title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1999, jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU employment policy
economic growth
economic policy
monetary union

formats: html pdf print

text: L 217/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) NEUVOSTO NEUVOSTON SUOSITUS, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1999, jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi (1999/570/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, ottaa huomioon Cardiffissa 15—16 päivänä kesäkuuta 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, sekä katsoo, että Euroopan parlamentti on hyväksynyt päätöslauselman komission suosituksesta, SUOSITTELEE SEURAAVAA: 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/35 Sisällys I. YLEISET TALOUSPOLITIIKAN SUUNTAVIIVAT. 36 1. Päätavoitteena vahva, kestävä kasvu ja työllisyys. 36 1. 1. Euron käyttöönotto. 36 1. 2. Taloudellinen tilanne ja työllisyys. 36 1. 3. Kestävään kasvuun ja työllisyyteen tähtäävä talouspolitiikan strategia: Kohti eurooppalaista työllisyyssopimusta. 38 2. Kasvuun ja vakauteen tähtäävä talouspolitiikka. 40 2. 1. Euroalueen talouspolitiikka. 40 2. 2. Talouspolitiikka euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa. 42 2. 3. Vahva ja tehokas julkinen talous. 43 2. 4. Tavoitteita tukeva palkkakehitys. 45 3. Laaja-alaiset ja koordinoidut talousuudistukset. 47 3. 1. Tehokkaat hyödykemarkkinat (tavarat ja palvelut). 48 3. 2. Yhtenäiset ja laajapohjaiset pääomamarkkinat. 48 3. 3. Toimiva työmarkkinat. 49 II. MAAKOHTAISET TALOUSPOLITIIKAN SUUNTAVIIVAT. 50 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Belgia. 50 Tanska. 50 Saksa. 51 Kreikka. 52 Espanja. 53 Ranska. 53 Irlanti. 54 Italia. 55 Luxemburg. 56 10. Alankomaat. 57 11. Itävalta. 57 12. Portugali. 58 13. Suomi. 59 14. Ruotsi. 60 15. Yhdistynyt kuningaskunta. 60 L 217/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 I. YLEISET TALOUSPOLITIIKAN SUUNTAVIIVAT 1. Päätavoitteena vahva, kestävä kasvu ja työllisyys 1. 1. Euron käyttöönotto Euron onnistunut käyttöönotto 1. tammikuuta 1999 oli virstanpylväs Euroopan yhdentymisen historiassa. Euro edustaa ennenkokematonta taloudellisen ja poliittisen yhteistyön huipentumaa. Yhteistyön tiivisty- minen on vaikuttanut merkittävästi unionin vakauteen ja mahdollisuuksiin vaurastua. Euron käyttöönotto edistää varmasti tehokkaasti yhä tiiviistyvää yhdentymistä ja vahvistaa unionin asemaa maailmantaloudessa. Samalla euron käyttöönotto korostaa edessä olevia haasteita. Muiden jäsenvaltioiden talouskehityksellä ja -politiikalla on oleva entistä tuntuvampi vaikutus kunkin euromaan taloudellisiin ja sosiaalisiin olosuhtei- siin. Talous- ja rahaliiton kestävä onnistuminen edellyttää kurinalaisuutta kaikilta talouspoliittisilta vaikut- tajilta, mukaan lukien työmarkkinaosapuolet, sekä hyvin toimivia työ-, hyödyke- ja pääomamarkkinoita, talouspolitiikkojen perusteellisempaa ja asianmukaista koordinointia ja jatkuvaa ja hedelmällistä vuoropu- helua neuvoston ja Euroopan keskuspankin välillä. Uusilla institutionaalisilla puitteilla, talouspolitiikan eri toimijoille annetuilla selvillä toimivaltuuksilla ja tehokkaammilla valvonta- ja koordinaatiovälineillä on huolehdittu siitä, että talouspolitiikan harjoittamisella EU-maissa on mahdollista saavuttaa huomattavaa hyötyä kestävästi suuremman talouskasvun ja korkeamman työllisyyden muodossa. Tämän mahdollisuuden toteutuminen ei kuitenkaan ole varmaa. Onnistumiseen vaikuttaa olennaisesti se, että kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan ja järkevän rakennepolitiikan toisiaan vahvistavia vaikutuksia hyödynnetään maksimaalisesti määrätietoisella ja koordi- noidulla tavalla sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla. Terveen talouspolitiikan avulla EU:n jäsenvaltiot auttavat puolestaan myös maailmanlaajuisten talousongelmien ratkaisemisessa. Euron käyttöönoton ja yhtenäismarkkinoiden toteutumisen myötä on luotu yksi maailman suurimmista talousalueista. Tämä merkitsee yhteisölle maailmanlaajuista vastuuta sekä tarvetta puhua yhdellä äänellä ja olla tehokkaasti edustettuna nimenomaan EMU:n kannalta merkittävissä asioissa. Unionilla on kaksita- hoinen tehtävä: i) osallistua toimivaan vuoropuheluun tärkeimpien kauppakumppaneidensa kanssa terveen talouspolitiikan edistämiseksi kaikilla tärkeimmillä valuutta-alueilla ja siten vaikuttaa kansainvälisen valuuttajärjestelmän kurssien vakauteen, ja ii) auttaa varmistamaan, että kansainvälisen rahoitus- ja valuuttajärjestelmän kokonaisrakenne mukautetaan rahoitusmarkkinoiden globalisoitumiseen mm. edistämällä kansainvälisen valuuttajärjestelmän institutio- naalisten ratkaisujen kehittämistä, avoimuuden lisäämistä ja parempia menettelytapoja, rahoitussektorin valvonnan vahvistamista, asianmukaisessa ja hyvässä järjestyksessä etenevää rahoitusmarkkinoiden vapauttamista ja kehittämistä yhteistyössä yksityisen sektorin kanssa hoidettavia kriisinhallintamekanis- meja. 1. 2. Taloudellinen tilanne ja työllisyys Kesän 1998 jälkeen, jolloin edelliset talouspolitiikan laajat suuntaviivat annettiin, EU:n taloudellinen elpy- minen on hidastunut. Tämä johtuu pääasiassa maailmantalouden jyrkän heikentymisen suorista ja epäsuo- rista vaikutuksista vientiin ja investointitoimintaan EU:ssa. Vaikka vielä on joitakin kasvua mahdollisesti hidastavia riskejä, talouden vahvojen perustekijöiden, ulkoisen taloudellisen ympäristön hienoisen parane- misen ja luottamusta vahvistavan talouspolitiikan ansiosta taloudellisen toimeliaisuuden odotetaan piris- tyvän uudestaan. EKP:n äskeinen, euroalueen hintavakauteen tähtäävän rahapoliittisen strategiansa yhtey- dessä toteuttama koronalennus auttaa hyödynnettäessä edelleen euroalueen huomattavaa kasvupotentiaalia. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/37 Uusia työpaikkoja on syntynyt huomattavasti nopeampaan tahtiin kahden viime vuoden aikana, ja vuoden 1998 lopulla EU:n työttömyysaste laski alle 10 prosentin ensimmäisen kerran vuoden 1992 jälkeen. Työllisyyden kasvun odotetaan jatkuvan maltillisena, mikä tarkoittaa sitä, että työttömyys vähenee edelleen, joskin vähitellen. EU:n työllisyysaste, joka oli noin 61 prosenttia vuonna 1998, on kuitenkin alhainen niin historiallisesti kuin kansainvälisestikin tarkasteltuna. Selvästi korkeamman työllisyysasteen ja alhaisemman työttömyyden saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä auttaisi parantamaan elintasoa huomattavasti, mikä edistäisi julkisen talouden kestävyyttä ja vahvistaisi yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta. EU:n yleisiin työllisyyslukuihin kätkeytyy kuitenkin tärkeitä maakohtaisia eroja. Maat, jotka ovat ehtineet pisimmälle rakenneuudistuksissa ja samalla harjoittaneet kasvuun ja vakauteen tähtäävää talouspolitiikkaa, ovat onnistuneet parantamaan työllisyyttä ja lisäämään talouskasvua eniten viime vuosina. Kasvua suosivien taloudellisten edellytysten ja nopean tuotantokapasiteetin nopean lisäyksen pitäisi luoda pohja voimakkaalle talouskasvulle ja korkealle työllisyysasteelle. Onkin tärkeää, että tällä hetkellä vallitsevaa, investoinneille suotuisaa tilannetta eli hyvää kannattavuutta ja alhaista korkoatasoa hyödynnetään mahdolli- simman paljon. Lisäksi on aktiivisesti pyrittävä toteuttamaan Euroopanlaajuisia liikenne-, energia- ja tele- viestintäinfrastruktuureja. Infrastruktuuriin, tietoon ja ammattitaitoon tehtäviä investointeja on myös lisät- tävä, jotta voidaan nopeuttaa huipputeknologiaan perustuvien, korkeaa ammattitaitoa vaativien ja palve- luihin perustuvien talouselämän alojen kehitystä. Jäsenvaltioiden ja yhteisön rahoitusvälineillä ja EIP:llä on edelleenkin oltava tässä keskeinen asema. Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden tarjoamia mahdolli- suuksia olisi tutkittava. L 217/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 1. 3. Kestävään kasvuun ja työllisyyteen tähtäävä talouspolitiikan strategia: kohti Euroopan työllisyyssopimusta Työllisyyden kohentaminen on Euroopassa talouspolitiikan keskeinen haaste. Euron onnistunut käyt- töönotto ja hyvin toimiva talous- ja rahaliitto luovat tälle suotuisat puitteet. Edellytysten luominen voimak- kaalle ja kestävälle kasvulle ja työllisyydelle, mikä on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä, vaatii kuitenkin joka koostuu seuraavasta kolmesta toisiaan vahvistavasta päätekijästä: kattavaa ja yhtenäistä strategiaa, i) terveestä talouspolitiikasta, joka suosii kasvua, työllisyyttä ja hintavakautta ja perustuu vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamiseen sekä asianmukaiseen palkkakehitykseen; ii) työmarkkinoiden yleisen toiminnan parantamisesta ja erityisesti työllistyvyyden, yrittäjyyden, sopeutu- miskyvyn ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisestä toteuttamalla työllisyyspolitiikan suuntaviivat ja vakaasti, viivytyksettä ja avoimesti sekä yksittäisten jäsenvaltioiden olosuhteet huomioon ottaen; iii) taloudellisista uudistuksista, jotka parantavat hyödyke-, palvelu- ja pääomamarkkinoiden tehokkuutta ja joustavuutta, vahvistavat yksityisen sektorin luottamusta, hyödyttävät kuluttajia ja suosivat ympäristön kannalta kestävää kasvua, mukaan lukien yhtenäismarkkinoiden tiivis seuranta, tiukka kilpailupolitiikka, sääntelyjärjestelmien muuttaminen sekä verotus- ja etuusjärjestelmien tehostaminen. Koska talousuudis- tukset voivat vaatia sopeutumiskustannuksia, uudistusohjelmassa olisi pyrittävä sovittamaan yhteen tehokkuus- ja oikeudenmukaisuusnäkökohdat. Nämä kolme päätekijää näkyvät Euroopan työllisyyssopimuksen kolmessa pilarissa. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/39 Tämän strategian toteuttaminen on olennaisen tärkeää itseään ylläpitävän, investointien tukeman kasvun saavuttamiseksi inflaatiota kiihdyttämättä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Siksi kaikkien talouspolitiikan toimijoiden niin kansallisella kuin Euroopan tasolla on tehtäviensä mukaisesti tuettava julkisen talouden vakautta, vakauteen tähtäävää rahapolitiikkaa, tavoitteita tukevaa palkkakehitystä sekä talousuudistuksia. Kaikkia osapuolia kehotetaan jatkamaan hedelmällistä makrotaloudellista vuoropuhelua vastaten omista tehtävistään ja itsenäisyytensä säilyttäen myönteisen synergian aikaansaamiseksi. Tähän kuuluu myös Wienin Eurooppa-neuvoston edellyttämä synergian lisääminen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja työllisyyspolitiikan suuntaviivojen välillä. Talouspoliittista vuoropuhelua on lisättävä keskinäisen luotta- muksen pohjalta kansallisella ja Euroopan tasolla. Erityisesti on tehostettava toiminnan koordinaatiota neuvostossa sekä vahvistettava komission, neuvoston, EKP:n ja työmarkkinaosapuolten välistä vuoropu- helua. Tehokkuuden takaamiseksi vuoropuhelu olisi jäsenneltävä asianmukaisesti ja sen olisi perustuttava kattaviin tietoihin. Näin ollen Euroopan työllisyyssopimuksessa olisi määriteltävä se prosessi, jossa kaikki talouspolitiikan toimijat käyvät vuoropuhelua, jonka avulla saavutetaan EU:n tärkein tavoite talous- ja sosiaalipolitiikan alalla eli korkea työllisyys vahvan ja kestävän keskipitkän aikavälin kasvun vallitessa. L 217/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 Perustamissopimuksen 99 artiklan mukaan talouspolitiikan laajat suuntaviivat muodostavat talouspolitiik- kojen yhteensovittamisen perustan. Vuoden 1999 talouspolitiikan laajat suuntaviivat sisältävät yleiset ja maakohtaiset suuntaviivat, jotka ovat yhtä tärkeitä. Yleisissä, kaikkia jäsenvaltioita koskevissa suuntavii- voissa esitetään miten talouspolitiikkaa tulisi linjata. Näissä laajemmissa puitteissa pyritään maakohtaisilla suuntaviivoilla nimeämään kunkin jäsenvaltion talouspolitiikan tärkeimmät tavoitteet maan omista lähtö- kohdista. Tässä yhteydessä on huomattava, että jäsenvaltiot juuri tarkistavat kansallisia työllisyyttä koskevia toimintaohjelmiaan siten, että niissä huomioidaan vuoden 1999 työllisyyspolitiikan suuntaviivat. Siksi maakohtaiset suuntaviivat täydentävät työmarkkinakysymyksissä vuoden 1999 työllisyyspolitiikan suunta- viivoja ja vahvistavat tarkistettujen kansallisten toimintaohjelmien toteuttamista. Vuoden 1999 talouspoli- tiikan laajojen suuntaviivojen perustana on jäsenvaltioiden ja EU:n taloudellinen tilanne ja talouden näkymät sellaisina kuin ne olivat komission kevään 1999 talousennusteessa. Vaikka selkeästi odotetusta poikkeava talouden kehitys ei muuttaisi suuntaviivoissa esitetyn strategian periaatteita, se saattaisi kuitenkin vaatia talouspolitiikan lähtökohtien tarkistusta. 