title: 2000/128/EF: Kommissionens beslutning af 11. mai 1999 om Italiens støtteordning for foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen (meddelt under nummer K(1999) 1364) (EØS-relevant tekst.) (Kun den italienske udgave er autentisk

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
employment aid
employment statistics
vocational training
work contract

text: 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/1 II (Retsakter hvis offentliggłrelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. mai 1999 om Italiens stłtteordning for foranstaltninger til fordel for besk(cid:230)ftigelsen (meddelt under nummer K(1999) 1364) (Kun den italienske udgave er autentisk) (E(cid:216)S-relevant tekst) (2000/128/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 88, stk. 2, fłrste afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europ(cid:230)iske (cid:216)konomiske Samarbejdsomr(cid:229)de, s(cid:230)rlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter i overensstemmelse med fłrn(cid:230)vnte artikler at have opfor- dret interesserede parter til at frems(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger (1) og under hensyn til disse bem(cid:230)rkninger, og ud fra fłlgende betragtninger: ved brev fra Kommissionen nr. 52270 af 4. juni 1997, som de italienske myndigheder besvarede ved brev fra statsministeriet af 11. september 1997 og brev fra Itali- ens Faste Repr(cid:230)sentation nr. 7224 af 28. oktober 1997. Som fłlge af disse oplysninger blev analysen udvidet til at omfatte andre stłtteordninger i tilknytning til lovpak- ken. Det drejer sig om lov 863/84, 407/90, 169/91 og 451/94, der indeholder bestemmelser om uddannelses- og arbejdsaftaler. Eftersom den heri omhandlede stłtte allerede er blevet ydet, blev ovenn(cid:230)vnte love opfłrt i registret over uanmeldt stłtte under NN 164/97. (2) Undersłgelsen af sagen blev suppleret med yderligere brevvekslinger og med młder. For Kommissionens ved- kommende: brev nr. 55050 af 6. november 1997 og nr. 51980 af 11. maj 1998; de italienske myndigheder fremsendte brev nr. 2476 af 10. april 1998 og nr. 3656 af 5. juni 1998. Młderne blev afholdt i Rom den 27. november 1997, den 3. marts 1998 og den 8. april 1998. I. SAGSFORL(cid:216)B (1) Ved brev fra den faste repr(cid:230)sentation nr. 3081 af 7. maj 1997 anmeldte de italienske myndigheder i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3 (tidligere artikel 93, stk. 3), et lovforslag, der siden blev vedtaget af parlamentet (lov nr. 196 af 24. juni 1997), om »Besk(cid:230)ftigelsesfrem- mende bestemmelser« (2). Da der var tale om et lovfor- slag, blev det opfłrt i registret over anmeldt stłtte N 338/97. Der blev anmodet om yderligere oplysninger (1) EFT C 384 af 10. 12. 1998, s. 11. (2) Den italienske lovtidende nr. 154 af 4. juli 1997. (3) Ved brev af 17. august 1998 meddelte Kommissionen den italienske regering, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (tidligere artikel 93, stk. 2), over for den stłtte til ans(cid:230)ttelse ved hj(cid:230)lp af tidsbegr(cid:230)nsede uddannelses- og arbejdsaftaler som omhandlet lov 863/84, 407/90, 169/91 og 451/94, der har v(cid:230)ret ydet siden november 1995. Ved samme brev meddelte den ligeledes den italienske rege- ring, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for stłtten til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke- tidsbegr(cid:230)nsede aftaler som omhandlet i artikel 15 i lov 196/97. i L 42/2 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 offentliggjort (4) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren F(cid:230)llesskabers blev Tidende (3). Kommissionen opfordrede interesserede par- ter de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger. deres bem(cid:230)rkninger Europ(cid:230)iske frems(cid:230)tte i De til til at (5) Den italienske regering fremsatte bem(cid:230)rkninger ved brev af 4. november 1998. Ved brev af 1. februar 1999 anmodede Kommissionen om n(cid:230)rmere og yderligere oplysninger; den italienske regering svarede ved brev af 5. marts 1999. (6) Ved brev af 11. januar 1999 fremsatte Confederazione Generale dell’Industria Italiana (Confindustria) over for Kommissionen bem(cid:230)rkninger, der blev videregivet til januar 1999, den italienske regering ved brev af 21. hvorved den italienske regering fik mulighed for at frem- s(cid:230)tte bem(cid:230)rkninger hertil. (7) Ved brev af 1. februar 1999 opfordrede Kommissionen ligeledes Confindustria til at forel(cid:230)gge n(cid:230)rmere og yder- ligere oplysninger, der blev fremsendt ved brev af 22. februar 1999. Ved brev af 31. marts 1999 fremsendte Confindustria de seneste bem(cid:230)rkninger (4). skal ans(cid:230)ttes, forhłjes til 32 (cid:229)r, og ved lov 451/94, som indfłrte en UAA, der er begr(cid:230)nset til et (cid:229)r, og fastsatte en undergr(cid:230)nse for antallet af uddannelsestimer. (10) I henhold til disse love er UAA en tidsbegr(cid:230)nset aftale om ans(cid:230)ttelse af unge mellem 16 og 32 (cid:229)r. Alders- gr(cid:230)nsen kan efter de regionale myndigheders skłn s(cid:230)ttes op. Der findes to slags UAA: (cid:151) den fłrste vedrłrer virksomhedsformer, der kr(cid:230)ver et hłjt uddannelsesniveau. Denne aftale har en varighed p(cid:229) hłjst 24 m(cid:229)neder og skal omfatte mindst 80-130 uddannelsestimer, der skal finde sted p(cid:229) arbejdsstedet, s(cid:229) l(cid:230)nge aftalen varer (cid:151) den anden kan ikke overstige tolv m(cid:229)neder og omfatter 20 timers uddannelse. (11) UAA’s vigtigste form(cid:229)l er gennem et uddannelsespro- gram at bibringe arbejdstageren en bestemt kvalifikation. Uddannelsesprogrammerne udarbejdes almindeligvis af faglige organisationer og virksomhedskonsortier eller godkendes af arbejdsformidlingen, der p(cid:229)tager sig at fłre tilsyn med, om arbejdstageren ved uddannelsesforlłbets afslutning har modtaget den kr(cid:230)vede uddannelse. II. DE ITALIENSKE BESTEMMELSER, SOM ER HJEMMEL FOR ST(cid:216)TTEN (12) Ans(cid:230)ttelser i henhold til UAA medfłrer neds(cid:230)ttelse af de sociale sikringsbidrag. Neds(cid:230)ttelserne for hele aftalens varighed er: II. 1. Uddannelses- og arbejdsaftalerne (8) Udannelses- og (herefter ben(cid:230)vnt arbejdsaftalerne »UAA«) blev indfłrt i 1984 ved lov 863/84. Der var tale om tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, der omfattede en uddannel- sesperiode, med henblik p(cid:229) ans(cid:230)ttelse af arbejdslłse p(cid:229) hłjst 29 (cid:229)r. Ans(cid:230)ttelser p(cid:229) grundlag af den salgs aftaler indebar, at arbejdsgiveren i et tidsrum af to (cid:229)r blev fri- taget for at betale sociale sikringsbidrag. Denne fritagelse blev anvendt generelt, automatisk, uden forskelsbehand- ling og p(cid:229) ensartet vis i hele Italien. (9) Gennemfłrelsesbestemmelserne for den slags aftaler blev (cid:230)ndret i 1990 ved lov 407/90, hvorved der blev indfłrt en regional differentiering af stłtten, ved lov 169/91, hvorved den łvre aldersgr(cid:230)nse for arbejdstagere, der (3) Se fodnote 1. (4) Disse oplysninger best(cid:229)r udelukkende i oversendelse af officielle sta- tistiske oplysninger, der er offentliggjort af Istituto nazionale di Sta- tistica (ISTAT »Forze di lavoro metia 1997« og »Formmazione uni- versitaria e mercato del lavoro« og fra OECD (Uno sguardo sull’edu- cazione, 1997-udgaven). Confindustrias bidrag vedrłrer udeluk- kende diagrammer i forbindelse med disse oplysninger. (cid:151) p(cid:229) 25 %, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de bidrag, der normalt skal betales af virksomheder, der ikke ligger i Sydita- lien (cid:151) p(cid:229) 40 % for virksomheder i handels- og turistsekto- ren, der har under femten ansatte, og som ikke er beliggende i Syditalien (cid:151) p(cid:229) 100 % for h(cid:229)ndv(cid:230)rksvirksomheder og for virk- somheder, der ligger i omr(cid:229)der, som har en arbejds- lłshedsprocent, der ligger over landsgennemsnittet. personalindskr(cid:230)nkninger, medmindre (13) For at kunne drage nytte af disse neds(cid:230)ttelser m(cid:229) virk- somhederne ikke i de foreg(cid:229)ende tolv m(cid:229)neder have foretaget de ans(cid:230)ttelser, der ydes stłtte til, sker for at f(cid:229) arbejds- tagere med andre kvalifikationer. Det er endvidere en foruds(cid:230)tning, at mindst 60 % af de arbejdstagere, hvis UAA er udlłbet inden for de seneste 24 m(cid:229)neder, har f(cid:229)et forl(cid:230)nget deres ans(cid:230)ttelse i virksomheden (ved hj(cid:230)lp af en ikke-tidsbegr(cid:230)nset aftale). 