z Evropskim parlamentom soglasno sprejme potrebne ukrepe. Komisija v poročilu in Svet pri pregledovanju upoštevata pravilno delovanje notranjega trga in širše cilje Pogodbe. SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Direktiva 92/79/EGS se spremeni: 1. Vstavi se naslednji člen: „Člen 2a 1. Kadar se v državi članici spremeni drobnoprodajna cena najbolje prodajanih cigaret, ki povzroči, da se celotna najnižja trošarinska obremenitev zniža pod raven, določeno v prvem pododstavku člena 2, tej državi članici najpozneje do 1. januarja drugega leta po tistem, v katerem je prišlo do spre- membe, ni treba prilagoditi celotne najnižje trošarinske obre- menitve. za zniža znesek, 2. Kadar država članica zviša stopnjo davka na dodano vrednost za cigarete, lahko celotno najnižjo trošarinsko obre- menitev izražen v odstotku od drobnoprodajne cene, ki je enak povečani obremenitvi zaradi višje stopnje davka na dodano vrednost, prav tako izraženi v odstotku od drobnoprodajne cene, tudi če taka prilagoditev povzroči znižanje celotne najnižje trošarinske obremenitve pod raven, določeno v členu 2. 3. Če, v skladu z odstavkom 2, država članica zniža celotno najnižjo trošarinsko obremenitev na raven, ki je nižja od ravni, določene v prvem pododstavku člena 2, to obremenitev zviša tako, da najpozneje 1. januarja drugega leta po tistem, v kate- rem je prišlo do znižanja, doseže vsaj tako raven. “; 2. členu 3 se dodata naslednja odstavka: „3. Ne glede na člen 2 lahko Kraljevina Švedska do vključno 31. decembra 2002 odloži obdavčenje s celotno najnižjo tro- šarino v višini 57 % drobnoprodajne cene (vključno z vsemi davki) najbolje prodajanih cigaret. Poleg tega Kraljevina Šved- ska ne sme znižati celotne trošarine pod raven, veljavno 1. avgusta 1998. 4. Do vključno 31. decembra 2002 lahko Republika Francija obdavči cigarete, ki se prodajajo na otoku Korzika, po stop- njah, ki so veljale 31. decembra 1997. “; 3. Člen 4 se nadomesti: „Člen 4 Vsaj vsaka tri leta in prvič najpozneje 31. decembra 2000 Svet na podlagi poročila in po potrebi na predlog Komisije (1) UL L 291, 6. 12. 1995, str. 40. (*) UL L 291, 6. 12. 1995, str. 40. “ ; Člen 2 Direktiva 92/80/EGS se spremeni: 1. Člen 3 se spremeni: (a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Države članice uporabijo trošarino, ki je lahko: (a) bodisi ad valorem trošarina, izračunana na podlagi naj- višje drobnoprodajne cene vsakega izdelka, ki jo prosto določijo proizvajalci s sedežem v Skupnosti in uvozniki iz držav nečlanic v skladu s členom 9 Direktive sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkih, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov (*), (b) ali specifična trošarina, izražena v znesku na kilogram ali pri cigarah in cigarilosih na določeno število kosov, (c) ali kombinacija obeh, ki združuje ad valorem element in specifični element. V primerih, ko je trošarina bodisi ad valorem ali kombinirana, lahko države članice določijo najnižji znesek trošarine. Celotna trošarina, izražena v odstotku, kot znesek na kilogram ali na določeno število kosov, je vsaj enaka stop- njam ali najnižjim zneskom, določenim za: — cigare ali cigarilose: 5 % drobnoprodajne cene, ki vklju- čuje vse davke, ali 9 evrov za 1 000 kosov ali za en kilogram, — drobno rezan tobak za zvijanje cigaret: 30 % drobnoprodajne cene, ki vključuje vse davke, ali 24 evrov za en kilogram, — drug tobak za kajenje: 20 % drobnoprodajne cene, ki vključuje vse davke, ali 18 evrov za en kilogram. Od 1. januarja 2001 se zneski 9 evrov, 24 evrov in 18 evrov iz zgornjih treh alinej nadomestijo z zneski 10 evrov, 25 evrov in 19 evrov. (*) UL L 291, 6. 