title: Padomes Regula (EK) Nr. 1728/1999 (1999. gada 29. jūlijs), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu par Taivānas izcelsmes poliestera sintētiskās šķiedras importu un ar ko pārtrauc procedūru attiecībā uz Korejas Republikas izcelsmes poliestera sintētiskās šķiedras importu

eurovoc_concepts:
South Korea
anti-dumping duty
import
man-made fibre
originating product

text: 94 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. 31999R1728 4. 8. 1999. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 204/3 PADOMES REGULA (EK) Nr. 1728/1999 (1999. gada 29. jūlijs), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu par Taivānas izcelsmes poliestera sintētiskās šķiedras importu un ar ko pārtrauc procedūru attiecībā uz Korejas Republikas izcelsmes poliestera sintētiskās šķiedras importu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, b) Korejas Republika ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 384/96 (1995. gada 22. decembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 9. un 11. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apsprieša- nās ar Padomdevēju komiteju, tā kā ir šādi apsvērumi: A. PROCEDŪRA 1. Iepriekš veiktās izmeklēšanas a) Taivāna (1) gada decembrī 1988. ar Regulu (EEK) Nr. 3946/88 (2) ieviesa galīgus antidempinga maksājumus par, cita starpā, Taivānas izcelsmes poliestera sintētiskās šķiedras (turpmāk - “PSŠ”) importu. Padome Pēc tam, 1990. gada septembrī, pēc lūguma, ko iesniedza Poliestera sintētiskās šķiedras importētāju asociācija, kā arī pēc dažu attiecīgo valstu eksportētāju lūguma Komisija saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2433/88 (3) 14. pantu uzsāka Regulas (EEK) Nr. 3946/88 pārskatīšanu. Pārskatīšanas rezultātā 1992. gada oktobrī Padome ar Regulu (EEK) Nr. 3017/92 (4) grozīja spēkā esošos antidempinga mak- sājumus, cita starpā, attiecībā uz Taivānu. (2) (3) (4) 1993. gada janvārī Padome ar Regulu (EEK) Nr. 54/93 (5) ieviesa galīgus antidempinga maksājumus par PSŠ importu, kura izcelsme, cita starpā, ir Korejas Republikā (turpmāk - “Koreja”). c) pasākumi pret citām valstīm Padome ar Regulu (EEK) Nr. 3017/92 grozīja antidem- pinga pasākumus, cita starpā, pret Rumāniju, Turciju, Ser- bijas un Montenegro Republiku un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un atcēla pasākumus attiecībā uz importu no Meksikas un Amerikas Savienotajām Valstīm. Antidempinga pasākumi attiecībā uz atlikušajām iepriekš minētajām valstīm zaudēja spēku 1997. gada 23. oktobrī. Visbeidzot, Padome ar Regulu (EK) Nr. 1490/96 (6) ieviesa galīgus antidempinga pasākumus pret Baltkrievijas izcel- smes PSŠ importu. Tādējādi antidempinga pasākumi, kas pašlaik ir spēkā, attiecas uz importu, kura izcelsme ir Tai- vānā, Korejā un Baltkrievijā. 2. Pārskatīšanas lūgums Pēc divu paziņojumu publicēšanas attiecībā uz gaidāmo termiņa beigšanos antidempinga pasākumiem, kas ir spēkā pret PSŠ importu, kura izcelsme, cita starpā, ir Taivānā (7) un Korejā (8), Komisija attiecīgi 1997. gada augustā un jūlijā, saskaņā ar 11. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 384/96 (turpmāk - “pamatregula”) pārskatīt pasākumus, kas attiecas uz šīm divām iepriekšminētajām valstīm. lūgumus, saņēma Rīkojoties Kopienas ražotāju vārdā, kuru kopējais produk- cijas apjoms veido lielāko daļu no attiecīgā ražojuma kopē- jās produkcijas Kopienā, lūgumus iesniedza Starptautiskā Viskozes un sintētisko šķiedru komiteja (SRSŠK). (1) OV L 56, 6. 3. 1996. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 905/1998 (OV L 128, 30. 4. 1998. , 18. lpp. ). (2) OV L 348, 17. 12. 1988. , 49. lpp. (3) OV L 209, 2. 8. 1988. , 1. lpp. (4) OV L 306, 22. 10. 1992. , 1. lpp. (5) OV L 9, 15. 1. 1993. , 2. lpp. (6) OV L 189, 30. 7. 1996. , 13. lpp. (7) OV C 125, 22. 4. 1997. , 4. lpp. (8) OV C 213, 15. 7. 1997. , 4. lpp. 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 95 (5) (6) (7) (8) Lūgumus pamatoja ar to, ka pasākumu termiņa beigšanās, iespējams, izraisīs dempinga gadījumu turpināšanos vai atkārtošanos un radīs zaudējumus Kopienas ražošanas nozarei. Pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju, kon- statējot, ka ir pietiekams pamatojums uzsākt pārskatīšanu, Komisija uzsāka izmeklēšanu (1) saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu. Lai gan lūgumus veikt termiņa beigu pārskatīšanu iesniedza, pamatojoties uz divām atšķirīgām procedūrām, tie attiecas uz viena un tā paša izstrādājuma importu. Tādēļ, lai nodrošinātu labu administratīvo vadī- bu, abas pārskatīšanas apvienotas vienā izmeklēšanā. 3. Izmeklēšana Komisija oficiāli informēja Kopienas ražotājus, kas atbal- stīja pārskatīšanas lūgumu, eksportējošos ražotājus, impor- tētājus un lietotājus, par kuriem zināms, ka tie ir ieintere- sēti, kā arī eksportētājvalstu pārstāvjus, un nodrošināja tieši iesaistītajām pusēm iespēju rakstiski izklāstīt savu viedokli un lūgt, lai tās uzklausa. Komisija nosūtīja anketas ieinteresētajām personām un saņēma atbildes no astoņiem Kopienas ražotājiem, četriem Taivānas un pieciem Korejas eksportējošiem ražotājiem. Komisija nosūtīja arī anketas lielam skaitam uzņēmēju, kas uzskatāmi par PSŠ pircējiem, lietotājiem un importētājiem Kopienā vai par to pārstāvjiem. Atbildēja tikai divas lieto- tāju asociācijas. Komisija meklēja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu dempinga, kaitējuma un Kopie- nas interešu noteikšanas nolūkiem. Pārbaudes veica šādu uzņēmējsabiedrību telpās: a) eksportējošie ražotāji: — TAIVĀNA — Nan Ya Plastics Corporation, Taibeja, — Shingkong Synthetic Fibres Corporation, Taibeja, — Tuntex Distinct Corporation, Taibeja, — Far Eastern Textile Corporation, Taibeja, — KOREJA — Saehan Industries Inc. (agrāk Chiel Synthetics Tex- tiles Inc. ), Seula, — Daehan Synthetic Fiber Corporation, Ltd, Seula, — Kohap Ltd, Seula, — Samyang Corporation, Seula, — Sunkyong Industries Ltd, Seula; b) Kopienas ražotāji: — Hoechst AG, Frankfurte/Maina, Vācija, — Tergal, Gošī, Francija, — Montefibre Spa, Milāna, Itālija, — Catalana de Polimers, Barselona, Spānija. (1) OV C 321, 22. 10. 1997. , 12. lpp. (9) Dempinga izmeklēšana attiecās uz laika posmu no 1996. gada 1. oktobra līdz 1997. gada 30. septembrim (turpmāk - “izmeklēšanas laiks” jeb “IL”). Kopienas ražoša- nas nozares situācijas izmeklēšana attiecās uz laika posmu no 1994. gada līdz izmeklēšanas laika beigām. (10) Izmeklēšanas sarežģītības, un jo īpaši grūtību dēļ, iegūstot un novērtējot datus par valūtas devalvāciju Tālajos Austru- mos un tās ietekmi uz iespējamību, ka zaudējumus rado- šais dempings turpināsies vai atkārtosies, tagadējā pārska- tīšana pārsniedza viena gada termiņu, kura laikā tā parasti būtu jāpabeidz atbilstīgi pamatregulas 11. panta 5. punk- tam. (11) Visas ieinteresētās puses tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem plānoja ieteikt saglabāt pašreizējos pasākumus attiecībā uz Taivā- nas izcelsmes importu un pārtraukt procesu attiecībā uz Korejas izcelsmes importu. Tām arī deva laiku, kurā tās pēc minētās informācijas saņemšanas varēja aizstāvēt savas intereses. Pušu piezīmes ņēma vērā, un vajadzības gadī- jumā secinājumos izdarīja izmaiņas. B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGI RAŽOJUMI 1. Attiecīgā ražojuma apraksts (12) Šajā izmeklēšanā apskatītais produkts ir tas pats, kas iepriekšējās izmeklēšanās, proti, poliestera sintētiskās štā- peļšķiedras, kas nav kārstas, ķemmētas vai citādi apstrādā- tas vērpšanai; tās parasti dēvē par poliestera sintētiskām šķiedrām (PSŠ) un pašlaik klasificē ar KN kodu 5503 20 00. Šis ražojums ir pamatmateriāls, ko atkarībā no attiecīgā tekstilmateriāla veida izmanto dažādās tekstilpreču ražoša- nas procesa stadijās. Pēc sajaukšanas ar citām šķiedrām, kā, piemēram, kokvilnu vai vilnu, vai bez tās, apmēram 60 % no PSŠ Kopienas patēriņa izmanto vērpšanai, t. i. , pave- dienu izgatavošanai, kurus izmanto tekstilmateriālu ražo- šanā. Apmēram 25 % izmanto pildīšanai, t. i. , dažu tekstila izstrādājumu (piemēram, spilvenu, automašīnas sēdekļu, jaku) pildīšanai vai polsterēšanai, kamēr atlikušos 15 % izmanto līdzīgi citos neaustos izstrādājumos, jo īpaši paklāju ražošanā. Attiecīgo ražojumu pārdod ar dažādām kvalitātes specifikācijām: A kategorija atbilst standarta kva- litātei, bet standartam neatbilstošas kvalitātes ražojumi attiecas uz B un C kategoriju. Izmeklēšanā noskaidrojās, ka uz Kopienu importēja tikai A kategorijas kvalitātes PSŠ. PSŠ ražotāji ražojumu klasificē dažādos veidos saskaņā ar saviem kritērijiem, kas galvenokārt pamatojas uz šķiedras pielietojumu, biezumu un šķiedras garumu. 96 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. (13) Taivānas eksportējošie ražotāji lūdza neaustās un speciālās šķiedras, t. i. , tādas PSŠ kā konjugāta dobās šķiedras, zemā kausējuma šķiedras un melnās šķiedras, kam piemīt īpašas iezīmes, uzskatīt par ražojumu, kas ir atšķirīgs no iepriekš definētā ražojuma, un to neiekļaut pašreizējā izmeklēšanā. Izmeklēšanā noskaidrojās, ka, lai gan ir vairāki PSŠ veidi, kam piemīt atšķirīgas īpašības, lai apmierinātu īpašas pra- sības, tomēr tām ir tādas pašas galvenās fiziskās īpašības. Turklāt šā ražojuma tirgus patiesībā sastāv no PSŠ veidiem, kuri savstarpēji pārklājas un kuru starpā nav skaidri defi- nētas robežas. Tādējādi tika konstatēts, ka jebkāda viena specifiska iezīme nepadara šādu īpašo PSŠ atšķirīgu un ka tādēļ pašreizējā izmeklēšana attiecas uz tām visām. Tādēļ šajā izmeklēšanā visus PSŠ veidus uzskatīja par vienu ražojumu. 2. Līdzīgi ražojumi (14) Izmeklēšanā noskaidrojās, ka dažādie PSŠ veidi, kas ražoti un pārdoti Taivānas un Korejas tirgū, neraugoties uz nelie- lām garuma, biezuma un kvalitātes atšķirībām, pamatregu- las 1. panta 4. punkta nozīmē līdzinās PSŠ veidiem, ko eks- portēja no šīm valstīm uz Kopienu. C. DEMPINGS UN DEMPINGA ATKĀRTOŠANĀS IESPĒJAMĪBA 1. Iepriekšējas piezīmes (16) Saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu šīs pārskatī- šanas mērķis bija noteikt, vai pasākumu izbeigšanās izrai- sītu dempinga turpināšanos vai atkārtošanos, jo īpaši, pār- turpinājās pēc antidempinga baudot, vai dempings pasākumu pieņemšanas. a) Taivāna (17) No pieciem Taivānas eksportējošiem ražotājiem, kas atbil- dēja uz anketu, viens paziņoja par eksporta pārtraukšanu uz Kopienu uz izmeklēšanas laiku un deklarēja savu pie- ejamību sadarbībai izmeklēšanā. Turklāt izmeklēšanas laikā divu eksportējošo ražotāju, Tuntex Distinct Corporation un Shingkong Synthetic Fibres Corporation, eksports uz Kopienu bija mazāks nekā 100 tonnu katram. Ņemot vērā mazo eksporta apjomu, ko veica divas minētās Taivānas uzņēmējsabiedrības, un grūtības reprezentatīvo eksporta cenu noteikšanā, ko tas izraisīja, nav uzskatīts par lietde- rīgu šīm divām uzņēmējsabiedrībām. dempinga aprēķināt starpību b) Koreja (18) Izmeklēšanas laikā ievērojamu PSŠ eksportu uz Kopienu ir veikuši visi pieci Korejas eksportējošie ražotāji, kas sniedza atbildi uz anketu. 2. Normālvērtība a) Taivāna (19) (15) Taivānas eksportējošie ražotāji apgalvoja, ka to eksportu veido galvenokārt neaustas vai speciālas šķiedras, ko Kopie- nas ražošanas nozare plaši neražo un kas no visiem vie- dokļiem acīm redzami atšķiras no Kopienas nozares ražo- tās PSŠ, kas galvenokārt sastāv no vērpšanas un dobās Izmeklēšana pierādīja, ka speciālās šķiedras šķiedras. sastāda tikai nelielu daļu no Taivānas eksporta Kopienā, bet lielākais šā eksporta apjoms sastāv no vērpšanas un dobām šķiedrām. Turklāt arī Kopienā ražo ievērojamu daudzumu speciālo un neausto šķiedru. Jebkurā gadījumā, kā izklās- tīts 13. apsvērumā, šajā izmeklēšanā ir konstatēts, ka neau- stās un speciālās šķiedras kopā ar pārējām PSŠ veido vienu ražojumu. Tādējādi PSŠ veidi, ko eksportēja no Taivānas un Korejas uz Kopienu, pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē bija līdzīgi PSŠ veidiem, ko ražoja Kopienas ražotāji un pārdeva Kopienas tirgū. 17. apsvērumā minēto iemeslu dēļ izmeklēšanas laikā nor- mālvērtības noteica tikai diviem eksportējošiem ražotā- jiem, kuri nodrošināja praktiski visu Taivānas PSŠ eksportu uz Kopienu. Abos gadījumos normālvērtību noteica katram attiecīgās uzņēmējsabiedrības un ko eksportēja uz Kopienu. veidam, ražoja PSŠ ko Vienam eksportējošam ražotājam normālvērtība par pro- dukcijas veidu pilnībā pamatojās uz parastās tirdzniecības gaitas cenām, ko vietējā tirgū maksāja neatkarīgi klienti attiecība uz pārdošanu, kas veikta reprezentatīvos apjo- mos, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1. un 2. punktu. Otrajam eksportējošam ražotājam konstatēja, ka līdzīgu ražojumu pārdošana vietējā tirgū nebija veikta vai bija veikta nepietiekamā apjomā attiecībā uz dažiem PSŠ vei- diem, ko eksportēja uz Kopienu. Šajos gadījumos un tā kā citu eksportējošo ražotāju, kas sadarbojās, cenas nevarēja izmantot, normālo vērtību noteica, par pamatu ņemot šo PSŠ veidu ražošanas izmaksas un pieskaitot samērīgu 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 97 summu par pārdošanu, vispārējiem un administratīviem izdevumiem un peļņu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu. Lai noteiktu samērīgu summu par pārdošanu, vispārējiem un administratīviem izdevumiem un peļņu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu izmantoja fak- tiskos datus par līdzīga ražojuma ražošanu un pārdošanu parastā tirdzniecības gaitā, ko veic šis eksportējošais ražo- tājs. Normālvērtību pārējiem eksportētiem ražojuma vei- diem saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1. un 2. punktu noteica, pamatojoties uz cenām, ko parastā tirdzniecības gaitā maksāja neatkarīgi klienti vietējā tirgū, jo pārdošana vietējā tirgū gan kopumā, gan pa attiecīgajiem veidiem tika veikta reprezentatīvos apjomos. b) Koreja (20) Normālvērtību noteica, pamatojoties uz cenām, ko parastā tirdzniecības gaitā vietējā tirgū maksāja neatkarīgi klienti attiecībā uz pirkumiem, kas izdarīti reprezentatīvos apjo- mos, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1. un 2. punktu. Normālvērtību ražojuma veidiem, kuru pārdošanas apjomi nebija reprezentatīvi vai kuru pārdošana vietējā tirgū neno- ritēja parastā tirdzniecības gaitā, noteica saskaņā ar pama- tregulas 2. panta 3. punktu, jo citu eksportējošo ražotāju, kas sadarbojās, cenas nevarēja izmantot. Šajā ziņā pārdo- šanas, vispārējās un administratīvās izmaksas un peļņu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu tādā pašā veidā kā Taivānai. taisnīgu salīdzinājumu, mazajiem vietējiem klientiem pie- mēroja korekciju, kas atbilst lieliem vietējiem klientiem piešķirtajai atlaidei. Šajā ziņā korekciju par daudzumiem saskaņā ar pamatre- gulas 2. panta 10. punkta c) apakšpunktu var veikt vienīgi attiecībā uz jebkuriem cenas samazinājumiem, kas faktiski piešķirti citādu daudzumu pirkumiem. Turklāt izmeklē- šanā tika konstatēts, ka ne visi Kopienas klienti iegādājās tādus attiecīgā ražojuma daudzumus, kas pārsniedz atlai- des saņemšanai nepieciešamo daudzumu. Tieši otrādi, eks- porta pārdošanas daļa mazajiem klientiem Kopienā bija ļoti tuva vietējās produkcijas pārdošanas daļai mazajiem klientiem, kas norāda, ka vietējam un eksporta tirgum patērētāju ziņā ir līdzīga struktūra. Tāpēc, ņemot vērā tais- nīgu salīdzinājumu, pamatots ir vienīgi atvieglojums par daudzuma atlaidi, ko eksportējošie ražotāji faktiski piešķīra saviem lielajiem klientiem. 