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/3 (14) For den anden slags UAA (af et (cid:229)rs varighed) er indrłm- melse af n(cid:230)vnte fordele desuden betinget af, at arbejds- forholdet omdannes til et ikke-tidsbegr(cid:230)nset arbejdsfor- hold. Neds(cid:230)ttelserne finder fłrst anvendelse, n(cid:229)r der er sket en s(cid:229)dan omdannelse, og for et tidsrum, der svarer til UAA’s varighed. (18) I den forbindelse bem(cid:230)rkede Kommissionen ved pro- cedurens iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse, at stłtten ikke synes at over- holde de i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte fast- satte betingelser. P(cid:229) baggrund heraf var Kommissionen nłdt til at anse stłtten for at v(cid:230)re stłtte til jobbevarelse, der som indsk(cid:230)rpet i n(cid:230)vnte retningslinjer udgłr drifts- stłtte. (15) De italienske myndigheder h(cid:230)vder, at der er tale om en stłtteordning til fordel for besk(cid:230)ftigelse af unge. Efter deres mening udviser det italienske marked s(cid:230)rlige tr(cid:230)k, der głr det betimeligt at h(cid:230)ve den i almindelighed for denne kategori g(cid:230)ldende aldersgr(cid:230)nse p(cid:229) 25-32 (cid:229)r. (16) I beslutningen om at indlede proceduren efter artikel 88, stk. 2, over for de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger anlagde Kommissionen den betragtning, at stłtten til ans(cid:230)ttelse gennem UAA ved fłrste łjekast udviser fłlgende tr(cid:230)k: (cid:151) den vedrłrer ikke nłdvendigvis ans(cid:230)ttelse af kvinde- lige fundet besk(cid:230)ftigelse, eller som har mistet den, de havde, idet dette krav ikke findes i den italienske lovgivning arbejdstagere, der endnu ikke har (cid:151) den bidrager ikke til nettojobskabelse som angivet i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte (5), idet der ikke er nogen forpligtelse til at łge virksomhedens personale, om end der er forbud mod at foretage afskedigelser i lłbet af det foreg(cid:229)ende tidsrum (cid:151) den bidrager ikke til ans(cid:230)ttelse af visse arbejdstager- kategorier, der har sv(cid:230)rt ved (igen) at komme ind p(cid:229) arbejdsmarkedet. I betragtning af den meget hłje aldersgr(cid:230)nse (32 (cid:229)r), der fasts(cid:230)ttes (cid:151) en gr(cid:230)nse, der oven i kłbet kan forhłjes af de regionale myn- digheder (cid:151) er det nemlig vanskeligt at anl(cid:230)gge den betragtning, at der er tale om kategorien »unge«, som h(cid:230)vdet af de italienske myndigheder. III. BEM˘RKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER (19) De interesserede parter, der har fremsat deres bem(cid:230)rk- ninger som led i proceduren, er repr(cid:230)senteret af Confe- derazione Generale dell’Industria Italiana (Confindustria). III. 1. Uddannelses- og arbejdsaftaler (20) Confindustria bem(cid:230)rker, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende stłtteord- ning ikke har underg(cid:229)et v(cid:230)sentlige (cid:230)ndringer som fłlge af efterfłlgende lovbestemmelser, og at dens anvendelse stadig er generel. Der skulle angiveligt blot v(cid:230)re tale om tilpasninger som fłlge af de opst(cid:229)ede problemers omfang. De ved lov 169/91 og 451/94 indfłrte (cid:230)ndrin- ger skulle ikke have (cid:230)ndret ordningens »generelle og finder ensartede pr(cid:230)g«, anvendelse uanset erhvervsgren og geografisk omr(cid:229)de. ˘ndringerne skulle ikke have bevirket forandringer med hensyn til de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltningers automatiske anvendelse uden forskelsbehandling, eftersom de med hensyn til hver enkelt modtagers berettigelse til stłtten er objektive, og ikke lader det komme an p(cid:229) et skłn. eftersom foranstaltningerne (21) Den eneste foranstaltning, der angiveligt skulle kunne (cid:230)ndre stłtteforanstaltningens generelle pr(cid:230)g, er lov nr. 407/90, p(cid:229) grundlag af hvilken nogle virksomheder i dag indrłmmes hłjere neds(cid:230)ttelser, alt efter hvor de er etableret. Virkningerne af denne (cid:230)ndring skulle v(cid:230)re begr(cid:230)nset til, at stłtteforanstaltningens ensartethed g(cid:229)r tabt, eftersom de łvrige omst(cid:230)ndigheder forbliver de samme. II. 2. Omdannelsen af UAA til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler (17) I artikel 15 i lov 196/97 st(cid:229)r der, at virksomheder i omr(cid:229)der under m(cid:229)l 1, der ved udlłbet af den fłrste slags UAA (to (cid:229)r) omdanner disse til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, f(cid:229)r nedsat deres sociale sikringsbidrag i yderligere et (cid:229)r. Afskediges arbejdstageren i lłbet af de tolv m(cid:229)ne- der, der fłlger efter udlłbet af stłtteperioden, skal stłt- ten tilbagebetales. (5) EFT C 334 af 12. 12. 1995, s. 4. Ifłlge Confindustria er det sikkert, at fjernelsen af den regionale graduering, der ville głre stłtteforanstaltnin- gen nyttelłs, i betragtning af, at arbejdslłsheden er meget uj(cid:230)vnt fordelt p(cid:229) de forskellige italienske regio- ner, błr fłre til, at sagen henl(cid:230)gges som fłlge af, at traktatens artikel 87 ikke finder anvendelse. Heraf m(cid:229) fłlge, at Kommissionens undersłgelse i det v(cid:230)sentlige błr g(cid:229) p(cid:229) dette aspekt af de nye bestemmelser om uddannelses- og arbejdsaftalerne. Confindustria er derfor enig med Kommissionen i, at stłtten best(cid:229)r i den del, der (cid:151) i forhold til den generelle neds(cid:230)ttelse p(cid:229) 25 % af de sociale sikringsbidrag, som L 42/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 finder anvendelse p(cid:229) hele Italiens omr(cid:229)de (cid:151) indeb(cid:230)rer en differentieret neds(cid:230)ttelse af de sociale sikringsbidrag til fordel for virksomheder, der arbejder i visse italienske regioner. 25-29: dette skulle begrunde nłdvendigheden af at yde besk(cid:230)ftigelsesstłtte til hele aldersklassen 25-32. (22) Den forskelligartede stłttegrad, der fasts(cid:230)ttes ud fra virksomhedens stłrrelse, skulle angiveligt bero p(cid:229), at nogle virksomheder er finansielt svagere end andre, og p(cid:229), at disse virksomheder skulle give et forholdsvis stłrre bidrag til jobskabelsen. Disse parametre skulle ifłlge Confindustria ikke v(cid:230)re tilstr(cid:230)kkelige til at p(cid:229)vise, at stłtteforanstaltningen g(cid:229)r p(cid:229) udvalgte erhvervsgrene, eftersom alle erhvervsgrene med produktionsvirksomhed behandles ens. De stłrre fordele for servicevirksomheder skulle angiveligt indrłmmes ud fra det besk(cid:230)ftigel- sesm(cid:230)ssige aspekt og skulle ikke indeb(cid:230)re, at nogle virksomheder f(cid:229)r fordele i forhold til konkurrerende virksomheder. (23) Ifłlge Confindustria skulle den forskelligartede stłtte- grad, der fasts(cid:230)ttes ud fra virksomhedens stłrrelse, i łvrigt i samtlige tilf(cid:230)lde v(cid:230)re forenelig med EF-bestem- melserne om statsstłtte til sm(cid:229) og mellemstore virksom- heder (6). (24) Det anses for umuligt at sondre mellem de tre forhold, der n(cid:230)vnes i punkt 12. 1 og 12. 3 i Kommissionens brev af 17. august 1998 (7), eftersom de forskellige forhold p(cid:229) en vis m(cid:229)de overlapper hinanden. Det vil i praksis ikke v(cid:230)re let at fastsl(cid:229), hvorn(cid:229)r der er tale om ans(cid:230)ttelse af arbejdslłse, eller sondre mellem denne betingelse og betingelsen om nettojobskabelse. (25) Det vil ifłlge Confindustria ikke v(cid:230)re rimeligt at p(cid:229)st(cid:229), at uddannelses- og ans(cid:230)ttelsesaftalerne ikke tager sigte p(cid:229) nettojobskabelse, blot fordi loven ikke omhandler en forpligtelse til at udvide virksomhedens personale. En s(cid:229)dan p(cid:229)stand falder ifłlge Confindustria til jorden ved en objektiv iagttagelse af det italienske arbejdsmarked, hvor uddannelses- og arbejdsaftaler er af grundl(cid:230)ggende betydning. (26) Med hensyn til aldersgr(cid:230)nsen for kategorierne af unge bem(cid:230)rker Confindustria, at n(cid:230)vnte gr(cid:230)nse ikke kan v(cid:230)re ens i alle lande. Eurostats statistiske oplysninger om besk(cid:230)ftigelsen i Europa 1995 skulle angiveligt vise, ikke blot at denne teori er rigtig, men ogs(cid:229), at Italien med hensyn til den af Kommissionen anf(cid:230)gtede alders- klasse har en hłjere arbejdslłshedsprocent end det europ(cid:230)iske gennemsnit. Antallet af arbejdslłse i alders- klassen 29-32 er desuden det samme som i aldersklassen (6) EFT C 213 af 23. 7. 1996, s. 4. (7) Se fodnote 1. Tabel 1 Arbejdslłsheden i Europa i de forskellige aldersklasser (cid:151) 1995 (uddrag af oplysningerne fra Confindustria) Aldersklasse Europa (gennemsnittet for de 15) 20-24 25-29 30-34 Kilde: Eurostat. 20,8 13,4 10,1 Italien 31,7 17,7 10,9 (27) Confindustria ligeledes sammenligner aldersklasserne 15-29 og 25-34: efter organisationens mening viser nedenst(cid:229)ende tabel, at vel er der i regionerne i Nordita- lien en tydelig forskel mellem arbejdslłshedsprocenten p(cid:229) 49,7 % for aldersklassen 15-24 og den p(cid:229) 40,4 % i aldersklassen 25-34, men denne forskel mindskes bety- deligt for regionerne i Syditalien, hvor arbejdslłsheds- procenten er p(cid:229) 45 % for aldersklassen 15-24 og p(cid:229) 45,5 % for aldersklassen 15-34. Dette skulle angiveligt vise, at arbejdslłsheden i Syditalien ogs(cid:229) er meget hłj efter 25-(cid:229)rsalderen. Tabel 2 Besk(cid:230)ftigelsessłgende mellem 15 og 39 (cid:229)r (cid:151) procenter i de forskellige aldersklasser og geografisk fordeling (april 1995) 15-19 20-24 25-29 30-34 35-39 Norditalien 13,0 36,7 26,0 14,4 10,0 Mellemitalien 10,4 37,0 26,0 16,7 Syditalien 12,3 32,7 28,6 16,9 Italien 12,1 34,5 27,5 16,2 9,9 9,5 9,7 Kilde: ISTAT. (28) For (aldersklasse 25-34), s(cid:229) vidt ang(cid:229)r unge universitetsuddannede med diploma forskellen mellem arbejdslłshedsprocenten i Italien og det europ(cid:230)iske gen- nemsnit endnu stłrre: over for et europ(cid:230)isk gennemsnit p(cid:229) 8,9 % ligger arbejdslłshedsprocenten for unge univer- sitetsuddannede med diploma i Italien p(cid:229) 20,4 %. er 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/5 Tabel 3 25 (cid:229)r, eftersom antallet af arbejdslłse mellem 25 og 32 (cid:229)r svarer til antallet af arbejdslłse unge under 25 (cid:229)r. Arbejdslłsheden i Europa i de forskellige aldersklasser alt efter studieniveau (cid:151) 1995 (uddrag af oplysningerne fra Confindustria) Studieniveau Europa (gennemsnittet for de 15) Laurea Diploma Pligtig skolegang Kilde: Eurostat. 