title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a las condiciones de desplazamiento de los trabajadores asalariados, nacionales de un tercer Estado, en el marco de una prestación de servicios transfronterizos», y la «Propuesta de Directiva del Consejo por la que se extiende la libre prestación de servicios transfronterizos a los nacionales de un tercer Estado establecidos dentro de la Comunidad»

eurovoc_concepts:
EU Member State
freedom to provide services
frontier worker
provision of services
third country
wage earner

text: 22. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 209/5 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre: — la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a las condiciones de desplazamiento de los trabajadores asalariados, nacionales de un tercer Estado, en el marco de una prestacio´ n de servicios transfronterizos», y — la «Propuesta de Directiva del Consejo por la que se extiende la libre prestacio´ n de servicios transfronterizos a los nacionales de un tercer Estado establecidos dentro de la Comunidad» (1) (1999/C 209/02) El 25 de mayo de 1999, de conformidad con el artı´culo 198 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre las propuestas mencionadas. La Seccio´ n de Mercado U´ nico, Produccio´ n y Consumo, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen el 18 de mayo de 1999 (ponente: Sr. Liverani). En su 364o Pleno de los dı´as 26 y 27 de mayo de 1999 (sesio´ n del 26 de mayo) el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 70 votos a favor y 6 abstenciones el presente Dictamen. 1. Introduccio´ n La propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y 1. 1. del Consejo relativa a las condiciones de desplazamiento de los trabajadores asalariados, nacionales de un tercer Estado, en el marco de una prestacio´ n de servicios transfronterizos, presentada por la Comisio´ n, se basa en el apartado 2 del artı´culo 57 del Tratado CE, al que se hace referencia expresa en el artı´culo 66 del mismo Tratado en relacio´ n con la prestacio´ n de servicios (procedimiento de codecisio´ n). La propuesta de Directiva del Consejo, presentada también por la Comisio´ n, que extiende a los nacionales de un tercer Estado que se hallen establecidos dentro de la Comunidad la libertad de prestar servicios transfronterizos, se basa, por su parte, en el segundo pa´rrafo del artı´culo 59 del Tratado CE (procedi- miento de consulta). 1. 2. Ambas propuestas tienen por objeto la introduccio´ n de la «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE»: un instrumento que se utilizara´ cuando los nacionales de terceros paı´ses que se encuentren legalmente en un Estado miembro para realizar una actividad asalariada o independiente deban desplazarse para prestar servicios en otro Estado miembro y esta prestacio´ n se vea obstaculizada por problemas de visado, permisos de estancia o de trabajo. En la medida en que estas propuestas guardan relacio´ n con la libre circulacio´ n de los servicios, no se puede ignorar su valor social en relacio´ n con la libre circulacio´ n de los trabajadores —incluidos los nacionales de terceros paı´ses—, cuestio´ n que el Comité ha abordado recientemente en un Dictamen sobre la «Comunicacio´ n de la Comisio´ n relativa al Plan de Accio´ n para la libre circulacio´ n de los trabajadores» (2). (1) DO C 67 de 10. 3. 1999, p. 12-17. (2) Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Comunicacio´ n de la Comisio´ n relativa al Plan de Accio´ n para la libre circulacio´ n de los trabajadores» (COM(97) 586 final, DO C 235 de 27. 7. 1998, p. 82). 1. 3. La primera propuesta de Directiva afecta a las empresas comunitarias prestadoras de servicios transfronterizos que desplacen a sus trabajadores asalariados nacionales de un tercer Estado. Se prevé que el prestador de servicios pueda desplazar «en cualquier momento» a su empleado mediante una simple declaracio´ n previa que debera´ dirigirse a las autoridades del Estado miembro donde vaya a tener lugar la prestacio´ n. Esta declaracio´ n se inscribe en el marco de un sistema concreto de garantı´as por parte del Estado miembro donde esté establecido el prestador de servicios, a través de una «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE», documento que debera´ ser uniforme en todos los Estados miembros, tendra´ una duracio´ n limitada (doce meses como ma´ximo) y no sera´ renovable automa´ticamente. 1. 4. La segunda propuesta de Directiva se refiere a la libertad de prestacio´ n de servicios de nacionales de terceros paı´ses establecidos como trabajadores auto´ nomos dentro de la Comunidad. Su objetivo es impedir que un trabajador auto´ - nomo nacional de un tercer paı´s se vea obligado, para poder prestar un servicio en otro Estado miembro, a residir en este u´ ltimo. Se prevé también para ello la expedicio´ n de una «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE». La «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE», de 1. 5. duracio´ n temporal limitada, sera´ expedida por el Estado miembro donde esté establecido el prestador de servicios y garantizara´ la regularidad del empresario o del trabajador asalariado o independiente de un tercer paı´s. Este procedi- miento, por una parte, libera al prestador de servicios de la obligacio´ n de efectuar largos tra´mites administrativos para cada Estado miembro donde desee prestar servicios y, por otra, aclara que un desplazamiento para prestar servicios constituye una actividad ajena al derecho a la libre circulacio´ n o al trabajo dentro de la Comunidad, simplificando al mismo tiempo los procedimientos administrativos para el Estado miembro donde se lleve a cabo la prestacio´ n. La «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE» garantiza que el Estado miembro en el que esté establecido el nacional de un tercer Estado vuelva a acogerlo al término de la prestacio´ n. C 209/6 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 22. 7. 1999 2. Observaciones generales El Comité acoge favorablemente las propuestas de la 2. 1. Comisio´ n, que se aplican a un tipo de actividad econo´ mica y laboral muy difundido y que no habı´a sido objeto, hasta ahora, de ninguna disposicio´ n comunitaria. Las propuestas completan de manera muy oportuna un marco legislativo al que dan forma importantes actos comunitarios relativos tanto a la igualdad de trato de los ciudadanos de terceros paı´ses como a la supresio´ n de obsta´culos a la libre circulacio´ n de los servicios, objeto principal de la iniciativa que se examina. Entre ellos cabe citar la Directiva 96/71/CE (1) que 2. 2. impone —en relacio´ n con las condiciones laborales de los trabajadores asalariados desplazados a otro Estado miembro (con especial referencia a los mı´nimos salariales)— el respeto de un «nu´ cleo duro» de normas mı´nimas vinculantes en vigor en el Estado en que tiene lugar la prestacio´ n de servicios. 2. 3. Conviene mencionar también el Reglamento (CEE) nº 1408/71 (2), ampliado recientemente a nacionales de terce- ros paı´ses (3) y sobre el cual el Comité se pronuncio´ favorable- mente (4). El Comité recuerda el interés de la Unio´ n por definir 2. 4. una posicio´ n comu´ n que precise en qué medida los nacionales de terceros paı´ses que viven en situacio´ n legal y de manera permanente en el territorio comunitario deben beneficiarse de un trato idéntico al dispensado a los ciudadanos de la Unio´ n (5); se destaca, adema´s, que la ampliacio´ n de la libertad de prestacio´ n de servicios a trabajadores auto´ nomos nacionales de terceros paı´ses estaba ya prevista, aunque hasta ahora no se habı´a puesto en pra´ctica, en el apartado 2 del artı´culo 59 del Tratado de Roma de 1957. 2. 5. No obstante, es cierto que las iniciativas que se examinan tienen su origen no so´ lo en las discriminaciones de que son objeto los nacionales de terceros paı´ses, sino también y sobre todo en los considerables obsta´culos a la libre circulacio´ n de los servicios que la situacio´ n actual conlleva, lo que induce al Comité a suscribir el principio segu´ n el cual las condiciones de una prestacio´ n de servicios no dependen de la polı´tica de inmigracio´ n, principio confirmado de manera expresa en una reciente recomendacio´ n (6). (1) Directiva 96/71/CE del Parlamento Europeo y del Consejo de 16 de diciembre de 1996 sobre el desplazamiento de trabajadores efectuado en el marco de una prestacio´ n de servicios (DO L 18 de 21. 1. 1997, p. 1). (2) Reglamento (CEE) no 1408/71 del Consejo de 14 de junio de 1971 relativo a la aplicacio´ n de los regı´menes de Seguridad Social a los trabajadores por cuenta ajena, los trabajadores por cuenta propia y a los miembros de sus familias que se desplazan dentro de la Comunidad (versio´ n consolidada DO L 28 de 30. 1. 1997). (3) Propuesta de Reglamento (CE) del Consejo por el que se modifica el Reglamento (CEE) no 1408/71, en lo relativo a su ampliacio´ n a nacionales de terceros paı´ses (DO C 6 de 10. 1. 1998, p. 15). (4) Dictamen CES de 25 de marzo de 1998 (DO C 157 de 25. 5. 1998, p. 30). (5) Véase la Comunicacio´ n de la Comisio´ n «Hacia un espacio de libertad, seguridad y justicia» de 14 de julio de 1998, COM(1998) 459 final, p. 6. (6) Recomendacio´ n del Consejo de 27 de septiembre de 1996 relativa a la lucha contra el empleo ilegal de nacionales de terceros estados (DO C 304 de 14. 10. 1996, p. 1, punto I, «a´mbito de aplicacio´ n»). En efecto, 2. 