2. Kasvuun ja vakauteen tähtäävä talouspolitiikka 2. 1. Euroalueen talouspolitiikka Kasvua, työllisyyttä ja vakautta tukevaan euroalueen talouspolitiikkaan olisi kuuluttava: i) kestävä pyrkimys saada julkinen talous kestävästi lähelle tasapainoa tai ylijäämäiseksi keskipitkällä aikavälillä siten, että jäsenvaltiot toteuttavat vakausohjelmiansa täysipainoisesti ja määrätietoisesti (ks. 2. 3 luku); 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/41 ii) rahapolitiikka, jonka tavoitteena on hintatason vakauden ylläpitäminen perustamissopimuksen mukai- sesti; iii) työmarkkinaosapuolten jatkuva vastuuntuntoinen toiminta, työpaikkojen luomisen kanssa johdonmukaista palkkakehitystä (ks. 2. 4 luku); jolla tuetaan hintatason vakauden ja ja iv) jäsenvaltioiden sitoutuminen jatkamaan välittömiä, yhtenäisiä ja kattavia talousuudistuksia, joiden tavoitteena on parantaa hyödyke-, pääoma- ja työmarkkinoiden sopeutumiskykyä ja tehokkuutta (ks. 3 luku). Vallitsevissa taloudellisissa olosuhteissa, joille on useissa jäsenvaltioissa ominaista huomattava kapasiteetin vajaakäyttö hyödyke- ja työmarkkinoilla, inflaatiopaineet jatkuvasti alhaisina pitävät hallitusten ja työmark- kinaosapuolten konkreettiset toimet edistävät sitä, että rahapolitiikassa voidaan edelleen pyrkiä ensisijaiseen hintatason vakauden ylläpitämistavoitteeseen, ja tästä riippumatta edistää sellaisen ympäristön syntymistä, jolla tuetaan yhteisön yleistä talouspolitiikkaa. Nykytilanteessa tarkoituksenmukaisen talouspolitiikan toteuttaminen on euroalueen koetinkivi. L 217/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 Tehokkaalle koordinoinnille on luotu puitteet varsinkin perustamalla Euro 11 -ryhmä, mutta menettelyistä on vielä saatava kokemuksia. Tähän liittyen ja täysin vakaus- ja kasvusopimuksen määräyksien mukaisesti tarkastellaan säännöllisesti talous- ja budjettitilannetta euroalueen politiikan keinojen arvioimiseksi. Talouden hankalasta nykytilasta selviämiseksi on olennaisen tärkeää aloittaa avoin vuoropuhelu kaikkien talouspolitiikan osapuolten kesken ja tarpeen mukaan myös Euroopan työmarkkinaosapuolten kanssa erityisesti Euroopan työllisyyssopimuksen puitteissa tietojen ja kannanottojen vaihtamiseksi talouspoli- tiikkaa koskevista kysymyksistä ja keskinäisen luottamuksen luomiseksi talouspolitiikan toimijoiden kykyyn joka on yksi Euroopan työllisyyssopi- täyttää omat sitoumuksensa. Makrotaloudellisella vuoropuhelulla, muksen avaintekijöistä, voitaisiin edistää talouspolitiikkojen kitkatonta vuorovaikutusta. 2. 2. Talouspolitiikka euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa Euroalueeseen osallistumattomilla jäsenvaltioilla on euroalueen jäsenvaltioista poikkeavat talouspoliittiset haasteet, koska ne ovat itse vastuussa omasta raha- ja valuuttakurssipolitiikastaan. Useimmat vakaus- ja kasvusopimuksen määräykset kuitenkin koskevat niitä. Euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden on myös harjoitettava vakauteen tähtäävää talouspolitiikkaa, jonka tavoitteena on kestävä kasvu ja työllisyyden edistäminen. Niiden tulee lisäksi raha- ja finanssipolitiikalla ylläpitää ja tarvittaessa edistää hintatason vakautta ja julkisen talouden rahoitusaseman kestävyyttä. Tästä olisi apua myös maiden valmistautumisessa euron käyttöönottoon. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/43 Niissä kahdessa jäsenvaltiossa, joiden valuutat ovat mukana ERM 2 -järjestelmässä, on valuuttakurssisitou- musten noudattamiseksi keskityttävä edelleen vakaan raha- ja finanssipolitiikan ylläpitämiseen. Niissä kahdessa jäsenvaltiossa, joilla on suora inflaatiotavoite, raha- ja finanssipolitiikkaa on harjoitettava kyseisen tavoitteen mukaisesti, jolloin luodaan edellytykset valuuttakurssivakaudelle. Kaikkien euroalueen ulkopuo- listen jäsenvaltioiden olisi siis edelleen toteutettava tinkimättömästi lähentymisohjelmiaan. 2. 3. Vakaa ja tehokas julkinen talous Julkisyhteisöjen alijäämien supistamisessa edistyttiin huomattavasti vuosina 1996 ja 1997. Vuonna 1998 julkisen talouden vakauttaminen oli kuitenkin yleisesti ottaen vaatimatonta, vaikka taloudellinen toiminta yleisesti ottaen kasvoi voimakkaasti, eikä useimpien jäsenvaltioiden julkisen talouden rahoitusasema vielä ollut vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän ajan tavoitteen mukainen. Julkisen talouden vakauttamista on siis jatkettava. Niin luodaan tarpeellista liikkumavaraa epäsuotuisan suhdannekehityksen varalta. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi pyrittävä vähentämään julkisen talouden haavoittu- vuutta korkotason nousun varalta, tekemään julkisista menoista ja verotuksesta kasvua ja työllisyyden lisäämistä suosivampia sekä valmistautumaan väestön ikääntymisestä aiheutuviin pidemmän aikavälin budjettihaasteisiin. Kaikki jäsenvaltiot ovat laatineet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa vakaus- tai lähentymisohjelmat, joissa määriteltiin keskipitkän aikavälin tavoite rahoitusasemalle, joka on lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen, ja tämän tavoitteen saavuttamisen edellyttämät sopeuttamisurat. Neuvosto oli perehtynyt kaikkiin ohjelmiin vuoden 1999 alkukuukausiin mennessä ja antoi lausunnon kaikista ohjelmista. Jäsenvaltioita kehotetaan finanssipolitiikan harjoittamisessa vuonna 1999 ja sen jälkeen seuraaviin toimiin: L 217/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 i) Saavuttamaan lähes tasapainoinen tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema viimeistään vuoden 2002 lopussa vakaus- ja lähestymisohjelmien mukaisesti; ii) Koska odotettavissa on lievä, väliaikainen laskusuhdanne, julkisen talouden tulisi täyttää täysimääräisesti vuoden 1999 budjettitavoitteet; ja iii) Jos talouden näkymät toteutuvat jäsenvaltioiden vakaus- tai lähentymisohjelmoissa esitettyjä arvioita paremmin, niiden olisi aikaistettava ohjelmissa esitettyjä talousarvion sopeuttamistoimia vuodesta 2000 lähtien. Jos ohjelmien sopeutustavoite on vähäinen, jäsenvaltioiden on lisättävä tavoitteiden vaativuutta ja tarkistettava vakaus- ja lähentymisohjelmia sen mukaisesti. Julkisen talouden rahoitusali-/ylijäämä (% BKT) Vakaus- ja lähentymisohjelmien ennusteet Vakautusohjelmat pvm (1) 1998 1999 2000 2001 2002 B D E F IRL (3) I L NL (5) A P FIN DK EL S UK (8) 12/98 1/99 12/98 1/99 12/98 12/98 2/99 10/98 11/98 12/98 9/98 10/98 6/98 12/98 12/98 – 1,6 – 2,5 – 1,9 – 2,9 – 1,7 – 2,6 2,1 – 1,3 – 2,2 — – 1,1 1,1 – 2,4 1,5 0,8 – 1,3 – 2,0 – 1,6 – 2,3 – 1,7 – 2,0 – 1,0 – 2,0 – 1,0 – 0,7 – 1,5 – 0,4 – 0,3 – 1,0 0,1 – 2,0 (2) – 1,6 (2) – 1,2 (2) – 1,4 – 1,5 – 1,6 – 1,0 1,1 (4) 1,2 (4) 1,3 (4) – 1,3 – 2,0 – 2,0 2,4 Lähentämisohjelmat 2,5 – 2,1 0,3 – 0,3 — – 1,7 – 1,5 2,2 2,8 – 1,7 1,6 – 0,3 — – 1,5 – 1,2 2,1 2,6 – 0,8 2,5 – 0,1 — — 1,7 (4) – 1,1 (6) – 1,4 – 0,8 2,3 (7) — — 0,2 (9) (1) Ohjelman hyväksymispäivämäärä. (2) Varovainen skenaario; suotuisan skenaarion ennuste: – 1,7; – 1,2 ja – 0,8 % BKT, vuosina 2000—2002. (3) Luvut perustuvat ESA 95 -sopimuksiin. ESA 79 -sopimuksiin verrattuna, joihin taulukko yleisesti perustuu, ne vähentävät ylijäämää noin 0. 4 % BKT:stä vuodesta 1999. (4) Keskeinen skenaario. Matalan/korkean kasvuskenaarion ennusteet: 0,9/1,2, 0,8/1,5, 0,7/1,9 ja 1,0/2,5 % BKT:sta vuosina 1999—2002. (5) Ei vuosittaisia tietoja vuosille 2000 ja 2001. (6) Varovainen skenaario; – 0,25 BKT:sta, keski- ja suotuisa skenaario 0,25 % BKT:sta v. 2002. (7) Ennuste vuodelle 2005: 3,5 %. (8) Tiedot koskevat kunakin ilmoitettuna vuotena alkavaa budjettivuotta. (9) Ennuste budjettivuodelle 2003/2004: 0,1 % BKT. Lähde: Komissio. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/45 Jotta finanssipolitiikkaa sopeutettaisiin ja sen rakennetta muutettaisiin tehokkaasti, on otettava huomioon kunkin jäsenvaltion taloudellisten, sosiaalisten ja institutionaalisten olosuhteiden erityispiirteet. Yleisesti ottaen ja vaarantamatta välttämätöntä käynnissä olevaa tervehdyttämistä, jäsenvaltioita kehotetaan i) parantamaan julkisen talouden rahoitusasemaansa pikemminkin menoja hillitsemällä kuin veroja korot- tamalla. Lisätäkseen finanssipolitiikan tervehdyttämisen uskottavuutta ja vaikuttaakseen myönteisesti yksityisen sektorin odotuksiin niiden kannattaisi ottaa käyttöön tai tehostaa niitä mekanismeja ja instituutioita, jotta veroja voitaisiin vähentää vaarantamatta vahvan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttamista tai ylläpitämistä; joiden avulla menoja valvotaan, ii) parantamaan julkisen talouden kestävyyttä ja tehokkuutta: a) tarkistamalla eläke- ja terveydenhoitojärjestelmiä niin, että ne selviävät väestön ikääntymisestä aiheu- tuvasta sosiaalimenojen rahoitustaakasta ja kykenevät vaikuttamaan tulevaan työvoiman tarjontaan jo tarkastelemiensa vaihtoehtojen mukaisesti; b) kääntämällä tarpeelliselta osin julkiset investoinnit nousuun. EU:n ja jäsenvaltioiden on tässä yhtey- dessä noudatettava Wienin Eurooppa-neuvostolle esitettyä komission nelikohtaista toimintasuunni- telmaa. c) kannustamalla inhimillisiin voimavaroihin investoimista ja huolehtimalla työllisyyspolitiikan suunta- viivoissa edellytettyjen muiden aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen tarpeellisesta rahoituksesta otta- malla samalla huomioon kansallisen julkisen talouden rahoitusasema; d) keventämällä yleistä verorasitusta ja erityisesti mtalapalkkaisten työntekijöiden verokilaa mieluiten julkisia menoja supistamalla tai siirtymällä ympäristö-, energia- tai kulutusveroihin; jotta työvoimaan kohdistuvan verorasituksen keventämisellä ja palkkasivukulujen vähentämisellä voitaisiin parantaa työllistämisvaikutusta, työmarkkinaosapuolia kehotetaan kukin oman vastuualueensa ja toimintansa puitteissa sitoutumaan toimiin, joilla pyritään parantamaan työpaikkojen luomista ja investointeja edistäviä olosuhteita; e) parantamalla verotusjärjestelmiensä tehokkuutta; f) jatkamalla verotuksen koordinointia yhtenäismarkkinoiden häiriöttömän toiminnan varmistamiseksi ja haitallisen verokilpailun välttämiseksi; neuvosto odottaa Wienissä joulukuussa 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti alv-järjestelmästä energiaveroista, yritystulojen ja sääs- töjen korkotulojen verotuksesta parhaillaan käytävien keskustelujen tuloksia. Jäsenvaltioiden tavoin myös yhteisöä kehotetaan edelleen jatkamaan tiukkaa budjettikuria. Kurinalaista taloudenhoitoa on sovellettava rahoitusnäkymien kaikkiin luokkiin samalla kun noudatetaan toimielinten välistä sopimusta kurinalaisesta taloudenhoidosta ja talousarviomenettelyn parantamisesta. 2. 