8,9 9,6 17,2 Italien 20,4 12,8 14,6 (29) Af Confindustrias bem(cid:230)rkninger fremg(cid:229)r det, at ung- domsarbejdslłsheden omfatter en meget stor alders- klasse og is(cid:230)r vedrłrer dem, der har vanskeligt ved at finde en fast stilling p(cid:229) arbejdsmarkedet, selv om de har et universitetsdiploma. Der er tale om en situation, der is(cid:230)r vedrłrer Syditalien, og hvor aldersgr(cid:230)nsen p(cid:229) 25 (cid:229)r synes alt for lav. (30) Udannelses- og arbejdsaftalerne skulle angiveligt have til form(cid:229)l at give faglige og teoretiske kundskaber med hen- blik p(cid:229) fremme arbejdstagernes indslusning p(cid:229) arbejds- markedet. Den manglende smidighed i retningslinjerne med hensyn til definitionen af kategorien af unge synes uforklarlig. Confindustria anf(cid:230)gter Kommissionens argu- menter, n(cid:229)r denne definerer uddannelses- og arbejdsafta- lerne som driftsstłtte. Den understreger manglen p(cid:229) sammenh(cid:230)ng mellem en (eventuel) udelukkelse af en del af modtagerne (dem p(cid:229) over 25 (cid:229)r) fra kategorien af unge og den kendsgerning, at uddannelses- og arbejds- aftalerne ikke skulle have det kr(cid:230)vede sigte og derfor skulle udgłre driftsstłtte. (31) Confindustria anfłrer ligeledes, at nogle sociologiske undersłgelser viser, at unge mellem 29 og 32 (cid:229)r har s(cid:230)rlig vanskeligt ved at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet, eftersom arbejdsgiverne almindeligvis er mere interesse- rede i at ans(cid:230)tte yngre ansłgere, hvis kvalifikationerne i łvrigt er ens. For begge parters vedkommende er der tale om unge, der słger besk(cid:230)ftigelse for fłrste gang: unge med universitetsdiploma eller alle de, der har afsluttet studierne og vil ud p(cid:229) arbejdsmarkedet, er i Ita- lien ofte over 25 (cid:229)r. Universitetsstudierne afsluttes gen- nemsnitligt i alderen 23-25 (cid:229)r, og m(cid:230)nd skal desuden aftjene deres v(cid:230)rnepligt. De statistiske oplysninger fra Confindustria viser, at 75 % af de italienske studerende best(cid:229)r laurea i en alder af over 25 (cid:229)r, og at 50 % fłrst n(cid:229)r dertil i en alder af 26,8 (cid:229)r. Tabel 4 Aldersfordeling af universitetsuddannede (1995) (uddrag af oplysningerne fra Confindustria) Land Alder i fłrste kvartal Alder i medianen Alder i tredje kvartal Normal alder (cid:216)strig Belgien (Flandern) Danmark Finland Island Italien Nederlandene New Zealand Norge Spanien Sverige Kilde: OECD. 25,6 27,3 29,6 22-25 20,5 26,5 26,1 24,7 25,5 23,8 21,7 23,8 23,9 25,3 22,0 28,2 27,6 26,0 26,8 25,3 22,7 25,2 25,3 26,3 23,3 30,5 29,9 28,0 28,7 28,0 24,7 27,5 41,0 29,4 22-24 25-27 25-26 25,0 23,0 23,0 23,0 24,0 23,0 23-24 (33) Confindustria har endvidere anfłrt, at det gennemsnit- lige tidsrum, hvor der słges besk(cid:230)ftigelse, łges med alderen. Dette g(cid:230)lder s(cid:230)rlig dem, der har best(cid:229)et laurea, idet de i gennemsnit er arbejdslłse i 14 m(cid:229)neder, hvis de er i aldersklassen 15-24 (cid:229)r, 20 m(cid:229)neder i aldersklas- sen 25-29 (cid:229)r og 37 m(cid:229)neder i aldersklassen 30-39 (cid:229)r. For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r det samlede antal besk(cid:230)ftigelses- słgende, varer arbejdslłsheden 24 m(cid:229)neder for alders- klassen 15-24 (cid:229)r. Herefter łges arbejdslłshedsperioden til 36 m(cid:229)neder i aldersklassen 25-29 (cid:229)r og til 37 m(cid:229)ne- der i aldersklassen 30-39 (cid:229)r. Tabel 5 Besk(cid:230)ftigelsessłgende efter aldersklasse og varighed (cid:151) 1997-gennemsnit (uddrag af oplysningerne fra Confindustria) (1 000) Besk(cid:230)ftigelsessłgningens varighed Aldersklasse 15-24 Aldersklasse 25-29 (32) De statistiske oplysninger om det gennemsnitlige tids- rum, hvor der słges besk(cid:230)ftigelse, skulle vise, at ung- domsarbejdslłsheden ikke er begr(cid:230)nset til dem under Under 1 m(cid:229)ned Fra 2 til 3 m(cid:229)neder 55 79 27 39 L 42/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 Besk(cid:230)ftigelsessłgningens varighed Aldersklasse 15-24 Aldersklasse 25-29 33 69 116 353 14 652 Fra 4 til 5 m(cid:229)neder Fra 6 til 11 m(cid:229)neder Fra 12 til 13 m(cid:229)neder 24 m(cid:229)neder og derover Oplysninger foreligger ikke 51 146 245 432 19 I alt 1 038 Kilde: ISTAT. Tabel 6 Gennemsnitligt antal m(cid:229)neder pr. person, hvor der słges besk(cid:230)ftigelse (1997) (uddrag af oplysningerne fra Confindustria) Aldersklasse Laurea/dottorato I alt 15-24 25-29 30-39 40-49 50 og derover Kilde: ISTAT. 14 20 37 34 30 24 36 37 34 32 (34) De statistiske oplysninger fra Confindustria, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r personer med laurea i 1992, viser, at over 50 % af dem tre (cid:229)r efter eksamen endnu ikke har fundet fast arbejde, og at 23 % stadig er besk(cid:230)ftigelsessłgende. Det fremg(cid:229)r ligeledes af oplysningerne, at 93 % af de unge under 24 (cid:229)r og 45,7 % af de unge mellem 25 og 34 (cid:229)r bor hos for(cid:230)ldrene. Ifłlge Confindustria udgłr det at v(cid:230)re arbejdslłs en hindring for, at unge over 25 (cid:229)r kan f(cid:229) en selvst(cid:230)ndig tilv(cid:230)relse. (35) Med hensyn til, p(cid:229) hvem og hvor de p(cid:229)g(cid:230)ldende for- anstaltninger finder anvendelse, finder Confindustria, at Kommissionen modsiger sig selv, n(cid:229)r den h(cid:230)vder, at de regionale undtagelsesbestemmelser ikke finder anven- delse. Anl(cid:230)gger Kommissionen den betragtning, at stłt- ten best(cid:229)r i den yderligere fordel, der indrłmmes uddan- nelses- og arbejdsaftaler, der indg(cid:229)s i betr(cid:230)ngte regioner, vil den ikke kunne afsl(cid:229) at benytte den regionale und- tagelsesbestemmelse, blot fordi foranstaltningen er gene- rel. Eftersom stłtten udgłres af den del af foranstaltnin- gen, der beror p(cid:229) den regionale forskel og s(cid:230)regenhed, over for den generelle foranstaltning, savner Kommis- ifłlge hvilken stłtten ikke sionens p(cid:229)stand (8), er begr(cid:230)nset til de omr(cid:229)der, der er omfattede af undtagel- sesbestemmelsen, eftersom den finder anvendelse i hele Italien, angiveligt s(cid:229) godt som ethvert grundlag. Det błr derfor undersłges, om de i traktatens fastsatte bestem- melser kan finde anvendelse p(cid:229) denne del af stłtten. (36) Confindustria anfłrer ligeledes, at Kommissionens p(cid:229)stande om, at foranstaltningerne ikke er egnede til at bek(cid:230)mpe de strukturelle ulemper i mindre udviklede regioner, ikke er tilstr(cid:230)kkeligt begrundede. Tages det i betragtning, at fordelen skal undersłges i lyset af den i artikel 87, stk. 3, fastsatte undtagelsesbestemmelse og lyset af retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte, ikke i finder Confindustria, at der ikke er noget til hinder for, stłtten, der er afpasset efter et meget kostbart at erhvervsuddannelsesprogram, der efter omfanget af de p(cid:229)g(cid:230)ldende strukturelle problemer, kan v(cid:230)re omfattet af en undtagelsesbestemmelse. er gradueret (37) Arbejdsgiverens forpligtelse til at iv(cid:230)rks(cid:230)tte uddannel- sesvirksomhed skulle angiveligt udgłre et modstykke til stłtten (9). Der er tale om et bidrag, der ikke vedłrer startinvesteringen, men som giver sig udslag i den finansielle og organisatoriske indsats for at gennemfłre uddannelseskurser. I retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelses- stłtte st(cid:229)r der, at ydelse af stłtte skal ledsages af uddan- nelse af den p(cid:229)g(cid:230)ldende arbejdstager. (38) Ifłlge Confindustria er der ikke tilstr(cid:230)kkelig begrundelse for den tvivl, Kommissionen giver udtryk for, n(cid:229)r den h(cid:230)vder, at stłtten ikke kan falde ind under de regionale undtagelsesbestemmelser i artikel 87, stk. 3, litra a) og c), da der ikke er tale om investeringsstłtte. Eftersom denne bestemmelse er anfłrt som retsgrundlag i punkt 20 i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelse, forst(cid:229)r Confindu- stria ikke, hvorfor de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger ikke skulle v(cid:230)re omfattet af undtagelsesbestemmelsen p(cid:229) grundlag af denne bestemmelse, blot fordi der ikke er tale om investeringsstłtte. I den foreliggende sag skulle startinvesteringen under v(cid:230)re erstattet af en finansiel og organisatorisk forpligtelse fra arbejdsgiverens side. alle omst(cid:230)ndigheder III. 2. Stłtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler (39) For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r stłtten til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, bestrider Confindustria, at den anses for at v(cid:230)re driftsstłtte. Med (8) Punkt 12. 6 i Kommissionens brev af 17. august 1998 (se fod- note 1). (9) Som stłtte for denne p(cid:229)stand henviser Confindustria til De Euro- p(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Domstols dom af 17. september 1980, Philip Morris mod Kommissionen, sag 730/79, Saml. 1980, s. 2671. 