6. las disposiciones legales actualmente en vigor en los diferentes Estados miembros presentan muy poca homogeneidad. Algunos Estados miembros consideran estos fueran peticiones de acceso a desplazamientos como si empleos ofrecidos por empresarios establecidos en su territo- rio, lo que no corresponde en absoluto a la situacio´ n real del caso examinado; en otros, la legislacio´ n vigente es menos rı´gida pero impone, no obstante, la solicitud de un nuevo permiso de trabajo —o de un documento ad hoc concebido para los desplazamientos— a las autoridades de la regio´ n donde tiene lugar la prestacio´ n; algunos Estados miembros exigen que el trabajador asalariado haya trabajado al menos un an˜ o para el mismo empresario antes de poder efectuar un desplazamiento, norma que en algunos casos situ´ a a la empresa establecida en la Unio´ n Europea en desventaja respecto a la empresa establecida en un tercer paı´s, que no tiene esta obligacio´ n. 2. 7. Los prestadores de servicios establecidos en un Estado miembro que no sea el Estado en el que se presta el servicio se encuentran con dos desventajas: en primer lugar, la duracio´ n de los tra´mites burocra´ticos necesarios para la obtencio´ n, entre otras cosas, de una autorizacio´ n expedida por las autoridades del paı´s en el que tiene lugar la prestacio´ n es tal que puede obstaculizar seriamente, o incluso impedir, la ejecucio´ n de la prestacio´ n por parte del prestador de servicios en caso de que el personal implicado esté integrado por nacionales de terceros paı´ses; en segundo lugar, los controles efectuados por el Estado miembro en el que tiene lugar la prestacio´ n representan un tra´mite por partida doble, pues se an˜ aden a los controles ya efectuados por el Estado miembro en el que esta´ establecido el prestador de servicios. Las medidas introducidas por la propuesta que se 2. 8. examina beneficiarı´an sin duda alguna a las propias administra- ciones nacionales, obligadas actualmente a controlar la regula- ridad de situaciones cuyos elementos dependen en realidad, en su mayorı´a, del Estado miembro en el que esta´ establecido el prestador de servicios. Por otra parte, las administraciones conservan inalterable el derecho a efectuar controles donde lo consideren necesario. Sin embargo, no queda suficientemente claro si un empresario nacional de un tercer Estado con certificados de aptitud profesional expedidos por un tercer Estado podra´ prestar sus servicios en todos los Estados miembros si al menos un Estado miembro reconoce dichos certificados. Por consiguiente, hay que formular de manera ma´s precisa las disposiciones al respecto en las propuestas de Directiva. 2. 9. La introduccio´ n de una «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE» elimina la necesidad, para las administraciones nacionales, de exigir un visado de entrada, en la medida en que certifica la regularidad de la situacio´ n en el Estado miembro en que esta´ establecido el prestador de servicios, Estado al que se impone la obligacio´ n de readmitir en cualquier momento al nacional de un tercer paı´s a quien se haya expedido una «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE». Para que dicha tarjeta pueda cumplir efectivamente el mencionado requisito, el Comité considera indispensable que su expedicio´ n se supedite al criterio de que el beneficiario esté empleado de manera regular y estable en la empresa que lo desplaza, segu´ n las modalidades establecidas por la Comisio´ n Europea y el Consejo. El Comité pide que se tomen todas las medidas necesarias para impedir 22. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 209/7 la falsificacio´ n de dichas tarjetas con fines ilı´citos, tanto a través del intercambio de informacio´ n eficiente y oportuno entre las administraciones, como mediante la utilizacio´ n de tecnologı´as adecuadas para la fabricacio´ n del propio documento. 2. 10. La introduccio´ n de una «tarjeta de prestacio´ n de servicios — CE» acarrearı´a ventajas similares para los trabajado- res auto´ nomos que sean nacionales de terceros paı´ses y estén establecidos en la Unio´ n Europea. De esta manera, el mercado de referencia en la bu´ squeda de agentes —personas fı´sicas en general— para subcontrataciones se ampliarı´a a toda la Comunidad. Vista la propuesta de Directiva relativa a los trabajadores asalariados nacionales de terceros paı´ses, resulta imposible no permitir una libertad ana´loga de prestacio´ n de servicios a los trabajadores auto´ nomos sin causar discrimina- ciones y distorsiones en el mercado interior. No se puede justificar que un trabajador auto´ nomo nacional de un tercer paı´s se vea obligado a crear una empresa en un Estado miembro para poder beneficiarse de la libertad de prestacio´ n de servicios. 2. 11. Sin embargo, el Comité sen˜ ala que la incorporacio´ n y aplicacio´ n de las directivas propuestas debe evaluarse a su debido tiempo en la perspectiva de la ampliacio´ n prevista de la UE, en particular desde el punto de vista de los perı´odos de transicio´ n. Por consiguiente, el Comité solicita a la Comisio´ n Bruselas, el 26 de mayo de 1999. que evalu´ e las repercusiones de las propuestas la directiva en el mercado de trabajo de la Unio´ n Europea. 3. Conclusiones 3. 1. El Comité destaca que las propuestas que se examinan tienen el mérito de adelantarse, por el espı´ritu que encierran, a las modificaciones introducidas por el Tratado de Amsterdam. En efecto, el Tratado de Amsterdam, vigente desde el 1 de mayo de 1999, an˜ ade un capı´tulo dedicado a los visados, al derecho de asilo, a la inmigracio´ n y a las dema´s polı´ticas relacionadas con un espacio de libertad, seguridad y justicia. El estatuto de un nacional de un tercer paı´s legalmente admitido como tal en un Estado miembro formara´ parte del futuro acervo comunitario, en particular en el marco de las medidas previstas en el apartado 4 del artı´culo 63 del nuevo Tratado CE. 3. 2. No obstante, en el marco de la libre circulacio´ n de servicios, los ciudadanos de terceros Estados legalmente admitidos en un Estado miembro para llevar a cabo una actividad asalariada o no asalariada estaban ya vinculados al acervo comunitario (al igual que, por ejemplo, los familiares de los trabajadores comunitarios) incluso antes de la entrada en vigor del Tratado de Amsterdam. En este sentido, las propuestas examinadas se inscriben, por su naturaleza, en el marco del mercado u´ nico. La Presidenta del Comité Econo´mico y Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Regulamento (CE) n° 1078/1999 da Comissão, de 26 de Maio de 1999, que fixa o montante máximo da restituição à exportação do açúcar branco para o quadragésimo concurso público parcial efectuado no âmbito do concurso público permanente referido no Regulamento (CE) n° 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 27. 5. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 131/7 REGULAMENTO (CE) N. o 1078/1999 DA COMISS(cid:212)O de 26 de Maio de 1999 que fixa o montante m(cid:145)ximo da restitui(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o do a(cid:135)(cid:156)car branco para o quadrag(cid:130)simo concurso p(cid:156)blico parcial efectuado no (cid:131)mbito do concurso p(cid:156)blico permanente referido no Regulamento (CE) n. o 1574/98 A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em contra o Regulamento (CEE) n. o 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector do a(cid:135)(cid:156)car (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1148/98 da Comiss(cid:209)o (2), e, nomeadamente, o n. o 5, al(cid:146)nea b), do seu artigo 17. o, Considerando que, por for(cid:135)a do Regulamento (CE) n. o 1574/98 da Comiss(cid:209)o, de 22 de Julho de 1998, respeitante a um concurso p(cid:156)blico permanente para a determina(cid:135)(cid:209)o de direitos niveladores e/ou de restitui(cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de a(cid:135)(cid:156)car branco (3), procedeu-se a concursos p(cid:156)blicos parciais para a exporta(cid:135)(cid:209)o desse a(cid:135)(cid:156)car; Considerando que, nos termos do n. o 1 do artigo 9. o do Regulamento (CE) n. o 1574/98, (cid:130) fixado um montante m(cid:145)ximo da restitui(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o, eventualmente, para o concurso p(cid:156)blico parcial em causa, tendo em conta, nomeadamente, a situa(cid:135)(cid:209)o e a evolu(cid:135)(cid:209)o previs(cid:146)vel do mercado do a(cid:135)(cid:156)car na Comunidade e no mercado mundial; Considerando que, ap(cid:155)s exame das ofertas, (cid:130) conveniente adoptar, para o quadrag(cid:130)simo concurso p(cid:156)blico parcial, as disposi(cid:135)(cid:210)es referidas no artigo 1. o; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o do A(cid:135)(cid:156)car, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Para o quadrag(cid:130)simo concurso p(cid:156)blico parcial de a(cid:135)(cid:156)car branco, efectuado no (cid:131)mbito do Regulamento (CE) n. o 1574/98, o montante m(cid:145)ximo da restitui(cid:135)(cid:209)o (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o (cid:130) fixado em 52,794 EUR/100 kg. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 27 de Maio de 1999. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 26 de Maio de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) JO L 206 de 23. 7. 1998, p. 7