12. 1995, str. 40. “ ; (b) Doda se naslednji odstavek: „4. Republika Francija lahko do 31. decembra 2002 obdavčuje tobačne izdelke iz te direktive, ki se prodajo na veljale otoku 31. decembra 1997. “; stopnjah, Korziki, po so ki 328 SL Uradni list Evropske unije 09/Zv. 1 2. Člen 4 se nadomesti: „Člen 4 Vsaj vsaka tri leta in prvič najpozneje 31. decembra 2000 Svet na podlagi poročila in po potrebi na predlog Komisije, pregleda tu določene trošarinske stopnje in po posvetovanju z Evropskim parlamentom soglasno sprejme potrebne ukrepe. Komisija v poročilu in Svet pri pregledovanju upoštevata pravilno delovanje notranjega trga, dejansko vrednost trošarinskih stopenj in širše cilje Pogodbe. “ Člen 3 Direktiva 95/59/ES se spremeni: 1. V drugem pododstavku člena 4(1) decembra 31. 31. decembra 2001“; 1998“ nadomesti se besedilo „Do vključno z „Do 2. Člen 16 se spremeni: (a) Vstavi se naslednji odstavek: „2a. Z odstopanjem od odstavka 2 pri spremembi drobnoprodajne cene najbolje prodajanih cigaret v državi članici, ki povzroči, da se specifična trošarina, izražena v odstotku od skupne davčne obremenitve, zniža pod 5 % ali zviša nad 55 % skupne davčne obremenitve, tej državi čla- nici ni treba prilagoditi zneska specifične trošarine do najpozneje 1. januarja drugega leta po letu, v katerem je prišlo do spremembe. “; (b) V odstavku 3 se besedilo „Če se trošarina ali prometni davek, obračunana“ nadomesti z „Če se trošarina, obračunana“; (c) odstavek 5 se nadomesti: „5. Države članice lahko obračunajo najnižjo trošarino od cigaret, pod pogojem, da to ne povzroči dviga skupnega davka na več kakor 90 % skupnega davka na najbolje prodajane cigarete. “ Člen 4 1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 1. januarja 1999. O tem takoj obvestijo Komisijo. Ko države članice sprejmejo te predpise, se morajo sklicevati na to direktivo ali pa se nanjo sklicujejo ob uradni objavi. Način skli- cevanja določijo države članice. 2. Države članice predložijo Komisiji besedila predpisov nacio- nalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 5 Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Uporablja se od 1. januarja 1999. Ta direktiva je naslovljena na države članice. Člen 6 V Bruslju, 29. julija 1999 Za Svet Predsednik S. HASSI


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1774/1999 του Συμβουλίου της 29ης Ιουλίου 1999 για τη σύναψη της συμφωνίας υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών η οποία τροποποιεί τη συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Δημοκρατίας της Ουγγαρίας σχετικά με τον αμοιβαίο καθορισμό δασμολογικών ποσοστώσεων για ορισμένους οίνους και για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 933/95 για το άνοιγμα και τον τρόπο διαχείρισης κοινοτικών δασμολογικών ποσοστώσεων για ορισμένους οίνους

eurovoc_concepts:
Hungary
agreement (EU)
tariff quota
wine