5. Dempinga starpība (23) Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. punktu, pamatojo- ties uz ražotāja cenu, vidējo svērto normālo vērtību par PSŠ veidu salīdzināja ar attiecīgā veida vidējo svērto eks- porta cenu, nemainot tirdzniecības apjomu. 3. Eksporta cena (21) Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu abu valstu eks- portējošo ražotāju eksporta cenas noteica, pamatojoties uz cenām, ko faktiski maksāja neatkarīgi pircēji Kopienā. (24) 4. Salīdzinājums (22) Lai nodrošinātu taisnīgu salīdzinājumu starp normālo vēr- tību un eksporta cenu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu ņēma vērā atšķirības faktoros, par kuriem apgalvoja, ka tie ietekmē salīdzināmību, un kuru ietekmi nodemonstrēja. Šajā ziņā labojumus veica attiecībā uz sauszemes un okeāna pārvadājumu fraktu, apdrošināšanu, sagatavošanu, ielādes un papildu izmaksām, kredīta izmak- sām, komisijas maksām un ievedmuitas maksājumiem. Salīdzinot konstatēja dempingu no divu Taivānas un četru Korejas izmeklēšanā pārbaudīto eksportējošo ražotāju pus- es; dempinga starpība bija vienāda ar summu, par kādu normālvērtība pārsniedz cenu eksportam uz Kopienu. Ievērojama vidējā svērtā dempinga starpība, izteikta pro- centos no CIF Kopienas robežpiegādes importa cenas, ir diviem Taivānas eksportējošiem ražotājiem, Far Eastern Textile Corporation un Nan Ya Plastics Corporation, kas veic praktiski visu Taivānas eksportu uz Kopienu. Ņemot vērā cenu politiku, kuru īsteno šie divi eksportējošie ražotāji, var secināt, ka, ja pasākumus atceltu, dempings turpinātos vai pat pastiprinātos. Regulas 17. apsvērumā minēto iemeslu dēļ dempinga starpību neaprēķināja pārējiem tri- jiem Taivānas eksportējošiem ražotājiem. Tomēr Komisija pārbaudīja dempinga atkārtošanās iespējamību gadījumā, ja pasākumus atceltu. Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no divām Taivānas uzņēmējsabiedrībām, kuru produkcija veido lielāko daļu no kopējā pārdošanas apjoma, tika konstatēts, ka to eksports uz valstīm, kas nav Kopienā, tiek veikts par dempinga cenām. Tā kā šis eks- ports ir minēto kompāniju pārdošanas būtiska daļa, var secināt, ka pasākumu pārtraukšanas gadījumā, ņemot vērā to eksporta cenu politiku, eksports uz Kopienas tirgu par dempinga cenām varētu atsākties. izteica viedokli un Divi Taivānas eksportējošie ražotāji nodemonstrēja, ka daudzuma atlaide tika sniegta vietējiem klientiem, kas pērk vairāk par noteiktu PSŠ apjomu gadā. Šie eksportējošie ražotāji apgalvoja, ka visi Kopienas klienti guva labumu no tādas pašas, lai gan rēķinā nenorādītas, atlaides, jo to iepirkšanas daudzumi pārsniedza daudzumu, lai nodrošinātu virs kura tiek piešķirta atlaide. Tādēļ, (25) Taivānas eksportējošie ražotāji apgalvoja, ka jebkādu dem- pinga starpību kompensē Taivānas valūtas (jaunais Taivā- nas dolārs) devalvācija attiecībā pret USD, kas izveidojās pēc izmeklēšanas. Turklāt apgalvoja, ka tiek sagaidīts, ka 1998. gada pirmā kvartāla jaunā Taivānas dolāra līmenis 98 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. pret USD saglabāsies stabils turpmākajos gados un ka cenas samazināšanās tīrajai tereftalskābei, kas ir galvenā PSŠ ražošanas izejviela, ko uzņēmējsabiedrības pērk par ASV dolāriem, ir vairāk nekā kompensējusi Taivānas valū- tas vērtības krišanos attiecībā pret ASV dolāru. ražotāji pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē veido Kopienas ražošanas nozari. Turpmāk šie Kopienas ražotā- ji, kas sadarbojās, tiek saukti par “Kopienas ražošanas noza- ri”. ko iesnieguši Jautājumu izskatīja. Tik tiešām, 1998. gada pirmajā kvar- tālā jaunā Taivānas dolāra vērtības krišanās attiecībā pret ASV dolāru, t. i. , to valūtu, kurā parasti izsaka cenas eks- portam uz Kopienu, bija gandrīz 17 % attiecībā pret vidējo vērtību, ko konstatēja izmeklēšanā. Tomēr atlikušajā 1998. gada daļā bija vērojama jaunā Taivānas dolāra atgū- šanās, tādējādi 1999. gada sākumā reģistrētā vērtības kri- šanās aprobežojās ar 14 %. Turklāt saskaņā ar finanšu ražotāji, prognozēm, 2000. gadā ir paredzams turpmāks vērtības krišanās sama- zinājums līdz mazāk nekā 10 % (salīdzinot ar līmeni, kas dominēja izmeklēšanas laikā). Saskaņā ar tām pašām prog- nozēm šā jaunā Taivānas dolāra atlabšanas tendence varētu turpināties arī nākamajos gados. Tādēļ, ņemot vērā jaunā Taivānas dolāra vērtības krišanās svārstības, Taivānas eks- portējošo ražotāju izvirzīto argumentu nevar pieņemt. Jeb- kurā gadījumā ir jāatzīmē, ka, ņemot vērā to, kā norisinās valūtas kursa izmaiņas, tās nevar paredzēt ar pietiekošu ticamības pakāpi, un pagātnē notikušās izmaiņas ne vien- mēr var izmantot nākotnes noteikšanai. eksportējošie E. KOPIENAS TIRGUS STĀVOKĻA ANALĪZE 1. Patēriņš Kopienā (28) Kopienas patēriņu veido kopējais pārdošanas apjoms, ko veica Kopienas ražošanas nozare Kopienas tirgū, citi Kopie- nas ražotāji, kas nesadarbojās, un Eiropas Kopienu Statis- tikas biroja informācija par kopējā importa apjomu. Pama- tojoties uz pieejamo informāciju, noteica, ka to Kopienas ražotāju, kas nesadarbojās izmeklēšanā, pārdošanas apjoms ir ap 30 % no Kopienas ražotāju pārdošanas kopap- joma. tas tendence: Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, PSŠ patēriņam Kopienā apskatāmajā laika posmā kopumā bija neliela samazināša- nās izmainījās no 540 000 tonnām 1994. gadā līdz 490 000 tonnām 1995. gadā un pēc īslai- cīgas samazināšanās līdz 460 000 tonnām 1996. gadā atkal pieauga līdz 520 000 tonnām izmeklēšanas laikā, kas kopumā veido 3 % pazeminājumu apskatāmajā laika posmā. (26) Attiecībā uz Koreju ir jāatzīmē, ka pārskatāmie pasākumi ir pamatoti uz dempinga starpībām, ko noteica iepriekšējā izmeklēšanā, un šīs starpības, izņemot atlikušo dempinga starpību, saskaņā ar pašreizējo pamatregulu uzskatāmas par minimālām. Sākotnējo starpību līmenis bija zems, un šis stāvoklis nav mainījies. Tik tiešām, šajā izmeklēšanā vidējā svērtā dempinga starpība, izsakot procentos no CIF Kopienas robežpiegādes importa cenas, bija 1,8 %. Visbei- dzot, netika atrasts nekas tāds, kas norādītu, ka esošo pasā- kumu atcelšana izraisītu izmaiņas šajā stāvoklī pārredzamā nākotnē. Tādēļ secināja, ka dempinga atkārtošanās iespē- jamība nepastāv. 2. Imports Kopienā no Taivānas un Korejas a) imports no Korejas (29) ņemot vērā izdarītos secinājumus par dempingu un dem- pinga atkārtošanās iespējamību attiecībā uz Korejas izcel- smes importu, secināja, ka Kopienas PSŠ tirgus stāvokli attiecībā uz šo importu nevajadzētu analizēt. D. KOPIENAS RAŽOŠANAS NOZARE b) importa no Taivānas apjoms, vērtība un tirgus daļa (30) Importa apjoms no Taivānas palielinājās no apmēram 8 000 tonnām 1994. gadā līdz 27 000 tonnām izmeklē- šanas laikā, veidojot apmēram 240 % pieaugumu. Importa vērtība no Taivānas palielinājās no 9,9 miljoniem ECU 1994. gadā līdz 29,3 miljoniem ECU izmeklēšanas laikā, veidojot 196 % pieaugumu. (27) Divi no deviņiem Kopienas ražotājiem, kas atbalstīja pār- skatīšanas lūgumu, izmeklēšanā nesadarbojās. Izmeklēšana parādīja, ka Kopienas ražošanas daļa, ko pārstāvēja septiņi Kopienas ražotāji, kas sadarbojās un atbalstīja pārskatīša- nas lūgumu, izmeklēšanas laikā sasniedza vairāk nekā 65 % no Kopienā saražotā attiecīgā ražojuma apjoma. Tādēļ šie Tirgus daļas izteiksmē, pamatojoties uz kopējo Kopienas patēriņu, Taivānas importa apjoms par dempinga cenām tirgū izmeklēšanas laikā pieauga no 1,5 % līdz 5,3 %, kas veido 253 % pieaugumu. 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 99 c) cenas importam no Taivānas (31) cenas importam no Taivānas no 1994. gada līdz izmeklē- šanas laikam samazinājās par 14 %. Būtu jāatzīmē, ka visā izmeklēšanas laikā šīs cenas bija zemākas nekā tās, kas ir Kopienas ražošanas nozarei. izmeklēšanas laikā. Šis samazinājums atspoguļoja ražotņu aizvēršanu, ko veica vairākas Kopienas ražošanas nozares uzņēmējsabiedrības. Tas kopumā veido 8 % samazinā- jumu. Ražošanas līmeņi samazinājās straujāk nekā Kopie- nas patēriņš, kas apskatāmajā laika posmā samazinājās par 3 %. d) cenu samazinājums importam no Taivānas (32) Lai noteiktu cenu samazinājumu, analizēja izmeklēšanā iegūtos datus. Cenu samazinājumu konstatēja, pamatojo- ties uz salīdzinājumu starp eksporta cenu un cenām, kuras tādā pašā tirdzniecības līmenī iekasēja Kopienas ražošanas nozare. Attiecīgās Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenas bija tās, ko piedāvāja neatkarīgiem klientiem un ko vajadzības gadījumā pielāgoja ražotāja cenas līmenim, t. i. , neiekļaujot transporta izmaksas. Lai ņemtu vērā izdarītos muitas un antidempinga maksājumus, eksportējošo ražo- tāju pārdošanas cenas (CIF cenas uz Kopienas robežas) koriģēja: pēc atlaižu atskaitīšanas visas cenas salīdzināja. (33) Salīdzinājuma rezultāti (vidējā svērtā cena pret vidējo svērto cenu) liecināja, ka vidējā svērtā cenas samazinājuma starpība importam no Taivānas, izsakot procentos no Kopienas ražošanas nozares vidējās pārdošanas cenas, bija 167 %. Šo jāsalīdzina ar iepriekšējā izmeklēšanā konstatēto sama- zinājumu, kas Taivānai svārstījās no 22 % līdz 30 %. (36) Attiecībā uz jaudu būtu jāatzīmē, ka PSŠ ražotnes izmanto arī citu, ar pašreizējo izmeklēšanu nesaistītu, preču ražo- šanā, piemēram, kabeļu un vāku ražošanā. Tādējādi tika aprēķināta jauda, kuru parasti saista ar apskatāmā ražo- juma ražošanu, ko veic Kopienas ražošanas nozare. Noskaidrojās, ka jauda ir samazinājusies no 432 300 ton- nām 1994. gadā līdz 401 500 tonnām izmeklēšanas laikā, kas veido 7 % samazinājumu. Tas kopumā saskan ar ražo- šanas samazinājumu, kas izklāstīts iepriekšējā apsvērumā. Jaudas izmantošanas līmenis apskatāmajā periodā nedaudz samazinājās, izmainoties no 86,6 % 1994. gadā līdz 85,7 % izmeklēšanas laikā; c) Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjoms (37) Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjoms Kopienas tirgū apskatāmajā laika posmā samazinājās, pārdošanas līmeņiem samazinoties no 330 000 tonnām 1994. gadā līdz 295 000 tonnām izmeklēšanas laikā. Tas kopumā veido 11 % samazinājumu. Šī tendence parāda, ka Kopie- nas ražošanas nozares pārdošana nesakrita ar tendenci patēriņā, kas attiecīgajā periodā samazinājās par 3 %. Eksportējošo ražotāju samazinājuma līmenis vidēji sagla- bājās nozīmīgs, neraugoties uz noteiktu importa cenu kāpumu, ko izraisīja spēkā esošie antidempinga pasākumu. (38) 3. Kopienas stāvoklis ražošanas nozares ekonomiskais a) iepriekšējas piezīmes (34) Kopienas ražošanas nozares stāvokļa pārbaude attiecas uz periodu no 1994. gada līdz izmeklēšanas beigām. Jāatzīmē, ka šajā periodā antidempinga pasākumi, kā minēts 1. un turpmākos apsvērumos, bija spēkā un ietekmēja Kopienas ražošanas nozari; d) tirgus daļa pārdošanas apjoma attīstība salīdzinājumā ar Kopienas patēriņa apjomu parāda, ka Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa apskatāmā periodā samazinājās. Kopienas ražo- šanas nozares tirgus daļa samazinājās no 61 % 1994. gadā līdz 60 % 1995. gadā, 59 % 1996. gadā un 56 % izmeklē- šanas starp 1994. gadu un izmeklēšanas laiku bija pieci procentu punkti. tirgus daļas zaudējums laikā. Kopējais e) krājumi (39) No 1994. gada līdz izmeklēšanas laikam ievērojami, par 33 %, pieauga krājumi. b) ražošanas apjoms, jauda un tās izmantošana f) vidējā pārdošanas cena un cenu attīstība (35) Kopienas ražošanas nozares ražošana apskatāmajā laika izmainoties no apmēram 374 000 posmā samazinājās, tonnām 1994. gadā līdz apmēram 343 000 tonnām (40) vidējās svērtās cenas attiecīgajam ražojumam, ko Kopienas izmeklēšanas ražošanas nozare pārdod Kopienas tirgū, laikā svārstījās, un kopumā tās pieauga par 3 %. 100 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. Jāatzīmē, ka visiem tirgus dalībniekiem PSŠ cenas ietek- mēja attīstība pamata izejvielu - tīrās tereftalskābes, dime- tiltereftalāta un glikola - cenās, kas sastāda apmēram 60 līdz 70 % no gatavā ražojuma ražošanas izmaksām. Šo izejvielu pasaules mēroga trūkuma dēļ, sākot ar 1993. gada beigām un turpinoties 1994. un 1995. gadā, cenas pieau- ga, kas atspoguļojās atbilstošā ražošanas izmaksu pieau- gumā. Tomēr, sākot no 1995. gada, šo izejvielu cenu ten- dence mainīja virzienu. g) rentabilitāte (41) 1994. gadā Kopienas ražošanas nozare cieta vidējos svēr- tos zaudējumus 3,5 % apmērā, izteiktus procentos no neto apgrozījuma. Vēlāk finansiālais stāvoklis uzlabojās, īpaši 1995. gadā (7,5 % peļņa). To daļēji izraisīja fakts, ka visi tir- gus dalībnieki Kopienas tirgū varēja pacelt savas cenas pēc izejvielu izmaksu pieauguma (sk. 40. apsvērumu), un pie- skaitāmo izmaksu samazinājuma dēļ Kopienas ražošanas nozare varēja uzlabot tās finansiālo stāvokli. Tomēr jāat- zīmē, ka Kopienas ražošanas nozare, sākot no 1995. gada, uzrādīja savu finanšu rezultātu lejupslīdes tendenci, 7,5 % peļņai samazinoties līdz 5,6 % izmeklēšanas laikā; h) investīcijas (42) Ikgadējās investīcijas, ko veica Kopienas ražošanas nozare, bija nozīmīgas izmeklēšanas laikā, izmainoties no 58 mil- 44 miljoniem gadā joniem ECU 1994. ECU 1995. gadā, sasniedzot lielāko apjomu, 81 miljonu ECU, 1996. gadā. Izmeklēšanas laikā investīcijas sasniedza 14 miljonus ECU. Jāatzīmē, ka šo nozīmīgo ieguldījumu galvenokārt veido investīcijas iekārtu nomaiņā kā daļa no vispārējās pārstrukturēšanas programmas. līdz i) nodarbinātība (43) Ņemot vērā zināmu ražošanas jaudas samazināšanos un pārstrukturēšanu, nodarbinātība saruka no apmēram 2 300 1994. gadā līdz 2 000 izmeklēšanas laikā, t. i. , par 9,2 %. 