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/7 hensyn til argumentationen henviser den til de samme bem(cid:230)rkninger, som g(cid:230)lder for udannelses- og arbejds- aftalerne (se betragtning 20-38). IV. DE ITALIENSKE MYNDIGHEDERS BEM˘RKNINGER IV. 1. Uddannelses- og arbejdsaftaler (40) for adgang til arbejdsmarkedet, regeringsstrategien for bek(cid:230)mpelse Ifłlge de italienske myndigheders bem(cid:230)rkninger udgłr uddannelses- og arbejdsaftalerne et af de vigtigste red- som er en skaber v(cid:230)sentlig af af arbejdslłsheden og for fremme af ans(cid:230)ttelsen af perso- ner i alderen 16-32 (cid:229)r. Redskabet skulle i łvrigt angi- veligt v(cid:230)re s(cid:230)rlig vigtigt for de omr(cid:229)der i Syditalien, der pr(cid:230)ges af alvorlig underbesk(cid:230)ftigelse. De italienske myn- digheder anfłrer, at uddannelses- og arbejdsaftalerne tager sigte p(cid:229) at fremme indslusningen eller genindslus- ningen af personer, der som fłlge af deres alder eller s(cid:230)rlige omst(cid:230)ndigheder har vanskeligt ved at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet. (41) For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r aldersklassen 16-25 (cid:229)r, mener de itali- enske myndigheder ikke, at der er problemer med hen- forenelighed syn til de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltningers med traktaten, eftersom denne aldersklasse m(cid:229) betragtes som en betr(cid:230)ngt kategori. Derfor stilles der ikke krav om overholdelse af en betingelse om nettojobskabelse i forhold til en referenceperiode. (42) De italienske myndigheder begrunder desuden de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltningers anvendelse p(cid:229) aldersklas- sen 26-32 (cid:229)r med, at denne kategori henhłrer under kategorier med s(cid:230)rlige vanskeligheder: personer i denne aldersklasse er langtidsledige eller kan sammenlignes med unge under 26 (cid:229)r i betragtning af den s(cid:230)rlige besk(cid:230)ftigelsessituationen i Italien. (43) Til stłtte for denne argumentation understreger de itali- enske myndigheder, at aldersklassen 25-32 (cid:229)r ifłlge de statistiske oplysninger fra (cid:229)rene 1994-1996 p(cid:229) landsplan viser procenten af personer, der er registreret p(cid:229) arbejds- formidlingens lister, p(cid:229) 34,3 % i 1994, p(cid:229) 33,1 % i 1995 og p(cid:229) 32,8 % i 1996. Med hensyn til Syditalien er pro- centen hłjere, idet den er p(cid:229) henholdsvis 39 %, 37 % og 36,4 %. P(cid:229) grundlag af disse statistiske oplysninger er procenten af personer, der er registreret p(cid:229) arbejdsfor- i aldersklassen 19-24 (cid:229)r lavere end midlingens lister, den, der g(cid:230)lder for aldersklassen 25-32 (cid:229)r, idet den svarer til 31,7 %, 31,1 % og 30,8 % for de samme (cid:229)r. Ved brev af 5. marts 1999 forelagde de italienske myndig- heder fłlgende oplysninger om aldersklasse 25-32 (cid:229)r (tabel 7). Tabel 7 Procent af registrerede p(cid:229) arbejdsformidlingens lister (cid:151) aldersklasse 25-32 (cid:229)r (oplysninger fra de italienske myndigheder) 1994 1995 1996 Italien 34,3 33,1 32,8 Syditalien 39 37 36,4 Kilde: Provinsens samarbejdskontor. (44) De italienske myndigheder forel(cid:230)gger ligeledes oplysnin- ger om situationen for unge med laurea, hvor gennem- snitsalderen for adgang til arbejdslivet er hłj (27 (cid:229)r), og som er koncentreret i aldersklassen 30-34 (cid:229)r. Ved brev af 5. marts 1999 anfłrte de italienske myndigheder, at alderen for adgang til arbejdslivet angives som tidspunk- for den fłrste ans(cid:230)ttelse (tiden for adgang til tet erhvervslivet skulle angiveligt v(cid:230)re tidsrummet mellem eksamensafslutningen og den fłrste ans(cid:230)ttelse). De itali- enske myndigheder understreger desuden, at laurea ikke giver mulighed for at udłve de erhverv, hvor det er nłdvendigt med en statseksamen. 42,3 % af kanditaterne er mellem 27 og 34 (cid:229)r, 4,4 % over 35 (cid:229)r og 15,8 % mel- lem 23 og 24 (cid:229)r. P(cid:229) tidspunktet for undersłgelsen var 33,3 % af de universitetsuddannede med laurea ikke i arbejde. I Syditalien var procenten 46,6 %. Tabel 8 Alder, hvor laurea best(cid:229)s (cid:151) 1995 (uddrag af oplysningerne fra de italienske myndigheder) Alder < 23 24 25 26 27 28 29 30-34 35-39 > 40 I alt % 4,0 11,8 18,8 18,7 14,3 10,2 6,5 11,3 2,7 1,7 100 Kilde: Istat. L 42/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 (45) Med hensyn til aldersklassen 25-39 (cid:229)r er arbejdslłsheds- procenten for universitetsuddannede med laurea ifłlge de italienske myndigheder p(cid:229) 12,4 %, hvilket er hłjere end arbejdslłshedsprocenten for j(cid:230)vnalderen med titolo di scuola media inferiore (10,9 %) eller studentereksamen (10,8 %), og den tid, der anvendes til at lłse proble- merne i forbindelse med den fłrste indslusning i arbejdslivet, er l(cid:230)ngere. Ifłlge de italienske myndigheder skulle den hłjere arbejdslłshedsprocent for universitets- uddannede med diploma i det v(cid:230)sentlige skyldes begyn- dervanskelighederne i forbindelse med indslusningen p(cid:229) arbejdsmarkedet. I de syditalienske regioner skulle van- skelighederne angiveligt v(cid:230)re stłrre p(cid:229) grund af de d(cid:229)r- ligere besk(cid:230)ftigelsesudsigter og en sv(cid:230)rere overgang fra skole til arbejdsliv. I disse regioner er arbejdslłshedspro- centen for universitetsuddannede alligevel lavere end den, der g(cid:230)lder for unge med studentereksamen (17,4 % over for 20,7 %). Tabel 9 Arbejdslłshedsprocent for aldersklassen 25-39 (cid:229)r alt efter best(cid:229)ede eksaminer (uddrag af oplysninger fra de italienske myndigheder) Italien Syditalien Laurea Licenza di scuola media inferiore Diploma di scuola media superiore 12,4 10,9 10,8 17,4 20,7 20,7 Kilde: Istat. (46) De italienske myndigheder bem(cid:230)rker, at det tidsrum, som er nłdvendigt til besk(cid:230)ftigelsessłgning, er s(cid:230)rlig langt for personer mellem 25 og 29 (cid:229)r, og at det af oplysningerne fremg(cid:229)r, at der er en stigende tendens i tidsrummet 1995-1997. Tabel 10 Gennemsnitligt antal m(cid:229)neder til besk(cid:230)ftigelsessłgning pr. person (1997) (uddrag af oplysninger fra de italienske myndigheder) Aldersklasse 1995 1996 1997 15-24 25-29 30-39 40-49 50 og derover Gennemsnit Kilde: Istat. 22 33 33 31 30 28 23 34 36 34 31 30 24 36 37 34 32 32 (47) Andre statistiske oplysninger fra de italienske myndighe- der viser, at det tidsrum, som er nłdvendigt til besk(cid:230)fti- gelsessłgning for universitetsuddannede med laurea i Syditalien, stiger fra 36,3 m(cid:229)neder i 1995 til 39 m(cid:229)ne- der i 1996 og til 44,3 m(cid:229)neder i 1997. P(cid:229) landsplan er dette tidsrum p(cid:229) 26,8 m(cid:229)neder i 1995, 27,9 m(cid:229)neder i 1996 og 28,3 m(cid:229)neder i 1997. (48) Den rapport om ungdomssituationen for (cid:229)ret 1997, der er offentliggjort af Istituto Nazionale di Statistica (Istat) viser, at i aldersklassen 15-24 (cid:229)r erkl(cid:230)rer 65 af de arbejdslłse, at det tidsrum, som er nłdvendigt til job- słgning, er p(cid:229) over et (cid:229)r (langtidsledighed), medens 14 % og 19 % erkl(cid:230)rer at have słgt i et tidsrum fra seks til 11 m(cid:229)neder eller under seks m(cid:229)neder. Ifłlge disse oplysninger vedrłrer langtidsledigheden 46 % af samtlige arbejdslłse, der har mistet deres job, og 74 % af dem, der er fłrstegangsbesk(cid:230)ftigelsessłgende. For aldersklas- sen 25-34 (cid:229)r er langtidsledighedsprocenten p(cid:229) 78 %, medens 15 % af de arbejdslłse erkl(cid:230)rer, at jobsłgningen varer under seks m(cid:229)neder, og 11 % mellem seks og 11 I dette tilf(cid:230)lde vedrłrer langtidsledigheden m(cid:229)neder. 55 % af de arbejdslłse, der har mistet deres job, og 86 % af dem, der er fłrstegangsbesk(cid:230)ftigelsessłgende. (49) De italienske myndigheder har endvidere fremlagt sta- tistiske oplysninger om enlige med henblik p(cid:229) at vise, at de bliver boende hos for(cid:230)ldrene, og styrke teorien om, at aldersgr(cid:230)nsen for kategorien af unge skal forhłjes. Det fremg(cid:229)r af resultaterne af den statistiske bearbej- delse, at de enlige udgłr 29,2 % af befolkningen i alders- klassen 15-24 (cid:229)r for (cid:229)rene 1995, 1996 og 1997. For- hłjes aldersgr(cid:230)nsen for kategorien af unge til 34 (cid:229)r, (cid:230)ndres disse procenter til 36,6 % (1995), 37,1 % (1996) og 37,4 % (1997). (50) Ifłlge en undersłgelse, Censis har foretaget (32. beret- ning om den sociale tilstand i landet 1998), er familien af v(cid:230)sentlig betydning for, at dens medlemmer kan f(cid:229) d(cid:230)kning for manglerne ved den disponible lłn og arbej- det. I 1995 boede 87 % af de unge mellem 20 og 24 (cid:229)r stadig hos deres for(cid:230)ldre, og for aldersklassen 25-29 (cid:229)r var der tale om 56 %. Tabel 11 Procent af enlige i den samlede befolkning (uddrag af oplysningerne fra de italienske myndigheder) Aldersklasse ˜ 14 15-19 20-24 1995 15,3 6,7 7,2 1996 15,3 6,7 7,2 1997 15,3 6,7 7,2 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/9 Aldersklasse 1995 1996 1997 25-29 30-34 Kilde: Istat. 5,2 2,2 5,5 2,4 5,7 2,5 (51) De italienske myndigheder bem(cid:230)rker, at arbejdslłsheds- procenten for 1995 er meget hłj for Syditalien og łerne. For aldersklassen 25-39 (cid:229)r overstiger den 50 %, og for de fłlgende aldersklasser er procenterne klart hłjere end i Nord- og Mellemitalien. Tabel 12 Arbejdslłshed for hver aldersklasse og hvert omr(cid:229)de (Norditalien, Mellemitalien, Syditalien og łerne) (cid:151) 1995 (uddrag af oplysningerne fra de italienske myndigheder) Omr(cid:229)de 15-19 20-24 25-29 30-34 35-39 Norditalien 24,2 18,1 8,9 Mellemitalien 34,9 33,7 17,2 5,2 9,8 4,1 6,4 Syditalien og łerne 56,4 55,0 34,0 21,1 13,3 Kilde: Arbejdsministeriet. faldet (52) ¯rene 1996 og 1997 viser en lignende situation med hłjere arbejdslłshedsprocenter i Syditalien. Ogs(cid:229) udvik- lingen i tiden viser en situation, der er forskellig i Nordi- talien, Mellemitalien og Syditalien. I de norditalienske regioner er i arbejdslłsheden vedvarende for aldersklasserne 15-19 (cid:229)r (24,2 % i 1995 og 22,7 % i 1997) og 20-24 (cid:229)r (18,1 % i 1995 og 17,3 % i 1997). Mellemitalien pr(cid:230)ges af en stigende arbejdslłshed i aldersklassen 25-29 (cid:229)r, medens procenten i de syditali- enske regeringer kun er faldende for aldersklassen 15-19 (cid:229)r. Arbejdslłshedsprocenten for aldersklassen 24-29 (cid:229)r stiger f. eks. fra 34 % i 1995 til 36,5 % i 1997. (53) De italienske myndigheder anfłrer endvidere, at de undersłgelser, der er offentliggjort i den anden rapport om ungdomssituationen, viser, at ud af i alt 2 805 000 besk(cid:230)ftigelsessłgende i 1997 hłrer 37 % til i aldersklas- sen 15-24 (cid:229)r og 38 % i aldersklassen 25-34 (cid:229)r. Alt i alt udgłres 75 % af de besk(cid:230)ftigelsessłgende af personer mellem 15 og 34 (cid:229)r. Et grundl(cid:230)ggende tr(cid:230)k er, at 