title: Komission asetus (EY) N:o 1088/1999, annettu 26 päivänä toukokuuta 1999, asetuksessa (EY) N:o 959/1999 tarkoitetulla tarjouskilpailulla myyntiin saatetun naudanlihan vähimmäismyyntihintojen vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
fixing of prices
minimum price
selling price

formats: html pdf print

text: 27. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 131/39 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1088/1999, annettu 26 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999, asetuksessa (EY) N:o 959/1999 tarkoitetulla tarjouskilpailulla myyntiin saatetun naudanlihan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihintojen vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)r- jestelyst(cid:132) 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1633/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) (1) (2) tietyt komission asetuksessa (EY) N:o 959/1999 (3) vahvistetut m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t naudanlihaa on tarjouskilpailu- tettu, komission asetuksen (ETY) N:o 2173/79 (4), sellai- sena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2417/95 (5), 9 artiklan mukaan v(cid:132)him- tarjouskilpailutetulle naudanli- m(cid:132)ismyyntihinnat halle olisi vahvistettava ottaen huomioon saadut tarjoukset, ja (3) asetuksessa t(cid:132)ss(cid:132) ovat s(cid:132)(cid:132)detyt naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Naudanlihan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihinnat asetuksessa (EY) N:o 959/1999 s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) tarjouskilpailua varten, jonka tarjousten j(cid:132)tt(cid:148)aika p(cid:132)(cid:132)ttyi 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999 vahvistetaan t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132). 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:132)sen- valtioissa. Tehty Brysseliss(cid:132) 26 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EYVL L 210, 28. 7. 1998, s. 17. (3) EYVL L 119, 7. 5. 1999, s. 16. (4) EYVL L 251, 5. 10. 1979, s. 12. (5) EYVL L 248, 14. 10. 1995, s. 39. L 131/40 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 27. 5. 1999 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) B(cid:246)LAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State (cid:144)tat membre Stato membro Lidstaat Estado-membro J(cid:132)senvaltio Medlemsstat Productos (1) Produkter (1) Erzeugnisse (1) Pqo(cid:152)(cid:149)mta (1) Products (1) Produits (1) Prodotti (1) Producten (1) Produtos (1) Tuotteet (1) Produkter (1) Precio m(cid:146)nimo expresado en euros por tonelada Mindstepriser i EUR/ton Mindestpreise ausgedr(cid:129)ckt in EUR/Tonne Ek(cid:145)wister pyk(cid:147)seir ejvqaf(cid:149)lemer se Euq(cid:150) am(cid:145) t(cid:149)mo Minimum prices expressed in EUR per tonne Prix minimaux exprim(cid:130)s en euros par tonne Prezzi minimi espressi in euro per tonnellata Minimumprijzen uitgedrukt in euro per ton Pre(cid:135)o m(cid:146)nimo expresso em euros por tonelada V(cid:132)himm(cid:132)ishinnat euroina tonnia kohden ilmaistuna Minimipriser i euro per ton Carne deshuesada (cid:190) Udbenet kød (cid:190) Fleisch ohne Knochen (cid:190) Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka (cid:190) Boneless beef (cid:190) Viande d(cid:130)soss(cid:130)e (cid:190) Carni senza osso (cid:190) Vlees zonder been (cid:190) Carne desossada (cid:190) Luuton naudanliha (cid:190) Benfritt k(cid:148)tt IRELAND (cid:190) Intervention flank (INT 16) (cid:190) Intervention shoulder (INT 22) (cid:190) Intervention forequarter (INT 24) UNITED KINGDOM (cid:190) Intervention forequarter (INT 24) (cid:190) Intervention shoulder (INT 22) (cid:190) Intervention brisket (INT 23) (cid:190) 1 002 1 220 1 210 1 122 750 (1) V(cid:130)anse los anexos V y VII del Reglamento (CEE) no 2456/93 de la Comisi(cid:155)n (DO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2812/98 (DO L 349 de 24. 12. 1998, p. 47). (1) Se bilag V og VII til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2456/93 (EFT L 225 af 4. 9. 1993, s. 4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2812/98 (EFT L 349 af 24. 12. 1998, s. 47). (1) Vgl. Anh(cid:132)nge V und VII der Verordnung (EWG) Nr. 2456/93 der Kommission (ABl. L 225 vom 4. 9. 1993, S. 4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2812/98 (ABl. L 349 vom 24. 12. 1998, S. 47). (1) Bk(cid:146)pe paqaqt(cid:147)lata V jai VII tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 2456/93 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 225 tgr 4. 9. 1993, s. 4), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2812/98 (EE L 349 tgr 24. 12. 1998, s. 47). (1) See Annexes V and VII to Commission Regulation (EEC) No 2456/93 (OJ L 225, 4. 9. 1993, p. 4), as last amended by Regulation (EC) No 2812/98 (OJ L 349, 24. 12. 1998, p. 47). (1) Voir annexes V et VII du r(cid:138)glement (CEE) no 2456/93 de la Commission (JO L 225 du 4. 9. 1993, p. 4). R(cid:138)glement modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2812/98 (JO L 349 du 24. 12. 1998, p. 47). (1) Cfr. allegati V e VII del regolamento (CEE) n. 2456/93 della Commissione (GU L 225 del 4. 9. 1993, pag. 4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2812/98 (GU L 349 del 24. 12. 1998, pag. 47). (1) Zie de b¶lagen V en VII b¶ Verordening (EEG) nr. 2456/93 van de Commissie (PB L 225 van 4. 9. 1993, blz. 4), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2812/98 (PB L 349 van 24. 12. 1998, blz. 47). (1) Ver anexos V e VII do Regulamento (CEE) n. o 2456/93 da Comiss(cid:209)o (JO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4). Regulamento com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2812/98 (JO L 349 de 24. 12. 1998, p. 47). (1) Katso komission asetuksen (ETY) N:o 2456/93 (EYVL L 225, 4. 9. 1993, s. 4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2812/98 (EYVL L 349, 24. 12. 1998, s. 47) liitteet V ja VII. (1) Se bilagorna V och VII i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2456/93 (EGT L 225, 4. 9. 1993, s. 4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2812/98 (EGT L 349, 24. 12. 1998, s. 47)