4. Secinājumi par Kopienas ražošanas nozares stāvokli (44) Iepriekš izklāstītā analīze atklāj, ka tādi ekonomiskie rādī- tāji kā ražošana, jaudas izmantošana, pārdošana un krāju- mi, turpināja uzrādīt negatīvas tendences. Lai gan minētais ir jāapskata saistībā ar nedaudz samazināto patēriņu, ir jāpatur prātā tas, ka šajā laika posmā Kopienas ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu. Turklāt izmeklēšana parādīja, ka Kopienas ražošanas nozare ir cietusi nozīmīgu cenu spiedienu, un ir konstatēts ievērojams cenu samazinājums importam, kura izcelsme ir Taivānā. (45) Attiecībā uz Kopienas ražošanas nozares finansiālo stā- vokli, ir jāatzīmē, ka 1995. gadā tika gūta peļņa pēc izej- materiālu cenu palielinājuma un pēc antidempinga izmek- lēšanas uzsākšanas importam no Baltkrievijas. Tomēr Kopienas ražošanas nozare, sākot no 1995. gada, uzrādīja savu finanšu rezultātu lejupslīdes tendenci, kura sakrīt ar Taivānas importa pastiprinātu klātbūtni, kas aizpildīja vakuumu, ko izraisīja importa samazināšanās no Baltkrie- vijas; (46) Ņemot vērā turpmāko analīzi, secināja, ka Kopienas ražo- šanas nozare turpina atrasties vājā ekonomiskā stāvoklī; F. ZAUDĒJUMU ATKĀRTOŠANĀS IESPĒJAMĪBA (47) Pēc analīzes par to, vai pastāv dempings, kā arī pēc dem- pinga atkārtošanās iespējamības analīzes attiecībā uz Tai- vānas izcelsmes importu un pēc Kopienas ražošanas noza- res analīzes pētīja, vai, atceļot Taivānas importam piemērojamos pasākumus, pastāv zaudējumu atkārtošanās iespējamība. 1. Attiecīgo eksportējošo valsts ražotāju stāvokļa analīze (48) Konstatēja, ka no 1995. gada līdz izmeklēšanas laikam kopējā ražošanas jauda Taivānā palielinājās par 21,3 %, t. i. , par 135 000 tonnām. Taivānas eksportējošie ražotāji paredz turpināt ražošanas jaudas un jaudas izmantošanas palielināšanu virs 90 % līmeņa 1998. gadā, kas izraisīs turpmāku ražošanas pieaugumu par 30 000 tonnām. (49) Konstatēja arī, ka Taivānas izcelsmes importa apjoms ievē- rojami palielinājās laikā no 1994. gada līdz izmeklēšanas laikam (par 242 %), neraugoties uz spēkā esošiem antidem- pinga pasākumiem. Jāatzīmē, ka laikā no 1995. gada līdz 1996. gadam šā importa apjoms Kopienā pieauga gandrīz divas reizes un laikā no 1994. gada līdz izmeklēšanas laika posmam pieauga vairāk nekā trīs reizes. Attiecīgā tirgus daļa ievērojami palielinājās, no 1,5 % līdz 5,3 %, no 1994. gada līdz izmeklēšanas laikam. Turklāt konstatēja, ka izmeklēšanas laikā šo importu veica par cenām, kas bija ievērojami mazākas (par 167 %) par Kopienas ražošanas nozares cenām. 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 101 2. Taivānas importa ietekme, neveicot antidempinga pasākumus pievilcība un ar to saistītais eksporta pieauguma risks nepārprotami liecina par to, ka spēkā esošie antidempinga pasākumi attiecībā uz Taivānu ir jāsaglabā, lai novērstu zaudējumus radoša dempinga atkārtošanos. (50) Attiecībā uz zaudējumus izraisošā dempinga atkārtošanos uzskatīja, ka cenas, kas rastos, ja nebūtu antidempinga pasākumu, samazinājumu. Metodoloģija, kuru izmantoja, lai aprēķinātu šo skaitli, bija tāda pati kā tā, kas izklāstīta 32. apsvērumā, izņemot to, ka importa cenai nepieskaitīja nekādus antidempinga maksā- jumus. izraisītu 24,5 % cenas G. KOPIENAS INTERESES 1. Ievads (51) Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, ir paredzams, ka spēkā esošo antidempinga pasākumu atcelšanas gadījumā imports Kopienā no Taivānas turpinās palielināties un tā cenas samazināties. Tika konstatēts, ka pat ar spēkā esoša- jiem pasākumiem Taivānas importa apjoms palielinājās. Turklāt nevar izslēgt to, ka, ja nebūtu nekādu pasākumu, relatīvi augstāka cena Kopienas tirgū veicinātu tā Taivānas eksporta pārorientēšanu uz Kopienas tirgu, kuru pašlaik sūta uz citām trešām valstīm. (55) Jāatgādina, ka iepriekšējās izmeklēšanās neatzina, ka aiz- sardzības pasākumu pieņemšana būtu pretrunā Kopienas interesēm. Turklāt būtu jānorāda, ka pašreizējā izpēte ir pārskatīšana, kas analizē situāciju, kurā antidempinga pasā- kumi jau ir bijuši spēkā. Tādējādi pašreizējās izmeklēšanas laiks un raksturs ļauj novērtēt jebkuru nevēlamu negatīvu ietekmi, kādu uz attiecīgajām pusēm atstāj ieviestie anti- dempinga pasākumi. (52) Attiecībā uz Kopienas ražošanas nozares rentabilitātes līmeni ir paredzamas divas galvenās hipotēzes gadījumā, ja atceļ antidempinga pasākumus pret Taivānas izcelsmes importu. Pirmkārt, Kopienas ražošanas nozare turpinātu pārdot par tādām pašām cenām, kas rezultātā samazinātu tās tirgus daļu un atstātu tiešu ilgtermiņa ietekmi uz tās rentabilitāti. Otrkārt, Kopienas ražošanas nozare pazemi- nās cenas daļai savas produkcijas, kur Taivānas konkurence būs visintensīvākā, kas savukārt samazinās tās rentabilitā- ti. Ir aprēķināts, ka pirmajā attīstības modelī Kopienas ražošanas nozare turpmāk zaudētu 2,5 % no tirgus daļas, ko pavadītu 9,5 % īstermiņa rentabilitātes kritums. Ja Kopienas ražošanas nozare sekotu cenu samazinājuma tendencei, tad rentabilitāte kristos no 5,6 % līdz 2,7 %. Tādējādi katrā attīstības modelī Kopienas ražošanas nozare ciestu no zaudējumus radošā Taivānas izcelsmes importa par dempinga cenām. Ievērojot to, pārbaudīja, vai, neraugoties uz secinājumiem par zaudējumus radošā dempinga turpināšanās un atkār- tošanās iespējamību, var nepārprotami secināt, ka pasā- kumu turpināšana šajā konkrētajā gadījuma nav Kopienas interesēs. Šajā nolūkā un saskaņā ar pamatregulas 21. panta 1. punktu izvērtēja pasākumu ietekmi uz visām izmeklē- šanā iesaistītajām pusēm, kā arī sekas, kas rastos, ja pasā- kumi pret Taivānu netiktu turpināti. 2. Kopienas ražošanas nozares intereses (56) Kopienas ražošanas nozare gandrīz desmit gadus ir cietusi no PSŠ importa par zemām/dempinga cenām. Pārskatāmo antidempinga pasākumu mērķis - atjaunot godīgu konku- renci Kopienas tirgū starp Kopienas ražotājiem un viņu eksporta darījumu partneriem ārpuskopienas valstīs - kā norādīts iepriekš, nav pilnībā sasniegts. 3. Secinājumi par zaudējumus radoša dempinga atkārtošanos (53) Izmeklēšanas laikā Taivānas dempinga importa cenas samazinājās par 14 %, bet Kopienas ražošanas nozares cenas tajā pašā laikā palielinājās par 3 %. Tā ietekmē Tai- vānas importa tirgus daļa palielinājās no 1,5 % 1994. gadā līdz 5,3 % izmeklēšanas laikā, t. i. , par 253 %. Turklāt, kad Taivānas imports sāka aizpildīt vakuumu, ko izraisīja Balt- krievijas importa samazināšanās, Kopienas ražošanas nozarē sakās lejupslīde. (54) Ievērojamās Taivānas ražošanas jaudas, no kurām dažas ir tikai nesen izveidotas, Kopienas tirgū dominējošo cenu Pēdējos gados Kopienas ražošanas nozare pielikusi vērā ņemamas pūles, lai uzlabotu savu produktivitāti, mēģinot samazināt savas ražošanas izmaksas un paaugstināt savu konkurētspēju šajā tirgū, kas strauji reaģē uz cenu izmai- ņām. Kopienas ražošanas nozare pielika īpašas pūles attie- cībā uz racionalizāciju izmeklēšanas laikā. Viens Kopienas ražotājs slēdza divas ražotnes, cenšoties samazināt izmak- sas un uzlabot savu produktivitāti. Ņemot vērā stāvokli Kopienas ražošanas nozarē, jo īpaši faktu, ka tika aizkavēta pilnīga tās atgūšanās pēc saimnie- ciskām grūtībām, ko izraisīja imports par dempinga cenām, uzskata, ka, ja nebūtu aizsardzības pasākumu, ir pilnīgi iespējama Kopienas ražošanas nozares stāvokļa turpmāka pasliktināšanās. Tas varētu izraisīt nopietnu nodarbinātības samazinājumu un galu galā var izraisīt ražotāju skaita samazināšanos Kopienā. 102 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/32. sēj. Turklāt pārstrukturēšanas mēģinājumi, ko turpina Kopie- nas ražošanas nozare, norāda, ka tā nav gatava pamest šo ražošanas segmentu. Antidempinga pasākumu turpināšana tādējādi būtu Kopienas ražošanas nozares interesēs. 4. Sekas attiecībā uz konkurenci Kopienas tirgū (60) Ir apgalvots, ka konkurences līmeni Kopienas PSŠ tirgū ietekmētu antidempinga pasākumu turpināšana, jo tā radītu stiprāku pozīciju Kopienas ražošanas nozarei. 3. Ietekme uz lietotājiem (57) Neviens Kopienas lietotājs neatsaucās uz anketu, ko izmek- lēšanas laikā nosūtīja Komisija. Netika sniegts neviens pie- rādījums par spēkā esošo pasākumu ietekmi uz to ražoša- nas izmaksām. Tādējādi nevarēja veikt analīzi par spēkā esošo pasākumu ietekmi uz lietotāju ražošanas izmaksām. (58) Divas Kopienas lietotāju asociācijas iesniedza informāciju un lūdza atcelt aizsardzības pasākumus. Šajos iesniegumos bija apgalvots, ka Kopienas ražošanas nozare nespēja apmierināt pieprasījumu. Turklāt daži viena PSŠ veida, t. i. , šķiedras pildījuma, lietotāji informēja Komisiju, ka šā veida lielākais Kopienas ražotājs nespēja apmierināt to vajadzī- bas. Tomēr šķiet, ka Kopienas tirgū neradās īpašs iztrū- kums apskatāmajā laika posmā. Antidempinga pasākumu mērķis nav slēgt Kopienas tirgu importam, bet drīzāk izlī- dzināt negodīgu tirdzniecības praksi un novērst dempinga un zaudējumus radoša importa kaitīgās sekas. Šajā konkrē- tajā gadījumā šķiet, ka pasākumi neaizkavēja importa ienākšanu Kopienas tirgū. Kā jau minēts, imports no Tai- vānas ievērojami palielinājās izmeklēšanas laikā. Turklāt konstatēja, ka, ņemot vērā to, ka Kopienas ražoša- nas nozarei ir ievērojama ražošanas jauda, un ievērojot citu ražotāju, kas atrodas ārpus Kopienas, klātbūtni, vispārēja piegādes iztrūkuma risks ir ļoti zems, ja tāds vispār pastāv. (59) Turklāt dažas ieinteresētās puses apgalvoja, ka antidem- pinga pasākumu turpināšana vai atkārtota ieviešana apdraud starptautisko konkurētspēju Kopienas ražoju- miem, kuru sastāvā ir PSŠ. Šo argumentu nevar pieņemt, jo saskaņā ar aktīvās apstrādes procedūrām PSŠ, ko izmanto eksportam paredzēto izstrādājumu ražošanā Kopienā, var ievest Kopienā bez jebkādiem nodokļiem. Turklāt, ņemot vērā to, ka pārskatāmie antidempinga pasākumi ir spēkā vismaz piecus gadus, šīm ieinteresētām pusēm bija iespēja iesniegt pierādījumus par aizsardzības pasākumu ietekmi uz to ražošanas izmaksām un to starptautisko konkurēt- spēju, bet nekāda informācija šajā saistībā netika saņemta. Attiecībā uz konkurences vidi Kopienas tirgū spēkā esošie pasākumi nav tādi, kas slēgtu Kopienas tirgu pārskatīšanā iekļautajiem eksportējošiem ražotājiem. Tādējādi tie atļaus turpmāku šo eksportējošo ražotāju klātbūtni tirgū. Ir jāat- ceras, ka lietotāju ražošanas nozares un citi uzņēmēji ir vienmēr guvuši labumu no plaša konkurentu loka klātbūt- nes tirgū. Tādējādi attiecīgā ražojuma lietotājiem joprojām būs pie- ejama priekšrocība, ko sniedz tirgus, kurā darbojas vairāki piegādātāji. 5. Secinājums (61) Pamatojoties jo īpaši uz iepriekšminētajiem faktiem un apsvērumiem un pēc Kopienas ražošanas nozares un attie- cīgā ražojuma lietotāju asociāciju iesniegto argumentu izskatīšanas, secināja, ka nebija pārliecinošu iemeslu, lai nesaglabātu spēkā esošos pasākumus attiecībā uz importu no Taivānas. H. PROCEDŪRAS IZBEIGŠANA ATTIECĪBĀ UZ KOREJU (62) Ņemot vērā atzinumus, kas izklāstīti 26. apsvērumā, paš- laik spēkā esošie antidempinga pasākumi pret Koreju vairs nav pamatoti. Saskaņā ar pamatregulas 11. pantu saistībā ar 9. pantu, ja pēc apspriešanās nolemj, ka aizsardzības pasākumi nav nepieciešami un padomdevēja komiteja neizsaka iebildumus, izmeklēšanu vai procedūru izbeidz. (63) Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Komisija ir secinājusi, ka pašlaik spēkā esošo aizsardzības pasākumu turpināšana pret Koreju nav nepieciešama un ka procedūra ir jāizbeidz. I. ANTIDEMPINGA PASĀKUMI (64) No iepriekš izklāstītā izriet, ka Regulas (EEK) Nr. 3017/92 noteiktie antidempinga maksājumi par Taivānas izcelsmes PSŠ importu atbilstīgi pamatregulas 11. panta 2. punktam būtu jāsaglabā. IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Pamatojoties uz iepriekšminēto un tā kā pasākumi ir bijuši spēkā noteiktu laika posmu un tie tiks saglabāti tādā pašā līmenī, var secināt, ka tie nepasliktinās lietotāju stāvokli. 1. Ar šo ievieš galīgo antidempinga maksājumu Taivānas izcel- smes importētām poliestera sintētiskajām šķiedrām, kas nav kār- stas, ķemmētas vai citādi apstrādātas vērpšanai un kuras pašlaik klasificē ar KN kodu 5503 20 00. 11/32. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 103 2. Maksājums, kas aprēķināts pamatojoties uz ražojuma Kopienas brīvas robežpiegādes neto cenu pirms nodokļa, ir 13 % Taivānas izcelsmes poliestera sintētiskai šķiedrai (papildu Taric kods 8195), izņemot poliestera sintētisko šķiedru, ko ražo turpmāk uzskaitītās uzņēmējsabiedrības, uz kurām attiecas šādas likmes: — Far Eastern Textile Ltd, Taibeja (papildu Taric kods 8192) — Nan Ya Plastics Corporation, Taibeja (papildu Taric kods 8193) — Shingkong Synthetic Fibres Co. , Taibeja (papildu Taric kods 8194) 6,8 % 5,9 % 13,0 % Ar šo izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz Korejas Republikas izcelsmes poliestera sintētiskās šķiedras importu. 2. pants Ja nav noteikts citādi, tad piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem. 3. pants 4. pants Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 29. jūlijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs S. HASSI