54 % af disse arbejdslłse mellem 15 og 34 (cid:229)r słger besk(cid:230)fti- gelse for fłrste gang. (54) De italienske myndigheder har ogs(cid:229) fremlagt oplysnin- ger om arbejdslłshedsprocenterne for de enkelte alders- klasser, studieniveauer og omr(cid:229)der. De har anfłrt, at i de norditalienske og mellemitalienske er regioner studieniveau ikke arbejdslłshedsprocenten alt s(cid:230)rlig differentieret, medens der i de syditalienske regio- ner bem(cid:230)rkes en meget stor forskel: 12,5 % for alle, der har dottorato eller specialisering bag sig, og 34 % for universitetsuddannede med diploma og universitetsstu- derende. efter Tabel 13 Arbejdslłshedsprocent fordelt p(cid:229) aldersklasser og studieniveauer (1995) (oplysninger fra de italienske myndigheder) Aldersklasse Dott. o spec. Laurea Laurea breve Diplomati conaccesso universitario Diplomati senzaaccesso universitario Licenza di scuola media Licenza di scuola elementare 15-19 20-24 25-29 30-34 35-39 I alt 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 25,0 23,9 7,9 2,5 10,6 0,0 25,0 12,5 6,7 0,0 8,3 44,2 24,5 7,9 3,7 2,5 10,2 25,5 15,3 7,4 4,7 3,5 9,1 20,0 13,9 7,5 5,4 5,1 8,8 22,2 12,0 12,8 9,3 6,9 9,9 Kilde: Arbejdsministeriet. I alt 24,2 18,1 8,9 5,1 4,0 9,5 L 42/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 (55) De italienske myndigheder understreger, at arbejdslłs- hedsprocenternes udvikling i tid viser en stigning i (cid:229)rene 1995, 1996 og 1997 med en meget tydelig tendens i Mellemitalien og Syditalien. Sidstn(cid:230)vnte omr(cid:229)de udviser desuden en langt stłrre forskel mellem arbejdslłsheds- procenterne alt efter studieniveau. n(cid:229)r det skal p(cid:229)vises, at der er tale om effektiv jobska- belse. Desuden bem(cid:230)rker de italienske myndigheder, at uden disse foranstaltninger ville arbejdsgiverne benytte andre former for tidsbegr(cid:230)nsede aftaler. (56) De italienske myndigheder bem(cid:230)rker ligeledes, at uddan- nelse, der er gjort tvungen i henhold til uddannelses- og arbejdsaftalerne, skal vurderes som det modstykke, virk- somhederne afkr(cid:230)ves. Uddannelse skal angiveligt ikke begr(cid:230)nses til det mindstemal af timer, der er fastsat i loven, men skal omfatte praktik p(cid:229) arbejdspladsen. De italienske myndigheder fremh(cid:230)ver, at i mange tilf(cid:230)lde falder uddannelse eller genuddannelse ikke inden for anvendelsesomr(cid:229)det for artikel 87 og 88. Falder for- anstaltninger inden for anvendelsesomr(cid:229)det for artikel 87, stk. 1, vurderes de til geng(cid:230)ld positivt af Kommis- sionen. (57) I den forbindelse har de italienske myndigheder fremlagt oplysninger om beregningen af uddannelsesudgifterne og deres virkning for de fordele, arbejdsgiverne indrłm- mes: ud af den hłjest t(cid:230)nkelige fordel (p(cid:229) grundlag af en neds(cid:230)ttelse p(cid:229) 100 % af de sociale sikringsudgifter) pr. arbejdstager p(cid:229) 11 282 256 ITL (5 826,80 EUR) udgłr den ansl(cid:229)ede uddannelsesudgift 1 575 000 ITL (813,42 EUR). Til dette tal skal angiveligt fłjes ogs(cid:229) udgifterne til den uddannelse, der gives i arbejdstiden. (cid:229)r og pr. (61) Endelig fremh(cid:230)ver de italienske myndigheder, at denne fortolkning skulle v(cid:230)re blevet godtaget af Kommissio- nen, da den godkendte den ved regional lov (Sicilien) nr. 30 af 7. august 1997 indfłrte stłtteordning (10). V. VURDERING V. 1. Uddannelses- og arbejdsaftaler V. 1. a) Spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt foranstaltningerne vedrłrende uddannelses- og arbejdsaftalerne har pr(cid:230)g af stłtte (62) Uddannelses- og arbejdsaftalerne som fastsat ved lov 863/84 udgjorde ikke stłtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, men en generel foranstaltning. Fordelene var nemlig g(cid:230)ldende p(cid:229) ensartet, automatisk vis, uden for- skelsbehandling og p(cid:229) grundlag af objektive kriterier for alle virksomheder. (58) For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r den forhłjelse af aldersgr(cid:230)nsen ud over de 32 (cid:229)r, de regionale myndigheder kan foretage, angiver de italienske myndigheder, at situationen er som fłlger: 35 (cid:229)r for regionen Lazio, 38 (cid:229)r for Calabria, 40 (cid:229)r for Campania, Abruzzo og Sardinien, 45 (cid:229)r for Basili- cata, Molise, Publia og Sicilien. (63) De ved lov 407/90 indfłrte (cid:230)ndringer af bestemmel- serne (cid:230)ndrede foranstaltningernes art. De nye bestem- melser har gradueret de neds(cid:230)ttelser, der indrłmmes alt efter virksomhedens etableringssted og erhvervsgren. Derved er nogle virksomheder kommet til at f(cid:229) stłrre neds(cid:230)ttelser end dem, der indrłmmes konkurrerende virksomheder. (59) Endelig understreger de italienske myndigheder stłttens midlertidige pr(cid:230)g, idet denne hłjst kan vare to (cid:229)r. IV. 2. Stłtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler (60) De italienske myndigheder bem(cid:230)rker, at stłtteordningen er i overensstemmelse med F(cid:230)llesskabets retningslinjer, der begunstiger opretholdelse af de oprettede arbejds- pladser. Omdannelsen af uddannelses- og arbejdsafta- lerne skulle angiveligt svare til nettojobskabelse, efter- som denne omdannelse skulle głre de usikre arbejds- pladser til faste arbejdspladser. De arbejdstagere, der er ansat ved en uddannelses- og arbejdsaftale, burde ikke t(cid:230)lles blandt den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheds personale, (64) De selektive neds(cid:230)ttelser, der begunstiger bestemte virk- somheder i forhold til andre i den samme medlemsstat, uanset om det sker p(cid:229) individuelt, regionalt eller sek- torm(cid:230)ssigt plan, udgłr for den dels vedkommende, der er differentieret, statsstłtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, der fordrejer konkurrencen og truer med at p(cid:229)virke samhandelen mellem medlemsstater. Dif- ferentieringen er nemlig til fordel for de virksomheder, der arbejder i bestemte omr(cid:229)der i idet den begunstiger dem, i den udstr(cid:230)kning stłtten ikke indrłmmes virksomheder, der er beliggende i andre omr(cid:229)der. Italien, (65) Stłtten fordrejer konkurrencen, eftersom den styrker den finansielle stilling og de handlemuligheder, de stłt- temodtagende virksomheder har i forhold til deres kon- kurrenter, som ikke modtager stłtte. For s(cid:229) vidt som (10) Statsstłttesag N 692/97. 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/11 virkningen kan p(cid:229)vises i samhandelen i EU, skades denne af stłtten. (71) I retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte (12) st(cid:229)r der, at Kommissionen principielt er velvilligt indstillet over for: (66) Stłtten fordrejer navnlig konkurrencen og p(cid:229)virker sam- handelen mellem medlemsstater, for s(cid:229) vidt som de stłt- temodtagende virksomheder udfłrer en del af deres pro- duktion til de andre medlemsstater; uanset om virksom- hederne udfłrer deres varer eller ej, begunstiges den indenlandske produktion, fordi stłtten mindsker mulig- heden for de virksomheder, der er etablerede i andre medlemsstater, for at udfłre deres varer til det italienske marked (11). (67) Af n(cid:230)vnte (cid:229)rsager er de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger principielt forbudt i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og E(cid:216)S-aftalens artikel 62, stk. 1, og de kan ikke anses for at v(cid:230)re forenelige med f(cid:230)llesmarkedet, med- mindre Øn af de heri faste undtagelsesbestemmelser fin- der anvendelse herp(cid:229). (68) Med hensyn til formen burde ordningen have v(cid:230)ret anmeldt til Kommissionen p(cid:229) projektstadiet som fore- skrevet i artikel 88, stk. 3. Da den italienske regering ikke har anmeldt stłtten, er den i henhold til EF-retten ulovlig, eftersom bestemmelserne i traktatens artikel 88, stk. 3, ikke er overholdt, og den kan kun anses for at v(cid:230)re forenelig med f(cid:230)llesmarkedet, hvis den kan v(cid:230)re omfattet af en i traktaten fastsat undtagelsesbestem- melse. V. 1. b) Spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt uddannelses- og arbejds- aftalerne er forenelige med f(cid:230)llesmarkedet (cid:151) stłtte vedrłrende arbejdslłse (cid:151) stłtte til jobskabelse (netto) i SMV og i de regioner, der er berettigede til stłtte med regionalt sigte eller (cid:151) stłtte, der tager sigte p(cid:229) at tilskynde til ans(cid:230)ttelse af visse kategorier af arbejdstagere, der har s(cid:230)rlig van- skeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet, og det g(cid:230)lder p(cid:229) hele det nationale omr(cid:229)de; i dette tilf(cid:230)lde kr(cid:230)ves det blot, at stillingen er ledig som fłlge af naturlig afgang og ikke som fłlge af en afskedigelse. (72) I retningslinjerne fasts(cid:230)ttes det desuden, at Kommissio- nen skal sikre sig, at stłtteniveauet ikke overstiger det, som er nłdvendigt for at tilskynde til jobskabelse, og at der er sikkerhed for, at den nyoprettede arbejdsplads opretholdes i et vist stykke tid. (73) Det anfłres ligeledes i retningslinjerne, at Kommissionen ogs(cid:229) kan godkende stłtte til jobbevarelse p(cid:229) betingelse af, at denne er begr(cid:230)nset til de regioner, der er omfattet af den i artikel 87, stk. 3, litra a), fastsatte undtagelses- bestemmelse, og overholder betingelserne for drifts- stłtte. I disse regler st(cid:229)r der, at den slags stłtte skal v(cid:230)re tidsbegr(cid:230)nset og nedtrappelig, tage sigte p(cid:229) at overvinde de strukturelle svagheder og fremme en b(cid:230)redygtig udvikling under overholdelse af reglerne for de fłl- somme erhvervsgrene. (69) Da det er fastsl(cid:229)et, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger udgłr statsstłtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, skal Kommissionen vurdere, om de kan erkl(cid:230)res forenelige med f(cid:230)llesmarkedet i medfłr af artikel 87, stk. 2 og 3. (74) P(cid:229) grundlag af de oplysninger, der er fremkommet som led i n(cid:230)rv(cid:230)rende procedure, finder Kommissionen, at stłtten til ans(cid:230)ttelse gennem uddannelses- og arbejds- aftaler er pr(cid:230)get af fłlgende: (70) Med hensyn til, om de i traktaten fastsatte undtagelses- bestemmelser finder anvendelse, finder Kommissionen, at stłtten ikke kan v(cid:230)re omfattet af de i artikel 87, stk. 2, fastsatte undtagelsesbestemmelser, eftersom der ikke er tale om stłtte af social karakter som omhandlet i arti- kel 87, stk. 2, litra a), eller om stłtte, hvis form(cid:229)l er at r(cid:229)de bod p(cid:229) skader, der er for(cid:229)rsaget af naturkatastrofer eller af andre us(cid:230)dvanlige begivenheder som omhandlet i artikel 87, stk. 2, litra b), eller om stłtte, der omhand- les i de i artikel 87, stk. 2, litra c), fastsatte bestemmel- ser. Endvidere kan stłtten ikke v(cid:230)re omfattet af artikel 87, stk. 3, litra a) og c), da der ikke er tale om investe- ringsstłtte. Af selvindlysende (cid:229)rsager finder de i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), fastsatte undtagelsesbestemmel- ser heller ikke anvendelse. (cid:151) den vedrłrer ikke udelukkende ans(cid:230)ttelse af arbejds- tagere, der słger besk(cid:230)ftigelse for fłrste gang, eller som er blevet arbejdslłse, fordi de har mistet det job, de havde, idet dette krav ikke er medtaget i den italienske lovgivning (cid:151) den tager ikke sigte p(cid:229) nettojobskabelse, som angivet i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelse (13), selv om det er forbudt at foretage afskedigelser i lłbet af det foreg(cid:229)ende tidsrum (cid:151) den tager sigte p(cid:229) ans(cid:230)ttelse af visse arbejdstagerka- tegorier, der har vanskeligt ved (igen) at komme ud (11) Dom af 13. juli 1988 i sag 102/87, Saml. 1988, s. 4067. (12) Se fodnote 5. (13) Se fodnote 5. L 42/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 p(cid:229) arbejdsmarkedet. I betragtning af den meget hłje aldersgr(cid:230)nse (32 (cid:229)r), der er fastsat, er det nłdven- digt at vurdere, om bem(cid:230)rkningerne fra de italien- ske myndigheder og fra andre interesserede parter om definitionen af vanskeligt stillede kategorier kan s(cid:230)ttes i forbindelse med bestemmelserne i retnings- linjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte. Afgr(cid:230)nsningen af s(cid:229)ledes af afgłrende aldersklassen »unge« bliver betydning for, om ordningen er forenelig med f(cid:230)llesmarkedet. klassen 15-24 (cid:229)r. I den forbindelse skal Kommissionen ogs(cid:229) bem(cid:230)rke, at de af Confindustria angivne procenter for disse to aldersklasser ikke svarer til de forelagte oplysninger (tabel 2). Af tabel 2, men ogs(cid:229) af tabel 12, fremg(cid:229)r det tv(cid:230)rtimod, at procenten af besk(cid:230)ftigelses- słgende falder st(cid:230)rkt i aldersklassen 25-29 (cid:229)r i forhold til aldersklassen 20-24 (cid:229)r. Der er tale om en foreteelse, der g(cid:230)lder hele Italien, og som ogs(cid:229) bekr(cid:230)ftes af andre statistiske oplysninger (tabel 1), hvori ledighedsprocen- ten i Italien sammenlignes med det europ(cid:230)iske gennem- snit. (75) Den p(cid:229)g(cid:230)ldende stłtteordning tager sigte p(cid:229) arbejds- tagere i aldersklassen 16-32 (cid:229)r, der ifłlge de italienske myndigheder m(cid:229) anses for at omfatte betr(cid:230)ngte katego- rier, der har vanskeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet, eftersom de svarer til kategorien af unge og kategorien af langtidsledige. (79) (76) Kommissionen skal bem(cid:230)rke, at der i retningslinjerne ikke findes nogen aldersgr(cid:230)nse i definitionen af katego- rien af unge. Som allerede angivet i forbindelse med iv(cid:230)rks(cid:230)ttelsen af proceduren efter artikel 88, stk. 2, over for de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger (14) skal Kom- missionen bem(cid:230)rke, at s(cid:229)vel de foranstaltninger, der allerede er iv(cid:230)rksat p(cid:229) EF-plan til fordel for unge, som de, der s(cid:230)dvanligvis fremmes af medlemsstaterne, vedrł- rer unge under 25 (cid:229)r (15). Denne retningslinje er ligele- des kn(cid:230)sat af Det Internationale Arbejdsbureau (ILO), som i sin rapport om besk(cid:230)ftigelsen af de unge define- rer disse som hłrende til gruppen mellem 15 og 24 (cid:229)r (16). I rapporten anfłres det, at definitionen af unge er meget vekslende fra land til land alt efter kulturelle og institutionelle forhold. I industrilandene og i de łsteu- rop(cid:230)iske lande med overgangsłkonomi svarer den nedre aldersgr(cid:230)nse almindeligvis til alderen ved under- visningspligtens ophłr. Derimod er den łvre gr(cid:230)nse mere vekslende (17). (77) De statistiske oplysninger fra de italienske myndigheder og fra Confindustria viser, at det italienske arbejdsmar- ked er pr(cid:230)get af arbejdslłshedsprocenter, der forbliver hłje ogs(cid:229) ud over aldersklassen 20-24 (cid:229)r. (78) Selv om arbejdslłshedssituationen er alvorligere i Sydita- lien, kan det ikke h(cid:230)vdes, at procenten af besk(cid:230)ftigelses- słgende er hłjere i aldersklassen 25-34 (cid:229)r end i alders- (14) Se fodnote 1. (15) Punkt 12. 3 i Kommissionens brev af 17. august 1998 (se fod- note 1). (16) ILO’s rapport om besk(cid:230)ftigelse af unge, der er udarbejdet til kon- ferencen for ministrene for ungdomsanliggender, den 8. -12. august 1998, Lissabon, punkt 1. 1. (17) Sammesteds. I oplysningerne fra de italienske myndigheder (tabel 7) angives der en procent af registrerede arbejdslłse i aldersklassen 25-32 (cid:229)r, der er hłjere end for aldersklas- sen 19-24 (cid:229)r. Oplysningerne viser i łvrigt hłjere ledig- hedsprocenter end de beregninger, der er foretaget af Eurostat (tabel 1). Forskellen skyldes, at Eurostats statisti- ske oplysninger l(cid:230)gger ILO’s definition af arbejdslłshed til grund, hvor der tages tre kriterier i betragtning: man skal v(cid:230)re uden arbejde, v(cid:230)re aktivt besk(cid:230)ftigelses- słgende og v(cid:230)re rede til at p(cid:229)begynde jobbet i lłbet af to uger. Disse kriterier anvendes derimod ikke ved regi- strering p(cid:229) arbejdsformidlingens lister i Italien, hvor der ofte słger som ikke aktivt studerende, der endnu ikke har besk(cid:230)ftigelse (f. eks. afsluttet deres studier). forekommer personer, (80) Ifłlge Kommissionen skal oplysningerne om arbejdslłs- hedsprocenterne, ogs(cid:229) med hensyn til deres udvikling i tid, ses p(cid:229) baggrund af andre oplysninger, nemlig om det gennemsnitlige tidsrum, i hvilket de arbejdslłse słger besk(cid:230)ftigelse, og om gennemsnitsalderen for best(cid:229)else af »laurea«. (81) Med hensyn til det fłrste forhold, dvs. det gennemsnit- lige tidsrum, i hvilket der słges besk(cid:230)ftigelse, m(cid:229) det bem(cid:230)rkes, at dette łges med alderen og n(cid:229)r op p(cid:229) 37 m(cid:229)neder i aldersklassen 30-39 (cid:229)r (tabel 6). Disse oplys- ninger kan delvis forklare arbejdslłshedens strukturelle natur. De italienske myndigheder har understreget dette s(cid:230)rtr(cid:230)k ved det italienske arbejdsmarked, som i łvrigt er mere fremtr(cid:230)dende i Syditalien, hvor arbejdslłsheds- procenten er hłjere (tabel 11). Med hensyn til de for- skellige aldersklasser har de italienske myndigheder anfłrt resultaterne i Istats anden rapport om ungdom- mens k(cid:229)r for 1997 (se betragtning 48). Af rapporten fremg(cid:229)r det bl. a. , at 65 % af de arbejdslłse i aldersklasse 15-24 (cid:229)r erkl(cid:230)rer, at de har słgt i besk(cid:230)ftigelse i over et (cid:229)r (langtidsledighed); denne procent stiger til 68 i aldersklassen 25-34 (cid:229)r. Ud fra disse oplysninger m(cid:229) Kommissionen derfor mene, at denne foreteelse skal behandles som strukturel arbejdslłshed og ikke ved en forhłjelse af aldersgr(cid:230)nsen i definitionen af kategorien af unge. 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/13 (82) Langtidsledigheden (over et (cid:229)r) er et af de vigtigste tr(cid:230)k ved den strukturelle arbejdslłshed, og den er taget i betragtning i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte. Sammen med de unge udgłr de langtidsledige nemlig en af de vanskeligt stillede kategorier, der omhandles i retningslinjerne. En situation med overflod af ung arbejdskraft, der undertiden er hłjtuddannet (laurea), forv(cid:230)rrer yderligere de langtidslediges vilk(cid:229)r. Den lang- tidsledige er nemlig ofte mindre kvalificeret eller besid- der f(cid:230)rdigheder, der i stigende grad for(cid:230)ldes, hvorved han p(cid:229) arbejdsmarkedet forfordeles i konkurrencen med de unge besk(cid:230)ftigelsessłgende, der ofte er bedre kvalifi- cerede. varigt kan skade produktionsevnen (18). I karriere betragtning af alderen for best(cid:229)else af laurea rykkes den kritiske alder nemlig for dem, der har best(cid:229)et laurea, og svarer ikke l(cid:230)ngere til aldersklassen 20-24 (cid:229)r. (85) P(cid:229) baggrund af ovenst(cid:229)ende anl(cid:230)gger Kommissionen den betragtning, at de statistiske oplysninger og den institutionelle forhold i forbindelse med studiernes varig- hed kan berettige til en udvidelse af kategorien af unge, s(cid:229)ledes at den kommer til at omfatte aldersklassen 25-29 (cid:229)r, men kun n(cid:229)r det g(cid:230)lder personer, der har best(cid:229)et laurea. (83) Med hensyn til de unge med laurea angives der i oplys- ningerne fra de italienske myndigheder og fra Confindu- stria en ret hłj alder for best(cid:229)else af