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner», «Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder», og «Kommissionens forslag til Rådets direktiv om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering»

eurovoc_concepts:
charges for use of infrastructure
rail transport
trade licence
transport company
transport infrastructure
transport safety

text: C 209/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 1999 ØSU beder derfor Rådet hurtigst muligt vedtage det fremlagte forslag, således at ordningen kan træde planmæssigt i kraft pr. 1. januar 2000 (jf. forslagets artikel 2, stk. 1). Bruxelles, den 26. maj 1999. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner«, — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder«, og — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering« (1) (1999/C 209/07) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 19. oktober 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de ovennævnte emner. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informations- samfundet, som udpegede Joël Decaillon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. maj 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 364. plenarforsamling af 26. og 27. maj 1999, mødet den 26. maj 1999, følgende udtalelse med 80 stemmer for, 15 imod og 14 hverken for eller imod. 1. Indledende bemærkninger Der er tale om en pakke af forslag om betingelserne 1. 1. for brug af jernbaneinfrastruktur. Pakken er af både lovgiv- ningsmæssig og konceptuel karakter. 1. 2. Forslagene skal ses — som et led i rækken af tekster og forslag om jernbane- transport — som et led i EU’s overordnede politik, hvor transporten spiller en stor rolle, både set i relation til temaerne »vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« samt »bæredygtig ud- vikling« og i forbindelse med »udvidelsesprocessen«. Forslagspakken er et »skridt fremad«, en fremskyndelse 1. 3. af de europæiske jernbaners moderniseringsproces. Forslagene sigter mod at uddybe det indre marked og 1. 4. udvikle markedets konkurrencemekanismer. — som et led i rækken af tekster og forslag inden for rammerne af den overordnede transportpolitik 2. Resumé af Kommissionens forslag — som et led i rækken af tekster og forslag om forsynings- pligttjenester 2. 1. Ændring af direktiv 91/440/EØF (1) EFT C 321 af 20. 10. 1998, s. 6-8-10. 2. 1. 1. I forslaget stilles der krav om fuld og obligatorisk adskillelse af regnskaberne for henholdsvis infrastrukturfor- 22. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 209/23 valtningen og transportaktiviteterne (driftsregnskaber og ba- lancer). Regnskaberne skal føres således, at forbudet mod at overføre statsstøtte fra én aktivitet til en anden kommer til udtryk i dem. Derudover kræver de foreslåede bestemmelser en organisatorisk adskillelse af de funktioner i jernbanevirk- somhederne, der kunne føre til diskrimination med hensyn til udnyttelse af adgangsretten. 2. 3. Forslag til direktiv, som erstatter bestemmelserne i direktiv 95/19/EF 2. 3. 1. frastruktur, der anvendes til jernbanetransport«. Dette direktiv skal finde anvendelse på »hovedlinjein- indenlandsk og international 2. 1. 2. strukturforvalter« præciseres: Definitionerne af »jernbanevirksomhed« og »infra- a) Ved begrebet »jernbanevirksomhed« præciseres det, at virksomheden »er forpligtet til at sørge for trækkraften«. b) Ved begrebet »infrastrukturforvalter« fastslås det, at der kan være tale om en offentlig eller privat virksomhed eller et offentligt organ. Ansvaret for sikkerhedsreglerne skal overlades til 2. 1. 3. »organer« eller »virksomheder«, der er uafhængige af transport- virksomhederne. 2. 1. 4. Infrastrukturforvalterne skal være »uafhængige af staten«, »frit kunne forvalte deres egne interne anliggender« og have »deres egne virksomhedsplaner«. 2. 1. 5. Der stilles krav om »særskilte« driftsregnskaber og balancer for passagerbefordring og godstransport. Offentlige midler, der tilføres ét af disse to aktivitetsområder, skal figurere særskilt og må ikke overføres til det andet område. 2. 1. 6. dets ikrafttræden. Direktivet skal være gennemført senest et år efter 2. 2. Ændring af direktiv 95/18/EF 2. 2. 1. Pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen og passagerbefordring, der udføres på et lokalt særskilt jernbanenet eller på sporveje eller light rail, er ikke omfattet af direktivet. 2. 2. 2. Licenser til jernbanedrift udstedes af et organ, der udpeges af staten. Organet må ikke selv udføre jernbane- transport og skal være uafhængigt af organer eller virksomhed- er, der udfører jernbanetransport. 2. 3. 2. operationelle definitioner og indfører nye kategorier. indeholder en række konceptuelle og Direktivet Direktivet fastlægger principper og regler for tildeling 2. 3. 3. af infrastrukturkapacitet og procedurer for fastsættelse og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur, og det præciseres, at det organ, der er ansvarligt for kapacitetstilde- lingen, skal være uafhængigt af virksomheder, der udfører jernbanetransport. 2. 3. 4. Disse principper, regler og procedurer skal gøre det muligt for infrastrukturforvalteren at sikre en optimal udnyttelse af kapaciteten på nettene og undgå enhver form for forskelsbehandling. 2. 3. 5. gods- og passagertrafik. Direktivet lægger op til separat regnskabsføring for 2. 3. 6. Direktivets afgiftsberegningsprincip bygger på begre- bet sociale marginalomkostninger og påligning af de eksterne omkostninger. 2. 3. 7. Direktivet afgrænser statens og andre offentlige myn- digheders rolle i forbindelse med fastlæggelsen, udformningen og finansieringen af infrastrukturen, fastlæggelsen af adgangs- og certificeringsprincipperne, sikkerhedsreglerne, systemerne for kompensation for eksterne omkostninger og den konkrete forsyningspligt. 2. 3. 8. i forbindelse med adgang til jernbaneinfrastruktur. I direktivets bilag præciseres begrebet tjenesteydelser 2. 3. 9. 1. januar 2000. Fristen for direktivets gennemførelse er fastsat til den 3. Generelle bemærkninger til pakken af forslag De foreslåede ændringer tre direktiver 3. 1. (91/440/EØF, 95/18/EF og 95/19/EF) udgør et samlet hele, der skal uddybe og fremskynde den gennemgribende omstrukture- ring af det europæiske jernbanesystem. til de De foreslåede ændringer af direktivet sigter ikke mod 2. 2. 3. at skabe nye adgangs- eller transitrettigheder og skal heller ikke ændre rækkevidden af direktiv 91/440/EF. 3. 2. I betragtning af: 2. 2. 4. dets ikrafttræden. Direktivet skal være gennemført senest et år efter — de forskellige undersøgelser om de tre direktivers gennem- førelse, anvendelse og virkninger i de femten EU-lande (f. eks. er direktiv 95/19/EF først blevet gennemført for nylig og endnu ikke i alle medlemsstater), C 209/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 1999 — de konkrete, ajourførte data om situationen inden for jernbanetransport og andre transportformer i de forskellige medlemsstater, EU’s partnerlande (især Norge og Schweiz) samt i lande, der søger snarlig optagelse i EU, og — jernbanenettenes voksende efterslæb og vanskeligheder, når det gælder deres tilpasning til udviklingen på transport- området, så ØSU gerne, at der blev udarbejdet en grundig, samlet statusopgørelse over nettene, transportaktørerne, brugerne og arbejdsmarkedets parter, som ville give de forskellige medlemsstater mulighed for at foretage en nøje vurdering af: — jernbanernes faktiske, aktuelle situation (økonomisk sane- ring, deres andel af de forskellige markedssegmenter, udviklingspotentiale, aftaler, partnerskaber, samarbejde, frem- sociale vilkår, skridt med hensyn til interoperabilitet og multimodalitet osv. ), infrastrukturprojekter, flaskehalse, — den sammenhæng, der bør skabes mellem de hidtidige resultater af de tre direktiver, jernbanernes situation i de forskellige medlemsstater og EU som helhed samt de nye foranstaltninger, Kommissionen foreslår, — den faktiske anvendelse af de forskellige retningslinjer i Kommissionens hvidbog og grønbøger og de hidtidige resultater set i relation til målet om at fremme en global, sammenhængende og afbalanceret politik for bæredygtig udvikling i hele transportsystemet. 3. 3. På grundlag af en sådan statusopgørelse bør Kommis- sionen klart præcisere de tilstræbte mål, de konkrete, forvente- de resultater samt de forventede eller skønnede (økonomiske, kommercielle, finansielle, sociale, organisatoriske og drifts- mæssige) virkninger af de nye forslag. ØSU har gentagne gange understreget (1), at den om- 3. 4. strukturering, modernisering og effektivisering, der er nødven- dig for jernbanetransportens udvikling og sanering, forudsæt- ter, at en række kriterier overholdes, herunder: — en liberaliseringsproces, der forløber progressivt og etape- vist, — transportområdets særlige karakter, idet der er tale om et meget specielt marked, der kun kan anskues som en helhed, dvs. som et intermodalt system, hvilket forudsætter afbalancerede, ensartede konkurrencevilkår transportfor- merne imellem, især hvad angår økonomiske og sociale vilkår samt arbejds- og sikkerhedsvilkår, — de tætte bånd mellem jernbanetransportens godsandel og passagerandel og især den rolle, jernbanetransporten spiller for leveringen af tjenester af almen interesse, og de betydelige forskelle mellem de forskellige transportformers eksterne omkostninger og trafiksikkerhed, — nødvendigheden af at udvikle de transeuropæiske net (2), fælles interesse og øge den fremme infrastrukturer af kombinerede transports markedsandel, — det forhold, at jernbanerne opererer på netbasis og derfor er en vigtig strukturskabende faktor, en afgørende integra- tionsfaktor og et væsentligt element i tilvejebringelsen af økonomisk og social samhørighed. Dette gælder ikke kun for EU, men også for ansøgerlandene. Relationerne mellem udvidelsesprocessen og jernbanernes liberaliseringsproces bør derfor analyseres grundigt. 