title: Regulamento (CE) n° 1690/1999 da Comissão, de 29 de Julho de 1999, que fixa as restituições à exportação do arroz e das trincas e suspende a emissão dos certificados de exportação

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
rice

formats: pdf print

text: 30. 7. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 199/55 REGULAMENTO (CE) N. o 1690/1999 DA COMISSÃO de 29 de Julho de 1999 que fixa as restituições à exportação do arroz e das trincas e suspende a emissão dos certificados de exportação A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 3072/95 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, que estabelece a organização comum de mercado do arroz (1), com a última redacção (CE) dada n. o 2072/98 (2), e, nomeadamente, o segundo parágrafo do n. o 3 e o n. o 15 do seu artigo 13. o, pelo Regulamento que lhe foi (1) (2) (3) (4) Considerando que, nos termos do artigo 13. o do Regula- mento (CE) n. o 3072/95, a diferença entre as cotações ou os preços no mercado mundial, dos produtos refe- ridos no artigo 1. o deste regulamento, e os preços destes produtos na Comunidade pode ser coberta por uma restituição à exportação; Considerando que, por força do n. o 4 do artigo 13. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95, as restituições devem ser fixadas tomando em consideração a situação e as perspectivas de evolução, para um lado, das disponibili- dades em arroz e em trincas e dos seus preços no mercado da Comunidade e, por outro, dos preços do arroz e das trincas no mercado mundial; que, em confir- midade com o mesmo artigo, importa também assegurar ao mercado do arroz uma situação equilibrada e um desenvolvimento natural no plano dos preços e das trocas comerciais e, além disso, ter em conta o aspecto económico das exportações encaradas e o interesse em evitar perturbações no mercado da Comunidade, assim como os limites decorentes dos acordos concluídos em conformidade com o artigo 228. o do Tratado; Considerando que o Regulamento (CEE) n. o 1361/76 da Comissão (3) fixou a quantidade máxima de trincas que pode conter o arroz em relação ao qual é fixada a restituição à exportação e determinou a percentagem de diminuição a aplicar a esta restituição quando a proporção de trincas contidas no arroz exportado for superior a esta quantidade máxima; Considerando que existem possibilidades de exportação para uma quantidade de 1 378 t de arroz para determi- nados destinos; que é adequado o recurso ao procedi- mento previsto no n. o 4 do artigo 7. o do Regulamento (CE) n. o 1162/95 da Comissão (4), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1432/1999 (5); que é conveniente ter em conta tal facto aquando da fixação das restituições; (1) JO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (2) JO L 265 de 30. 9. 1998, p. 4. (3) JO L 154 de 15. 6. 1976, p. 11. (4) JO L 117 de 24. 5. 1995, p. 2. (5) JO L 166 de 1. 7. 1999, p. 56. (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) Considerando que o Regulamento (CE) n. o 3072/95, no n. o 5 do artigo 13. o, definiu os critérios específicos que se deve ter em conta para o cálculo da restituição à exportação do arroz e das trincas; Considerando que a situação do mercado mundial ou as exigências específicas de determinados mercados podem tornar necessária a diferenciação da restituição em relação a determinados produtos, segundo o destino; Considerando que, para ter em conta a procura existente em determinados empacotado em arroz mercados, é necessário prever a fixação de uma restitu- ição específica em relação ao produto em causa; longo Considerando que a restituição deve ser fixada pelo menos uma vez por mês; que pode ser alterada no intervalo; Considerando que a aplicação destas modalidades à situação actual do mercado do arroz e, nomeadamente, às cotações do preço do arroz e das trincas na Comuni- dade e no mercado mundial, leva a fixar a restituição nos montantes considerados no anexo do presente regu- lamento; Considerando que, no quadro da gestão dos limites em volume decorrentes dos compromissos OMC da Comu- nidade, há que limitar a emissão de certificados à expor- tação com restituição; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o As restituições à exportação, no próprio estado, dos produtos referidos no artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95, excluindo os referidos no n. o 1, alínea c), do referido artigo, são fixadas nos montantes indicados no anexo. Artigo 2. o Com excepção da quantidade de 1 378 t previstas no anexo, é suspensa a emissão de certificadfos de exportação com prefi- xação da restituição. Artigo 3. o O presente regulamento entra em vigor em 30 de Julho de 1999. L 199/56 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 7. 1999 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 29 de Julho de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão do regulamento da Comissão, de 29 de Julho de 1999, que fixa as restituições à exportação do arroz e das trincas e suspende a emissão dos certificados de exportação ANEXO Código do produto Destino (1) (em EUR/t) Montante das restituições Código do produto Destino (1) (em EUR/t) Montante das restituições 1006 20 11 9000 1006 20 13 9000 1006 20 15 9000 1006 20 17 9000 1006 20 92 9000 1006 20 94 9000 1006 20 96 9000 1006 20 98 9000 1006 30 21 9000 1006 30 23 9000 1006 30 25 9000 1006 30 27 9000 1006 30 42 9000 1006 30 44 9000 1006 30 46 9000 1006 30 48 9000 1006 30 61 9100 1006 30 61 9900 1006 30 63 9100 1006 30 63 9900 1006 30 65 9100 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 01 01 — 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 — — — — — — — — — — — — — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — 1006 30 65 9900 1006 30 67 9100 1006 30 67 9900 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 40 00 9000 01 04 05 — 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 01 04 01 02 03 04 05 01 04 05 — — — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — 92,00 (2) 97,00 (2) — — — — — — — (1) Os destinos são identificados do seguinte modo: 01 Listenstaine, Suíça, as comunas de Livigno e Campione de Itália, 02 As zonas I, II, III, VI com exclusão da Turquia, 03 As zonas IV, V, VII c), o Canadá e a zona VIII com exclusão do Suriname, da Guiana e de Madagáscar, 04 Destinos referidos no artigo 34. o do Regulamento (CEE) n. o 3665/87 da Comissão, alterado. 05 Ceuta e Melilha. (2) Para o arroz dos destinos 02 e 03; restituições fixadas no âmbito do procedimento previsto no n. o 4 do artigo 7. o do Regulamento (CE) n. o 1162/95 para uma quantidade total de 1 378 toneladas. NB: As zonas são as delimitadas no anexo do Regulamento (CEE) n. o 2145/92 da Comissão, alterado