text: 12. 8. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 212/1 I (Πράξεις για την ισχύ των οποίων απαιτείται δηµοσίευση) ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1774/1999 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ της 29ης Ιουλίου 1999 για τη σύναψη της συµφωνίας υπό µορφή ανταλλαγής επιστολών η οποία τροποποιεί τη συµφωνία υπό µορφή ανταλλαγής επιστολών µεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της ∆ηµοκρατίας της Ουγγαρίας σχετικά µε τον αµοιβαίο καθορισµό δασµολογικών ποσοστώσεων για ορισµένους οίνους και για την τροποποίηση του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 933/95 για το άνοιγµα και τον τρόπο διαχείρισης κοινοτικών δασµολογικών ποσοστώσεων για ορισµένους οίνους ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη: αµπελοοινικό τοµέα (3), να θεσπίσει τις αναγκαίες εκτελεστι- κές πράξεις της συµφωνίας, τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 133, σε συνδυασµό µε το άρθρο 300 παράγραφος 2, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: την πρόταση της Επιτροπής, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: στις 29 Νοεµβρίου 1993, υπογράφηκε συµφωνία υπό µορφή ανταλλαγής επιστολών µεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοι- νότητας, αφενός, και της ∆ηµοκρατίας της Ουγγαρίας αφε- τέρου, σχετικά µε τον αµοιβαίο καθορισµό δασµολογικών ποσοστώσεων για ορισµένους οίνους (1)· η συµφωνία αυτή έληξε την 31η ∆εκεµβρίου 1998· για να διατηρηθεί η αµοιβαία προτιµησιακή µεταχείριση και να συνεχιστεί η προώθηση της ανάπτυξης των συναλλαγών στον τοµέα τον οίνου, η συµφωνία αυτή θα πρέπει να παραταθεί µέχρι τις 31 ∆εκεµβρίου 1999· για ορισµένους ποσοστώσεων µε τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 933/95, της 10ης Απριλίου 1995, για το άνοιγµα και τον τρόπο διαχείρισης κοινοτικών δασµολογικών οίνους καταγωγής Βουλγαρίας, Ουγγαρίας και Ρουµανίας (2) ανοί- χθηκαν δασµολογικές ποσοστώσεις για ορισµένους οίνους στο πλαίσιο της συµφωνίας υπό µορφή ανταλλαγής επι- στολών µεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της ∆ηµο- κρατίας της Ουγγαρίας συνεπεία της νέας συµφωνίας υπό µορφή ανταλλαγής επιστολών, πρέπει να τροποποιηθεί ανα- λόγως ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 933/95· (1) (2) (3) (4) (5) Άρθρο 1 Εγκρίνεται εξ ονόµατος της Κοινότητας η συµφωνία υπό µορφή ανταλλαγής επιστολών που τροποποιεί τη συµφωνία υπό µορφή ανταλλαγής επιστολών µεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της ∆ηµοκρατίας της Ουγγαρίας σχετικά µε τον αµοιβαίο καθορισµό δασµολογικών ποσοστώσεων για ορισµένους οίνους. Το κείµενο της συµφωνίας επισυνάπτεται στον παρόντα κανονισµό. Άρθρο 2 το Ο Πρόεδρος του Συµβουλίου εξουσιοδοτείται να ορίσει πρόσωπο που είναι αρµόδιο να υπογράψει τη συµφωνία δεσµεύο- ντας την Κοινότητα. Άρθρο 3 Εξουσιοδοτείται η Επιτροπή να θεσπίσει τις αναγκαίες πράξεις για τις λεπτοµέρειες εφαρµογής της συµφωνίας, σύµφωνα µε τη διαδι- κασία που προβλέπεται στο άρθρο 83 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 822/87. Άρθρο 4 για να διευκολυνθεί η εφαρµογή ορισµένων διατάξεων της συµφωνίας, θα πρέπει να εξουσιοδοτηθεί η Επιτροπή, σύµφωνα µε τη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 83 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 822/87 του Συµβουλίου της 16ης Μαρτίου 1987, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον Το άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 933/95 τροποποιείται ως εξής: 1. Στο άρθρο 1, παράγραφος 1, ο πίνακας στο στοιχείο β) «Οίνοι καταγωγής Ουγγαρίας» αντικαθίσταται από τον ακόλουθο πίνακα: (1) ΕΕ L 337 της 31. 12. 1993, σ. 83. (2) ΕΕ L 96 της 28. 4. 1995, σ. 1· κανονισµός όπως τροποποιήθηκε τελε- υταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 813/98 (ΕΕ L 116 της 18. 4. 1998, σ. 1). (3) ΕΕ L 84 της 27. 3. 1987, σ. 1· κανονισµός όπως τροποποιήθηκε τελε- υταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1627/98 (ΕΕ L 210 της 28. 7. 