4. Særlige bemærkninger 4. 1. Fremgangsmåden ØSU insisterer på, at de tidligere direktiver skal 4. 1. 1. gennemføres fuldt ud i alle medlemsstater. Indføres der ændringer før gennemførelsen, risikerer man generelt at skabe en ustabil retssituation samt usikre institutionelle og organisa- toriske forhold, som skader jernbanevirksomhedernes om- strukturering, aktivitetsfremgang og indbyrdes samarbejde. 4. 1. 2. På den ene side er er det tredje direktivforslag om infrastrukturafgifter meget detaljeret og komplekst og ofte uigennemskueligt, og på den anden side er der meget generelle målsætninger, anvendelsesområder og begreber, der skaber stor usikkerhed. Dette kan være kilde til modsætningsforhold, tvetydigheder og forvirring og risikerer at medføre: — meget varierende udlægninger samt (1) Jf. ØSU’s udtalelser om udstedelse af licenser til jernbaneforetagen- der (EFT C 393 af 31. 12. 1994), om udvikling af jernbanerne og adgang til infrastrukturer (EFT C 153 af 28. 5. 1996, s. 16), og om en strategi for et effektivt og moderne jernbanesystem i EU (EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 23). (2) Jf. ØSU’s udtalelse om transeuropæiske hurtigruter for godstog (EFT C 95 af 30. 3. 1998, s. 21). 22. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 209/25 — store gennemførelses- og anvendelsesproblemer, som ØSU har peget på i mange udtalelser (1). 4. 1. 3. Dette indebærer, at Kommissionens nye forslag risi- kerer at være i modstrid med principper som progressivitet, sammenhæng og balance mellem transportformerne, princip- per som ØSU har behandlet i talrige udtalelser (1). 4. 2. Indholdet 4. 2. 1. Visse nye kategorier og begreber i den foreslåede lovgivning bør præciseres og begrundes nærmere, så man undgår alt for varierende udlægninger. Det er et af de vigtige punkter, der fremgår af de høringer, ØSU har gennemført. Det gælder bl. a. : — definitionen af »godkendte ansøgere« og deres status og funktioner, som rejser mange spørgsmål blandt både jernbaneoperatører, arbejdstagerrepræsentanter og repræ- sentanter for brugere af jernbanetransport; — definitionen og afgrænsningen af begrebet »tjenesteydelser« inden for jernbanetransport, som både af natur og i medfør af hvidbogens og grønbøgernes målsætninger er et begreb, der udvikler sig stærkt i både tid og rum, og som derfor ikke bør afgrænses for nøje og fastlægges én gang for alle; — relationerne mellem de forskellige organisatoriske, regula- toriske og operative instanser inden for jernbanetransport og instansernes præcise funktioner, især med hensyn til fastlæggelse, gennemførelse og kontrol af sikkerheds- normer; — definitionen af begrebet »kompensation«, tildelingsproce- durerne, gennemsigtighed, ansvar, kontrol af berettigelsen og selve mekanismerne; — den ophobning af instrumenter, mekanismer, instanser, funktioner og organisationsformer, som de nuværende forslag fra Kommissionen risikerer at indebære, og som ville modarbejde de fastlagte mål ved at gøre området mere komplekst og uigennemskueligt og ved at gøre jernbanesystemerne mere bureaukratiske i de enkelte medlemsstater og dermed endnu mere på EU-plan. De foreslåede regler for tildeling af kanaler, reserva- 4. 2. 2. tionsprocedurer og prissætning bør præciseres og forenkles, og de bør tilpasses bedre til de forskellige jernbanenets faktiske situation og subsidiaritetsprincippet. (1) Jf. bl. a. ØSU udtalelser om »Fair betaling for brug af infrastruktur: En model for trinvis indførelse af fælles afgiftsbestemmelser for transportinfrastrukturen i EU« , (EFT C 101 af 12. 4. 1999), og om »En strategi for et effektivt og moderne jernbanesystem i EU« (EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 23). 4. 2. 3. I deres nuværende form synes Kommissionens for- slag således at være meget bindende og globale, og det minder næsten mere om en ensretning (som i givet fald skulle foretages via en EU-forordning) end om den harmonisering og tilnærmelse, som direktiver sigter mod. Det understreges i de fleste høringer, at Kommissio- 4. 2. 4. nens forslag er forbundet med en række problemer med hensyn til: a) forslagenes gennemførelse i de forskellige medlemsstater og b) forslagenes forenelighed med: — den fleksibilitet, der er nødvendig som følge af efter- spørgselens segmentering, komplekse karakter og ud- vikling; kravet om et dynamisk, tilpasningsdygtigt og differentieret udbud af jernbaneydelser; jernbanevirk- somhedernes pligt til at sikre både kommerciel drift og offentlig tjeneste; kravet om udvikling af samarbejdet og partnerskabet på europæisk plan; — jernbanevirksomhedernes og infrastrukturforvalternes selvforvaltningsret og ansvar; — strukturelle forskelle mellem jernbanenettene, alt efter deres udviklingsniveau og -potentiale samt deres geo- grafisk betingede situation (randstater, rent kontinenta- le lande, transitlande); — de politikområder, emner og myndigheder, der er afgørende for de forskellige nationale transportpoli- tikker. Det prissætningssystem, Kommissionen foreslår, er 4. 2. 5. forbundet med særlige problemer. En forbedring af selve jernbanemarkedet ved at indføre infrastrukturafgifter, der bygger på de marginale brugsomkostninger, er ikke i sig selv nok til at sikre en optimering af transportmarkedet som helhed eller af de andre markeder. Det gælder så meget desto mere, som Kommissionens forslag kun omfatter en del af infrastrukturen, nemlig »hovedlinjeinfrastruktur, der anvendes til indenlandsk og international jernbanetransport«. De samle- de jernbaneinfrastrukturer danner imidlertid et system, lige som alle transportformer tilsammen danner et system. De mangler, der er ved det foreslåede system, må imidlertid ikke tjene som påskud for ikke at foretage sig noget og dermed lamme bestræbelserne på at sikre en bedre tildeling af jernbaneinfrastruktur eller af vej-, havne-, flod- og kanal- samt luftfartsinfrastrukturer. 4. 2. 6. Der er også andre problemer af mere praktisk C 209/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 1999 karakter, som gør det meget vanskeligt at anvende det foreslåede system i samtlige medlemsstater: — afgiftsfastsættelse på grundlag af de marginale brugsom- kostninger er et kortsigtet instrument, som gør det vanske- ligt at integrere omkostningerne ved infrastrukturudvikling i brugsomkostningerne og tage højde for investeringerne og deres finansiering; — jernbanetransport er forbundet med høje faste omkostnin- ger, mens de variable omkostninger kun stiger beskedent ved brug af de faste installationer. De marginale omkost- ninger ved brug af jernbaneinfrastrukturen er derfor relativt lave, og jo større infrastrukturkapaciteten er, jo lavere er disse omkostninger. Forholdet mellem faste omkostninger og marginale brugsomkostninger varierer derfor stærkt fra transportform til transportform og skaber betydelige konkurrenceforvridninger. 4. 2. 7. Høringerne viser, at der — især fra jernbanevirksom- hedernes og fagforbundenes side — næres nogen bekymring over virkningerne af Kommissionens nye forslag: — der risiko for er, at de nye godkendte ansøgere »skummer fløden« af de bedste forbindelser; — Det er både nødvendigt og presserende, at jernbanernes aktiviteter og forvaltning moderniseres, harmoniseres og gøres mere dynamisk. Der er især behov for: • • • • • en bedre tildeling og udnyttelse af de eksisterende infrastrukturer samt de nye infrastrukturer, der er nødvendige for etableringen af egentlige transeuropæi- ske net, en forbedring af banernes stilling på markedet samt deres kommercielle og økonomiske forhold, et bredere samarbejde mellem jernbaneselskaberne indbyrdes og mellem disse selskaber og de andre transportoperatører (kanal- og flodtransport, vej-, luft- og søtransport), større fleksibilitet og øget gennemsigtighed samt en bedre service til brugere og afladere, en mere bæredygtig udvikling af transportsystemerne, idet de eksterne omkostninger internaliseres inden for de forskellige transportformer, og den kombinerede transport konsolideres og videreudvikles, • øget harmonisering af konkurrencevilkårene mellem især med hensyn til de forskellige transportformer, sociale vilkår, arbejdsvilkår og sikkerhed. — der er risiko for, at konkurrencen »skævtrækkes« mellem kravet om offentlig tjeneste og de kommercielle krav; — Kommissionen bør: — der er risiko for, at nettenes rolle og funktion »reduceres« til en ren trækkraftsfunktion, når transportorganisatorens rolle bliver stadig vigtigere; — man frygter en »automatik«, som bevirker, at den »regn- skabsmæssige adskillelse« af passagerbefordring på hoved- linjer og i forstadsområder på den ene side og af godstrans- port på den anden side bliver kimen til en »organisk adskillelse« af de to aktiviteter. 5. Konklusioner På baggrund af sine tidligere udtalelser og de høringer, 5. 1. ØSU har gennemført, mener ØSU følgende: Bruxelles, den 26. maj 1999. • • • • fremlægge et gradueret overslag over de økonomiske, kommercielle, finansielle og sociale resultater, de nye direktiver forventes at få, udarbejde en bedre definition af visse foreslåede begre- ber, funktioner, strukturer og ansvarsforhold og ligele- des af de indbyrdes relationer mellem de forskellige aktører inden for jernbanetransport, underbygge pakken af forslag bedre ved at tage ud- gangspunkt i de forskellige jernbanesystemers faktiske situation samt de opnåede fremskridt og resultater, forenkle afgiftsordningen og ordningen for tildeling af infrastrukturkapacitet, forvaltning, regeludstedelse, voldgift i forbindelse med fastlæggelse, anvendelse og kontrol af sikkerhedsnormer samt sanktioner på området. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF for så vidt angår muligheden for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser»