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1682/1999 της Επιτροπής, της 29ης Ιουλίου 1999, για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit
stone fruit

text: L 199/24 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 30. 7. 1999 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1682/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 29ης Ιουλίου 1999 για καθορισµό των κατ’ αποκοπή τιµών κατά την εισαγωγή για τον καθορισµό της τιµής εισόδου ορισµένων οπωροκηπευτικών Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, (2) Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 3223/94 της Επιτροπής, της 21ης ∆εκεµ- βρίου 1994, σχετικά µε τις λεπτοµέρειες εφαρµογής του καθεστώ- τος κατά την εισαγωγή οπωροκηπευτικών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1498/98 (2), και ιδίως το άρθρο 4 παράγραφος 1, Εκτιµώντας: (1) ότι ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 3223/94, σε εφαρµογή των αποτελεσµάτων των πολυµερών εµπορικών διαπραγµατεύ- σεων του Γύρου της Ουρουγουάης, προβλέπει τα κριτήρια για τον καθορισµό από την Επιτροπή των κατ’ αποκοπή τιµών κατά την εισαγωγή από τρίτες χώρες, για τα προϊόντα και τις περιόδους που ορίζονται στο παράρτηµά του· ότι, σε εφαρµογή των προαναφερθέντων κριτηρίων, οι κατ’ αποκοπή τιµές κατά την εισαγωγή πρέπει να καθοριστούν, όπως αναγράφονται στο παράρτηµα του παρόντος κανονι- σµού, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι κατ’ αποκοπή τιµές κατά την εισαγωγή που αναφέρονται στο άρθρο 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3223/94 καθορίζονται όπως αναγράφονται στον πίνακα που εµφαίνεται στο παράρτηµα. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 30 Ιουλίου 1999. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 29 Ιουλίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 337 της 24. 12. 1994, σ. 66. (2) ΕΕ L 198 της 15. 7. 1998, σ. 4. 30. 7. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 199/25 του κανονισµού της Επιτροπής, της 29ης Ιουλίου 1999, για τον καθορισµό των κατ’ αποκοπή τιµών κατά την εισαγωγή για τον καθορισµό τιµών εισόδου ορισµένων οπωροκηπευτικών ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Κωδικός ΣΟ 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 Κωδικός τρίτης χώρας (1) (σε EUR/100 χιλιόγραµµα) Κατ’ αποκοπή τιµή κατά την εισαγωγή 628 999 052 999 388 524 528 999 052 220 388 400 508 512 600 624 999 388 400 508 512 524 528 800 804 999 052 388 512 528 804 999 052 064 999 052 400 616 999 064 624 999 129,7 129,7 47,4 47,4 61,3 52,4 64,7 59,5 103,9 92,0 132,7 232,1 160,4 44,9 106,6 131,8 125,6 76,1 66,8 81,4 56,5 65,3 42,0 167,4 94,4 81,2 114,9 81,8 78,6 39,6 75,8 78,1 108,1 67,4 87,8 167,4 218,6 222,4 202,8 54,3 188,6 121,4 (1) Ονοµατολογία των χωρών που καθορίζεται από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2645/98 της Επιτροπής (ΕΕ L 335 της 10. 12. 1998, σ. 22). Ο κωδικός «999» αντιπροσωπεύει «άλλες καταγωγές»


title: Id-Direttiva 1999/72/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tad-29 ta’ Lulju 1999 li temenda d-Direttiva 92/117/KEE tal-Kunsill li tikkonċerna l-miżuri għall-ħarsien kontra żonosi speċifiċi u aġenti ta’ żonosi speċifiċi fl-annimali u fi prodotti li joriġinaw mill-annimali sabiex jitwaqqaf it-tixrid ta’ l-infezzjoni u intossikazzjoni permezz ta’ l-ikel

eurovoc_concepts:
animal disease
animal product
food inspection
health control
veterinary legislation

formats: html pdf print

text: 03/Vol. 26 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 263 31999L0072 L 210/12 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ 10. 8. 1999 ID-DIRETTIVA 1999/72/KE TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL tad-29 ta’ Lulju 1999 li temenda d-Direttiva 92/117/KEE tal-Kunsill li tikkonċerna l-miżuri għall-ħarsien kontra żonosi speċifiċi u aġenti ta’ żonosi speċifiċi fl-annimali u fi prodotti li joriġinaw mill-annimali sabiex jitwaqqaf it-tixrid ta’ l-infezzjoni u intossikazzjoni permezz ta’ l-ikel IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TA’ L-UNJONI EWROPEA, 2. L-Artikolu 15a għandu jiġi emendat kif ġej: li kkunsidraw it-Trattat Wara Ekonomika Ewropea, u b’mod partikolari tiegħu, Wara li kkunsidraw il-proposta tal-Kummissjoni (1), jistabbilixxi li l-Komunità l-Artikolu 152(4) li kkunsidraw l-opinjoni Wara Soċjali (2), Jaġixxu b’konformità mal-proċedura stabbilita fl-Artikolu 251 tat-Trattat (3), tal-Kunsill Ekonomiku u Billi: (1) (2) (3) (4) ta’ l-esperjenza fid-dawl akkwistata u l-importanza mogħtija għall-prevenzjoni u l-kontroll ta’ żonosi jidher neċessarju li ssir reviżjoni sostanzjali tad-dispożizzjoni- tal-Kunsill 92/117/KEE tas-17 ta’ jiet tad-Direttiva Diċembru 1992 dwar il-miżuri għal ħarsien kontra żonosi speċifika u l-aġenti ta’ żonosi speċifiċi fl-annimali u fi prodotti li joriġinaw mill-annimali sabiex jitwaqqaf it-tixrid ta’ l-infezzjoni u l-intossikazzjoni permezz ta’ l- ikel (4); tas-salmonellosis f’merħliet din ir-reviżjoni sostanzjali tista’ tikkonsisti fl-introduzz- joni ta’ dispożizzjonijiet ġodda fis-sistema ta’ rapporti dwar żonosi, regoli mtejba għall-kontroll u l-eradikaz- tat-tajr, u sistema li zjoni tikkontrolla żonosi oħrajn apparti mis-salmonellosis; reviżjoni sostanzjali ta’ din ix-xorta tirrikjedi konsultaz- zjoni u konsiderazzjoni mill-partijiet kollha kkonċernati, inklużi b’mod partikolari l-organizzazzjonijiet tal-konsu- maturi, l-industrija tal-biedja u d-dinja xjentifika; sakemm isseħħ din ir-reviżjoni huwa xieraq li jsiru provvedimenti sabiex jiġu posposti d-dati ta’ l-għeluq għas-sottomissjoni tal-pjanijiet minn pajjiżi terzi u sabiex tiġi posposta l-obbligazzjoni tal-Kummissjoni li tissotto- metti lejn il-Parlament Ewropew u lejn il-Kunsill proposti dwar dispożizzjonijiet ġodda, (a) fil-paragrafu 1, it-tieni linja, id-data “l-1 ta’ Novembru 1997” għandha tinbidel bi “il-31 ta’ Marzu 2000”; (b) fil-paragrafu 2, fit-tmiem, id-data l-“1 ta’ Ġunju 1998” għandha tinbidel bi “il-31 ta’ Diċembru 2000”. Artikolu 2 L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir- 1. regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi meħtieġa biex ikunu konformi ma’ din id-Direttiva sa mhux iktar tard mill-31 ta’ Mejju 2001. Huma għandhom jinfurmaw minnufih lill- Kummissjoni dwar dan. Meta l-Istati Membri jadottaw dawn il-miżuri, dawn għandhom ikollhom referenza għal din id-Direttiva jew għandhom ikunu akkumpanjati b’din ir-referenza fl-okkażjoni tal-pubblikazzjoni uffiċjali tagħhom. Il-metodi ta’ kif għandha ssir din ir-referenza għandhom ikunu stabbiliti mill-Istati Membri. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lejn il- 2. tal-liġi Kummissjoni domestika li huma jadottaw fil-qasam irregolat minn din id- Direttiva. Il-Kummissjoni għandha tinforma lill-Istati Membri l- oħrajn b’dan. tad-dispożizzjonijiet prinċipali it-testi Artikolu 3 Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-pubblikaz- zjoni tagħha fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Artikolu 4 Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri. ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA: Artikolu 1 Id-Direttiva 92/117/KEE hija emendata kif ġej: 1. fl-Artikolu 14(2), il-kliem “31 ta’ Diċembru 1998” għandu jinbidel bi “sena wara d-dħul fis-seħħ ta’ l-atti permezz tal- proposti li hemm referenza dwarhom fl-Artikolu 15a(2)”. Magħmula fi Brussel, fid-29 ta’ Lulju 1999. Għall-Parlament Ewropew Il-President N. FONTAINE F’isem il-Kunsill Il-President S. HASSI (1) ĠU C 63, tal-5. 3. 1999, p. 8. (2) L-Opinjoni mogħtija fit-28 ta’ April 1999 (ĠU C 169, tas- 16. 6. 1999). (3) L-Opinjoni tal-Parlament 1999 (ĠU C 219, tat-30. 7. 1999), Id-Deċiżjoni tal-Kunsill tad-19 ta’ Lulju 1999. Ewropew tat-13 ta’ April (4) ĠU L 62, ta' l-24. 8. 1991, p. 38. Id-Direttiva kif l-aħħar emendata mid-Direttiva 97/22/KE (ĠU L 113, tat-30. 4. 1997, p. 9)


title: Neuvoston yhteinen toiminta 29 päivältä heinäkuuta 1999, Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen koordinaattorina toimivan Euroopan unionin erityisedustajan nimittämisen vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
Southern Europe
appointment of members
diplomatic representation
stability pact
the EU's international role

text: L 201/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 7. 1999 NEUVOSTON YHTEINEN TOIMINTA 29 päivältä heinäkuuta 1999, Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen koordinaattorina toimivan Euroopan unionin erityisedus- tajan nimittämisen vahvistamisesta (1999/523/YUTP) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka — osallistuu avunantajien koordinointiprosessin korkean tason ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 14 artiklan ja 18 artiklan 5 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: 1) 2) 3) Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkoasiainministerit ja Euroopan yhteisöjen komissio yhdessä muiden Kaak- kois-Euroopan vakaussopimuksen osapuolten kanssa päättivät 10 päivänä kesäkuuta 1999 tehdä Kaakkois- Euroopan jäljempänä vakaussopimuksen, ’vakaussopimus’, päätöksellä nimitettiin 1999/434/YUTP (1) Bodo toimi- Hombach Euroopan unionin erityisedustajaksi maan Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen koordi- naattorina siten, että hän saattoi aloittaa työnsä viipy- mättä. Tämä päätös lakkaa olemasta voimassa 31 päivänä heinäkuuta 1999, jollei sitä vahvisteta yhteisellä toiminnalla, neuvosto pyysi 19 päivänä heinäkuuta 1999 toimival- taisia elimiään valmistelemaan yhteisen toiminnan, joka hyväksyttäisiin heinäkuun 1999 loppuun mennessä ja jolla vahvistettaisiin Bodo Hombachin nimittäminen Euroopan unionin erityisedustajaksi ja annettaisiin tehtä- vien suorittamiseen tarvittavat henkilöstö- ja materiaali- resurssit, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN YHTEISEN TOIMINNAN: 1 artikla 1. Tällä yhteisellä toiminnalla vahvistetaan Bodo Hombachin nimittäminen Euroopan unionin erityisedustajaksi hoitamaan Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen erityiskoordinaattorin tehtäviä vakaussopimusta koskevan asiakirjan 13 kohdassa määrättyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Erityiskoordinaattori 2. määrätyt tehtävät siten, että hän: — edistää sopimuksen tavoitteiden saavuttamista yksittäisissä vakaussopimuksessa suorittaa maissa ja niiden välillä, — toimii Kaakkois-Euroopan alueellisen keskustelufoorumin puheenjohtajana, — luo läheiset yhteydet kaikkiin vakaussopimuksen osapuoliin sekä avunantajamaihin, -järjestöihin ja -elimiin sekä asiaan- kuuluviin alueellisiin aloitteisiin ja järjestöihin sekä ylläpitää näitä yhteyksiä, — toimittaa Etyjin puheenjohtajalle tämän järjestön menette- lyjen mukaiset määräaikaisraportit Kaakkois-Euroopan alueellisen keskustelufoorumin puolesta, (1) EYVL L 168, 3. 7. 1999, s. 34. johtoryhmään, — toimii läheisessä yhteistyössä kaikkien Euroopan unionin toimielinten kanssa vahvistaakseen unionin asemaa vakaus- sopimuksessa tätä sopimusta koskevan asiakirjan 18, 19 ja 20 kohdan mukaisesti, — tapaa määräajoin ja aina tarvittaessa työryhmien puheen- johtajat yleisen koordinoinnin varmistamiseksi, — huolehtii Kaakkois-Euroopan alueellisen keskustelufoo- rumin ja kolmen työryhmän sihteeristön tehtävien hoitami- sesta. Antamalla erityisedustajansa käyttöön tarvittavat henki- 3. ja materiaaliresurssit, Euroopan unioni edistää tässä löstö- tarkoituksessa merkittävällä tavalla erityisedustajan toimintaa myös erityiskoordinaattorina. Euroopan unioni odottaa myös muiden osapuolten myötävaikuttavan kohtuullisella osuudella sopimuksen toimintaan. Erityisedus- tajan ja hänen henkilöstönsä toimipaikkana on Bryssel. vakaussopimuksen 2 artikla Euroopan unionin erityisedustaja ja Euroopan unionin toimin- 1. Royaumontin prosessin erityisedustaja koordinoivat tansa. Euroopan unionin erityisedustaja toimii läheisessä yhteis- 2. työssä Bosnia-Hertsegovinan korkean edustajan toimiston kanssa. Euroopan unionin erityisedustaja toimii myös läheisessä 3. yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon siviilihal- linnon kanssa. 3 artikla 1. Euroopan unionin erityisedustajan tehtäviin liittyvien kustannusten kattamiseen tarkoitettu rahoitusohje on 850 000 euroa 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyvälle ajanjaksolle. ja Edellä 1 kohdassa mainitulla määrällä rahoitetaan erityis- 2. edustajan tarvitsemat perusrakenteet juoksevat menot, mukaan lukien erityisedustajan ja sen häntä avustavan henki- löstön palkat ja erityislisät, jota ei ole siirretty näihin tehtäviin sekä toiminnan käynnistämiseen tarkoitettu määrä, jonka suuruus riippuu muiden vakaussopimuksen osanottajien kanssa tehtävistä kustannusten jakamista koskevista järjestelyistä ja joka käytetään vakaussopimusten pikaisen täytäntöönpanon ja Euroopan unionin toimielimet aloittamiseksi. voivat ehdottaa henkilöstönsiirtoja erityisedustajan avuksi. Asianomainen jäsenvaltio tai Euroopan unionin toimielin maksaa Euroopan unionin toimielimen Euroopan unionin erityisedustajan avuksi mahdollisesti siir- tämän henkilöstön palkat. jäsenvaltion tai Jäsenvaltiot 31. 7. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 201/3 Neuvosto panee merkille, jäsenvaltiot toimittavat että puheenjohtajavaltio, tarvittaessa alueelle 3. komissio ja/tai materiaalista tukea. Euroopan unionin erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä 4. tehtävän suorittamisen ja moitteettoman hoitamisen edellyt- tämät erioikeudet, vapaudet takuut määritellään osapuolten kanssa. Jäsenvaltioiden ja komission on annettava tätä varten kaikki tarvittava tuki. ja muut 5 artikla Tämä yhteinen toiminta tulee voimaan päivänä, jona se hyväk- sytään. Tämä yhteinen toiminta on voimassa 31 päivään joulukuuta jollei sitä jatketa sen jälkeen, kun sitä on tarkasteltu 1999, uudelleen muun ohella hallinnollisten ja rahoituksellisten näkö- kohtien osalta. Yhteinen toiminta julkaistaan virallisessa lehdessä. 6 artikla 4 artikla Tehty Brysselissä 29 päivänä heinäkuuta 1999. Euroopan unionin erityisedustaja saa ohjeensa puheenjohtaja- valtiolta ja raportoi tämän nimissä sekä pääsihteerin avusta- mana neuvostolle säännöllisesti ja aina kun siihen on aihetta. Komissio osallistuu täysimääräisesti työhön. Neuvoston puolesta T. HALONEN Puheenjohtaja