Laurea. I de statisti- ske oplysninger om alderen for best(cid:229)else af laurea angi- ves det, at procenten af personer, der best(cid:229)r laurea, er i stigning indtil 25-(cid:229)rsalderen og i nedgang efter 26-(cid:229)rs- alderen (tabel 8). Stłrstedelen best(cid:229)r laurea i 24-(cid:229)rsalde- ren (11,8 %), 25-(cid:229)rsalderen (18,8 %), 26-(cid:229)rsalderen (18,7 %) eller 27-(cid:229)rsalderen (14,3 %). Den ret hłje alder ved best(cid:229)else af laurea bevirker en sen indslusning p(cid:229) arbejdsmarkeder. Sammenligner man den italienske situation med situationen i de łvrige medlemsstater, bem(cid:230)rkes det, at gennemsnitsalderen er 26,8 (cid:229)r i Italien mod et europ(cid:230)iske gennemsnit p(cid:229) 25,7 (cid:229)r. (86) Kommissionen skal anfłre, at stłtten til ans(cid:230)ttelse gen- nem uddannelses- og arbejdsaftaler omfatter to elemen- ter, som er positive for det italienske arbejdsmarked, der pr(cid:230)ges af en alvorlig strukturel situation og af vanskelig- heder med indslusning af kategorien af ungen p(cid:229) dette marked. Det fłrste element udgłres af den i uddannel- ses- og arbejdsaftalerne omhandlede uddannelsesvirk- somhed, medens det andet best(cid:229)r af den betingelse i ord- ningen, ifłlge hvilken ans(cid:230)ttelse ved hj(cid:230)lp af en uddan- nelses- og arbejdsaftale ikke tillades, n(cid:229)r virksomheden ikke har beholdt mindst 50 % af de arbejdstagere, hvis uddannelses- og arbejdsaftale er udlłbet inden for de 24 forg(cid:229)ende m(cid:229)neder. Denne betingelse ser ud til at v(cid:230)re en yderligere tilskyndelse for virksomhederne til at sikre opretholdelse af arbejdspladserne i et l(cid:230)ngere tidsrum. (84) Anl(cid:230)gges der den betragtning, at aldersgr(cid:230)nsen for kate- gorien af unge er 24 (cid:229)r, er det sikkert, at en stor del af dem, der har best(cid:229)et laurea, ikke kan v(cid:230)re omfattet af indslusning p(cid:229) arbejdsmarkedet, de foranstaltninger til der tager sigte p(cid:229) denne kategori. Kun de, der best(cid:229)r lau- rea i 23-(cid:229)rsalderen eller fłr, dvs. 4 %, vil kunne v(cid:230)re omfattet af disse foranstaltninger, der er begr(cid:230)nset til personer p(cid:229) op til 24 (cid:229)r. De, der best(cid:229)r laurea i 24-(cid:229)rs- alderen, dvs. 11,8 %, vil kun have meget kort tid til at udnytte disse foranstaltninger. I den forbindelse er det nyttigt at huske p(cid:229) de italienske myndigheders betragt- ninger over den kendsgerning, at gennemsnitsalderen for adgang til arbejdslivet er p(cid:229) 27 (cid:229)r for personer, der har best(cid:229)et laurea. Der er tale om den alder, som kende- tegner den fłrste ans(cid:230)ttelse, idet det tidsrum, der anven- des til at opn(cid:229) adgang til arbejdet, er tiden mellem best(cid:229)elsen af laurea og den fłrste besk(cid:230)ftigelse. Der er s(cid:229)ledes tale om et tidsrum med besk(cid:230)ftigelsessłgning, der overstiger et (cid:229)r, for alle dem, der best(cid:229)r laurea i en alder af 23 (cid:229)r og derunder, 24 (cid:229)r, 25 (cid:229)r og 26 (cid:229)r. Denne for den erhvervsm(cid:230)ssige tilv(cid:230)relse for en ung, der har best(cid:229)et laurea, eftersom en forl(cid:230)nget arbejdslłshedsperiode i begyndelsen af den erhvervsm(cid:230)ssige tilv(cid:230)relse som understreget af ILO kan f(cid:229) varige fłlger for besk(cid:230)ftigel- sesudsigterne. Den vurdering, ILO har foretaget, g(cid:229)r p(cid:229) indslusning p(cid:229) arbejdsmarkedet af unge op til 24 (cid:229)r og g(cid:229)r ud fra, at arbejdslłshed i begyndelsen af en persons foreteelse har ret alvorlige fłlger (87) Med hensyn til modstykket, der udgłres af den uddan- nelse, arbejdsgiveren st(cid:229)r for, m(cid:229) dette tages i betragt- ning ved vurderingen af intensiteten af den stłtte, der indrłmmes arbejdsgiverne. Der er nemlig tale om en finansiering og organisatorisk forpligtelse, der under ingen omst(cid:230)ndigheder m(cid:229) forveksles med en nyinveste- ring. Denne defineres i retningslinjerne for statsstłtte med regionalt sigte (19) som en investering i anl(cid:230)gsakti- ver i forbindelse med oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en best(cid:229)ende virksomhed eller igangs(cid:230)ttelse en gennemgribende af (cid:230)ndring i en best(cid:229)ende virksomheds produkt eller pro- duktionsproces. Stłtte til jobskabelse i forbindelse med en nyinvestering udgłr en form for ydelse af investe- ringsstłtte, der har hjemmel i retningslinjerne for stats- stłtte med regionalt sigte. en aktivitet, der medfłrer (88) Den i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte fastsatte betingelse, ifłlge hvilken den besatte stilling skal v(cid:230)re blevet ledig som fłlge af naturlig afgang og ikke ved afskedigelse (20) er desuden opfyldt, eftersom den italien- (18) ILO’s rapport om besk(cid:230)ftigelse af unge, der er udarbejdet til kon- ferencen for ministrene for ungdomsanliggender, den 8. -12. august 1998, Lissabon, punkt 1. 5 (se fodnote 16). (19) EFT C 74 af 10. 3. 1998, s. 9. (20) Se fodnote 5. L 42/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 ske lovgivning udtrykkeligt stiller som betingelse, at der ikke er foretaget afskedigelser. I overensstemmelse med retningslinjerne skal det derfor ikke kr(cid:230)ves, at der for de d(cid:229)rligt stillede kategorier skal v(cid:230)re tale om nettojobska- belse. arbejdsaftalerne, og til arbejdslłshedssituationen, der er s(cid:230)rlig alvorlig i Italien. Kommissionens grundlag for at slutte, at stłttebelłbet ikke overstiger, hvad der er nłd- vendigt for at fremme jobskabelsen, udgłres ogs(cid:229) af for- holdet mellem de sociale sikringsbidrag, som neds(cid:230)ttel- serne vedrłrer, og arbejdstagernes lłnninger samt af gradueringen af foranstaltningen alt efter de p(cid:229)g(cid:230)ldende regioners s(cid:230)regenheder. (89) For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r stłttens selektive pr(cid:230)g, skal Kommis- sionen bem(cid:230)rke, at de italienske myndigheder kun giver den differentierede del af stłtten, der overstiger en 25 % neds(cid:230)ttelse af de sociale sikringsbidrag, til visse katego- rier af virksomheder. Disse virksomheder differentieres i forhold til de andre alt efter erhvervsgren og stłrrelse. Desuden er ogs(cid:229) stłttens intensitet vekslende alt efter beliggenhed p(cid:229) det nationale omr(cid:229)de. Stłtten ydes nem- lig med vekslende intensitet alt efter beliggenhed til virk- somheder i handels- og turistsektoren med under 15 ansatte, til h(cid:229)ndv(cid:230)rksvirksomheder og til alle virksom- heder, der ligger i omr(cid:229)der, som har en arbejdslłsheds- procent over landsgennemsnittet. Disse foranstaltninger kan ikke anses for at v(cid:230)re generelle foranstaltninger, eftersom de ikke anvendes ensartet p(cid:229) hele erhvervslivet, men begunstiger visse virksomheder og visse erhvervs- grene (21). (90) Det samlede niveau for stłtte til den enkelte virksomhed afh(cid:230)nger endelig direkte af antallet af nyansatte. I den forbindelse har de italienske myndigheder vurderet, at den hłjeste stłtte, der kan komme p(cid:229) tale (den samlede neds(cid:230)ttelse p(cid:229) 100 % af de sociale sikringsydelser, dvs. 25 % i form af den generelle foranstaltning, der finder anvendelse p(cid:229) hele det italienske omr(cid:229)de, og hłjst 75 % som yderligere neds(cid:230)ttelse) pr. (cid:229)r og pr. nyansat arbejds- tager, heri ikke medregnet uddannelsesudgifter, andrager 9 707 256 ITL (5 013,38 EUR). Det belłb skulle andrage 7 280 442 ITL (3 760,03 EUR) for de virksom- heder, der er berettiget til den yderligere neds(cid:230)ttelse p(cid:229) hłjst 75 %, og 2 426 814 ITL (1 253,34 EUR) for virk- somheder, der kun er berettigede til den yderligere neds(cid:230)ttelse p(cid:229) 15 %, alts(cid:229) i alt 40 % (se betragtning 12). (91) Kommissionen anl(cid:230)gger den betragtning, at kun hvor der gennem uddannelses- og arbejdsaftaler er tale om stłtte til ans(cid:230)ttelse af arbejdstagere, der har s(cid:230)rlig van- skeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet (cid:151) dvs. unge under 25 (cid:229)r, unge p(cid:229) op 29 (cid:229)r, der har best(cid:229)et laurea, og langtidsledige (personer, der har v(cid:230)ret jobskabelse, arbejdslłse i over et (cid:229)r) (cid:151) eller stłtte til overstiger stłtteintensiteten ikke, hvad der er nłdvendigt for at fremme jobskabelsen under hensyn til den uddan- nelse, der er tvungen i henhold til uddannelses- og (21) P(cid:229) grundlag af den fłrste opgłrelse over statsstłtte i Det Euro- p(cid:230)iske F(cid:230)llesskab (1988) defineres generelle foranstaltninger som statslige foranstaltninger, der finder ensartet anvendelse p(cid:229) hele erhvervslivet, og som ikke begunstiger bestemte virksomheder eller erhvervsgrene, KOM(88) 945. (92) P(cid:229) grundlag af ovenst(cid:229)ende analyse konkluderer Kom- missionen, at kun hvor der er tale om jobskabelse og i de foreg(cid:229)ende punkt anfłrte tilf(cid:230)lde er stłtten i over- ensstemmelse med retningslinjerne herfor og kan derfor v(cid:230)re omfattet af den for n(cid:230)vnte stłttetype fastsatte und- tagelsesbestemmelse. (93) Kommissionen anl(cid:230)gger imidlertid den betragtning, at stłtte til ans(cid:230)ttelse gennem uddannelses- og arbejdsafta- ler udgłr stłtte til jobbevarelse, n(cid:229)r der ikke er tale om ans(cid:230)ttelse af arbejdstagere, der har s(cid:230)rlig vanskeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet (cid:151) dvs. unge under 25 (cid:229)r, unge p(cid:229) op til 29 (cid:229)r, der har best(cid:229)et laurea, samt langtidsledige (personer, der har v(cid:230)ret arbejdslłse i over et (cid:229)r) (cid:151) eller n(cid:229)r den ikke tager sigte