eurovoc_concepts:
VAT
VAT rate
fight against unemployment
labour force
moonlighting

text: C 209/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 1999 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF for så vidt angår muligheden for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser« (1) (1999/C 209/06) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 31. marts 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 99 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Colin Lustenhouwer til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. maj 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 364. plenarforsamling af 26. og 27. maj 1999, mødet den 26. maj 1999, med 108 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Generelle bemærkninger 1. 4. En yderligere begrundelse for forslaget, som Kommis- sionen nævner, er, at en lavere momssats vil føre til lavere forbrugerpriser og dermed stimulere efterspørgslen efter stærkt arbejdsintensive serviceydelser. 1. 1. ØSU hilser Kommissionens forslag velkommen. Det konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen så hurtigt har reageret på opfordringen fra Det Europæiske Råd den 11. og 12. december 1998 om at fremlægge et sådant forslag. 1. 2. Med forslaget imødekommer Kommissionen et ønske, som ØSU fremkom med i sin udtalelse om det europæiske beskæftigelsestopmøde (2). Som ØSU allerede påpegede den- gang, er det beskæftigelsessituationen, der er bevæggrunden bag et antal medlemsstaters ønske om at kunne bruge en nedsat momssats som et instrument i beskæftigelsesskabelsen. Kommissionen anfører endvidere, at forslaget også fremlægges for at imødekomme ønsket om at sikre en bedre balance mellem beskatning af faktoren arbejdskraft og beskatning af andre (produktions-) faktorer. 1. 3. En vigtig effekt, der ifølge Kommissionen vil være indførelsen af den lave momssats inden for resultatet af arbejdsintensive sektorer, er, at den lave sats vil bidrage til bekæmpelsen af sort arbejde, eftersom prisforskellen mellem »sort« og »hvidt« arbejde bliver betydeligt mindre som følge af den lave momssats. ØSU har for nylig slået til lyd for, at der på såvel EU-planet som på nationalt plan sættes forstærket ind for at bekæmpe sort arbejde (3), og mener, at forslaget også ud fra denne synsvinkel fortjener at blive støttet. Skønt den merbeskæftigelse, der vil blive skabt som følge af dette forslag, formentligt vil være begrænset, er forskydningen fra »sort« over mod »hvidt« arbejde i sig selv en tilstrækkelig grund til at støtte forslaget. (1) EFT C 102 af 13. 4. 1999, s. 10. (2) EFT C 355 af 21. 11. 1997. (3) Se ØSU’s udtalelse om Kommissionens meddelelse om sort arbejde, EFT C 101 af 12. 4. 1999. 2. Særlige bemærkninger 2. 1. Kommissionen har lagt sig fast på en ordning, hvor medlemsstaterne kan anmode Rådet om under nogle nærmere, strenge betingelser at få tilladelse til at anvende den lave momssats på arbejdsintensive tjenesteydelser, som for tiden ikke er omhandlet i bilag H i direktiv 77/388/EØF. Rådets godkendelse kræver enstemmighed, og tilladelsen vil kun gælde for en begrænset periode, nemlig fra 1. januar 2000 til senest 31. december 2002. ØSU støtter denne indgangsvinkel. Forslaget betyder, 2. 2. at medlemsstaterne kan benytte sig af denne mulighed, hvis beskæftigelsessituationen og specifikke forhold i de pågælden- de sektorer er af en sådan art, at dette instrument må formodes at have en positiv effekt. Den mulige positive effekt skal imidlertid i hvert enkelt tilfælde vejes nøje op mod administra- tive og kontrolmæssige meromkostninger og eventuelle kon- kurrenceforvridninger. Det må heller ikke glemmes, at opstå- ede provenutab enten skal »finansieres« gennem skatteforhøjel- ser på andre områder eller gennem tilsvarende udgiftsbesparel- ser. ØSU finder det derfor nødvendigt, at medlemsstaterne, inden de opstiller listen over de tjenesteydelser, som de ønsker skal komme i betragtning for den nedsatte momssats, fører samråd med repræsentanterne for arbejdsgiverne og arbejdsta- gerne i de berørte sektorer og hører dem om de mulige virkninger af en sådan foranstaltning. Det er ØSU’s opfattelse, at ordningen, i og med at den tilbydes som en valgmulighed og er underlagt strenge betingelser (jf. nedenfor), frem for at den indføres over en bred bank, bliver mere smidig og målrettet. Kravet om, at beslutningen om tilladelse skal træffes med enstemmighed, dæmmer op for uønsket brug af ord- ningen. 22. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 209/21 2. 2. 1. Med hensyn til den type tjenesteydelser, der kan komme i betragtning for den nedsatte momssats, foreslår Kommissionen, at der stilles nogle strenge betingelser. Disse betingelser er imidlertid efter ØSU’s opfattelse begrundede. Beskæftigelsesindsatsen vil jo frem for alt bære frugt, hvis de pågældende tjenesteydelser er af arbejdsintensiv art, og den lavere momssats slår direkte igennem på slutprisen for forbru- geren. Ved at begrænse disse tjenesteydelser til service, der udelukkende udbydes på det lokale plan, dæmmes der i vidt omfang op for konkurrenceforvridninger (omend substitu- tionseffekter ikke altid kan udelukkes, og selv om der i en grænseregion i begrænset omfang kan blive tale om nogle grænseoverskridende virkninger), og der lægges ikke hindrin- ger i vejen for et velfungerende indre marked. Med hensyn til konkurrenceforvridning appellerer ØSU til medlemsstaterne om at påse, at forskelle i visse medlemsstater med hensyn til den skattemæssige behandling af virksomheder i markedssek- toren på den ene side og aktiviteter i foreningssektoren på den anden ikke skærpes yderligere af den nedsatte momssats. 2. 2. 2. ØSU er opmærksom på, at der altid vil kunne opstå en diskussion om, hvordan man skal definere en arbejdsintensiv tjenesteydelse, og hvordan man anvender denne definition i praksis. Entydige kriterier findes ikke, selv om det klart drejer sig om tjenesteydelser, hvor lønomkostnin- gerne udgør det dominerende element i den endelige pris, som forbrugeren skal betale for tjenesteydelsen. Efter ØSU’s mening bør tjenesteydelser af social art eller tjenesteydelser, som udfylder en vigtig samfundsmæssig funktion, ikke udelukkes fra anvendelsesområdet for den nedsatte momssats. Service- ydelser som ældrepleje, pleje af handicappede og børnepasning eller tjenesteydelser af f. eks. miljøvenlig art bør heller ikke på forhånd udelukkes fra denne ordning. Kravet om enstemmig- hed i Rådets beslutninger vil også på dette punkt kunne stå som garant for en realistisk og samfundsmæssigt acceptabel omsætning af dette begreb. ØSU kan tilslutte sig, at der i artikel 1, 2. 3. i forslaget stilles nogle krav til den medlemsstat, der ønsker at indføre denne foranstaltning. Medlemsstaten skal således omtrentligt kunne angive, hvilken beskæftigelsesvirkning den forventer af foranstaltningen og hvilke ledsageforanstaltninger den eventuelt vil træffe for f. eks. at forhindre konkurrencefor- vridninger. litra b), I artikel 1, litra c), indføres en klausul, som ØSU sætter 2. 4. spørgsmålstegn ved. Klausulen gør det muligt for Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen at tilbagekalde tilladelsen til at fravige anvendelsen af standardmomssatsen, dersom foranstaltningen har en konkurrenceforvridende effekt. Spørgsmålet er, om en sådan klausul er nødvendig. Forsøgene med anvendelsen af den nedsatte momssats vil jo i første instans kun strække sig over tre år, altså over en begrænset periode, løbet af hvilken en omfattende skævvridning af konkurrencen ikke synes realistisk. Ud fra en afvejning af fordele og ulemper kommer ØSU dog til den konklusion, at Kommissionen med god ret foreslår denne klausul. Et vist tilsyn i med, at alvorlige forstyrrelser af konkurrencen forebygges eller afhjælpes, er på sin plads i forbindelse med dette forsøg, bl. a. fordi man ikke kan forudse alle virkninger. ØSU rejser det spørgsmål, om det af hensyn til retssikkerheden for de berørte virksomheder og foreninger, som fra og med 1. januar 2000 vil kunne operere med en nedsat momssats, ikke ville være ønskeligt at åbne mulighed for en justering opad (tilføje til listen over aktiviteter med nedsat moms) eller nedad (slette visse aktiviteter på listen) på et bestemt tidspunkt, nemlig den 1. januar 2001. Når ordningen har kørt et år, vil eventuelle konkurrenceforvridninger i indland som i grænseområder jo være blevet synlige. I henhold til artikel 1, litra d), skal de medlemsstater, 2. 5. der har fået tilladelse til at anvende den nedsatte momssats, senest den 1. oktober 2002 aflægge en udførlig evalueringsrap- port. Bortset fra, at juni 2002 nok havde været en mere hensigtsmæssig frist, eftersom den ville have levnet mere tid til at fastlægge en endelig ordning på området, mener ØSU, at det i rapporten under alle omstændigheder bør angives, hvilken indvirkning foranstaltningen har haft på den pågældende medlemsstats budget. En kortlægning af de budgetmæssige implikationer kan således give os et billede af, hvor effektiv foranstaltningen har været målt ved omkostningerne pr. skabt arbejdsplads. ØSU ønsker i øvrigt at blive orienteret om de evalueringsrapporter, medlemsstaterne skal udfærdige, og at blive høret, inden Kommissionen og Rådet drager deres konklusioner for fremtiden. 3. Afsluttende bemærkninger Alt i alt kan ØSU tilslutte sig hovedlinjerne i Kommissionens forslag. Forslaget imødekommer et stærkt ønske fra ØSU’s side om også at sætte momsinstrumentet ind i kampen mod ledigheden. Det imødekommer også et ønske fra en lang række organisationer inden for håndværket og de små og mellemstore virksomheder om at få et våben i kampen mod sort arbejde. Naturligvis kan der tages en lang række forbehold over for forslaget. Som allerede sagt er kritik mulig, når det gælder den praktiske omsætning af begrebet »arbejdskraftintensiv«, og det kan heller ikke altid angives helt entydigt, hvilke tjenesteydelser der overvejende er af lokal artikel Desuden kan man frygte for effekterne i grænseregioner, lige som man kan stille sig skeptisk over for foranstaltningens beskæftigelsesmæssige virkninger, osv. Alle disse kritikpunkter er også blevet fremført i diskussio- nen forud for forslagets fremlæggelse. ØSU imidlertid enig med Det Europæiske Råd i, at fremme af beskæftigelsen er så vigtigt, at intet middel bør lades uforsøgt. Tvivlen bør komme det her foreslåede middel til gode, og under alle omstændighe- der skal midlet bevise sit værd i forbindelse med en forsøgsord- ning. C 209/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 1999 ØSU beder derfor Rådet hurtigst muligt vedtage det fremlagte forslag, således at ordningen kan træde planmæssigt i kraft pr. 1. januar 2000 (jf. forslagets artikel 2, stk. 1). Bruxelles, den 26. maj 1999. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner«, — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder«, og — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering« (1) (1999/C 209/07) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 19. oktober 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de ovennævnte emner. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informations- samfundet, som udpegede Joël Decaillon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. maj 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 364. plenarforsamling af 26. og 27. maj 1999, mødet den 26. maj 1999, følgende udtalelse med 80 stemmer for, 15 imod og 14 hverken for eller imod. 1. Indledende bemærkninger Der er tale om en pakke af forslag om betingelserne 1. 1. for brug af jernbaneinfrastruktur. Pakken er af både lovgiv- ningsmæssig og konceptuel karakter. 1. 2. Forslagene skal ses — som et led i rækken af tekster og forslag om jernbane- transport — som et led i EU’s overordnede politik, hvor transporten spiller en stor rolle, både set i relation til temaerne »vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« samt »bæredygtig ud- vikling« og i forbindelse med »udvidelsesprocessen«. Forslagspakken er et »skridt fremad«, en fremskyndelse 1. 3. af de europæiske jernbaners moderniseringsproces. Forslagene sigter mod at uddybe det indre marked og 1. 4. udvikle markedets konkurrencemekanismer. — som et led i rækken af tekster og forslag inden for rammerne af den overordnede transportpolitik 2. Resumé af Kommissionens forslag — som et led i rækken af tekster og forslag om forsynings- pligttjenester 2. 1. Ændring af direktiv 91/440/EØF (1) EFT C 321 af 20. 10. 1998, s. 6-8-10. 2. 1. 1. I forslaget stilles der krav om fuld og obligatorisk adskillelse af regnskaberne for henholdsvis infrastrukturfor-