4. Tavoitteita tukeva palkkakehitys Kuten kasvua ja työllisyyttä koskevassa Amsterdamin päätöslauselmassa korostettiin, työmarkkinaosapuo- lilla on kansallisella, alueellisella, alakohtaisella tai vieläkin hajautetummalla tasolla perinteidensä mukaisesti vastuu, tarvittaessa viranomaisten tuella, korkean työllisyyden yhteensovittamisesta tavoitteita tukevan palkkakehityksen kanssa ja sopivien institutionaalisten puitteiden luomisesta palkanmuodostusprosessille. EMUn yhteinen rahajärjestelmä korostaa ja tiivistää palkkojen ja työllisyyden välistä yhteyttä. L 217/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 Jäsenvaltioiden palkkakustannuskehityksen olisi saatava kuvastaa erilaisia talous- ja työllisyystilanteita. Hallitukset voivat luoda oikeanlaiset olosuhteet työmarkkinaosapuolten neuvotteluja helpottamaan. Jotta palkkakehitys tukisi työllisyyttä suosivaa talouspolitiikkaa, työmarkkinaosapuolten olisi jatkettava vastuul- lista toimintaa ja tehtävä jäsenvaltioissa työehtosopimuksia seuraavien, edellisissä talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyjen yleisperiaatteiden mukaisesti: i) Nimellisten palkankorotusten täytyy olla jäsenvaltioissa sopusoinnussa hintatason vakauden kanssa, jolloin euroalueella palkkojen kokonaiskorotukset mitoitetaan niin, että hintojen nousu pysyy EKP:n hintavakaustavoitteen puitteissa; ii) Reaalipalkkojen nousu suhteessa työn tuottavuuden kasvuun on mitoitettava niin, että se tarvittaessa vahvistaa ja siten ylläpitää kapasiteettia lisäävien ja työpaikkoja luovien investointien kannattavuuutta. Tämä merkitsee sitä, että jäsenvaltioissa, joissa työn kokonaistuottavuuden kasvu on hidastumassa, reaalipalkankorotusten toteuttamismahdollisuudet pienenevät. Erityisesti työajan lyhentämisestä ei saisi seurata reaalisten yksikkötyökustannusten lisääntyminen. Jotta kannattavuuden paraneminen johtaisi investointien lisääntymiseen yhteisössä, on olennaista luoda kysyntäkehityksen, työmarkkinaolojen, verotuksen ja sääntelyjärjestelmän avulla investointimyönteinen ympäristö; iii) Työllistyvyyden parantamiseksi olisi palkkaratkaisuissa otettava tarkemmin huomioon tuottavuuserot pätevyyden, taitojen ja maantieteellisten alueiden mukaisesti; ja iv) Erityisesti euroalueella on olennaisen tärkeää välttää eri maiden ja alueiden nimellis- ja reaalipalkkojen lähentämistä tuottavuutta nopeammin; palkkojen keinotekoista nostamista olisi siksi vältettävä. Eri jäsenvaltioiden välisten työvoimakustannuserojen olisi edelleen kuvastettava eroavaisuuksia työn kannattavuudessa. Toivottujen tulosten saavuttamiseksi on olennaisen tärkeää, että kaikki osapuolet käyvät tuloksekasta vuoropuhelua. Tuloksia on arvioitava yhdessä kasvun ja työllisyyden kannalta. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/47 3. Laaja-alaiset ja koordinoidut talousuudistukset Rakenneuudistukset ovat keskeisellä sijalla talouskasvun elvyttämisessä, tuottavuuden parantamisessa, yksi- tyisen sektorin luottamuksen parantamisessa ja työllisyyden edistämisessä Euroopan unionissa. Rakenneuu- distukset parantavat talouksien mahdollisuuksia selviytyä kansainvälistymisestä, ympäristöongelmista ja teknologian muutoksista. Ne ovat myös olennaisen tärkeitä talous- ja rahaliiton onnistumisen kannalta: tehokkaammin toimivat markkinat lisäävät Euroopan talouksien kasvumahdollisuuksia. Talousuudistus on tarpeen myös työllisyyden lisäämiseksi ja huomattavan korkean rakennetyöttymyystason alentamiseksi Euroopassa. Koska rahapolitiikalla pyritään koko euroalueen hintatason vakauden ylläpitämiseen, on erityisen tärkeätä, että hyödyke- ja työmarkkinat olisivat riittävän joustavat vastaamaan kitkatta maakohtai- seen talouskehitykseen. Markkinoiden avaaminen kilpailulle sekä kansallisella että EU:n tasolla merkitsee alhaisempia kuluttajahintoja ja tehokkaampaa tuotantoa. Uusien yritysten tulo markkinoille edistää inno- vointia ja uusien teknologioiden leviämistä, mikä lisää tuotoksen ja työllisyyden kokonaistasoa. Vaikka uudistuksia toteutetaan koko EU:n alueella, ne eivät aina ole kattavia ja edistys eri aloilla ja eri jäsenvaltioissa on epäyhtenäistä. Yleisesti ottaen edistyminen on ollut suhteellisen tyydyttävää hyödyke- ja pääomamarkkinoilla, mutta palveluiden, erityisesti rahoituspalveluiden alalla ja työmarkkinoilla, on edelleen paljon tehtävää. Jäsenvaltioiden tulisi sen vuoksi toteuttaa työllisyyspolitiikan suuntaviivat avoimesti ja hyödyntää Cardiffin talousuudistusprosessia kilpailun lisäämiseksi, sääntelyn uudistamisen nopeuttamiseksi ja yhtenäismarkki- noiden toiminnan parantamiseksi. Erityisen tärkeää on uudistaa olemassa olevia mekanismeja ja rakenteita siten, että työttömät ja mahdolliset yrittäjät voivat päästä helpommin työ- ja hyödykemarkkinoille. Avoimet ja kilpailukykyiset kansainväliset markkinat ovat merkittävä kasvun, vaurauden ja vakauden edistäjä yhteisössä. Yhteisön olisi pyrittävä kaupan edelleen vapauttamiseen Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. L 217/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 3. 1. Tehokkaat hyödykemarkkinat (tavarat ja palvelut) Yhtenäismarkkinaohjelman ansiosta EU:n hyödykemarkkinat ovat suhteellisen pitkälle yhdentyneet ja toimivat melko hyvin. Jäsenvaltioiden väliset samoin kuin EU:n ja Yhdysvaltojen väliset hintaerot viittaavat kuitenkin siihen, että parantamisen varaa on. Sääntelyn uudistaminen on toinen kulmakivi pyrkimyksissä parantaa hyödykemarkkinoiden toimintaa. Sääntelyn uudistamiseen kuuluu sen laadun parantaminen ja siihen voi sisältyä sääntelyn purkaminen. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään seuraaviin toimenpiteisiin: i) sisämarkkina- ja kilpailupolitiikkaa olisi sovellettava tiukasti ja seurattava tarkasti. Viranomaisten olisi sitouduttava entistä voimakkaammin huolehtimaan sisämarkkinoiden tehokkaammasta toteutumisesta erityisesti julkisten hankintojen ja teknisten standardien osalta; olisi jatkettava määrätietoisesti työtä hintojen nousua aiheuttavan rinnakkaistuontivalmisteiden kaupan rajoituksista johtuvien kysymysten ratkaisemiseksi; ii) komission on edelleen valvottava tiiviisti valtiontukia ja jäsenvaltioiden on edelleen toimittava niiden suhteen kurinalaisesti; iii) televiestintä-, kuljetus- ja energia-alojen sääntelyä on uudistettava ja nopeutettava kilpailun lisäämiseksi palveluiden tarjoajien välillä. Sääntelyn vapauttamisesta hintojen alenemisen ja/tai laadun paranemisen muodossa saatavat edut siirtyvät välittömästi kuluttajille ja suurkäyttäjille lisääntyneen kilpailun ansi- osta ja tukevat myös esimerkiksi tietoyhteiskunnan ja sähköisen kaupankäynnin kaltaisia hankkeita; sääntelyä näin uudistamalla luodaan uusia investointimahdollisuuksia ja työpaikkoja; iv) lainsäädännöllinen ja sääntely-ympäristö on parantunut mutta erityisesti pk-yritysten osalta olisi edisty- misen jatkuttava. Yritysten perustamiseen liittyviä menettelyjä ja hallinnollisia viiveitä olisi vähennet- tävä. Näiltä osin jäsenvaltioiden olisi itse asetettava tavoitteita ja aikatauluja näille uudistuksille. Kulutta- jansuojaa koskevaa sääntelyä olisi lisäksi parannettava ja sen täytäntöönpanoa tehostettava; v) arvonlisäverojärjestelmää olisi edelleen tarkistettava ja yksinkertaistettava, jotta se sopisi sisämarkki- noille; vi) haitallisen verokilpailun välttämisen suhteen olisi edistyttävä edelleen Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti; ja vii) jäsenvaltioiden olisi myös painotettava enemmän talouspolitiikan ympäristöulottuvuuksia. Ympäris- töystävällisten tekniikoiden edistämisellä ja markkinaperusteiden välineiden käytöllä voitaisiin edistää kestävää kehitystä. Järkiperäisestä ympäristöpolitiikasta saataisiin myös hyötyä suuremman kasvun ja paremman työllisyyden muodossa. 3. 2. Yhtenäiset ja laajapohjaiset pääomamarkkinat Huomattavasta edistyksestä huolimatta jäsenvaltioiden erilaiset sääntely- ja verojärjestelmät pirstovat edel- leen EU:n pääomamarkkinoita. Luodessaan edellytykset suurten yhtenäisten pääomamarkkinoiden syntymi- selle euron käyttöönotto kannustaa edelleen lisäämään avoimuutta ja poistamaan jäljellä olevia esteitä. Riskipääomamarkkinoiden vahvistaminen ja tehostuminen tukisi pk-yritysten kasvua helpottamalla rahoi- tuksen hankkimista osakemarkkinoilta ja riskipääoman kehittymistä ja edistäisivät tutkimus- ja kehitystoi- mintaa sekä innovaatioita ja johtaisivat siten talouksiemme tehokkaampaan kasvuun ja tarjoaisivat enemmän ja parempia työpaikkoja. Sen vuoksi jäsenvaltioita kehotetaan: i) koordinoimaan pyrkimyksiään vähentää kansallisten säännösten ja verojärjestelmien eroja kuitenkin niin, että ne pysyvät kansallisten vakavaraisuus- ja veromääräysten mukaisina; ii) varmistamaan tarvittaessa, että rahoituspalveluja koskevat maakohtaiset lisävaatimukset koskevat aino- astaan vähittäisasiakkaille, ei ammattisijoittajille tarjottavia rahoituspalveluja; edellytyksenä siis on, että tehdään periaatteellinen ero vähittäiskuluttajien ja ammattimaisesti toimivien sijoittajien välillä; 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/49 iii) huolehtimaan siitä, että voimassa olevia kansallisia ”yleistä etua” koskevia sääntöjä, joiden tavoitteena on tarjota kuluttajansuojaa ja edistää rajat ylittävää liiketoimintaa, sovelletaan avoimesti ja asianmukaisesti kuten Rahoituspalveluiden toimintaohjelma -nimisessä komission tiedonannossa edellytetään; iv) edistämään riskinottoa ja innovaatiota Euroopassa ja varmistamaan nopeasti riskipääomaa koskevan toimintaohjelman seuranta, mikä helpottaa pk-yritysten riskipääoman ja kaikkien yritysten t&k-rahoituksen hankkimista. 3. 3. Toimivat työmarkkinat Työmarkkinoiden toimintaa EU:ssa voidaan tehostaa huomattavasti, mikä puolestaan auttaisi merkittävästi korkean työttömyyden alentamisessa. Ongelma vaihtelee kuitenkin huomattavasti eri jäsenvaltioissa, jäsen- valtioiden eri alueilla ja eri toimialoilla. Eroista voidaan kuitenkin ottaa oppia seuraavasti: i) jäsenvaltioiden väliset erot osoittavat, että maissa, joissa on edistetty eniten rakenneuudistuksessa ja noudatettu samalla vakaata talouspolitiikkaa, työllisyystilanne on kohentunut, ii) useiden maiden alueellisissa työttymyyseroissa korostuu tarve ottaa pätevyydestä, ammattitaidosta ja maantieteellisistä alueista johtuvat tuottavuuserot huomioon työehtosopimusneuvottelujen yhteydessä ja tarve edistää työvoiman liikkuvuutta; iii) tiettyjen työntekijäryhmien (vähän koulutettujen työntekijöiden, naisten, nuorten) poikkeuksellisen korkea työttö- myys on pääasiassa osoitus työvoimatarjonnan luonteesta ja työhönottomenettelyistä sekä suoranaisesta syrjinnästä, mutta myös joidenkin ryhmien suurista työvoimakustannuksista (erityisesti ammattitaidotto- mien työntekijöiden kohdalla) ja ammattitaidon riittämättömyydestä. Näiden ongelmien ratkaisemiseksi olisi toteutettava työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa esitetty integroitu neljän kohdan strategia kokonaan viivytyksettä ja avoimesti. Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota seuraaviin seikkoihin: i) työllisyyspoliittisilla toimenpiteillä olisi puututtava sekä työvoiman kysyntään että tarjontaan sovelta- malla työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa esitettyä ehkäisevää toimintatapaa ja pienentämällä miesten ja naisten välistä kuilua. Tähän pitäisi sisältyä yksilön työllistyvyyden lisääminen erityisesti työvoimakoulu- tusmahdollisuuden, koulutuksen ja elinikäisen oppimisen avulla, verotuksen alentaminen erityisesti matalapalkkaisten työntekijöiden kohdalla ja sosiaalietuusjärjestelmien keston ja myöntämisehtojen arviointi sekä aktiiviset työttömien saattamiseksi uudelleen työmarkkinoille. Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti kansallisiin työllisyyden toimintasuunnitelmiin pitäisi saada konkreettiset kansalliset tavoitteet ja tarvittaessa aikataulu; toimintatavat L 217/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 ii) vero- ja etuusjärjestelmien tarkistaminen ja mukauttaminen tarvittaessa siten, että ne tukevat aktiivisesti työllisyyttä ja uusien työpaikkojen luomista; eläkeoikeuksien siirtomah- dollisuutta olisi mahdollisuuksien mukaan parannettava työvoiman liikkuvuuden ylläpitämiseksi EU:ssa eri aloilla ja alueilla; asianmukaisen tasapainon saavuttaminen talouden tehokkuuden ja yhteiskunnallisen syrjäytymättömyyden välille; työttömien siirtämistä kalliisiin, passiivisiin järjestel- miin olisi vältettävä; iii) työmarkkinaosapuolia olisi rohkaistava ajanmukaistamaan työn organisoimista mm. joustavin vuotuisin työaikajärjes- telyin. Mahdollisen työajan yleisen lyhentämisen yhteydessä on estettävä yksikkötyökustannusten lisääntyminen ja otet- tava huomioon lisääntyvästä työvoiman tarjonnasta tulevai- suudessa aiheutuvat jatkettava pyrkimyksiä lisätä naisten osallistumista työelämään ja edistää uran ja perhe-elämän yhdistämistä. tarpeet; olisi Hyödyke- ja pääomamarkkinat Belgian viranomaiset ovat käynnistäneet monia tärkeitä toimia hyödyke- ja pääomamarkkinoiden vapauttamiseksi ja kilpailun edistämiseksi. Lisäponnistukset ovat kuitenkin tarpeen eräillä aloilla: — vaikka marraskuusta 1997 lähtien onkin tapahtunut tasaista edistystä, Belgialla on edelleen parantamisen varaa yhtenäis- markkinadirektiivien siirtämisessä osaksi kansallista lain- säädäntöä erityisesti televiestinnän ja liikenteen alalla, — verkkotoimialojen (televiestintä, posti, energia, liikenne) vapauttaminen on yleensä edennyt yhteisön lainsäädännön vaatimusten mukaisesti; näiden alojen avautuminen entises- tään alentaisi yritysten ja kuluttajien maksettavaksi tulevia hintoja. II. MAAKOHTAISET TALOUSPOLITIIKAN SUUNTAVIIVAT Työmarkkinat 1. Belgia Talouskasvu hidastuu Belgiassa vuonna 1999 suunnilleen trendin mukaiselle tasolleen, mutta riittänee vähentämään edel- leen vähitellen työttömyyttä. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — vuoden 1999 budjettitavoitteesta (perusylijäämä 6 % BKT:stä) poikkeamisen vaara on torjuttava ajoissa korjaa- villa toimilla, jotta pystyttäisiin saavuttamaan kokonaisali- jäämätavoite, joka on 1,3 prosenttia suhteessa bruttokan- santuotteeseen, — reaalimenoja (ilman korkomenoja) on seurattava kiinteästi kuluvana vuonna ja lähivuosina, jotta varmistetaan niiden vuotuisen kasvun pysyminen perusylijäämää koskevan tavoitteen 6 prosenttia bruttokansantuotteesta mukaisena. Vakausohjelmassa reaalimenojen vuotuiseksi kasvuksi on asetettu 1,5 prosenttia, — tulevina vuosina perusylijäämä on pidettävä 6 prosentissa bruttokansantuotteesta ja koko julkisen talouden alijäämän on supistuttava maan vakausohjelmassa suunnitellulla tavalla, jotta turvataan julkisen talouden velkasuhteen nopean laskun jatkuminen, — Belgian hallinnollisen rakenteen huomioon ottaen on toivottavaa, että vuoden 2000 jälkeen uudistettaisiin vuonna 1996 allekirjoitettu liittohallituksen, alueiden ja kuntien välinen ”yhteistyösopimus” finanssipolitiikan koor- dinoinnin kattamana aikana. vakausohjelman varmistamiseksi Belgian työmarkkinoille on ominaista jatkuvasti suuri pitkäai- kaistyöttömyys ja suhteellisen vähäinen työllisyys. Työmarkki- napolitiikassa korostetaan edelleen liikaa tulojen varmistami- seen tähtääviä toimia. Politiikan aktivoitumista on vahvistanut vuoden 1998 kansallinen työllisyyden toimintaohjelma. Näin ollen uudistusten tulisi kohdistua erityisesti seuraaviin aloihin: — työttömien aktivoinnissa on kiinnitetty erityishuomiota alhaisen ammattitaidon omaaviin ja nuoriin, mutta vielä enemmän on tehtävä varsinkin työttömien aikuisten hyväksi, — aktiivisten työllistämispoliittisten toimien ohella on tarkis- tettava etuuksien kestoa ja tutkittava tarkemmin ovatko työttömät jotta luotaisiin kannustimia osallistua työllistämistoimiin ja ottaa vastaan työtä, työmarkkinoiden käytettävissä, — Belgian työpaikkaturvaa koskevaa lainsäädäntöä pidetään toimihenkilöiden osalta varsin tiukkana. Tähän asiaan on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota, koska jousta- työpaikkaturvaa koskeva lainsäädäntö parantaisi vampi todennäköisesti Belgian työmarkkinoiden toimivuutta, — koska työttömyydessä on huomattavia alueellisia eroja, olisi suotavaa helpottaa sellaisten lausekkeiden käyttöä, jotka mahdollistaisivat paikallisten työmarkkinaolosuhteiden tai yritysten taloudellisen tilanteen ottamisen huomioon paremmin. 2. Tanska Tanskan talouskasvu hidastuu todennäköisesti vuonna 1999 trendin alapuolelle, koska talouden toimeliaisuus lähestyy jo kapasiteetin rajoja ja valtio on toteuttanut suhdanteita tasaavia toimenpiteitä. Työttömyys vakiintuu todennäköisesti nykyiselle alhaiselle tasolleen. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/51 Finanssipolitiikka — monia vapaa-aikajärjestelyjä on harkittava uudelleen sen kannalta, että työvoiman tarjontaa on tarpeen lisätä. Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — Finanssipolitiikan toteuttamisessa on pyrittävä säilyttämään julkisen talouden vuoden 1999 suuri ylijäämä — ylijää- mäksi on suunniteltu 2,5 prosenttia suhteessa bruttokan- santuotteeseen — noudattamalla tiukasti menotavoitteita erityisesti paikallishallinnossa; — Keskipitkällä aikavälillä on jatkettava edelleen ”helluntaipa- kettiin” sisältyvien verojärjestelmien vääristymien vähentä- mistä ja sen olisi annettava tuottaa tulosta. 3. Saksa Talouskasvun hidastuminen näyttää Saksassa vuonna 1999 selvemmältä kuin useimmissa muissa jäsenvaltioissa, koska Saksan talous on alttiimpi kärsimään maailmankaupan heikke- nemisestä ja sillä on joitakin kotimaisia erityisongelmia kuten huomattavat rakennemuutosprosessit Saksan uusissa osaval- tioissa, rakennusalalla. Tähän liittyy riski, että työttömyyden väheneminen hidastuu. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Finanssipolitiikka Tanskan viranomaiset ovat edistäneet merkittävästi monien markkinoiden rakenneuudistuksia. Lisäponnistuksia tarvitaan kuitenkin eräillä aloilla: — eräillä aloilla on huomattavia kilpailuongelmia (korkeat hinnat, huomattava keskittyneisyys, ja vähäinen ulkomaisten yritysten osuus markkinoilla), mikä vaatii voimassa olevan lainsäädännön määrätietoisempaa soveltamista, suuret katteet — julkinen sektori on Tanskassa suhteellisen laaja, joten viran- omaisten pyrkimykset lisätä sen tehokkuutta käyttämällä tarjouskilpailuja julkisten palvelujen hankkimisessa ovat erityisen tarpeellisia, — verkkotoimialojen sääntelyn purkamisessa on edistytty merkittävästi. Sähköalan juuri sovitut uudistukset, joilla pyritään vaputtamaan alaa entisestään, on pantava täytän- töön viivyttelemättä, — kauppojen aukiolojen vapauttamista, joka on jo lisännyt työllisyyttä, olisi tarkasteltava vielä uudelleen. Työmarkkinat Tanskan työllisyysaste on korkea ja työttömyys vähäinen. Maa kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joissa laajojen rakenneuudistusten toteuttaminen erityisesti työmarkkinoilla on tuottanut selvästi myönteisiä tuloksia. Uudistusten on keskityttävä kuitenkin erityisesti seuraaviin seikkoihin: — koska suhteellisen suuri osa aktiiviväestöstä saa erilaisia sosiaalietuja ja työvoiman tarjontaa on tarpeen lisätä, on tärkeää, että viimeaikaiset uudistukset, joihin kuuluu myös varhaiseläkejärjestelmän kokonaan täytäntöön ja niitä seurataan tarkasti, jotta voidaan arvioida, ovatko työn vastaanottamisen tai työssä pysymisen kannus- teet riittäviä, uudistus, pannaan — tuoreinta verouudistusta, jolla pyrittiin muun muassa keventämään vähätuloisten verorasitusta lisäämään kannustimia, on arvioitava sen mahdollisen jatkamisen kannalta, sillä työn verokiila on edelleen leveä, ja Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — finanssipolitiikan toteuttamisessa on vuonna 1999 nouda- tettava julkisen talouden alijäämätavoitetta, joka on 2 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. Tämä lienee mahdollista tiukan menojen valvonnan avulla, — jos talouden ennakoitu vahvistuminen vuonna 2000 olisi voimakkaampaa kuin Saksan vakausohjelmassa on arvioitu, tätä olisi hyödynnettävä että vakausohjelmassa esitetty keskipitkän aikavälin alijäämätavoite saavutetaan suunniteltua aikaisemmin, siten, — suunnitellun verouudistuksen johtava periaate, että vero- kantaa alennetaan ja samalla laajennetaan veropohjaa, on asianmukainen. Uudistuksen myönteisen vaikutuksen maksimoimiseksi uudistuksen on johdettava verotuslainsää- dännön tehokkaaseen yksinkertaistamiseen. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Saksan hyödykemarkkinoiden toiminnan parantumisesta on havaittavissa joitakin merkkejä. Lisäponnistuksia tarvitaan vielä kuitenkin eräillä aloilla: — Saksassa on marraskuusta 1997 lähtien edistytty huomatta- vasti sisämarkkinoiden täytäntöönpanon edellyttämän lain- säädäntötyön loppuunsaattamisessa. Julkisissa hankinnoissa lisäedistys on kuitenkin vielä tarpeen, — Saksan yhdistymisen vuoksi valtiontukien määrä kasvoi aiemmin, mutta nyt se on laskenut. Tämän kehityksen tulee jatkua varsinkin toimialakohtaisten tukien kohdalla, — verkkotoimialojen vapauttamisessa on edistytty huomatta- vasti, mikä on alentanut hintoja. Samaan olisi pyrittävä muiden palvelujen kohdalla. Tämä koskee myös vähittäis- kauppojen aukioloaikoja vuonna 1996 tapahtuneen vapaut- tamisen tarkastelun jälkeen, — yritysten rekisteröintiä on yksinkertaistettu ja nopeutettu pk-yritysten perustamisen lisäämiseksi. Rekisteröintiä voita- neen nopeuttaa edelleen. L 217/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 Työmarkkinat rakenneuudistus ja yksityistäminen on toteutettava aika- taulun mukaan. Saksan työmarkkinoille on viiden viime vuoden aikana syntynyt vähän työpaikkoja. Saksan itäosissa työttömyysaste on lähes kaksi kertaa niin korkea kuin lännessä. Aktiivinen työmarkkinapolitiikka on perinteisesti keskittynyt ammatillisen ja sitä edeltävän koulutuksen edistämiseen, työpaikkojen perus- tamisohjelmiin, rakennesopeutukseen ja kuntoutukseen, kun taas julkisen työnvälityksen asemaa on vahvistettu edelleen. Vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansallisessa toimintaoh- jelmassa keskitytään työllistettävyyteen, jota edistetään kehittä- mällä edelleen menestyksekästä kaksiosaista oppisopimusjärjes- telmää sekä vaikeassa asemassa olevien nuorten tukea. Näin ollen uudistusten tulisi kohdistua erityisesti seuraaviin seik- koihin: — aktiivisia työmarkkinatoimia tulee täydentää tarkistamalla etuus- ja tukijärjestelmiä sen varmistamiseksi, että kaikilla ryhmillä on riittävästi kannustimia osallistua työkoulutuk- seen ja ottaa vastaan työpaikkatarjouksia, — hallituksen päätös alentaa palkan sivukustannuksia, mikä rahoitetaan energiaveroja nostamalla, ja erityisesti matala- paikallaan. työntekijöiden palkkaisten Tällaisten muutosten tulisi jotta työvoimakustan- nuksia voidaan edelleen alentaa palkkajakauman matalim- massa päässä ottaen samalla huomioon julkisen talouden vakauttamistarve; pk-yrityksiä koskevaa työvoimalainsää- däntöä on arvioitava sen kannalta, miten se vaikuttaa työpaikkojen syntymiseen. tuloveroa, jatkua, on 4. Kreikka Kreikan talouskasvu on ollut voimakasta viime vuosina, ja jos se vuonna 1999 hidastuu, hidastuminen on todennäköisesti vähäistä. Työllisyyden odotetaan vähenevän vähitellen. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — talousarviossa asetettiin julkisen talouden alijäämätavoit- teeksi vuonna 1999 1,9 prosenttia suhteessa bruttokansan- tuotteeseen, ja se olisi saavutettava. Ehdotettu julkisen ta- louden menorakenteen uudistaminen investointeja suosi- vaksi olisi toteutettava tehokkaasti, — vuoden 2000 talousarviossa on pyrittävä supistamaan edel- leen alijäämää alentamalla muiden kuin korkomenojen suhdetta bruttokansantuotteeseen, jotta inflaatio-odotuksia heikennettäisiin. Menojen valvonnan selkeiden ja sitovien normien noudattamista on jatkettava, — samanaikaisesti Kreikan viranomaisten olisi taannoin hyväksytyn verolain mukaisesti jatkettava edelleen ponnis- tuksiaan parantaa verojärjestelmän tehokkuutta puuttumalla veronkiertoon ja veropetoksiin; julkista sektoria on edelleen uudistettava määrätietoisesti, ja erityisesti julkisten yritysten Yksityistämisestä saatavia tuloja pitäisi käyttää julkisen talouden velkasuhteen nopeaan alentamiseen. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Kreikka on pyrkinyt vapauttamaan talouttaan muutaman viime vuoden aikana. Ponnistuksia on kuitenkin tehostettava eräillä aloilla: — Kreikan viranomaisten olisi parannettava sisämarkkinalain- säädännön saattamista voimaan; tässä asiassa Kreikka on selviytynyt jäsenvaltioiden keskitasoa heikommin erityisesti julkisten hankintojen kohdalla, — tuottavuuden parantamiseksi valtionyritysten johdon raken- neuudistusstrategiaan olisi liitettävä myös jatkuva yksityistä- mispyrkimys, — vaikka uusia yrityksiä onkin perustettu paljon, uuden yhtiön rekisteröinnin edellyttämän hallintotyön vähentä- lisätä yrittäjyyttä. Ihannetapauksessa minen edelleen voisi jolla kehitetään edelleen tähän voitaisiin liittää strategia, riskipääomamarkkinoita, sillä Kreikan pk-yritysten on vaikea saada rahoitusta. Osakemarkkinoiden laajentamista koskeva suunnitelma, jolla mahdollistetaan pienten, dynaa- misten yritysten osakkeiden kaupan alkaminen vuoden jolla 1999 aikana, on merkittävä ensiaskel strategiassa, helpotetaan Kreikan pk-yritysten rahoituksen hankkimista, ja — vaikka viimeaikaiset toimet yritysten t&k-menojen kasvatta- miseksi nykyiseltä alhaiselta tasoltaan ovatkin rohkaisevia, saman suuntaiset lisätoimet ovat tarpeen. Työmarkkinat Kreikan työmarkkinoille on ominaista alhainen työllisyysaste, sitkeä työttömyys ja korkea pitkäaikaistyöttömyys. Työmark- kinoiden uudistus, jolla pyritään lisäämään joustavuutta, tuli voimaan viime vuonna. Laki mahdollistaa uudenlaiset työsopi- mukset, joustavat työajat ja yksityisten työnvälitystoimistojen perustamisen. Vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansalli- sessa toimintasuunnitelmassa ja sen toteutuksesta tehdyssä raportissa viitataan yleisemmän työllisyysstrategian laatimiseen, jolla näitä ongelmia pyritään ratkaisemaan. Erityisesti on pyritty ratkaisemaan keskeiset ongelmat, jotka vaikuttavat nuoriin ja naisiin, sillä näiden ryhmien työttömyysluvut ovat korkeat. Näin ollen uudistusten tulisi kohdistua erityisesti seuraaviin seikkoihin: — työmarkkinapolitiikassa tulisi voimistaa ennaltaehkäisevää toimintaa. Sekä ammatillisen että yleissivistävän koulu- tuksen järjestelmien uudistamista paremmin tuotantojärjes- telmän tarpeita vastaaviksi on jatkettava edelleen, — uudentyyppisten osa-aikaisten työsopimusten ja joustavam- pien työaikojen käyttöä olisi kannustettava. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/53 5. Espanja Espanjan talouden kasvun odotetaan vuonna 1999 olevan voimakasta ja ylittävän trendin vaikkakin hieman vähemmän kuin edellisinä vuosina. Työttömyyden odotetaan vähenevän edelleen huomattavasti nykyisestä yhä varsin korkeasta tasos- taan. innovaatioiden listen t&k-menojen osuus on pieni. edistämiseksi, koska nykyisin — Yksityistäminen ja säännöstelyn purkaminen on ollut laajaa ja sillä voidaan parantaa tuote- ja palvelumarkkinoiden tehokkuutta, mutta kilpailupolitiikkaa olisi lujitettava, jotta voidaan taata prosessin hyötyjen täysimittainen siirtäminen kuluttajille. Finanssipolitiikka Työmarkkinat Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: bruttokansantuotteeseen, — finanssipolitiikan toteuttamisessa vuonna 1999 on varmis- tettava, että julkisen talouden alijäämätavoite, 1,6 prosenttia vaikka suhteessa tarvittaessa vähentämällä nykyisiä menoja (korkomenoja lukuun 1998 odotettua parempia tuloksia ja mahdollisuutta säästää entistä enemmän korkomenoissa, hyödyntämällä saavutetaan ottamatta) vuoden ja — vuoden 2000 talousarviossa on vahvistettava vakausohjel- massa esitetyt tavoitteet ja strategia eli yhden prosentin alijäämä suhteessa bruttokansantuotteeseen, mikä perustuu muiden kuin korkomenojen hillitsemiseen. Tämä antaa julkisen talouden investointeja, mahdollisuuden lisätä ottaen huomioon, että Espanjan olisi saavutettava muut jäsenvaltiot monella alalla. Jos ylikuumenemisen merkkejä ilmenee, on finanssipolitiikkaa kiristettävä, — julkisen talouden menojen hallintaa on vahvistettava uudis- tamalla kansallinen budjettilaki suunnitelman mukaisesti; koska aluehallinnon merkitys on monissa menoluokissa kasvanut, nykyistä alueiden ja valtion välistä sisäistä vakaus- sopimusta on seurattava tiiviisti ja se on pantava täytäntöön täysimääräisesti. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Viime aikoina Espanja on pyrkinyt merkittävästi parantamaan hyödykemarkkinoiden toimintaa. Lisäponnistuksia tarvitaan kuitenkin vielä eräillä aloilla: — vaikka sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansal- lista lainsäädäntöä onkin edistytty vuosina 1997 ja 1998, lisäparannukset ovat tarpeen varsinkin liikenteen alalla, — suuri osa muista kuin maatalouden valtiontuesta on alakoh- taista tukea, jota on vähennettävä, — sääntelyä koskevissa uudistuksissa on saatu paljon aikaan televiestinnän, sähkön, kaasun ja lentoliikenteen sääntelyn purkamisessa. Vähittäiskaupan alalla tarvitaan samanlaisia uudistuksia, — Espanjan yrityksiltä vaaditaan paljon hallintotyötä sekä menettelyjen lukuisuuden että yhtiöiden rekisteröinnissä esiintyvien viiveiden vuoksi. Tämän tilanteen korjaamiseksi on ryhdyttävä toimiin, — Espanjan hallituksen parhaillaan valmistelema teollisen innovaation edistämistä koskeva laki on aiheellinen teol- Vaikka työttömyys laski yli 2 prosenttiyksikköä vuonna 1998, eli 18,7 prosenttiin, Espanjan lähtökohta on jäsenvaltioiden ja naisten työttömyys on vaikeimpia. Nuoriso-, pitkäaikais- korkea, mutta Espanjan työmarkkinoita vaivaavat lisäksi alhainen työllisyysaste, naisten vähäinen osallistuminen työelä- mään ja osa-aikatyön pieni osuus. Vuoden 1998 työllisyyttä koskeva kansallinen toimintasuunnitelma merkitsee huomat- tavaa muutosta aktivoimiseen ja ennaltaehkäisyn suuntaan. Lisäksi äskettäin voimaan tullut uusi laki todennäköisesti lisää osa-aikatyön kiinnostavuutta niin työnantajien kuin työnteki- jöidenkin keskuudessa, ja Espanjan työvoimaviraston uusi hajautettu hallintomalli auttaa parantamaan työllistettävyyttä. Työmarkkinaosapuolten ottamiseksi aktiivisesti mukaan työlli- syyspolitiikan määrittelyyn ja toteuttamiseen on luotu neuvot- telurakenteet. Näin ollen uudistusten olisi kohdistuttava erityi- sesti seuraaviin seikkoihin: — vaikea pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyys edellyttää siirty- aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan, mistä passiivisesta jossa erityisesti painotetaan ammatti- ja yleissivistävään koulutukseen tehtäviä investointeja inhimillisten voimava- rojen ja sopeutuvuuden lisäämiseksi vuoden 1998 kansal- lisen työllisyyden toimintasuunnitelman mukaisesti, henkilöiden tuloverouudistuksen joilla kavennetaan verokiilaa, kaltaiset — äskettäisen ja eläkejärjestelmän toimet, joilla pyritään vähentämään varhaiseläk- lisäuudistukset, työvoiman lisäkannustimia keelle tarjontaan samalla kun ne edistävät Espanjan sosiaalisen suojelun kestävän tason ylläpitämistä, siirtymistä, tarjoavat — työmarkkinaosapuolten irtisanomiskustannusten kanssa alentamisesta viime aikoina tehtyjä sopimuksia on vahvis- tettava, jotta vähennetään määräaikaisten työsopimusten suhteellista painoa samalla kun edistetään osa-aikatyötä ja tuodaan siten lisää joustoa työmarkkinoille, työmarkkinaosapuolten — työttömyysasteen huomattavat alueelliset erot osoittavat, että palkan muodostumisjärjestelmiä, jotta palkkakehitys sopeutettaisiin maantieteellisiin, alakohtaisiin ja yrityiskohtaisiin tuotta- vuuseroihin. tarkasteltava on 6. Ranska Ranskan talouskasvu hidastuu vuonna 1999 suunnilleen trendin mukaiselle tasolle. Työttömyyden odotetaan edelleen vähenevän mutta entistä hitaammin. L 217/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — finanssipolitiikan toteuttamisessa on vuonna 1999 nouda- tettava julkisen talouden alijäämätavoitetta, joka on 2,3 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. Tämä edel- lyttää, että Ranskan julkisessa taloudessa noudatetaan asetettuja menotavoitteita, — julkisia menoja seurataan tiukasti vuonna 1999 ja sitä seuraavina vuosina, ja kaikki poikkeamat on korjattava heti. Erityisesti sosiaaliturvamenoja on seurattava tarkasti. Halli- tuksen on nopeasti joilla varmiste- taan, että vakausohjelmassa ilmoitettuja menojen enimmäis- määriä noudatetaan jatkuvasti, ilmoitettava toimista, — taloudellisen toiminnan ennakoitu vilkastuminen vuonna jotta edistytään kohti Ranskan esitettyä skenaariossa 2000 on hyödynnettävä, vakausohjelman suotuisimmassa keskipitkän aikavälin alijäämätavoitetta. Hyödyke- ja pääomamarkkinat kojen luomiseksi erityisesti uusissa yhteisöpalveluissa. Uusista elinikäistä oppimista koskevista aloitteista keskustellaan myös. Näin ollen uudistuksissa tulisi keskittyä erityisesti seuraaviin seikkoihin: olemista työttömyyskorvausjärjestelmiä — vuoden 1998 kansallisessa työllisyyden toimintaohjelmassa korostettua aktiivista työmarkkinapolitiikkaa on tuettava jotka sekä ja koskevat työpaikkaturvaa tarkistamalla. Tavoitteena tulee olla työn vastaanottamisen esteiden pois- taminen, aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin osallistu- misen rohkaiseminen ja työpaikkojen luomisen kannusta- minen, työmarkkinoiden lainsäädäntöä käytettävissä) (vaatimukset, koskevaa — jos julkisessa taloudessa on siihen varaa, on jatkettava viimeaikaista politiikkaa, jolla on alennettu veroja palkkaja- kauman matalimmassa päässä ja edistetty työpaikkojen luomista eräille palvelualoille; — Ranskan työmarkkinoiden huomattavin uudistus on vähit- täinen siirtyminen 35-tuntiseen työviikkoon. Tämä uudistus on pääosin toteuttamatta. Erityisesti on kiinnitettävä huomiota siihen, ettei työvoimakustannuksia lisätä ja että työn järjestäminen ja työajat (vuotuinen työaika) muuttuvat joustavammiksi. Ranskan viranomaiset ovat pyrkineet poistamaan säännöstelyä ja edistämään kilpailua hyödyke- ja pääomamarkkinoilla. Lisä- ponnistuksia tarvitaan kuitenkin eräillä aloilla: 7. Irlanti — marraskuusta 1997 lähtien sisämarkkinadirektiivien saatta- misessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, parantamisen varaa on edelleen erityisesti televiestinnän alalla, — muiden kuin maatalouteen suunnattujen, poikkeuksellisissa vaikeuksissa olevien useiden yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen viime vuosina tarkoitetun valtiontuen suurta osuutta on supistettava. Kuten Ranskan viranomaiset itse Ranskan talousuudistuksista laatimassaan raportissa suosittavat, on lisääntyvässä määrin korostettava yleisiä toimenpiteitä, joilla parannetaan yritysten sopeutumis- ja innovaatiokykyä, — vaikka verkkotoimialojen (televiestintä, posti, sähkö, kaasu, vapauttaminen on yleisesti ottaen editynyt liikenne) yhteisön mukaisesti, nopeampaa edistystä voisi tapahtua erityisesti energia-alalla, lainsäädännön vaatimusten — niitä toimia, yksinkertaistamiseksi seurattava tiiviisti jatkettava. joihin jo on ryhdytty hallintomenettelyjen ja innovaatioiden edistämiseksi, on ja näillä aloilla tehtyjä uudistuksia on Työmarkkinat Työllisyysaste on suhteellisen alhainen erityisesti 55 vuotta täyttäneiden työntekijöiden kohdalla. Työttömyysaste, myös nuorisotyöttömyys, on korkeampi kuin EU:ssa keskimäärin. Viime aikojen uudistuksilla on tehostettu kasvun työllistävää vaikutusta yhdistämällä sopivasti aktiivisia ja ennaltaehkäiseviä toimia. Vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansallisessa toimintaohjelmassa huomio kiinnitettiin selvästi nuorisotyöttö- myyden ehkäisemiseen ja pitkäaikaistyöttömien työelämään palaamiseen. Ranskassa on laadittu laajoja ohjelmia työpaik- Irlannin hyvin nopean talouskasvun odotetaan jatkuvan vuonna 1999 vaikkakin hieman kahta edellistä vuotta hitaam- pana. Työttömyys vähenee edelleen huomattavan nopeasti. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — koska julkinen talous on vahvasti ylijäämäinen, finanssipoli- Jos palk- tiikan päähaasteena on vakauden turvaaminen. kainflaatio näyttää kiihtyvän, hallituksella pitää olla valmius käyttää finanssipolitiikkaa asianmukaisesti talouden hillitse- miseen, — julkisen kulutuksen kasvua on hillittävä tasaisesti siten, että kun sen volyymin arvioidaan vuonna 1998 kasvavan 5 prosenttia, kasvu olisi vuonna 2001 vakausohjelman mukaisesti 2 prosenttia. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Hyödyke- ja pääomamarkkinoiden uudistukset ovat hallituksen talousstrategian tarvitaan kuitenkin eräillä aloilla: Lisätoimia osatekijät. keskeiset — Irlannin on entistä nopeammin vähennettävä puutteita, joita on sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä erityisesti liikenteen alalla, — kilpailuvirastolle tulisi antaa valtuudet soveltaa suoraan perustamissopimuksen 85 artiklaa (kartellit) ja 86 artiklaa (määräävän markkina-aseman väärinkäyttö), 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/55 — verkkotoimialojen vapauttaminen ja niiden sääntelyn uudis- taminen noudattaa Irlannissa yleisesti ottaen EU:n lainsää- dännössä tapahtunutta edistystä. Televiestintä, sähkön ja kaasun toimitukset sekä koti- ja ulkomaan liikenne ovat kuitenkin pääosin valtionyritysten hallinnassa. Telecom Eireann yksityistetään osittain tänä vuonna. Vastaavia aloit- teita kilpailun edistämiseksi näillä toimialoilla on harkittava, — Irlannissa on niukasti riskipääomaa, mikä haittaa erityisesti pk-yrityksiä käynnistämisvaiheessa. Vuodesta 1995 lähtien riskipääomamarkkinoilla on kuitenkin tapahtunut paran- nuksia ja tämänsuuntaisia toimia on jatkettava. Myös t&k-menot ovat pienet. Näin ollen olisi jatkossakin toteutet- tava toimenpiteitä, joilla kannustetaan riskipääoman ja paikallisen tutkimuksen ja kehityksen kasvua. Julkisen ta- louden olisi jatkettava osallistumistaan ja se voisi harkita suurempaa osallistumista Irlannin tutkimus- ja kehitystoi- mintaan. Työmarkkinat siihen, Irlannissa on edistytty huomattavasti sekä työllisyysasteen nostamisessa että työttömyysasteen alentamisessa; työttömyys on puoliintunut neljässä vuodessa. Vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansallisessa toimintasuunnitelmassa korostetaan eniten työllistettävyyttä, jossa tukeudutaan voimakkaasti aktiivi- seen politiikkaan. Pitkäaikaistyöttömyyden ongelman ratkaise- miseksi on ennaltaehkäiseviä toimia kohdistettu erityisesti nuoriin työttömiin ja ikääntyneisiin työntekijöihin ja sitouduttu selkeästi että pitkäaikaistyöttömien osallistuminen ammattikoulutukseen nostetaan 11 prosentista 20 prosenttiin. Irlannin työttömyysaste oli selvästi EU:n keskiarvon alapuolella vuoden 1998 lopulla, mikä johtuu sekä toteutettujen toimien tehokkuudesta että varsinkin maan viimeaikaisesta voimak- kaasta talouskasvusta. Työllisyysaste lähentyy nyt EU:n keski- arvoa. Pitkäaikaistyöttömyys on vähentynyt nopeammin kuin kokonaistyöttömyys ja sen väheneminen jatkuu. Lisätoimia kuitenkin tarvitaan, jotta pitkäaikaistyöttömät ja vähänkoulu- tetut voivat palata työelämään. Näin ollen uudistukset olisi kohdistettava erityisesti seuraaviin seikkoihin: — vuoden 1999 kansallisessa työllisyyden toimintasuunnitel- massa on korostettava enemmän tasapainoista lähestymis- johon liittyy sekä ennaltaehkäiseviä että aktiivisia tapaa, toimenpiteitä. Tärkeitä ovat edelleen myös toimet, joilla lisätään pitkäaikaistyöttömien ja vähäisen ammattitaidon omaavien osallistumista ammatillisiin ja yleissivistäviin koulutusohjelmiin, — neljännen kansallisen talousohjelman (Partnership 2000) on joka on mukaisesti yhteiskuntasopimuksen tärkeää edistettäessä maltillista palkkapolitiikkaa, tarpeen työllisyyden kasvun jatkamiseksi, noudattaminen 8. Italia Italian talouden kasvu on edelleen vaimeaa, sillä sekä koti- mainen että ulkomainen kysyntä ovat heikkoja eikä työttömyys ole toistaiseksi merkittävästi vähentynyt. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — koska bruttokansantuotteen kasvun vuonna 1999 odote- taan olevan selvästi talousarviossa ennakoitua pienempi, finanssipolitiikan toteuttamisessa vuonna 1999 on pyrittävä rajoittamaan poikkeaminen kokonaisalijäämätavoitteesta joka on 2 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, joka joka tapauksessa jää alle 2,4 prosentin. Tässä tapauk- sessa tavoitteen, joka on 1 prosenttia bruttokansantuot- teesta vuonna 2001, saavuttaminen saattaa vaatia uusia korjaavia toimia laajemmassa mitassa kuin oli suunniteltu, — vuoden 2000 talousarviossa on pyrittävä jälleen Italian vakausohjelman mukaiseen perusylijäämään, joka on 5,5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. Tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että julkisen talouden velka- suhde supistuu jatkuvasti ja nopeasti. Yksityistämisohjelman vauhtia on pidettävä yllä ja yksityistämisestä saatavat tulot käytettävä julkisen talouden velkaantuneisuuden vähentämi- seen edelleen; — julkisen talouden juoksevia menoja ilman korkomenoja tulee valvoa tiukasti kuluvana vuonna ja lähivuosina, jotta noudatetaan ja mahdollistetaan ohjelman julkisten investointien toivottu kasvu, tavoitteita — pyrkimys osuuden eläkemenojen vakiinnuttamiseen suhteessa bruttokansantuotteeseen on kannatettavaa. Koska nykyinen ja tuleva eläkemenojen kehitys on jossain määrin huolestuttavaa, Italian hallitusta kehotetaan arvioimaan uudelleen eläkejärjestelmän uudistamista. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Viime vuosina Italian kansantalouden sopeuttaminen on edis- tynyt jatkuvasti ja on tehty joitakin rakenneuudistuksia, joilla pyritään edistämään kilpailua ja lisäämään tehokkuutta. Lisä- ponnistuksia tarvitaan kuitenkin edelleen eräillä aloilla: — Italia on viime aikoina edistynyt sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Koska aikai- semmat saavutukset alalla ovat olleet vaatimattomia, tämän tilanteen korjaamiseksi erityisesti liikenteen ja julkisten hankintojen kohdalla on ryhdyttävä toimiin, — on pyrittävä alentamaan edelleen muun kuin maataloudelle annetun valtiontuen määrää ja parantamaan sen muotoa, — vähimmäispalkan vahvistaminen voi olla tärkeää sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjumiseksi, mutta on pyrit- tävä välttämään ne kielteiset vaikutukset, joita aiheutuu liian suureksi vahvistetusta vähimmäispalkasta. — verkkotoimialojen vapauttaminen edistyy yleisesti ottaen yhteisön lainsäädännössä edellytetyllä tavalla. Liikenteen alalla vapauttamista olisi kuitenkin voimistettava erityisesti maantie- ja raidekuljetuksissa, L 217/56 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 — viimeaikaiset uudistukset ovat lyhentäneet huomattavasti yritysten rekisteröintiin tarvittavaa aikaa. Toimenpiteitä olisi kuitenkin tiiviisti seurattava ja tehostettava, jotta voitaisiin jyrkemmin vähentää sekä menettelyjen lukumäärää että lyhentämään yrityksen perustamisen vaatimaa pitkää aikaa. Työmarkkinat Italian työmarkkinoille ovat ominaisia alhainen työllisyysaste ja korkea työttömyysaste, erityisesti hyvin korkea pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyys, sekä jyrkät pohjoisen ja etelän väliset erot. Viime aikoina käyttöön otettu ”mittatyömenetelmä” juuri työttömäksi jääneiden kohdalla osoittaa, että siirtymistä pitkäai- kaistyöttömyyteen pyritään ehkäisemään. Lisäksi työttömyys- korvausjärjestelmien korvauskelpoisuusperusteita kiristämällä ja kohdistamalla työllistettävyystoimet parannetaan tilannetta nykyisestä. Näin ollen uudistukset tulisi kohdistaa erityisesti seuraaviin seikkoihin: — ponnistuksia aktiivisten työmarkkinatoimien parantamiseksi on lisättävä tuntuvasti viime aikoina toteutettujen työnväli- tykseen, ammattikoulutukseen ja oppisopimusjärjestelmään liittyvien toimien lisäksi, — pyrkimyksiä siirtää verorasitusta työstä muihin veropohjiin, jotka aloitettiin Italian vuoden 1997 verouudistuksella (erityisesti IRAP:n käyttöönoton myötä) ja joita äskettäin vahvistettiin vuoden 1999 budjetin nk. hiiliverolla, on edel- leen voimakkaasti jatkettava julkisen talouden tervehdyttä- misen yhteydessä, — nämä toimet on yhdistettävä etuusjärjestelmien uudistuk- joilla vähennetään eläkkeelle ja muihin järjestelmiin siin, siirrettävien työssä olevien määrää, — budjettitavoitteita vaarantamatta on varhaisessa vaiheessa tapahtuvalla aktivoinnilla ja tarkoituksenmukaisilla työttö- myyskorvauksilla turvattava työvoiman tarjonnan kasvu ja sen suurempi liikkuvuus, Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — Julkisia menoja on seurattava tarkasti, jotta julkisen ta- louden suuri ylijäämä ei syntyisi vain voimakkaaseen talouskasvuun liittyvästä verotulojen nopeasta lisäyksestä, — rakenteellisia uudistuksia on jatkettava erityisesti sosiaalitur- vajärjestelmässä, jotta terve julkinen talous säilyisi vahvana ja valmistauduttaisiin väestön ikääntymisen luomiin haastei- siin. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Rakennemuutos on käynnissä Luxemburgissa monilla aloilla. Lisätoimia tarvitaan kuitenkin eräillä aloilla: — vaikka viime aikoina onkin pyritty parantamaan vauhtia, Luxemburg on saattanut sisämarkkinadirektiivejä suhteel- lisen hitaasti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Täytän- töönpanoa on nopeutettava erityisesti televiestinnän ja lii- kenteen aloilla, — aluetuet muodostavat Luxemburgissa hyvin suuren osan muusta kuin maataloudelle annettavasta valtiontuesta; prosenttiosuus on suuri, kun kyse on varakkaasta valtiosta. Tällaisen tuen tarpeellisuuden ja tehokkuuden arviointi on paikallaan, — hintataso on Luxemburgissa suhteellisen kohtuullinen rakennusalaa lukuun ottamatta. Maassa on laaja hintasään- nöstelyjärjestelmä, joka on ainutlaatuinen Euroopan unio- nissa. Sen tarkoituksena on vähentää palkkojenkorotuspai- netta, koska palkat on sidottu indeksin avulla inflaatioon. Yritysten hallinnollisten rasitusten keventämiseksi hinta- säännöstelyn poistamista tulisi harkita ja painopistettä siir- rettävä aktiivisempaan kilpailupolitiikkaan. — työpaikkaturvaa koskevan lainsäädännön tarkistus johtanee myös myönteisiin tuloksiin, Työmarkkinat — Etelä-Italiassa tehtäviä paikallisia kolmikantasopimuksia, joilla lisätään palkkajoustoa työn alhaisempaa tuottavuutta vastaavasti, on rohkaistava. 9. Luxemburg Taloudellinen toiminta kasvaa Luxemburgissa vuonna 1999 todennäköisesti voimakkaasti, vaikkakaan ei yhtä nopeasti kuin vuonna 1998. Työttömyys pysynee nykyisellä hyvin alhaisella tasolla. Luxemburgin työmarkkinoiden yleinen toimivuus on EU:n parhaita. Työttömyysaste on alhainen ja työllisyyden kasvu- luvut korkeat. Työllisyyden kasvun on aiheuttanut pääasiassa rajan yli kulkevien naapurivaltioissa asuvien työntekijöiden osuus, sillä heitä on miltei kolmannes työntekijöistä. Luxem- burgin työmarkkinoiden puutteena on kuitenkin naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden alhainen työllisyysaste. Näin ollen uudistukset olisi kohdistettava erityisesti seuraavaan seikkaan: — vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansallisessa toiminta- suunnitelmassa esitetään toimenpiteitä tämän tilanteen korjaamiseksi muun muassa järjestämällä työharjoittelua yrityksissä ja perustamalla uusia päivähoitopaikkoja. Täten voitaisiin myös vähentää talouden ylikuumenemisen vaaraa jonka nopea palkkojen nousu voisi tässä nopeasti kasva- vassa taloudessa aiheuttaa. 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/57 10. Alankomaat — vähittäiskaupan alalla kauppojen aukioloaikoja on piden- netty, mutta tilasuunnittelumääräykset ovat edelleen rajoit- tavia ja niitä tulisi tarkistaa. Alankomaiden talous on kasvanut useita vuosia nopeasti, mutta kasvun odotetaan hidastuvan vuonna 1999 suunnilleen trendin mukaiseksi. Nykyisen odotetaan kuitenkin vähenevän yhä. työttömyyden alhaisen Työmarkkinat Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — julkisyhteisöjen rahoitusaseman heikkenemistä vuonna 1999 on rajoitettava eikä se saa johtaa siihen, että julkisen talouden alijäämä olisi suurempi kuin tavoite, joka on 1,3 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, ja vuoden 1998 odotettua paremman talouskehityksen tuloksia on tulisi harkita uudelleen eräitä hyödynnettävä. Erityisesti vuoden 1999 talousarvioon suunniteltuja menolisäyksiä, — Alankomaiden vakausohjelman varovaisessa skenaariossa esitettyä alijäämän hyvin pientä supistumista 1,1 prosent- tiin suhteessa bruttokansantuotteeseen vuonna 2002 on joka tapauksessa pidettävä vähimmäistavoitteena ja Alanko- maiden hallitusta kehotetaan pyrkimään parempiin tulok- siin julkisessa taloudessa. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Alankomaat ovat hyvä esimerkki maasta, jossa on jo toteutettu merkittäviä hyödykemarkkinoiden uudistuksia. Ongelmia on edelleen erityisesti sellaisilla suljetuilla tiloilla kuin rakentami- sessa ja joissakin palveluissa, joissa kilpailu on suhteellisen heikkoa. Tässä yhteydessä lisätoimia tarvitaan eräillä aloilla: — vaikka sisämarkkinadirektiivit on yleisesti ottaen saatettu hyvin osaksi Alankomaiden kansallista lainsäädäntöä, täytäntöönpanovaje keskittyy harvoille aloille, erityisesti liikenteeseen. Kilpailun lisäämiseksi täytäntöönpanoa on nopeutettava, tulisi nyt — kilpailupolitiikkaa uudistettiin merkittävästi vuonna 1998 ja uudistusten tuloksellisuutta arvioida. Tähän sisältyi Alankomaiden innovatiivinen kilpailua, sääntelyn poistamista ja lainsäädännön laatua koskeva hanke (MDW operatie), joka käynnistettiin vuonna 1994. Hankkeessa on keskeistä kilpailun voimistaminen ja sääntelyesteiden pois- taminen kaikkialta, missä se on mahdollista. Sääntelyn luomat esteet vaikeuttavat yritysten perustamista, vaikka huomattavia toimia on jo toteutettu, ja yrityksen perusta- misen hallinnolliset kustannukset ovat alentuneet ja sen vaiheet vähentyneet. Näiden toimien toteuttamista on seurattava tiiviisti, — julkisen liikenteen vapauttaminen on edelleen edistynyt heikosti ja tämän alan uudistuksia on nopeutettava, Laajojen rakenneuudistusten ja kestävän talouskasvun ansiosta Alankomaiden työmarkkinat kuuluvat EU:n parhaiten toimiviin sekä työpaikkojen lisäyksen että työttömyyden supistumisen kannalta. Pitkäaikaistyöttömyyden osuus kokonaistyöttömyy- destä on silti edelleen suuri. Henkilökohtaiset työllistymisoh- jelmat voivat estää tehokkaasti nuoriso- ja pitkäaikaistyöttö- myyttä. Alankomaiden tulokset nuorisotyöttömyyden osalta ovat jo suhteellisen hyvät, osaksi nuorten työntekijöiden alemman vähimmäispalkan ansiosta. Hallituksen jatkuvat ja ponnistukset matalapalkkaryhmien verojen alentamiseksi sosiaalietuuksista väestöosuuden pienentämiseksi on tunnustettava, vaikka työkyvyttömyys- turvan piirissä onkin vielä paljon ihmisiä. Työmarkkinaosa- puolet ottavat lisäksi suurelta osin huomioon myös työelämän ulkopuolella olevien edut. Sairausvakuutusjärjestelmän yksityis- täminen on vähentänyt sairauspoissaoloja. Näin ollen uudis- tukset tulisi kohdistaa seuraaviin seikkoihin: riippuvaisten työikäisten — keskimääräisten palkkojen veroaste on edelleen EU:n korkeimpia. Sen vuoksi tarvitaan jatkuvia ponnistuksia työn yleisen verorasituksen alentamiseksi erityisesti työmarkki- noiden matalapalkka-aloilla, — lisätoimia tarvitaan, jotta turvataan riittävät etuus- ja tuki- järjestelmien kannustimet siihen, että työtarjoukset otetaan vastaan ja tehokas työn tarjonta lisääntyy erityisesti ikäänty- vien työntekijöiden keskuudessa. 11. Itävalta Itävallan talouskasvu hidastuu todennäköisesti vuonna 1999 suunnilleen trendin mukaiseen tasoon, jolloin ennestäänkin alhainen työttömyys voi pysyä suhteellisen vakaana. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — julkisten menojen tiukka valvonta on tarpeen, jotta perhe- verotuksessa äskettäin toteutettu muutos ei luo paineita julkiseen talouteen ja että saavutetaan julkisen talouden vuoden 1999 alijäämätavoite, joka on 2 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, — vuoden 1999 jälkeen Itävallan hallituksen on tehtävä kaik- kensa ylittääkseen, kuten aiemminkin on tapahtunut, vakausohjelmassa julkiselle taloudelle asetetut tavoitteet ja varmistaakseen, että julkisen talouden velkasuhde pysyy vakaasti lasku-uralla, L 217/58 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 — äskettäin hyväksytyn verouudistuksen tuoma verojen netto- huojennus on asianmukainen, mutta menopuolella tarvi- taan huomattavia säästöjä, jotta ei vaaranneta tavoitteena olevaa alijäämän supistumisen jatkumista vuodesta 2000 eteenpäin. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Itävallassa on toteutettu useita toimenpiteitä kilpailun ja yrittä- jyyden edistämiseksi. Eräillä aloilla tarvitaan kuitenkin lisä- toimia: — Itävallan on nopeutettava sisämarkkinadirektiivien saatta- mista osaksi kansallista lainsäädäntöä liikenteen ja julkisten hankintojen alalla, — Itävallan kartellilaki (säädetty vuonna 1988) ei ole yhteisön lainsäädännön mukainen. Hallitus aikoo kuitenkin uudistaa nykyisen lain ja perustaa riippumattoman kartelliviraston. Nämä toteutettava mahdollisimman nopeasti, uudistukset on — julkisia palveluja on edelleen uudistettava ja yleishyödyl- listen palvelujen sääntelyn poistamista nopeutettava, — kauppojen aukioloaikojen äskettäistä vapauttamista on tuet- tava lisätoimenpiteillä, — Itävallan viimeaikaisia aloitteita uuden yrityksen perustami- seksi tarvittavien menettelyjen yksinkertaistamiseksi, kuten ”yhden luukun palvelujen” kehittämistä, on jatkettava ja laajennettava koskemaan kaikkia rekisteröintimenettelyjä, — on toteutettava toimia riskipääomamarkkinoiden kehittämi- seksi. — hallituksen on tarpeen saavuttaa lisätä t&k-menojen osuutta 2,5 prosenttiin bruttokansantuot- teesta vuoteen 2005 mennessä muun muassa kehittämällä verohuojennuksia. tavoitteensa Työmarkkinat Itävallan suhteellisen korkean työllisyysasteen ja alhaisten työttömyyslukujen pääasiallinen selitys on työmarkkinaosa- puolten perinteinen konsensuspolitiikka, jonka avulla voidaan tasoittaa suhdanteiden vaikutuksia työmarkkinoihin ja myös sopeuttaa palkkasopimuksia todetaan kasvulle vahingollisiksi. Yksi heikkous on ikääntyvien työnteki- jöiden alhainen työssäoloaste ja lisääntyvä työttömyys. Näin ollen uudistukset on kohdistettavia erityisesti seuraaviin seik- koihin: jälkikäteen, jos ne nykyaikaistamalla työn organisointia ja tarkistamalla varhai- seläkkeelle jäämisen edellytyksiä, — erityisesti on kiinnitettävä huomiota matalapalkkaisiin ja vähäisen ammattitaidon omaaviin työntekijöihin, sillä heidän osuutensa työttömistä on alkanut viime aikoina kasvaa, — viimeaikaiset uudistukset, joilla lisätään osa-aikatyötä ja työajan joustoa vuositasolla (vuosittainen työaika) tukenee Itävallan työmarkkinoiden useimpiin muihin EU-maihin verrattuna melko onnistunutta toimintaa. 12. Portugali Vaikka Portugalin talouskasvun odotetaan hidastuvan vuonna 1999, se pysyy lähellä trendin mukaista tasoa ja mahdollistanee sen, että työttömyys vähenee edelleen. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — vuonna 1999 finanssipolitiikan täytäntöönpanolla olisi varmistettava, että julkisen talouden alijäämätavoite, joka on 2,0 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, saavu- tetaan täysin. Suotuisan talouskasvun edellytysten ja julkisen talouden vuoden 1998 rahoitusasemaa voidaan käyttää alijäämän supistamiseen entisestään, ja korkome- nojen supistumista tulee myös käyttää alijäämän supistami- seen, — talousarvion toteuttamisessa on kiinnitettävä tarkoin huomiota juokseviin menoihin, erityisesti terveydenhoito- jotta menoihin ja julkinen talous vahvistuisi jos ylikuumenemisen merkkejä ilmaantuu, on finanssipoli- tiikkaa kiristettävä, julkisen sektorin palkkamenoihin, tehokkaasti ja pysyvästi; — rakenneuudistukset, joilla on välitön vaikutus vakausohjel- massa luonnosteltuun talousarvioon (esimerkiksi kirjanpito- järjestelmien standardointi ja juoksevien menojen monivuo- jotta julkista tinen suunnittelu) on toteutettava nopeasti, taloutta pystytään valvomaan paremmin ja menojen kustannustehokkuutta parantamaan, perustettava — mahdollisuuksien ja tarpeen makaan on terveydenhoito- julkisen järjestelmissä sektorin ja yksityisten yritysten yhteistyöhankkeita, joita jo sovelletaan joissakin tapauksissa Portugalissa, ja tarkistet- tava eläkkeelle pääsyn perusteita vastaamaan paremmin väestörakenteen muutoksia lisäämättä työhön kohdistuvaa verorasitusta. enemmän entistä — vuoden 1998 työllisyyttä koskeva kansallinen toimintaoh- jelma merkitsee edelleen entistä aktiivisempaa työmarkkina- toimintaa, jota tuetaan merkittävällä budjettivarojen lisäyk- sellä. Uudessa vuoden 1999 kansallisessa toimintasuunnitel- massa on selvitettävä, miten tavoitteet saavutetaan, Hyödyke- ja pääomamarkkinat — ikääntyviä työntekijöitä on vaikea pitää työssä, ja tämä viittaa erityisesti tarpeeseen harkita uudelleen kokonaiske- työn kannustimia, hyksen tarkistamista parantamalla Talouden integraation kehitys on parantanut hyödykemarkki- noiden toimintaa Portugalissa. Lisätoimet ovat kuitenkin tarpeen eräillä aloilla: 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/59 — Portugali on varsin hitaasti pannut täytäntöön sisämarkki- noita koskevia asetuksia. Tilanteen korjaamiseksi on ryhdyt- tävä toimiin erityisesti julkisten hankintojen, televiestinnän ja liikenteen kohdalla, — maatalouden ulkopuolista valtiontukea on suhteellisen vähän. Merkittävä osa näistä tuista suuntautuu kuitenkin yhä rakenneuudistuksiin ja toimialakohtaisiin toimenpitei- siin. Näiden tukien osuutta on pyrittävä supistamaan, — kilpailun vastaiset toimet kieltävää lainsäädäntöä tarkiste- taan parhaillaan, ja tarkoituksena on saattaa se vastaamaan EU:n lainsäädäntöä. Tämä kilpailulainsäädännön uudistus on toteutettava mahdollisimman pian, — verkkotoimialojen vapauttamista, yleisesti ottaen edistyy yhteisön lainsäädännön vaatimusten mukaisesti, on jatkettava, joka — vähittäiskaupan alalla on todettu suuria keskittymison- gelmia. Kilpailulakeja on kiristetty, jotta väärinkäytöksiin voidaan puuttua. Suurmyymälöiden lisensioinnin rajoitta- mista koskeva lainsäädäntö ei ehkä ole oikea ratkaisu, — yrityksen perustamisen aiheuttamat hallinnolliset vaati- mukset ovat moninaisia ja perustaminen voi kestää kauan. Portugalin hallituksen on kehitettävä yrityksiin liittyviä muodollisuuksia käsittelevien keskusten vuonna 1998 perustettua kansallista verkostoa sekä hallintopalveluiden monitoimikeskuksia (”Loja do cidadao”), jotka lujittavat ja nopeuttamisstrategiaa, menettelyjen yksinkertaistamis- — riskipääomamarkkinoita on pyrittävä kehittämään ja inno- vaatiotoimintaa parantamaan. Työmarkkinat Vaikka kokonaistyöttömyysaste on Portugalissa paljon EU:n keskiarvon alapuolella, pitkäaikaistyöttömyys ja ammattitaidot- tomien työttömyys on suhteellisen korkea. Tässä tilanteessa ja Portugalin talouden rakenneuudistuksen jatkuessa vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansallisessa toimintasuunnitel- massa kaavaillaan lisää yleissivistävää ja ammattikoulutusta sekä näiden koulutusjärjestelmien tehokkaampaa yhteensovitta- mista. Näin ollen uudistusten on kohdistuttava erityisesti seuraaviin seikkoihin: 13. Suomi Monen vuoden nopean kasvun jälkeen Suomen talouden odotetaan vuonna 1999 kasvavan hitaammin. Työttömyyden odotetaan kuitenkin edelleen laskevan. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — suhdannevaiheen huomioon ottaen julkisen talouden ylijäämää on kasvatettava edelleen, jotta pystytään selviyty- mään väestön nopeasta vanhenemisesta ja sen sosiaaliturva- järjestelmälle aiheuttamasta paineesta, — etusijalle on asetettava valtiontalouden edelleen epätasapai- noisen rahoitusaseman korjaaminen ja valtion velkasuhteen alentaminen edelleen, talouden menojen — julkisen talouden vakauttamisen on edelleen perustuttava julkisen bruttokansantuoteosuuden vähentämiseen, mikä mahdollistaisi myös korkean verorasi- tuksen keventämisen työpaikkojen luomista tukevalla tavalla, — vakausohjelmassa asetettiin enimmäismäärät valtion menoille. Vaikka vuosien 2000—2002 menokatot eivät ole sitovia, niitä tulee noudattaa tiukasti kyseisten vuosien talousarvioissa. vuotuiset Hyödyke- ja pääomamarkkinat Rakenneuudistuksissa on Suomessa edistytty huomattavasti. Suojatuilla aloilla on kuitenkin yhä kilpailuongelmia. Lisätoimia tarvitaan eräillä aloilla: viime — kilpailuviranomaisten toimivaltaa on merkittävästi viranomaisille laajen- olisi nettu kuitenkin annettava valtuudet panna täytäntöön perusta- missopimuksen 85 artikla ja 86 artikla (määräävän markkina-aseman väärinkäyttö), aikoina. Kasallisille (kartellit) — koska julkinen sektori on Suomessa suhteellisen suuri, on seurattava tiiviisti aloja, joilla julkiset ja yksityiset yritykset kilpailevat keskenään palvelujen tarjoajina. Toimia kilpailun luomiseksi näillä aloilla on jatkettava. Työmarkkinat — yleissivistävää ja ammatillista parantaviin toimenpiteisiin on liitettävä asianmukainen etuusjärjes- telmä, jolla varmistetaan, että näihin aktiivisiin toimenpitei- siin osallistumista ja työpaikan vastaanottamista kannuste- taan riittävästi, koulutusta — eräitä toimivuuden työmarkkinoiden parantamiseen tähtääviä lakeja on pantu täytäntöön viime vuosina. Näihin kuuluvat irtisanomis- ja työhönosoitusmääräysten väljentä- minen sekä työaikajoustojen lisääminen. Tätä politiikkaa on lisääntyisi. jotta työmarkkinoiden joustavuus jatkettava, että ovat työllisyys- työttömyysaste Suomessa Sekä korkeammat kuin EU:ssa keskimäärin. Ikääntyvien työnteki- jöiden työhönosallistumisaste on hyvin alhainen. Vuoden 1998 työllisyyttä koskevassa kansallisessa toimintaohjelmassa on yhdistetty ennaltaehkäiseviä ja korjaavia toimia, joilla osaltaan vähennetään työttömien määrää ja nostetaan työllisyysastetta. Hallitus on tietoinen vero- ja etuusjärjestelmän aiheuttamista kannustinongelmista ja on toteuttanut useita toimia nykytilan- teen parantamiseksi. Toimenpiteet ovat olleet jossakin määrin tuloksellisia. Näin ollen uudistukset on kohdistettava erityisesti seuraaviin seikkoihin: L 217/60 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 17. 