title: Direttiva 1999/72/CE del Parlamento Europeo e del Consiglio del 29 luglio 1999 che modifica la direttiva 92/117/CEE del Consiglio riguardante le misure di protezione dalle zoonosi specifiche e la lotta contro agenti zoonotici specifici negli animali e nei prodotti di origine animale allo scopo di evitare focolai di infezioni e intossicazioni alimentari

text: L 210/12 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 8. 1999 DIRETTIVA 1999/72/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO del 29 luglio 1999 che modifica la direttiva 92/117/CEE del Consiglio riguardante le misure di protezione dalle zoonosi specifiche e la lotta contro agenti zoonotici specifici negli animali e nei prodotti di origine animale allo scopo di evitare focolai di infezioni e intossicazioni alimentari IL PARLAMENTO EUROPEO, IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, trata in vigore degli atti proposti ai sensi dell'articolo 15 bis, paragrafo 2»; visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 152, paragrafo 4, vista la proposta della Commissione (1), 2) all'articolo 15 bis: a) al paragrafo 1 il termine «1o novembre 1997» è sostituito dal termine «31 marzo 2000», visto il parere del Comitato economico e sociale (2), b) al paragrafo 2, in fine il termine «1o giugno 1998» è deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato (3), considerando quanto segue: (1) (2) (3) (4) alla luce dell'esperienza acquisita e dell'importanza attri- buita alla prevenzione e alla lotta contro le zoonosi è necessario procedere ad una revisione sostanziale delle disposizioni della direttiva 92/117/CEE del Consiglio, del 17 dicembre 1992, riguardante le misure di protezione dalle zoonosi specifiche e la lotta contro agenti zoono- tici specifici negli animali e nei prodotti di origine animale allo scopo di evitare focolai di infezioni e intos- sicazioni alimentari (4); tale revisione sostanziale dovrebbe consistere nell'intro- duzione di nuove disposizioni relative al sistema di noti- fica delle zoonosi, di norme migliori in materia di lotta ed eradicazione della salmonellosi nei gruppi di pollame e di un sistema di lotta contro zoonosi diverse dalla salmonellosi; una tale revisione richiede la consultazione e la parteci- pazione di tutti gli interessati, comprese in particolare le organizzazioni di consumatori, il settore agricolo e il mondo scientifico; in attesa della summenzionata revisione, è opportuno prorogare i termini previsti per la presentazione dei piani da parte dei paesi terzi, nonché l'obbligo della Commissione di presentare al Parlamento europeo e al Consiglio proposte relative a nuove disposizioni, sostituito dal termine «31 dicembre 2000». Articolo 2 1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legisla- tive, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 31 maggio 2001. Essi ne infor- mano immediatamente la Commissione. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corre- date di un siffatto riferimento all'atto della loro pubblicazione ufficiale. Le modalità del suddetto riferimento sono decise dagli Stati membri. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo 2. delle disposizioni di diritto interno da essi adottate nel settore disciplinato dalla presente direttiva. La Commissione ne informa gli altri Stati membri. Articolo 3 La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblica- zione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Articolo 4 Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: Fatto a Bruxelles, addì 29 luglio 1999. Articolo 1 La direttiva 92/117/CEE è modificata come segue: 1) all'articolo 14, paragrafo 2, il termine «alla data del 31 dicembre 1998» è sostituito dal termine «un anno dall'en- Per il Parlamento europeo Per il Consiglio Il Presidente N. FONTAINE Il Presidente S. HASSI (1) GU C 63 del 5. 3. 1999, pag. 8. (2) Parere reso il 28 aprile 1999 (GU C 169 del 16. 6. 1999). (3) Parere del Parlamento europeo del 13 aprile 1999 (GU C 219 del 30. 7. 1999). Decisione del Consiglio del 19 luglio 1999. (4) GU L 62 del 15. 3. 1993, pag. 38. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 97/22/CE (GU L 113 del 30. 4. 1997, pag. 9)


title: Council Regulation (EC) No 1721/1999 of 29 July 1999 laying down certain control measures in respect of vessels flying the flag of Non-Contracting Parties to the Convention on the Conservation of Antarctic Marine Living Resources

eurovoc_concepts:
European standard
laying poultry
livestock farming
protection of animals

formats: html print


title: Neuvoston 29 päivänä heinäkuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 36/1999 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
commercial transaction
payment
single market