title: Dictamen del Banco Central Europeo A petición, no preceptiva, del Director-General del Tesoro y Política Financiera de España, concerniente a un proyecto de ley sobre sistemas de pagos y liquidación de valores que implementa la Directiva 98/26/EC de 19 Mayo 1998 sobre firmeza de la liquidación en los sistemas de pagos y de liquidación de valores (CON/99/01)

eurovoc_concepts:
Spain
electronic banking
intra-EU payment
national law
payment system

text: DICTAMEN DEL BANCO CENTRAL EUROPEO A petición, no preceptiva, del Director-General del Tesoro y Política Financiera de España, concerniente a un proyecto de ley sobre sistemas de pagos y liquidación de valores que implementa la Directiva 98/26/EC de 19 Mayo 1998 sobre firmeza de la liquidación en los sistemas de pagos y de liquidación de valores [CON/99/01] 1. El 13 enero 1999 el Banco Central Europeo (BCE) recibió la petición del Director-General del Tesoro y Politica Financiera de España para dictaminar un proyecto de ley sobre sistemas de pagos y liquidación de valores que tiene por objeto implementar en España la Directiva 98/26/EC de 19 Mayo 1998 sobre firmeza de la liquidación en los sistemas de pagos y de liquidación de valores (la “Directiva de Firmeza” o la “Directiva”). El proyecto se remitió en idioma español solamente. Un texto revisado del proyecto en idioma español fechado 22 Marzo 1999 se recibió subsiguientemente por el BCE. El BCE elaboró una traducción oficiosa del proyeto al idioma inglés para proceder a evacuar la presente consulta. El 6 de mayo el BCE ha recibido la versión final adoptada por el Gobierno español remitida ulteriormente al Parlamento. 2. El objeto del presente proyecto es la implementación de la Directiva de Firmeza en el sistema legal español; consiguientemente, las autoridades españolas no estaban legalmente obligadas a consultar al BCE, según el Artículo 1. 2 de la Decisión del Consejo 98/415/EC de 29 Junio 1998. El BCE quiere promover activamente una implementación armónica en toda la UE de la Directiva de Firmeza en el ordenamiento de los Estados Miembros, para maximizar la transparencia y certeza legal en los interconectados sistemas de pagos y de liquidación de valores, de manera a asegurar un mismo nivel de juego en toda la Unión Europea. Consiguientemente, el BCE aprecia la oportunidad de dictaminar el proyecto, que afecta a áreas del núcleo central de competencias del SEBC, dado que el proyecto contiene disposiciones encaminadas a asegurar el buen funcionamiento de los sistemas de pagos, y los derechos de los bancos centrales sobre las garantías constituídas a su favor. 3. El Artículo 8 del proyecto enumera los sistemas españoles encuadrados en el ámbito del proyecto, y según lo dispuesto en los Artículos 2 (a) y 10 de la Directiva de Firmeza, y que incluye el sistema español de LGTR (liquidación gruesa en tiempo real) conectada a TARGET. Consiguientemente, esta disposición establece que el LFTR español será un “sistema designado”, tal y como se define en el Artículo 1 de la Directiva de Firmeza, y se beneficia de las normas del proyecto. Sin embargo, el componente español del sistema TARGET está unido a otros componentes del sistema TARGET fuera de España (a través de la red “Interlinking”) y pagos realizados a través de eser Interlinking deberían de estar dentro del ámbito de las disposiciones del proyecto. Por ello, animamos a las autoridades españolas, en ese sentido, a asegurar que los pagos a través de Interlinking, hacia o desde el componente español de TARGET, se incluyan bajo las protección del proyecto de ley. Por ejemplo, el hecho de que el sistema español de LGTR es parte integrante del sistema TARGET podría clarificarse al notificar el sistema español a la Comisión. Además, el BCE quisiera hacer los siguientes comentarios adicionales sobre el ámbito de aplicación del proyecto: (i) La referencia al sistema interbancario de pagos netos “Servicio Español de Pagos Interbancarios” (SEPI) en el Artículo 8 debería mencionar como unidad monetaria el “euro”, y no su subdivisión transitoria no-decimal, la “peseta”; (ii) La definición de “participantes” en el Artículo 2(c) del proyecto parece excluir los “participantes indirectos” en un sistema; si bien la exclusión es posible bajo la Directiva de Firmeza, la inclusión de los “participantes indirectos” (tal y como se definen en la Directiva) es también una opción de la Directiva que, si se siguiera, contribuiría al objetivo de evitar riesgos sistémicos en los integrados mercados financieros de Europa; 4. Los artículos 2(b), 2(d), 14(2), 15(1), 15(2) del proyecto se refieren a “operaciones de política monetaria” y a las operaciones “asociadas con la liquidación de un sistema, realizadas por el Banco de España, el BCE y los demás bancos centrales de la Unión Europea”. La Directiva de Firmeza se refiere, más genéricamente, a las “operaciones de los bancos centrales de los Estados miembros en tanto que bancos centrales, incluyendo las operaciones política monetaria” (Considerando 10 y Artículo 1(c) de la Directiva) y, consiguientemente, el texto del 2 proyecto parece como indebidamente restrictivo. Además, en el Artículo 15. 1 del proyecto el BCE ha sido omitido de la enumeración de bancos centrales sin justificación. 5. El artículo 11. 1, primera frase, sobre irrevocabilidad de órdenes de pago, se refiere a irrevocabilidad para su ordenante, pero debería también dirigirse hacia terceros según el criterio del Artículo 5 de la Directiva de Firmeza. La redacción del Artículo 11-2 (a) del proyecto sugiere el siguiente doble comentario: el artículo 3-2 y el Considerando (13) de la Directiva mencionan especialmente que las acciones derivadas de las operaciones subyacentes no pueden llevar a “revocación de la compensación o de la orden de pago en el sistema”; ese elemento importante no aparece en el texto del Artículo 11-2 (a) del proyecto y debería de aparecer explícitamente. 6. El ámbito de la Firmeza se contiene en los artículos 11, 13, 14 y 16 del proyecto. En relación con los mismos varios comentarios son de rigor. (i) El artículo 13 del proyecto debería asegurar que la Firmeza no sólo es efectiva inter partes, sino también erga omnes; siempre que las órdenes de pago se recibieran en el sistema antes del momento de apertura de un procedimiento de insolvencia (o cuando la norma del Artículo 3. 1, párrafo segundo, de la Directiva de Firmeza sea aplicable) el procedimiento de insolvencia no tendría que tener efectos ni en la posición jurídica del participante insolvente (regulada en el primer párrafo del Artículo 13 del proyecto) ni en relación con cualquier otro participante o un tercero (por ejemplo, el liquidador o administrador de la parte insolvente). Este último aspecto (que el Artículo 3. 1 de la Directiva provee mediante la estipulación de que “las órdenes de transferencia y la compensación serán oponibles y obligatorias frente a terceros”) debería de establecerse con más claridad en el proyecto. El lenguaje amplio del Artículo 11. 1, segundo párrafo, del proyecto podría tomarse como referente útil para ampliar expresamente y clarificar en el Artículo 13 el ámbito de la Firmeza. (ii) El Artículo 14. 1 del proyecto establece como principal efecto de la Firmeza el derecho de separación de las garantías, del procedimiento de insolvencia. Sin embargo, el Artículo 9. 1 de la Directiva tiene una formulación más general: el derecho a no ser afectado por la insolvencia. El BCE toma nota de que las operqaciones dobles están protegidas de los procedimientos de insolvencia según la Ley 37/1998 modificadora de la Ley del Mercado de Valores de 1988, y 3 consiguientemente el Artículo 14. 1 del proyecto se refiere básicamente a otras formas de garantía. Corresdponde a las autoridades españolas apreciar si el régimen resultante de las dos normas españolas es equivalente a la regla de la Directiva de “no ser afectado” por la insolvencia. 7. El Artículo 15 del proyecto implementa los Artículos 8 y 9. 2 de la directiva de Firmeza. Aquí el BCE quisiera hacer los siguientes comentarios: (i) El primer párrafo del Artículo 15. 1 del proyecto establece que “En caso de incoación de un procedimiento de insolvencia de una entidad española participante en un sistema reconocido en otro Estado miembro de la Unión Europea con arreglo a la Directiva 98/26/EC, los derechos y obligaciones derivados de su participación en el mismo vendrán determinados por la legislación nacional aplicable a dicho sistema. ” Sin embargo, es necesario establecer en el proyecto que, recíprocamente, en caso de procedimientos de insolvencia de una entidad extranjera participante en un sistema español, los derechos y obligaciones, en el sistema, de dicho participante vendrán determinados por la legislación española. Ello es de particular importancia para los participantes de fuera de la UE. (ii) El Artículo 15. 1 del proyecto parece aplicarse sólo “En caso de incoación de un procedimiento de insolvencia”. No está claro si la segunda frase del mismo apartado cae dentro de dicha condición, y si no fuera el caso dicha segunda frase podría útilmente ser ubicada como un apartado separado. Con toda claridad el Artícuylo 9. 2 de la directiva de Firmeza establece una regla general de conflicto de leyes a aplicar en todos los casos, y no sólo en caso de incoación de un procedimiento de insolvencia. No hay razón jurídica para limitar el ámbito de la regla de derecho internacional privado contenida en la Directiva a los casos de insolvencia: el régimen de las garantías debería ser el mismo antes de que occurra una insolvencia y después de incoarse un procedimiento concursal. La incoación de un procedimiento de insolvencia es básicamente un evento procesal y no debería ni podría alterar el contenido y substancia de los iura in rem. Desde una perspectiva política, la consecución del mercado interior en al área de valores tras la introducción del euro, se alcanzaría mejor con reglas claras que armonicen el derecho internacional privado aplicable a las garantías; si dichas reglas se aplicase sólo en caso de procedimientos concursales, no se atendería debidamente dicho objetivo comunitario. 4 (iii) El Artículo 15. 1 del proyecto sólo se aplica a las garantías “constituídas a favor de un sistema” y en relación con “la liquidación de aquellos sistemas”; dicho texto contiene una interpretación muy restrictiva del Artículo 9 de la Directiva, siendo así que el Artículo 15. 1 del proyecto debería englobar en su protección, en términos generales, cualquier forma de garantía establecida en favor de participantes, sin distinguir según la causa que motive la constitución de dichas garantías. La regla de conflicto del Artículo 9 de la Directiva no hace distinciones, ni en relación con la finalidad de la garantía ni en relación con la condición del beneficiario de la misma. (iv) Las reglas, tal y como aparecen en el proyecto, se limitan a los efectos in rem (párrafos 1 y 2 del Artículo 15 del proyecto, que rezan “en cuanto a sus efectos juridicos reales”). No parece haber razón jurídica para limitar el ámbito de la regla, ni el Artículo 9. 2 de la directiva de Firmeza pide dicha limitación. Los aspectos contractuals de la constitución de las garantías son también importantes: la forma de los contratos, los iura in personam respecto a los cocontratantes, la jurisdicción competente, etc. , exigen una norma clara acerca de cuál es la ley nacional que regula dichos aspectos de la constitución de las garantías. Conviene recordar que el término garantía no se limita a prendas sino que engloba la tércnica de operaciones dobles. El Artículo 9 no es limitativo a este respecto. Merece mencionarse que la regla de conflicto contenida en la Directiva de Firmeza es coherente (i) la regla contenida en el Artículo 8 de Código Comercial Uniforme de los U. S. A. (ii) el derecho nacional actualmente en vigor en varios Estados miembros, y (iii) las tendencias actuales de la doctrina científica en materia de comercio transfronterizo de valores. (v) La regla contenida en el Artículo 15. 2 del proyecto debería ser recíproca, en el sentido de aplicarse, mutatis mutandis, a las garantías registradas en España en favor de sistemas extranjeros. (vi) Las formalidades adicionales exigidas por el Artículo 15. 3 pueden incrementar la carga administrativa y perjudicar la rapidez en la constitución de garantías sin justificación. Las reglas probatorias modernas y los medios de comunicación no parecen exigir lo que dicha disposición prevé. Sugerencias similares en favor de procedimientos más sencillos, con menos formalidades, podrían hacerse en relación con el Artículo 14. 5 del proyecto concerniente a la realización de las garantías. 5 8. El BCE no tiene objeción a que el presente Dictamen se haga público por las autoridades nacionales competetes a su discreción. A la luz de la validez general de las observaciones realizadas, y de la importancia para los mercados financieros internacionales de una aplicación uniforme del Derecho comunitario en este campo, el BCE tiene la intención de trasladar copia del presnete Dictamen a las autoridades de los Estados miembros responsables de la implementación de la Directiva 98/26/EC de 19 Mayo 1998 sobre Firmeza de la liquidación de los sistemas de pagos y de liquidación de valores. Emitido en Frankfurt am Main el 26 Mayo 1999. El Presidente del BCE [firma] Willem F. Duisenberg 6