8. 1999 — kasvun työllistämisvaikutuksen parantamiseksi toimenpiteet on suunnattava työhön kohdistuvan kokonaisverorasi- tuksen keventämiseen, — etuus- ja tukijärjstelmiä on tarkistettava työpaikkojen tar- ja riittävien jonnan lisäämiseksi, työnhaun tehostamiseksi kannustimien varmistamiseksi työn vastaanottamiselle, kilpailun lisäämiseksi ja sen edistämiseksi, että uudet yrit- täjät pääsevät näille aloille; — elintarvikekauppojen perustamista rajoittavat säädökset vähentävät kilpailua vähittäiskaupassa. — koska ikääntyminen vähentää tulevaisuudessa työvoiman tarjontaa, eläkejärjestelmiä on vahvistettava tarkistamalla varhaiseläkkeelle siirtymisen ehtoja. Työmarkkinat 14. Ruotsi Ruotsin talouskasvu hidastuu todennäköisesti vuonna 1999, mutta työttömyyden odotetaan edelleen alenevan vähitellen. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: — hallituksen on pidettävä kiinni julkistamastaan politiikasta, koska siten saavutetaan julkiselle taloudelle asetettu tavoite eli ylijäämän kasvu, — hallituksen on varmistettava menojen jatkuva tiukka valvonta, sillä julkisen talouden näkymät riippuvat suuresti siitä, — koska verorasitus on Ruotsissa korkea, hallituksen on etsit- tävä keinoja rasituksen edelleen keventämiseen turvaten samalla budjettitavoitteidensa saavuttaminen. Hyödyke- ja pääomamarkkinat Ruotsi on saavuttanut hyviä tuloksia hyödyke- ja pääomamark- kinoiden uudistamisessa. Lisätoimet ovat kuitenkin tarpeen eräillä aloilla: — kilpailuongelmia (korkeat hinnat ja keskittyneisyys) ilmenee vähittäis- ja tukkukaupassa sekä rakennusalalla. Tilanteen parantaminen edellyttää toimenpiteitä. Ruotsin kilpailuvi- rastolle on annettava valtuudet soveltaa perustamissopi- muksen 85 artiklaa (kartellit) ja 86 artiklaa (määräävän markkina-aseman väärinkäyttö), — Ruotsissa julkinen sektori on suhteellisen suuri, joten viran- sen tehokkuuden parantamiseksi omaisten pyrkimykset ovat erityisen aiheellisia, uudistuksia — Ruotsi kuuluu niihin jäsenvaltioihin, tehneet jotka ovat hyvin laajoja yleishyödyllisten palvelujen vapauttamiseksi. Vaikka eri toimittajien yhdenvertaisuuden turvaamiseksi on tehty paljon, on vielä varmistettava, että määräävässä asemassa olevat yritykset eivät voi uhata tarpeen markkinoiden toimivuutta. Lisätoimet ovat Kokonaistyöllisyys on vähentynyt koko 1990-luvun heikenty- neen taloudellisen toiminnan johdosta, vaikkakin elpymistä tapahtui vuonna 1998 ja työllisyysaste on edelleen yksi EU:n korkeimpia. Naisten työssäkäynti keskittyy muutamille aloille, erityisesti terveydenhoitoon ja sosiaalipalveluihin. Naisten työs- säkäynnin ja osa-aikatyön suhteen Ruotsi on EU:n keskiarvojen yläpuolella. Työttömyysaste oli EU:n keskiarvoa alhaisempi vuonna 1998. Ruotsin työmarkkinapolitiikassa korostetaan aivan perustellusti inhimillisiin voimavaroihin suunnattuja investointeja työllisyyskoulutuksen ja työpaikalla tapahtuvan ammattitaidon kehittämisen muodossa. Siellä on korostettu aktiivisia työmarkkinatoimia, jotka ovat kuitenkin osoittautu- neet vähemmän tehokkaiksi korkean työttömyyden vallitessa. Näin ollen uudistukset on kohdistettava erityisesti seuraaviin seikkoihin: — hallituksen suunnitelmat edistää työpaikkojen syntymistä yksityisiin yrityksiin ja vähentää työmarkkinaohjelmissa olevien ihmisten kokonaismäärää, kohdistamalla ohjelmat täsmällisemmin ja työmarkkinakoulutuksessa olevien henkilöiden osuutta, lisäämällä — koska työhön kohdistuva suuri verorasitus ei kannusta työhön varsinkaan matala- ja keskipalkkaisilla aloilla, varsinkin kun sosiaaliturvajärjestelmä on antelias, halli- tuksen tarkoitus käyttää talousarviossa olevaa liikkumavaraa ensisijaisesti matalapalkkaisten ja keskipalkkaisten työnteki- jöiden työhön kohdistuvan verotuksen keventämiseen, on aiheellinen, — muut etuus- ja tukiohjelmien tarkistukset, joiden tarkoituk- sena on selkiinnyttää tukien myöntämisperusteita, luovat työttömille vähitellen lisävaatimuksia, vahvistavat hallinnon valvontaa ja turvaavat riittävät kannustimet työtarjouksen hyväksymiseen; niillä olisi myös vahvistettava ja tasapaino- aktivointiohjelmiin suunnattuja tettava verotukseen ja toimia. 15. Yhdistynyt kuningaskunta Talouskasvun odotetaan vuonna 1999 Yhdistyneessä kuningas- kunnassa hidastuvan ja laskevan trendin alapuolelle. Finanssipolitiikka Finanssipolitiikassa on keskityttävä seuraaviin seikkoihin: 17. 8. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 217/61 — ilmoitettuja menosuunnitelmia on noudatettava tiukasti, jotta hallituksen budjettisääntöjä — keskimäärin koko suhdannevaiheen aikana on tarkoitus ottaa lainaa vain investointeihin eikä juoksevien menojen rahoittamiseen sekä pitää julkisen talouden netto-velkasuhde vakaana ja varovaisella tasolla — pystytään noudattamaan. Siten julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite eli lähellä tasapainoa oleva rahoitusasema voidaan saavuttaa suunni- telman mukaisesti vuosien 1999—2000 talousarviossa, jos julkisen talouden rahoitusasema näyttää heikkenevän jota ei voida selittää suhdannevaiheella. tavalla, — hallituksen on ryhdyttävä korjaaviin toimiin heti, Hyödyke- ja pääomamarkkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa on 1980-luvulta lähtien tehty huomattavia hyödykemarkkinoiden uudistuksia. Kilpailun alalla on silti edelleen heikkouksia. Näin ollen lisätoimia tarvitaan eräillä aloilla: — vaikka Yhdistynyt kuningaskunta on saattanut varsin hyvin sisämarkkinadirektiivejä lainsäädäntöään, osaksi viime aikoina on tapahtunut hyvin vähän edistystä ja lisä- toimet ovat tarpeen erityisesti liikenteen alalla, omaa — kilpailupolitiikassa kilpailuviraston (Office of Fair Trading) toimivaltaa vahvistetaan uudella lainsäädännöllä. Näiden uudistusten täytäntöönpano on toteutettava tiukasti, — pienyritysten kasvu suuremmiksi yrityksiksi sekä inno- vaatio- ja kehitysmenojen (erityisesti pk- yritysten t&k-menojen) kasvu on Yhdistyneessä kuningas- kunnassa ollut suhteellisen heikkoa. Riskipääomamarkkinat ovat erittäin kehittyneet, mutta vain pieni osa näistä varoista suuntautuu aloittaviin yrityksiin. Hallitus on muut- tanut verotuksen rakennetta pk-yrityksien eduksi ja muut- ja tutkimus- tanut maksukyvyttömyys- ja konkurssilakeja, minkä pitäisi helpottaa tilannetta. Työmarkkinat Viime vuosien työmarkkinauudistukset ovat osaltaan paranta- neet huomattavasti työllisyys- ja työttömyystilannetta Yhdisty- neessä kuningaskunnassa. Työllisyysaste on 71 prosenttia, mikä on EU:n korkeimpia, kun taas työttömyysaste on laskenut vuoden 1992 runsaasta 10 prosentista noin 6 prosenttiin vuonna 1998. New Deal- ja Welfare to Work -aloitteilla paran- netaan työllisyyttä sekä nuorten työttömien että aikuisten pitkäaikaistyöttömien ryhmissä ja aloitetaan investointien suun- taaminen koulutukseen. Näin ollen uudistukset olisi kohdistet- tava erityisesti seuraaviin seikkoihin: — vuoden 1998 työllisyyttä koskevan kansallisen toiminta- suunnitelman painopisteenä on aktiivinen työmarkkinapoli- johon on liitettävä jatkuva pyrkimys efektiivisen tiikka, marginaaliveroasteen matalapalkkaisten työntekijöiden osalta; alentamiseen — alueellisten työttömyyserojen kaventamiseen ja sosiaalisen syrjäytymisen poistamiseen tähtääviä lisätoimia on suunnit- teilla tai juuri toteutettu. Tässä yhteydessä uusien itsetyöllis- tyvyyteen liittyvien aloitteiden toteuttaminen paikallisella tasolla ja kohtuuhintaisen päivähoidon edistäminen voisivat osoittautua hyödyllisiksi. Tulevaisuudessa nähdään, tarvi- taanko näiden ohjelmien suuntaisia lisätoimia. Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 1999. Neuvoston puolesta S. NIINISTÖ Puheenjohtaja


title: 1999/562/CE: Décision de la Commission du 12 juillet 1999 relative à l'échange de lettres concernant l'attestation visée au point 6, deuxième tiret, de l'accord entre la Communauté européenne et la République de Hongrie relatif à l'établissement réciproque de contingents tarifaires pour certains vins [notifiée sous le numéro C(1999) 2054]

eurovoc_concepts:
Hungary
agreement (EU)
tariff quota
trade agreement
trade promotion
wine

formats: html print


title: Council Regulation (EC) No 1556/1999 of 12 July 1999 amending Regulation (EC) No 47/1999 on the arrangements for imports of certain textile products originating in Taiwan

eurovoc_concepts:
Taiwan
import policy
originating product
quantitative restriction
textile product

text: 17. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 184/1 I (Acts whose publication is obligatory) COUNCIL REGULATION (EC) No 1556/1999 of 12 July 1999 amending Regulation (EC) No 47/1999 on the arrangements for imports of certain textile products originating in Taiwan THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 133 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas: (1) (2) (3) Appendix A to Annex II of Regulation (EC) No 47/1999 (1) provides supplementary quantitative for limits of certain goods pertaining to category 28; It has been ascertained that the quantities set for the above goods have been set at a level lower than the amount actually exported by Taiwan in 1998; It is intended to maintain for the period 1999-2001 an access to the Community market for textile goods lower than that actually originating in Taiwan not recorded in 1998; (4) In the interest of clarity, transparency and legal certainty, this Regulation should enter into force and apply imme- diately after its publication, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Appendix A to Annex II to Regulation (EC) No 47/1999 shall be replaced by the Annex to this Regulation. Article 2 This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Communi- ties. It shall apply until 31 December 2001. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 July 1999. For the Council The President S. NIINIST(cid:153) (1) OJ L 12, 16. 1. 1999, p. 1. L 184/2 EN Official Journal of the European Communities 17. 7. 1999 ANNEX ‘Appendix A Category Remarks 4 6 21 28 For the purpose of setting off exports against the agreed quantitatives limits a conversion rate of five garments (other than babies’ garments) of a maximum commercial size of 130 cm for three garments whose commercial size exceeds 130 cm may be applied for up to 4 % of the quantitative limits. The export licence concerning these products must bear, in box 9, the words “The conversion rate for garments of a commercial size of not more than 130 cm must be applied”. For the purpose of setting off exports against the agreed quantitatives limits a conversion rate of five garments (other than babies’ garments) of a maximum commercial size of 130 cm for three garments whose commercial size exceeds 130 cm may be applied for up to 5 % of the quantitative limits. The export licence concerning these products must bear, in box 9, the words “The conversion rate for garments of a commercial size of not more than 130 cm must be applied”. For the purpose of setting off exports against the agreed quantitative limits a conversion rate of five garments (other than babies’ garments) of a maximum commercial size of 130 cm for three garments whose commercial size exceeds 130 cm may be applied for up to 4 % of the quantitative limits. The export licence concerning these products must bear, in box 9, the words “The conversion rate for garments of a commercial size of not more than 130 cm must be applied”. In addition to the quantitative limits laid down in Annex II, specific quantities were agreed for exports of bib and brace overalls, breeches and shorts falling within CN codes: 6103 41 90, 6103 42 90, 6103 43 90, 6103 49 91, 6104 61 90, 6104 62 90, 6104 63 90 and 6104 69 91 only: 1999: 1 062 795 pieces 2000: 1 089 365 pieces 2001: 1 116 599 pieces 97a Fine nets (CN codes: 5608 11 19 and 5608 11 99). '