text: 6. 10. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/1 I (Tiedonantoja) NEUVOSTO Neuvoston 29 päivänä heinäkuuta 1999 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 36/1999 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/…/EY antamiseksi kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (1999/C 284/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn me- nettelyn mukaisesti (3), sekä katsovat seuraavaa: 1) Euroopan parlamentti kehotti yhtenäisestä ohjelmasta pk-yritysten ja käsiteollisuusalojen hyväksi antamassaan päätöslauselmassa (4) komissiota tekemään ehdotuksia maksuviivästysongelman ratkaisemiseksi. 2) Komissio antoi 12 päivänä toukokuuta 1995 suosituksen kaupallisten toimien maksuajoista (5). 3) Euroopan parlamentti pyysi kaupallisten toimien maksua- joista annetusta komission suosituksesta antamassaan päätöslauselmassa (6) komissiota harkitsemaan suosituk- sensa muuttamista mahdollisimman pian tehtäväksi ehdo- tukseksi neuvoston direktiiviksi. (1) EYVL C 168, 3. 6. 1998, s. 13 ja EYVL C 374, 3. 12. 1998, s. 4. (2) EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 50. (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 17. syyskuuta 1998 (EYVL C 313, 12. 10. 1998, s. 142), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 29. heinäkuuta 1999 ja Euroopan parlamentin päätös tehty … (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL C 323, 21. 11. 1994, s. 19. (5) EYVL L 127, 10. 6. 1995, s. 19. (6) EYVL C 211, 22. 7. 1996, s. 43. 4) Komissio julkaisi 4 päivänä 1997 yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman, jossa korostetaan maksuviivästyk- sen haittaavan yhä enemmän yhtenäismarkkinoiden toimi- vuutta. 5) Komissio julkaisi 17 päivänä heinäkuuta 1997 kaupallis- ten toimien viivästyneitä maksuja koskevan kertomuk- sen (7), jossa esitetään tiivistetysti komission 12 päivänä toukokuuta 1995 antaman suosituksen vaikutusten arvi- oinnin tulokset. 6) Liian pitkistä maksuajoista ja maksuviivästyksistä aiheutuu liikeyrityksille ja erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksil- le runsaasti hallinnollisia rasitteita ja kustannuksia. Lisäksi nämä ongelmat ovat merkittävä syy maksukyvyttömyydel- joka vaarantaa yritysten toiminnan jatkuvuuden ja le, johtaa lukuisiin työpaikkojen menetyksiin. 7) Maksamista koskevat säännöt ja käytännöt vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, mikä haittaa sisämarkkinoiden asianmu- kaista toimintaa. 8) Tämä on vähentänyt huomattavasti jäsenvaltioiden välisiä liiketoimia. Tämä on ristiriidassa perustamissopimuksen 14 artiklan kanssa, sillä yrittäjillä olisi oltava mahdollisuus käydä kauppaa kaikkialla sisämarkkinoilla sellaisin edelly- tyksin, ettei rajat ylittäviin toimiin liity suurempia riskejä kuin kotimaan myyntiin. Jos kotimaan kauppaan ja rajat ylittävään kauppaan sovelletaan huomattavasti keskenään erilaisia sääntöjä, kilpailu vääristyy. 9) Viimeisimpien tilastotietojen mukaan useissa jäsenvaltiois- sa ei ole saavutettu parhaassa tapauksessakaan mitään parannuksia maksuviivästysten osalta 12 päivänä touko- kuuta 1995 annetun suosituksen jälkeen. (7) EYVL C 216, 17. 7. 1997, s. 10. C 284/2 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 10. 1999 10) Tavoitetta torjua maksuviivästyksiä ei voida saavuttaa riittävästi yksittäisten jäsenvaltioiden toimilla ja se voi- daan siksi paremmin saavuttaa yhteisön toimesta. Tässä direktiivissä ei säädetä enemmästä kuin tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen. Tämä direktiivi on näin ollen kaikilta osiltaan perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuuspe- riaatteen asettamien vaatimusten mukainen. 11) Tämän direktiivin olisi rajoituttava maksuihin, jotka suoritetaan korvauksena kaupallisista toimista, eikä sillä säännellä kuluttajien kanssa suoritettavia toimia, muihin maksuihin liityviä korkoja, esimerkiksi shekki- ja vekseli- lakien nojalla suoritettavia maksuja eikä vahingonkor- vauksena suoritettavia maksuja, mukaan lukien vakuutus- yhtiöitten suorittamat maksut. 12) Se seikka, että tämä direktiivi koskee myös ammatinhar- joittajia, ei merkitse, että jäsenvaltioiden on kohdeltava heitä yrityksinä tai kauppiaina muiden kuin tässä direktii- vissä tarkoitettujen kysymysten osalta. 13) Tässä direktiivissä määritellään käsite ”täytäntöönpanoasiakirja” mutta siinä ei säännellä tällai- sen asiakirjan pakkotäytäntöönpanomenettelyä eikä niitä edellytyksiä, joilla tällaisen asiakirjan pakkotäytäntöön- pano voidaan pysäyttää tai keskeyttää. ainoastaan 14) Maksuviivästys on sopimusrikkomus, joka on tehty velal- lisen kannalta taloudellisesti houkuttelevaksi useimmissa jäsenvaltioissa alhaisen viivästyskoron ja/tai hitaan pe- rintämenettelyn vuoksi. Päättäväinen toiminta on tarpeen tämän suuntauksen kääntämiseksi ja sen varmistamiseksi, että maksuviivästysten seuraukset ovat viivästyksiä tor- juvia. 15) Voi olla tiettyjä sopimustyyppejä, joiden osalta pitempi maksuaika yhdistettynä sopimusvapauden rajoittamiseen tai korkeampaan korkoon saattaa olla perusteltua. 16) Tällä direktiivillä olisi estettävä sopimusvapauden väärin- käyttö velkojan vahingoksi. Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät sopi- musten tekotapaan tai joilla säännellään velalliselle epäoi- keudenmukaisten sopimusehtojen pätevyyttä. 17) Maksuviivästysten seurauksilla voi olla estävä vaikutus ainoastaan silloin, kun niihin liittyy perintämenettelyjä, jotka ovat velkojan kannalta nopeita ja tehokkaita. Perus- tamissopimuksen 12 artiklassa määrätyn syrjimättö- myysperiaatteen mukaisesti näiden menettelyjen olisi oltava kaikkien yhteisöön sijoittautuneiden velkojien käytettävissä. saatavien 18) Tämän direktiivin 4 artiklassa edellytetään, että riitautta- mattomien saatetaan päätökseen lyhyessä ajassa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mutta siinä ei vaadita jäsenvaltioita ottamaan käyttöön erityistä menettelyä tai muuttamaan nykyisiä oikeudellisia menettelyjään tietyllä tavalla, perintämenettely OVAT ANTANEET TA¨ MA¨ N DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin kaupallisista toimista kor- vauksena suoritettaviin maksuihin. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) 2) 3) 1. a) b) ”kaupallisilla toimilla” yritysten tai yritysten ja julkisten jotka johtavat tavaroiden viranomaisten välisiä toimia, toimittamiseen tai palvelujen suorittamiseen korvausta vastaan; yrityksellä tarkoitetaan organisaatiota sen harjoit- taessa itsenäistä taloudellista tai ammattitoimintaansa, vaikka sitä harjoittaisi vain yksi henkilö; ”maksuviivästyksellä” sopimukseen tai lakiin perustuvan maksuajan ylittämistä; ”täytäntöönpanoasiakirjalla” kaikkia tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen viranomaisen maksun välittömästi tai maksuerin tapahtuvaksi suorittamiseksi antamia päätöksiä, tuomioita tai maksumääräyksiä, joiden nojalla velkoja voi saada saatavansa perittyä velalliselta pakkotäytäntöönpa- nolla; siihen sisältyy päätös, tuomio tai maksumääräys, joka on väliaikaisesti täytäntöönpanokelpoinen silloinkin, kun velallinen hakee siihen muutosta. 3 artikla Viivästyskorko Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että: sopimuksessa määrättyä maksupäivää tai siinä määrätyn maksuajan päättymistä seuraavasta päivästä lukien on maksettava d alakohdan mukaista korkoa; jos maksupäivää tai maksuaikaa ei ole määrätty sopimuk- sessa, korkoa on maksettava ilman, että maksumuistutus on tarpeen i) 30 päivän kuluttua siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaati- muksen; tai ii) mikäli laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen vastaanottamispäivästä ei ole varmuutta, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamispäivästä; tai 6. 10. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/3 iii) mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen aiemmin kuin tavarat tai palvelun, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottami- sesta; 4 artikla Riidattomien saatavien perintämenettelyt tai tarkistusmenettelystä, iv) mikäli laissa tai sopimuksessa määrätään hyväksymis- tai jolla tavaran tai palvelun sopimuksenmukaisuus on todettava, ja mikäli velalli- nen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaati- muksen ennen tällaista hyväksymistä tai tarkistusta tahi hyväksymis- tai tarkistuspäivänä, 30 päivän kuluttua viimeksi mainitusta päivästä; c) velkojalla on oikeus viivästyskorkoon, mikäli i) velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa; ja ii) velkoja ei ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä; d) viivästyskorko (”lakisääteinen korko”), jota velallisella on velvollisuus maksaa, on Euroopan keskuspankin (EKP) kahden viikon kiinteiden huutokauppakorkojen muodossa EKP:n kyseisen puolivuotiskauden ensimmäisenä pankki- päivänä voimassa oleva tärkein perusrahoituskorko (”viite- korko”) korotettuna vähintään kuudella prosenttiyksiköllä (”marginaali”), jollei sopimuksesta muuta johdu. Jäsenval- tiossa, joka ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, edellä tarkoitettuna viitekorkona pidetään ky- seisen jäsenvaltion keskuspankin määräämää vastaavaa korkoa. Myös tällöin sovelletaan keskuspankin kyseisen puolivuotiskauden ensimmäisenä pankkipäivänä voimassa olevaa viitekorkoa seuraavien 6 kuukauden ajan. 2. Jäsenvaltiot voivat tiettyjen kansallisessa lainsäädännössä määriteltävien sopimustyyppien osalta pidentää aikaa, jonka jälkeen korko tulee maksettavaksi, enintään 60 päivään, jos ne estävät sopimusosapuolia ylittämästä kyseistä määräaikaa tai jos ne määräävät pakollisen koron, joka huomattavasti ylittää lakisääteisen koron. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksupäivää tai maksuviivästyksen seurauksia koskevaa sopimusta, joka ei ole 1 ja 2 kohdan säännösten mukainen, joko ei voida panna täytäntöön tai että se antaa oikeuden vaatia vahingonkorvaus- ta, jos se kaikki tapausta koskevat seikat, mukaan lukien hyvä kauppatapa, huomioon ottaen on selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan. Jos tällaista sopimusta pidetään selvästi kohtuuttoma- na, noudatetaan lakisääteisiä ehtoja, jolleivat kansalliset tuo- mioistuimet määrää muita ehtoja, jotka ovat kohtuulliset. 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että velkoja voi saada velan määrästä riippumatta täytäntöönpanoasiakirjan tavalli- sesti 90 kalenteripäivän kuluessa velkojan kanteen tai hake- muksen jättämisestä tuomioistuimelle tai muulle toimivaltai- selle viranomaiselle, jos velkaa tai menettelyä ei ole miltään osin riitautettu. Jäsenvaltioiden on täytettävä tämä velvoite kansallisen lainsäädäntönsä, asetustensa ja hallinnollisten määräystensä mukaisesti. 2. Kansallisessa lainsäädännössä, asetuksissa ja hallinnolli- sissa määräyksissä on sovellettava samoja ehtoja kaikkiin Euroopan yhteisöön sijoittautuneisiin velkojiin. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun 90 kalenteripäivän 3. määräaikaan ei lasketa mukaan: a) asiakirjojen tiedoksiantoon tarvittavaa aikaa; b) velkojan aiheuttamia viiveitä, kuten puutteellisten hake- musten oikaisemiseen käytettyä aikaa. 4. Tämä artikla ei vaikuta tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan Brysselin yleissopimuksen (1) määräyksiin. 5 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudatta- misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voiman viimeistään … (*). Niiden on ilmoitettava tästä komis- siolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai saattaa voimaan jotka ovat velkojalle edullisempia kuin tämän 2. säännöksiä, direktiivin noudattamiseksi on tarpeen. Saattaessaan tätä direktiiviä kansallisen lainsäädännön 3. osaksi jäsenvaltiot voivat jättää sen ulkopuolelle: a) velat, joiden osalta on aloitettu maksukyvyttömyysmenet- tely velallista vastaan; ja (1) Konsolidoitu versio julkaistu EVYL C 27, 26. 1. 1998, s. 3. (*) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. C 284/4 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 10. 1999 b) sopimukset, jotka on tehty ennen … (*). 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoi- tetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännök- set kirjallisina komissiolle. 5. Komissio suorittaa ainakin kolmen ensimmäisen vuoden ajan … (*) lukien vuosittain katsauksen muun muassa lakisää- teiseen korkoon arvioidakseen direktiivin vaikutusta kaupalli- siin toimiin ja lainsäädännön toimivuutta käytännössä. Tämän ja muiden katsausten tulokset ilmoitetaan Euroopan parlamen- tille ja neuvostolle. 6 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. jona se julkaistaan 7 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja (*) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. 6. 10. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/5 NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio esitti 24. huhtikuuta 1998 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maksu- viivästysten torjumisesta kaupallisten toimien yhteydessä. Ehdotus perustui tuolloin EY:n perustamissopimuksen 100 a artiklaan (nykyisin kyseisen sopimuksen 95 artiklaan), ja yhteispäätösmenettelyä sovelletaan (vaaditaan määräenemmistö). 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 17. syyskuuta 1998. Komissio esitti tämän jälkeen muutetun ehdotuksen. 3. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 29. heinäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan mukaisesti. II TAVOITE Tulevan direktiivin tarkoituksena on muun muassa torjua maksuviivästyksiä yhdenmukaistamalla maksuajan päättymisen jälkeen maksettaviksi tulevat korot. Direktiivi edellyttää myös, että riitauttamattomien saatavien perintämenettelyt saatetaan päätökseen pikaisesti kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mutta jäsenvaltioita ei vaadita säätämään erityistä menettelyä tai muuttamaan olemassa olevia oikeudellisia menettelyjään tietyllä tavalla. On selvää, että direktiivi noudattaa täysin sopimusvapauden periaatetta. III HUOMAUTUKSET A. YLEISIA¨ HUOMAUTUKSIA Neuvosto pyrki parantamaan velkojan tilannetta kolmella alalla, joilla tarve yhdenmukaistettuihin sääntöihin on kaikkein suurin. Kyseiset alat ovat viivästyskoron alkamisajankohta, viivästyskoron suuruus ja tarve saattaa riitauttamattomien saatavien perintämenettelyt päätökseen tavallisesti 90 päivän kuluessa. Muilla komission ehdotukseen sisältyvillä aloilla neuvosto ei voinut vahvistaa tarvetta, tai edes mahdollisuutta, yhdenmukaistamiseen. Tämä koskee omistuksenpidätystä (komission muutetun ehdotuksen 4 artikla), enintään 20 000 euron määräisiä saatavia koskevaa erityismenettelyä (komission muutetun ehdotuksen 6 artikla) ja julkista sektoria koskevia erityissääntöjä (komission muutetun ehdotuksen 7 ja 8 artikla). Neuvosto päätti olla hyväksymättä niitä Euroopan parlamentin ehdottamia tarkistuksia, joita komissio ei ottanut muutettuun ehdotukseensa (1) (tarkistukset 5, 6, 17, 23, 25, 27, 29, 33 ja 37), niin ikään edellä esitetyistä syistä. Neuvosto keskittyi muutetun ehdotuksen tarkastelussaan niihin Euroopan parlamentin ehdottamiin tarkistuk- siin, jotka komissio oli säilyttänyt. Yksityiskohtainen selvitys neuvostossa käydyistä keskusteluista esitetään jäljempänä B kohdassa (artikloja koskevat huomautukset). (1) Asiak. 12571/98. C 284/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 10. 1999 B. ARTIKLOJA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET Seuraavissa kohdissa viitataan komission muutettuun ehdotukseen. i) 1 artikla (Soveltamisala) 1 artikla säilyy lähes ennallaan. Neuvosto vain lisäsi selvennyksen, että tarkoitetaan ainoastaan kaupallisista toimista korvauksena suoritettavia maksuja. ii) 2 artikla (Määritelmät) T a r k i s t u k s e t 9 , 1 0 , 1 1 j a 1 3 2 artiklassa on nyt kaupallisten toimien, maksuviivästyksen ja täytäntöönpanoasiakirjan määritelmät. lähes ennallaan. Kahta ensimmäistä määritelmää tiivistettiin, mutta asiasisällöltään ne säilyivät Täytäntöönpanoasiakirjan määritelmää ei ollut komission muutetussa ehdotuksessa. Neuvosto otti sen mukaan selkiyttääkseen 5 artiklan soveltamisalaa. Omistuksenpidätyksen, julkisten viranomaisten ja julkisten hankintojen määritelmät kävivät tarpeettomiksi. Kyseisiä määritelmiä tarvittiin komission muutetun ehdotuksen 4, 7 ja 8 artiklan soveltamiseen, joita neuvosto ei voinut hyväksyä ja jotka on poistettu. Euroopan parlamentin tarkistus 9 kuuluu osittain neuvoston yhteisessä kannassaan säi- lyttämään määritelmään. Tarkistuksia 10, 11 ja 13 ei kuitenkaan voitu säilyttää. iii) 3 artikla (Korko maksuviivästysten yhteydessä) T a r k i s t u k s e t 1 4 , 1 5 j a 1 7 Neuvosto saattoi hyväksyä komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan seuraavat tärkeimmät kohdat: Korko erääntyy maksettavaksi tietyn ajan jälkeen ilman, että maksumuistutus on tarpeen. Koron suuruus määräytyy lakisääteisen koron ja marginaalin mukaan. Sopimuspuolilla tulisi olla vapaus määrätä muista maksuajoista ja koroista, jos ne katsovat sen olevan sopimussuhteidensa kannalta asianmukaisempaa. Neuvosto ei voinut hyväksyä ehdotettua maksuajan pituutta ja tiettyjä ehdotetun säännöksen yksityiskoh- tia. Neuvosto hyväksyi vilkkaan keskustelun jälkeen kohtuulliseksi maksuajaksi 30 päivää laskun tai vastaavan maksuvaatimuksen vastaanottamisesta. Neuvosto oli samaa mieltä komission ja Euroopan parlamentin kanssa siitä, että sopimusvapautta voidaan maksuajan osalta käyttää väärin. Neuvosto päätti, että komission muutettuun ehdotukseen sisältyviä väärinkäytön torjuntamekanismeja voitaisiin yksinkertaistaa, jolloin ne olisivat paljon tehokkaampia. Velkojan kannalta selvästi kohtuuttomia sopimuslausekkeita ei voida panna täytäntöön tai ne antavat oikeuden vahingonkorvaukseen, ellei kansallinen tuomari määrää muita ehtoja, jotka ovat kohtuulliset. Neuvosto päätti ottaa huomioon joidenkin jäsenvaltioiden erityistilanteet, joissa 30 päivän säännön yhdistäminen osapuolten vapauteen määrätä muista säännöistä omissa sopimuksissaan ei aina toimi tyydyttävällä tavalla. Joskus toinen osapuoli on niin määräävä, ettei toisen osapuolen ole käytännössä mahdollista neuvotella tasapuolisesta sopimuksesta. Toisinaan taas toisella osapuolella ei ole riittävää asiantuntemusta käyttääkseen sopimusvapauttaan asianmukaisesti. Tästä syystä neuvosto otti artiklaan säännön, jonka nojalla jäsenvaltiot voivat pidentää aikaa, jonka jälkeen korko erääntyy maksettavaksi, enintään 60 päivään, edellyttäen, että kyseisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä joko kavenne- taan sopimusvapautta ja estetään osapuolia vielä pidentämästä sopimuksen mukaista 60 päivän maksuaikaa tai määrätään huomattavasti korkeammasta korosta. 6. 10. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/7 Neuvosto ei lopuksi voinut hyväksyä komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan 1 kohdan j alakohdassa olevaa säännöstä. Säännös velvoittaisi jäsenvaltioita antamaan velkojalle koronvaatimisoikeuden lisäksi oikeuden vaatia velalliselta hyvitystä maksuviivästyksestä aiheutuneista kaikista muista vahingoista. Ainoastaan muutamat jäsenvaltiot olivat valmiit hyväksymään tällaisen laajan lähestymistavan. Useat jäsenvaltiot vaativat sen sijaan yksinkertaisempaa säännöstä, joka velvoittaisi jäsenvaltiot varmistamaan, että velkojalla on oikeus vaatia kohtuulista hyvitystä velan perintäkuluista. Kyseiset jäsenvaltiot perustelivat näkemystään sillä, että yhteisen kannan 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa määrätty korko ei vahvistaisi riittävästi velkojan asemaa ja että olisi lisättävä uusi, ainoastaan perintäkuluja koskeva e alakohta. Muut jäsenvaltiot olivat tästä eri mieltä ja vastustivat tällaista säännöstä katsoen, että hyvityksen käsittely tekstissä toisi direktiiviin monenlaista oikeudellista epävarmuutta. Edellä esitetty huomioon ottaen Euroopan parlamentin tarkistuksia 14, 15 ja 17 ei voitu ottaa mukaan. Neuvosto päätti poliittisena kompromissina olla ottamatta hyvityslauseketta artiklaan, mutta päätti toisaalta vahvistaa huomattavasti korkeamman marginaalin. Aiemmissa keskusteluissa jäsenvaltioiden näkemykset marginaalista olivat vaihdelleet 2 ja 8 prosentin välillä. Lopulta neuvosto sopi 6 prosentin marginaalista. Komissio hyväksyi kompromissina kyseiset tarkistukset ja muutokset. iv) 4 artikla (poistettu) (Omistuksenpidätys) T a r k i s t u k s e t 1 8 , 1 9 j a 2 1 Neuvosto ei voinut hyväksyä komission muutetun ehdotuksen 4 artiklaa omistuksenpidätyksestä. Jäsenvaltiot epäilivät vahvasti, nopeuttaisiko kyseinen säännös todella maksuja. Ne katsoivat, että omistuksenpidätys on pikemminkin väline, jolla velkojaa suojellaan velallisen maksukyvyttömyydeltä. Jäsenvaltiot pelkäsivät myös, että omistuksenpidätystä koskevat lausekkeet, erityisesti tätä kysymystä ja maksukyvyttömyys- koskeva laajennettu lauseke, vaikuttaisivat niiden kansalliseen omaisuus- lainsäädäntöön, lopulta sen, että artiklan säilyttäminen direktiivissä ei saanut mitenkään enemmistön kannatusta. Artikla poistettiin näin ollen yhteisestä kannasta, eikä Euroopan parlamentin tarkistuksia 18, 19 ja 21 sovelleta. johon direktiivi ei saisi vaikuttaa. Komissio hyväksyi v) 5 artikla (Riitauttamattomien saatavien perintämenettelyt) Neuvostolla oli suuria vaikeuksia 5 artiklan tekstin ja erityisesti komission muutettuun ehdotukseen sisältyneen alkuperäisen sanamuodon osalta. Neuvoston oikeudellinen yksikkö tarkasteli artiklaa ja katsoi, että asia ei kuulu yhteisön toimivaltaan. Neuvosto kuitenkin katsoi, että säännös oli direktiivin kannalta olennainen eikä sitä siksi saisi poistaa. Niinpä sanamuotoa muutettiin neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnon huomioon ottamiseksi siten, että jäsenvaltioiden ei ole pakko ottaa kansalliseen siviiliprosessilainsäädäntöönsä uutta erityismenettelyä riitauttamattomien velkojen perinnän osalta, eikä muuttaa olemassa olevia oikeudellisia menettelyjään erityisellä tavalla. Niiden on ainoastaan varmistettava, että tällaisia velkoja koskeva täytäntöönpanoasiakirja on saatavissa tavallisesti 90 päivän kuluessa. Muistutetaan, että Euroopan parlamentti ei esittänyt tarkistuksia tähän artiklaan. C 284/8 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 6. 10. 1999 vi) 6 artikla (poistettu) (Yksinkertaistettu menettely enintään 20 000 euron määräisille riitautetuille saataville) T a r k i s t u k s e t 2 2 j a 2 3 Neuvosto ei hyväksynyt komission muutetun ehdotuksen 6 artiklaa. Artikla olisi velvoittanut jäsenvaltiot ottamaan uuden menettelyn kansalliseen siviiliprosessilainsäädäntöönsä. Tämä olisi neuvoston oikeudel- lisen yksikön näkemyksen mukaan ylittänyt yhteisön oikeudelliset toimivaltuudet. Jäsenvaltiot eivät myöskään katsoneet kyseistä uutta menettelyä tarpeelliseksi ja katsoivat, että riitautettujen saatavien perintämenettelyjä koskeva säännös ei ole paikallaan direktiivissä, joka koskee ainoastaan maksuviiväs- tyksiä. Kyseisen menettelyn aiottua rakennetta pidettiin myös epäselvänä. Säännös ei näillä edellytyksillä saanut neuvostossa kannatusta, ja artikla poistettiin yhteisestä kannasta. Euroopan parlamentin tarkistuksia 22 ja 23 ei näin ollen sovelleta. vii) 7 ja 8 artikla (poistettu) (Julkisia hankintoja koskeva erityissäännös) T a r k i s t u k s e t 2 4 , 2 5 , 2 6 , 2 7 , 2 8 j a 3 3 Komission muutetun ehdotuksen 7 ja 8 artiklassa on julkisia hankintoja koskevia erityissääntöjä. Neuvosto oli aivan vakuuttunut, ettei kyseisille erityissäännöille ole perusteita ja että olisi sovellettava yleissääntöjä niin yksityiseen kuin julkiseenkin sektoriin. Neuvosto huomautti myös, että yksityisten ja julkisten kaupallisten toimien rajat ovat hämärtyneet yhä lisääntyvän yksityistämisen vuoksi. Lisäksi neuvosto ei löytänyt tyydyttävää ratkaisua alihankkijoiden osalta. Erityissääntöjä sovellettaisiin alkuperäi- sen ehdotuksen mukaisesti ainoastaan julkisten viranomaisten välittömiin sopimuskumppaneihin. Sopimusosapuolten ei itse tarvitse soveltaa samoja ehtoja omiin alihankkijoihinsa. Komissio sisällytti tällaisen velvoitteen muutetun ehdotuksensa 7 artiklaan, mikä olisi johtanut siihen, että suureen osaan yksityistä sektoria olisi sovellettu julkisia hankintoja koskevia erityissääntöjä. Neuvosto päätti, että on paljon yksinkertaisempaa ja vakuuttavampaa parantaa yleissääntöjä ja luopua julkisia hankintoja koskevista erityissäännöistä. On kuitenkin korostettava, että direktiivin 3 artiklaan sisällytettiin väärin- käyttöä koskeva lauseke. Komissio hyväksyi lopulta tämän päätöksen. Edellä mainittu huomioon ottaen kyseiset kaksi artiklaa poistettiin yhteisestä kannasta. Tästä syystä Euroopan parlamentin tarkistuksia 24, 25, 26, 27, 28 ja 33 ei sovelleta. viii) 9 artikla (poistettu) (Komitea) T a r k i s t u k s e t 2 9 j a 3 4 Komission muutetun ehdotuksen 9 artiklassa edellytettiin komiteamenettelyä, minkä nojalla komissio olisi voinut nostaa korkoa ja enimmäismäärää, johon sovellettaisiin riitautettuja saatavia koskevaa yksinkertaistettua menettelyä. Koska viimeksi mainittu menettely ei saanut neuvoston kannatusta, komiteamenettelystä tuli tarpeeton. Koron osalta neuvosto päätti asian merkityksen huomioon ottaen, että mahdollisiin koron muutoksiin sovellettaisiin tavanomaista lainsäädäntömenettelyä. Artikla siis poistettiin yhteisestä kannasta eikä Euroopan parlamentin tarkistuksia 29 ja 34 sovelleta. ix) 10 artikla (Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä) T a r k i s t u s 3 1 jonka kuluessa direktiivi on saatettava osaksi kansallista Neuvosto sopi pidemmästä määräajasta, lainsäädäntöä. Lisäksi neuvosto sopi kahdesta poikkeuksesta, jotka jäsenvaltiot voisivat ottaa käyttöön. Jäsenvaltioiden olisi ensinnäkin voitava pitää voimassa erityissääntöjä maksujen käsittelemisestä velallisen maksukyvyttömyyden yhteydessä. Toiseksi jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus jättää täytäntöönpanolainsäädäntönsä ulkopuolelle sellaiset sopimukset, jotka on tehty ennen voimaansaatta- misajanjakson umpeutumista. Muistutetaan, että Euroopan parlamentin tarkistus 31 otettiin täysin huomioon uuden 5 artiklan 2 kohdassa (entinen 10 artiklan 2 kohta)