title: Οδηγία 1999/54/ΕΚ της Επιτροπής, της 26ης Μαΐου 1999, για την τροποποίηση της οδηγίας 66/402/ΕΟΚ του Συμβουλίου σχετικά με την εμπορία σπόρων δημητριακών προς σπορά

eurovoc_concepts:
application of EU law
cereals
marketing
plant health control
seed

text: L 142/30 EL Επ(cid:3)σηµη Εφηµερ(cid:3)δα των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των 5. 6. 1999 Ο∆ΗΓΙΑ 1999/54/ΕΚ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ τη(cid:20) 26η(cid:20) Μα(cid:25)ου 1999 για την τροποπο!ηση τη(cid:20) οδηγ!α(cid:20) 66/402/ΕΟΚ του Συµβουλ!ου σχετικ+ µε την εµπορ!α σπ,ρων δηµητριακ. ν προ(cid:20) σπορ+ Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ Ο∆ΗΓΙΑ: -χοντα/ υπ0ψη: (cid:1)ρθρο 1 τη συνθ(cid:22)κη για την (cid:3)δρυση τη/ Ευρωπαϊκ(cid:22)/ Κοιν0τητα/, Η οδηγ(cid:3)α 66/402/ΕΟΚ τροποποιε(cid:3)ται ω/ εξ(cid:22)/: την οδηγ(cid:3)α 66/402/ΕΟΚ του Συµβουλ(cid:3)ου, τη/ 14η/ Ιουν(cid:3)ου 1966, σχετικ8 µε την εµπορ(cid:3)α των σπ0ρων δηµητριακ(cid:18)ν προ/ σπορ8 (1), 0πω/ τροποποι(cid:22)θηκε τελευτα(cid:3)α µε την οδη- γ(cid:3)α 1999/8/ΕΚ (2), και ιδ(cid:3)ω/ το 8ρθρο 2 παρ8γραφο/ 1β και το 8ρθρο 21 σηµε(cid:3)ο β, Εκτιµ(cid:18)ντα/: (1) (2) 0τι µε την ανωτ=ρω οδηγ(cid:3)α προβλ=πεται η =νταξη στο πεδ(cid:3)ο εφαρµογ(cid:22)/ τη/ των υβριδ(cid:3)ων των αυτογονι- µοποιο?µενων ποικιλι(cid:18)ν Triticale, µεταβιβ8ζεται δε στην Επιτροπ(cid:22) η δικαιοδοσ(cid:3)α =γκριση/ των ανα- γκα(cid:3)ων τροποποι(cid:22)σεων των ορισµ(cid:18)ν του 8ρθρου 2 παρ8γραφο/ 1 τη/ εν λ0γω οδηγ(cid:3)α/· 0τι, λ0γω τη/ αυξαν0µενη/ σηµασ(cid:3)α/ των υβριδ(cid:3)ων αυτογονιµο- ποιο?µενων ποικιλι(cid:18)ν triticale στη Κοιν0τητα, τα τελευτα(cid:3)α θα πρ=πει να ενταχθο?ν στο πεδ(cid:3)ο εφαρ- µογ(cid:22)/ τη/ οδηγ(cid:3)α/ και κατ8 συν=πεια να εγκριθο?ν τροποποι(cid:22)σει/ των ορισµ(cid:18)ν των «βασικ(cid:18)ν σπ0ρων προ/ σπορ8» και των «πιστοποιηµ=νων σπ0ρων προ/ σπορ8»· 0τι η ανωτ=ρω οδηγ(cid:3)α δεν τ8σσει προϋποθ=σει/ προ/ πλ(cid:22)ρωση απ0 τι/ καλλι=ργειε/ και του/ σπ0ρου/ υβρι- δ(cid:3)ων των ειδ(cid:18)ν Avena sativa, Hordeum vulgare, Oryza sativa, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta και των αυτογονιµοποιο?µενων ποι- κιλι(cid:18)ν Triticosecale· 0τι µπορε(cid:3) να καθοριστο?ν τ=τοιε/ προϋποθ=σει/ και να τροποποιηθο?ν αντ(cid:3)- στοιχα τα παραρτ(cid:22)µατα Ι και ΙΙ τη/ οδηγ(cid:3)α/ 66/402/ ΕΟΚ· 0τι λ0γω τη/ αυξαν0µενη/ σηµασ(cid:3)α/ των ανω- τ=ρω αναφερ0µενων υβριδ(cid:3)ων στην Κοιν0τητα, θα να καθοριστο?ν οι προϋποθ=σει/ προ/ πρ=πει πλ(cid:22)ρωση απ0 την καλλι=ργεια και του/ σπ0ρου/ προ/ σπορ8, ειδικ0τερα στην περ(cid:3)πτωση κατ8 την οπο(cid:3)α οι σπ0ροι παρ8γονται µε χρ(cid:22)ση χηµικο? υβριδισµο?· (3) 0τι τα µ=τρα που προβλ=πονται στην παρο?σα οδη- γ(cid:3)α ε(cid:3)ναι σ?µφωνα µε τη γν(cid:18)µη τη/ µ0νιµη/ επι- τροπ(cid:22)/ για του/ σπ0ρου/ προ/ σπορ8 και το πολλα- πλασιαστικ0 υλικ0 στη γεωργ(cid:3)α, τη φυτοκοµ(cid:3)α και τη δασοκοµ(cid:3)α, (1) ΕΕ 125 τη/ 11. 7. 1966, σ. 2309/66. (2) ΕΕ L 50 τη/ 26. 2. 1999, σ. 26. 1. Στο 8ρθρο 2 παρ8γραφο/ 1 σηµε(cid:3)ο Γ στοιχε(cid:3)ο α), η αρχικ(cid:22) φρ8ση αντικαθ(cid:3)σταται απ0 το ακ0λουθο κε(cid:3)µενο: «Βασικο(cid:3) σπ0ροι προ/ σπορ8 (υβρ(cid:3)δια βρ(cid:18)µη/, κριθ(cid:22)/, ρυζιο?, σ(cid:3)καλη/, σ(cid:3)του, σκληρο? σ(cid:3)του, 0λυρα/ και αυτο- γονιµοποιο?µενου triticale)». 2. Στο 8ρθρο 2 παρ8γραφο/ 1 σηµε(cid:3)ο Ε, η αρχικ(cid:22) φρ8ση αντικαθ(cid:3)σταται απ0 το ακ0λουθο κε(cid:3)µενο: «Πιστοποιηµ=νοι σπ0ροι προ/ σπορ8 [κεχρ(cid:3) το µακρ? (φαλαρ(cid:3)δα), εκτ0/ των υβριδ(cid:3)ων του, σ(cid:3)καλι, σ0ργο, σ0ργο του Σουδ8ν, αραβ0σιτο/ και υβρ(cid:3)δια βρ(cid:18)µη/, κριθ(cid:22)/, ρυζιο?, σ(cid:3)του, σκληρο? σ(cid:3)του, 0λυρα/ και αυτο- γονιµοποιο?µενων ποικιλι(cid:18)ν triticale]: σπ0ροι προ/ σπορ8». 3. Στο σηµε(cid:3)ο 3 του παραρτ(cid:22)µατο/ Ι, η πρ(cid:18)τη και η δε?τερη φρ8ση αντικαθ(cid:3)στανται απ0 το ακ0λουθο κε(cid:3)µενο: «Η καλλι=ργεια παρουσι8ζει επαρκ(cid:22) ποικιλιακ(cid:22) ταυ- τ0τητα και ποικιλιακ(cid:22) καθαρ0τητα (cid:22), στην περ(cid:3)πτωση καλλι=ργεια/ καθαρ(cid:22)/ σειρ8/, επαρκ(cid:22) ταυτ0τητα και καθαρ0τητα 0σον αφορ8 τα χαρακτηριστικ8 τη/. Kσον αφορ8 την παραγωγ(cid:22) σπ0ρων προ/ σπορ8 υβριδιακ(cid:18)ν ποικιλι(cid:18)ν, οι προαναφερθε(cid:3)σε/ διατ8ξει/ εφαρµ0ζονται και στα χαρακτηριστικ8 των γον=ων του/, συµπεριλαµ- βανοµ=νη/ τη/ στειρ0τητα/ του 8ρρενο/ και τη/ επανα- φορ8/ τη/ γονιµ0τητα/». 4. Το ακ0λουθο σηµε(cid:3)ο 3β προστ(cid:3)θεται στο παρ8ρτηµα Ι: «3β. Καλλι=ργειε/ που προορ(cid:3)ζονται για την παραγωγ(cid:22) πιστοποιηµ=νων σπ0ρων προ/ σπορ8 υβριδ(cid:3)ων βρ(cid:18)µη/, κριθ(cid:22)/, ρυζιο?, σ(cid:3)του, σκληρο? σ(cid:3)του, 0λυ- ρα/ και αυτογονιµοποιο?µενου triticale α) Η καλλι=ργεια πρ=πει να ανταποκρ(cid:3)νεται στι/ ακ0λουθε/ προδιαγραφ=/ 0σον αφορ8 τι/ αποσ- τ8σει/ απ0 γειτονικ=/ πηγ=/ γ?ρη/ που ε(cid:3)ναι δυνατ0ν να προκαλ=σουν ανεπιθ?µητη ξ=νη επι- κον(cid:3)αση:  η ελ8χιστη απ0σταση του θηλυκο? γον=α πρ=πει να ε(cid:3)ναι 25 µ=τρα απ0 ποιαδ(cid:22)ποτε 8λλη ποικιλ(cid:3)α του ιδ(cid:3)ου ε(cid:3)δου/ εκτ0/ απ0 καλλι=ργεια του 8ρρενο/ γον=α,  η απ0σταση αυτ(cid:22) ε(cid:3)ναι δυνατ0 να µην τηρε(cid:3)- ται ε8ν υπ8ρχει επαρκ(cid:22)/ προστασ(cid:3)α απ0 οποιαδ(cid:22)ποτε ανεπιθ?µητη ξ=νη επικον(cid:3)αση. 5. 6. 1999 EL Επ(cid:3)σηµη Εφηµερ(cid:3)δα των Ευρωπαϊκ(cid:18)ν Κοινοτ(cid:22)των L 142/31 β) Η καλλι=ργεια πρ=πει να παρουσι8ζει επαρκ(cid:22) ταυτ0τητα και καθαρ0τητα 0σον αφορ8 τα χαρακτηριστικ8 των γον=ων. παρ8γοντα χηµικο? Kταν οι σπ0ροι προ/ σπορ8 παρ8γονται µε η χρ(cid:22)ση καλλι=ργεια πρ=πει να ανταποκρ(cid:3)νεται στι/ προ- διαγραφ=/ και στου/ ακ0λουθου/ 8λλου/ 0ρου/: i) η ελ8χιστη ποικιλιακ(cid:22) καθαρ0τητα κ8θε υβριδισµο?, γον=α πρ=πει να ε(cid:3)ναι η εξ(cid:22)/:  βρ(cid:18)µη, κριθ(cid:22), ρ?ζι, σ(cid:3)το/, σκληρ0/ σ(cid:3)το/ και 0λυρα: 99,7 %,  αυτογονιµοποιο?µενο triticale: 99 %· ii) ο ελ8χιστο/ υβριδισµ0/ πρ=πει να ε(cid:3)ναι 95 %. Το ποσοστ0 υβριδισµο? εκτιµ8ται σ?µφωνα µε τι/ ισχ?ουσε/ διεθνε(cid:3)/ µεθ0δου/, εφ0σον υπ8ρχουν τ=τοιε/ µ=θοδοι. Kταν ο υβριδισ- µ0/ καθορ(cid:3)ζεται απ0 =λεγχο των σπ0ρων πριν απ0 την πιστοπο(cid:3)ηση, δεν απαιτε(cid:3)ται προσ- διορισµ0/ του ποσοστο? υβριδισµο? κατ8 του/ επιτ0πιου/ ελ=γχου/ στον αγρ0. » 5. Στο σηµε(cid:3)ο 1 του παραρτ(cid:22)µατο/ ΙΙ, η πρ(cid:18)τη και η δε?- τερη φρ8ση αντικαθ(cid:3)στανται απ0 το ακ0λουθο κε(cid:3)µενο: «Οι σπ0ροι προ/ σπορ8 =χουν επαρκ(cid:22) ποικιλιακ(cid:22) ταυ- τ0τητα και ποικιλιακ(cid:22) καθαρ0τητα (cid:22), στην περ(cid:3)πτωση σπ0ρων προ/ σπορ8 καθαρ(cid:22)/ σειρ8/, επαρκ(cid:22) ταυτ0τητα και καθαρ0τητα επαρκ(cid:22) 0σον αφορ8 τα χαρακτηριστικ8 τη/. Kσον αφορ8 του/ σπ0ρου/ προ/ σπορ8 υβριδιακ(cid:18)ν ποικιλι(cid:18)ν, οι προαναφερθε(cid:3)σε/ διατ8ξει/ εφαρµ0ζονται και στα χαρακτηριστικ8 των γον=ων του/. » 6. Στον τ(cid:3)τλο του µ=ρου/ 1. Αα του παραρτ(cid:22)µατο/ ΙΙ, οι 0ροι «εκτ0/ των υβριδ(cid:3)ων» προστ(cid:3)θενται µετ8 τον 0ρο «Triti- cosecale». 7. Στο µ=ρο/ 1. Αα του παραρτ(cid:22)µατο/ ΙΙ προστ(cid:3)θεται το ακ0λουθο µ=ρο/: «Αβ. Υβρ(cid:3)δια βρ(cid:18)µη/, κριθ(cid:22)/, ρυζιο?, σ(cid:3)του, σκληρο? σ(cid:3)του, 0λυρα/ και αυτογονιµοποιο?µενων ποικι- λι(cid:18)ν triticale. Η ελ8χιστη ποικιλιακ(cid:22) καθαρ0τητα τη/ ποικιλ(cid:3)α/ (%) των σπ0ρων τη/ κατηγορ(cid:3)α/ “πιστοποιηµ=νοι σπ0ροι προ/ σπορ8” θα ε(cid:3)ναι 90 %. Ελ=γχεται µε επ(cid:3)σηµε/ δοκιµ=/ µετελ=γχου σε κατ8λληλη αναλο- γ(cid:3)α δειγµ8των. » (cid:1)ρθρο 2 1. Τα κρ8τη µ=λη θ=τουν σε ισχ? τι/ αναγκα(cid:3)ε/, νοµοθε- τικ=/, κανονιστικ=/ και διοικητικ=/ διατ8ξει/ για να συµµορφωθο?ν µε την παρο?σα οδηγ(cid:3)α απ0 την 1η Ιουλ(cid:3)ου 2000. Πληροφορο?ν αµ=σω/ την Επιτροπ(cid:22) σχετικ8. 2. Kταν τα κρ8τη µ=λη εγκρ(cid:3)νουν τα ανωτ=ρω µ=τρα, θα περιλαµβ8νουν αναφορ8 στην παρο?σα οδηγ(cid:3)α (cid:22) συνοδε?- ονται απ0 παρ0µοια παραποµπ(cid:22) κατ8 την επ(cid:3)σηµη δηµο- σ(cid:3)ευσ(cid:22) του/. Οι λεπτοµ=ρειε/ τη/ ω/ 8νω αναφορ8/ καθορ(cid:3)- ζονται απ0 τα κρ8τη µ=λη. 3. Τα κρ8τη µ=λη γνωστοποιο?ν στην Επιτροπ(cid:22) το κε(cid:3)- µενο των κ?ριων διατ8ξεων εθνικο? δικα(cid:3)ου που εγκρ(cid:3)νουν στο πεδ(cid:3)ο που δι=πεται απ0 την παρο?σα οδηγ(cid:3)α. (cid:1)ρθρο 3 Η παρο?σα οδηγ(cid:3)α αρχ(cid:3)ζει να ισχ?ει την εικοστ(cid:22) ηµ=ρα απ0 τη δηµοσ(cid:3)ευσ(cid:22) τη/ στην Επ(cid:10)σηµη Εφηµερ(cid:10)δα των Ευρω- παϊκ(cid:25)ν Κοινοτ(cid:28)των. Βρυξ=λλε/, 26 ΜαQου 1999. Για την Επιτροπ(cid:28) Franz FISCHLER Μ(cid:31)λο! τη! Επιτροπ(cid:28)!