1998, σ. 8). L 212/2 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 12. 8. 1999 «Αύξων αριθ- µός Κωδικός ΣΟ (1) Περιγραφή των εµπορευµάτων (2) Ποσότητες ποσόστωσης (1. 5-31. 12. 1999) (σε εκατόλιτρα) Ποσοτικός δασµός (σε % του βασικού δασµού) 09. 7007 ex 2204 29 Οίνοι από νωπά σταφύλια 113 460 09. 7009 ex 2204 10 Αφρώδεις οίνοι ποιότητας σε δοχεία µε περιεχόµενο που δεν υπερβαίνει τα 2 λίτρα 3 700 40 40 09. 7011 ex 2204 21 Οίνοι ποιότητας, συµπεριλαµβανοµένων των οίνων ανώτερης ποιότητας και των οίνων ποιότητας που φέρουν τη γεωγρα- φική ένδειξη “Tokaj” και των οίνων που φέρουν την ονοµασία “Tajbor” 216 930 40» 2. Στο άρθρο 1 παράγραφος 2 πρώτο εδάφιο, το στοιχείο δ) αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «δ) ποσόστωση αριθ. 09. 7009: Πιστοποιείται ότι ο οίνος που αναφέρεται στο παρόν έγγραφο είναι αφρώδης οίνος ποιότητας σύµφωνα µε την ουγγρική νοµοθεσία περί οίνων. » 3. Στο άρθρο 1 παράγραφος 2 πρώτο εδάφιο, το στοιχείο ε) αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «ε) ποσόστωση αριθ. 09. 7011: Πιστοποιείται ότι ο οίνος που αναφέρεται στο παρόν έγγραφο είναι οίνος ποιότητας, συµπεριλαµβανοµέ- νου του οίνου ανώτερης ποιότητας και του οίνου ποιότητας που φέρει τη γεωγραφική ένδειξη “Tokaj” και αυτού που φέρει την ονοµασία “Τajbor” σύµφωνα µε την ουγγρική νοµοθεσία περί οίνων. » 4. Στο άρθρο 1 παράγραφος 2, διαγράφεται το δεύτερο εδάφιο. Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την εποµένη ηµέρα της δηµοσίευσής του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Εφαρµόζεται από την 1η Μαΐου 1999. Άρθρο 5 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 29 Ιουλίου 1999. Για το Συµβούλιο Ο Πρόεδρος S. HASSI


title: 1999/543/CE, CECA, Euratom: Decisión del Consejo de 29 de julio de 1999 por la que se prorroga el mandato del Sr. Jürgen Trumpf como Secretario General del Consejo de la Unión Europea

text: L 209/28 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 7. 8. 1999 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) CONSEJO DECISIÓN DEL CONSEJO de 29 de julio de 1999 por la que se prorroga el mandato del Sr. Jürgen Trumpf como Secretario General del Consejo de la Unión Europea (1999/543/CE, CECA, Euratom) EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el apartado 2 de su artículo 207, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea del Carbón y del Acero y, en particular, el apartado 2 de su artículo 30, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea de la Energía Atómica y, en particular, el apartado 2 de su artículo 121, Vista la Decisión del Consejo, de 25 de julio de 1994, por la que se nombra al Sr. Jürgen Trumpf Secretario General del Consejo de la Unión Europea, Considerando que el mandato del Sr. Jürgen Trumpf como Secretario General del Consejo de la Unión Europea expira el 31 de agosto de 1999 y que procede prorrogar dicho mandato, DECIDE: Artículo 1 El mandato del Sr. Jürgen Trumpf como Secretario General del Consejo de la Unión Europea queda renovado a partir del 1 de septiembre de 1999 y hasta el último día del mes siguiente al mes en que el Consejo haya nombrado a su sucesor. Artículo 2 La Decisión, de 25 de julio de 1994, antes mencionada queda modificada en lo que sea contraria a la presente Decisión. Artículo 3 El Presidente del Consejo se encargará de notificar la presente Decisión al Sr. Jürgen Trumpf. La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Hecho en Bruselas, el 29 de julio de 1999. Por el Consejo El Presidente S. HASSI