title: 1999/533/GASP: Gemeinsamer Standpunkt des Rates vom 29. Juli 1999 betreffend den Beitrag der Europäischen Union zur Förderung des baldigen Inkrafttretens des Vertrags über das umfassende Verbot von Nuklearversuchen (CTBT)

eurovoc_concepts:
European Union
international agreement
nuclear test
the EU's international role

text: 4. 8. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 204/1 (In Anwendung von Titel V des Vertrages (cid:129)ber die Europ(cid:132)ische Union erlassene Rechtsakte) GEMEINSAMER STANDPUNKT DES RATES vom 29. Juli 1999 betreffend den Beitrag der Europ(cid:132)ischen Union zur F(cid:148)rderung des baldigen Inkrafttretens des Vertrags (cid:129)ber das umfassende Verbot von Nuklearversuchen (CTBT) (1999/533/GASP) DER RAT DER EUROP(cid:142)ISCHEN UNION — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag (cid:129)ber die Europ(cid:132)ische Union, insbeson- dere auf Artikel 15, IN DER ERW(cid:142)GUNG, daß die Generalversammlung der Vereinten Nationen in ihrer Resolution 50/245 vom 10. September 1996 alle Staaten aufgerufen hat, den CTBT so bald wie m(cid:148)glich zu unterzeichnen und seine Vertragsparteien zu werden, UNTER HINWEIS AUF Artikel XIV Absatz 2 des Vertrags, dem zufolge auf Ersuchen der Mehrheit der Staaten, die bereits ihre Ratifikationsurkunde hinterlegt haben, eine Konferenz einbe- rufen werden kann; diese Konferenz untersucht, in welchem Umfang die in Artikel XIV Absatz 1 festgelegte Vorschrift bisher erf(cid:129)llt wurde; sie pr(cid:129)ft und beschließt im Konsens, welche Maßnahmen im Einklang mit dem V(cid:148)lkerrecht getroffen werden k(cid:148)nnen, um den Ratifikationsprozeß zur Erleichterung des baldigen Inkrafttretens des Vertrags zu beschleunigen — HAT FOLGENDEN GEMEINSAMEN STANDPUNKT FESTGELEGT: Artikel 1 Ziel dieses Gemeinsamen Standpunkts ist es, einen Beitrag zum baldigen Inkrafttreten des Vertrags (cid:129)ber das umfassende Verbot von Nuklearversuchen (CTBT) zu leisten; dieses Inkrafttreten ist ein wichtiger Schritt im Hinblick auf eine F(cid:148)rderung der Nicht- verbreitung von Kernwaffen und der Kernwaffenabr(cid:129)stung, durch die das internationale Vertrauen, die Stabilit(cid:132)t und der Frieden gest(cid:132)rkt werden. Artikel 2 Die Europ(cid:132)ische Union wird insbesondere zu einem erfolgrei- chen Abschluß der im Oktober 1999 in Wien geplanten ersten Konferenz nach Artikel XIV des CTBT beitragen und eine Beschleunigung des Prozesses zur Ratifikation des CTBT anstreben, um das baldige Inkrafttreten des CTBT zu erleich- tern. Zu diesem Zweck unterst(cid:129)tzt die Europ(cid:132)ische Union a) die Einberufung der Konferenz auf politischer Ebene; b) die Einberufung weiterer Konferenzen nach Artikel XIV des CTBT bis zum Inkrafttreten des CTBT; c) die Teilnahme m(cid:148)glichst aller Staaten, die den CTBT ratifi- ziert oder unterzeichnet haben, sowie der Staaten, die ihn noch nicht unterzeichnet haben; d) die Teilnahme von Nichtregierungsorganisationen an der Konferenz; e) Maßnahmen, die im Einklang mit dem V(cid:148)lkerrecht getroffen werden k(cid:148)nnen, damit der Ratifikationsprozeß beschleunigt und so ein baldiges Inkrafttreten des CTBT erleichtert wird; f) eine Abschlußerkl(cid:132)rung der Konferenz, mit der den Bem(cid:129)- hungen um eine Beschleunigung des Ratifikationsprozesses und um das baldige Inkrafttreten des CTBT die erforderliche politische Unterst(cid:129)tzung gegeben w(cid:129)rde; g) die Suche nach M(cid:148)glichkeiten, die L(cid:132)nder in ihrem natio- nalen Ratifikations- und Durchf(cid:129)hrungsprozeß zu unter- st(cid:129)tzen, darunter der Austausch von Informationen (cid:129)ber die Einrichtung die (cid:129)ber innerstaatlicher Beh(cid:148)rden und Annahme innerstaatlicher Durchf(cid:129)hrungsvorschriften. Artikel 3 Die Europ(cid:132)ische Union unterst(cid:129)tzt weiterhin die Bem(cid:129)hungen der Vorbereitungskommission der CTBT-Organisation um den rechtzeitigen und wirksamen und im Einklang mit dem CTBT stehenden Aufbau des Systems zur Verifikation der Einhaltung des CTBT. Artikel 4 Die Europ(cid:132)ische Union fordert alle Staaten, insbesondere die Staaten auf der Liste jener 44 Staaten, deren Ratifikation f(cid:129)r das Inkrafttreten des CTBT unerl(cid:132)ßlich ist, auf, den CTBT unverz(cid:129)g- lich zu unterzeichnen und zu ratifizieren, soweit sie dies noch nicht getan haben. Artikel 5 Der Rat wird die Durchf(cid:129)hrung dieses Gemeinsamen Stand- punkts (cid:129)berpr(cid:129)fen, um etwaige weitere Maßnahmen zu ermit- teln, die zu treffen sind, um ein baldiges Inkrafttreten des CTBT zu erleichtern. L 204/2 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 4. 8. 1999 Artikel 6 Dieser Gemeinsame Standpunkt tritt am Tag seiner Annahme in Kraft. Dieser Gemeinsame Standpunkt wird im Amtsblatt ver(cid:148)ffentlicht. Artikel 7 Geschehen zu Br(cid:129)ssel den 29. Juli 1999. Im Namen des Rates Der Pr(cid:132)sident S. HASSI