p(cid:229) jobska- belse. (94) Eftersom der ifłlge retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelses- stłtte ved stłtte til jobbevarelse forst(cid:229)s stłtte til en virk- somhed, der skal tilskynde denne til ikke at afskedige sine ansatte (22), er der i foreliggende tilf(cid:230)lde ikke tale om stłtte til virksomheder med henblik p(cid:229) at tilskynde disse til ikke at afskedige deres ansatte arbejdstagere, idet stłtten ydes til ans(cid:230)ttelse gennem en uddannelses- og arbejdsaftale. Da det ikke stilles som betingelse, at der oprettes nye arbejdspladser, men ordningen tv(cid:230)rtimod udtrykkeligt kr(cid:230)ver, at der ikke er foretaget afskedigel- ser, kan denne stłtte tilskynde virksomhederne til at erstatte arbejdstagere, der selv tager deres afsked. Den tilskynder derfor til opretholdelse af antallet af ansatte uden dog at jobskabelse. Stłtten kan derfor betragtes som stłtte til jobbevarelse, der p(cid:229) grundlag af retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtten sidestilles med driftsstłtte. fłre til (95) Den slags stłtte kan tillades, n(cid:229)r den i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 87, stk. 2, litra b), har til form(cid:229)l at r(cid:229)de bod p(cid:229) skader, der er for(cid:229)rsaget af natur- katastrofer eller af andre us(cid:230)dvanlige begivenheder. P(cid:229) disse betingelser kan stłtte tiljobbevarelse tillades i litra c), regioner, der er omfattet af artikel 87, stk. 3, (22) Se fodnote 5. 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/15 dvs. at den skal fremme den łkonomiske udvikling i omr(cid:229)der, hvor levestandarden er us(cid:230)dvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbesk(cid:230)ftigelse. skal Kommissionen vurdere, om den kan erkl(cid:230)res for forenelig med f(cid:230)llesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 2 og 3. (96) Kommissionen skal fłrst og fremmest anfłre, at stłtten til jobbevarelse ikke er begr(cid:230)nset til omr(cid:229)der, der er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), eftersom italienske omr(cid:229)de. den finder anvendelse p(cid:229) hele det tids- eller Desuden er den hverken nedtrappelig begr(cid:230)nset. Med hensyn til dens mulighed for at hj(cid:230)lpe virksomhederne med at overvinde de strukturelle handi- cap og fremme en b(cid:230)redygtig udvikling har Kommissio- nen tidligere flere gange advaret den italienske regering mod farerne ved den slags generelle foranstaltninger. Kommissionens negative holdning bygger p(cid:229) den over- bevisning, at den slags foranstaltninger har meget skade- lige virkninger for konkurrencen og for samhandelen, uden at F(cid:230)llesskabets interesse, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r den b(cid:230)redygtig udvikling og fjernelse af de strukturelle han- dicap, i tilstr(cid:230)kkelig grad tilgodeses. (100) Med hensyn til, om de i traktaten fastsatte undtagelses- bestemmelser finder anvendelse, g(cid:230)lder de i n(cid:230)rv(cid:230)rende beslutning, afsnit V. 1. b) (se betragtning 69-96) anfłrte bem(cid:230)rkninger ogs(cid:229) for denne stłtte, eftersom der er tale om samme slags. (101) I retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte st(cid:229)r der, at stłtte til jobskabelse g(cid:229)r ud p(cid:229) at skaffe besk(cid:230)ftigelse til arbejdstagere, der endnu ikke har nogen, eller som har mistet den, de havde, og at der ved jobskabelse forst(cid:229)s nettojobskabelse, dvs. oprettelse af en yderligere arbejds- plads i forhold til antallet af arbejdspladser (gennemsnit for et vist tidsrum) i den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomhed. V. 2. Stłtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler V. 2. a) Arten af stłtten til foranstaltningerne til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tids- begr(cid:230)nsede aftaler (97) Da der er tale om en et(cid:229)rig forl(cid:230)ngelse af den samme stłtte som til uddannelses- og arbejdsaftaler, og da stłt- ten er endnu mere selektiv, idet den er tidsbegr(cid:230)nset til omr(cid:229)der under m(cid:229)l 1, er den analyse af stłtten, der er foretaget i punkt V. 1. a), endnu mere relevant over for denne stłtte. (98) Det fremg(cid:229)r derfor af de allerede anstillede betragtnin- ger, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger kan p(cid:229)virke sam- handelen i F(cid:230)llesskabet. I betragtning af stłtteelemen- terne i disse foranstaltninger m(cid:229) det konkluderes, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende stłtte falder inden for anvendelsesomr(cid:229)det for EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og E(cid:216)S-aftalens arti- kel 62, stk. 1, idet den udgłr statsstłtte, som fordrejer konkurrencen og p(cid:229)virker samhandelen i EF og ikke kan anses for forenelig med f(cid:230)llesmarkedet, medmindre Øn af undtagelsesbestemmelserne finder anvendelse herp(cid:229). (102) I samme retningslinjer anfłres det ogs(cid:229), at Kommissio- nen vil v(cid:230)re opm(cid:230)rksom p(cid:229) bestemmelserne i ans(cid:230)ttel- sesaftalen, s(cid:229)som bl. a. en bestemmelse om ans(cid:230)ttelse uden tidsbegr(cid:230)nsning eller for et tilstr(cid:230)kkeligt langt tids- rum. (103) Omdannelse af tidsbegr(cid:230)nsede uddannelses- og arbejds- aftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler skaber ikke yder- ligere arbejdspladser, eftersom arbejdspladserne allerede er oprettede, om end de ikke er faste. (104) Som tidligere bem(cid:230)rket af Kommissionen (23) kan for- anstaltningerne til omdannelse af tidsbegr(cid:230)nsede aftaler og udannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler ikke sidestilles med jobskabelse eller jobbevarelse. De er nemlig s(cid:230)rpr(cid:230)gede ved, at de g(cid:229)r ud p(cid:229) at skabe jobsikkerhed. V(cid:230)rditilv(cid:230)ksten best(cid:229)r derfor i »nettojob- skabelse af faste arbejdspladser«, som er et begreb, der ikke fandtes tidligere. (105) Kommissionen skal anfłre, at der i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte, p(cid:229) trods af, at disse ikke omhandler den slags stłtte, henvises til begrebet jobsikkerhed som noget positivt. Arbejdsaftalens bestemmelser vurderes derfor af Kommissionen, som kun er positivt indstillet over for dem, n(cid:229)r de kan sikre en vis jobsikkerhed. V. 2. b) Spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt stłtten er forenelig med f(cid:230)llesmarkedet (106) I nogle tilf(cid:230)lde ser Kommissionen alts(cid:229) positivt p(cid:229) visse stłtteforanstaltninger vedrłrende omdannelse af tids- ikke-tidsbegr(cid:230)nsede begr(cid:230)nsede arbejdspladser til (99) Efter at have p(cid:229)vist, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger udgłr statsstłtte, som omhandlet i artikel 87, stk. 1, (23) Se statsstłttesag N 692/97. L 42/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 arbejdspladser. Som anfłrt i retningslinjerne er denne positive vurdering dog afh(cid:230)ngig af, at fłlgende to for- pligtelser er opfyldt: sionen, at stłtteintensiteten ikke overskrider, hvad der er nłdvendigt for at tilskynde til jobskabelse. (cid:151) der m(cid:229) ikke v(cid:230)re foretaget afskedigelser i de sidste tolv m(cid:229)neder inden omdannelsen (cid:151) antallet af arbejdspladser skal łges i forhold til det antal arbejdspladser, virksomheden havde de sidste seks m(cid:229)neder inden omdannelsen, fraregnet det antal arbejdspladser, der omdannes. (111) I den forbindelse anl(cid:230)gger Kommissionen den betragt- ning, at de łvrige tilf(cid:230)lde af omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, der ikke overholder forpligtelsen til at łge antallet af arbejdsplad- ser i forhold til det antal, virksomheden havde, udgłr jobbevarelse. Som anfłrt i retningslinjerne er stłtte til denne stłtte at betragte som driftsstłtte. Af de i forbin- delse med stłtten til uddannelses- og arbejdsaftaler tidligere anfłrte (cid:229)rsager mener Kommissionen, at denne stłtte ikke opfylder betingelserne for ydelse af drifts- stłtte. (107) Herved kan Kommissionen sikre, at stłtten ud over at skabe jobsikkerhed indeb(cid:230)rer en v(cid:230)rditilv(cid:230)kst, der best(cid:229)r i nettoskabelse af faste arbejdspladser, der ikke fandtes forinden, og s(cid:229)ledes p(cid:229)se, at der ikke blot er tale om erstatning af en ansat, der er afskediget eller g(cid:229)et p(cid:229) pension. (108) lyset af ovenst(cid:229)ende anl(cid:230)gger Kommissionen den I betragtning, at forpligtelsen til nettojobskabelse i det foreliggende tilf(cid:230)lde kun opfyldes, dersom antallet af ansatte beregnes uden at medregne de arbejdspladser, der oprettes ved tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, eller som ikke skaber en vis jobsikkerhed. i til (109) P(cid:229) grundlag af ovenst(cid:229)ende betragtninger kan Kommis- sionen derfor fastsl(cid:229), at kun den stłtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, der opfylder forpligtelsen til at łge antallet af forhold til det antal, virksomheden arbejdspladser havde (beregnet som et gennemsnit i et vist tidsrum inden omdannelsen), er i overensstemmelse med bestem- melserne i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte og s(cid:229)ledes kan v(cid:230)re omfattet af undtagelsesbestemmelsen til fordel for den slags stłtte. Antallet af ansatte skal beregnes uden de arbejdstagere, der er ansat ved tids- begr(cid:230)nsede aftaler, eller som ikke er fastansatte. (110) Kommissionen mener, at stłttens intensitet skal bereg- nes under hensyntagen til den stłtte, der er ydet i tids- rummet inden omdannelsen. I dette tidsrum har arbejds- giverne nemlig nydt godt af stłtten til den arbejdstager, hvis arbejdsaftale siden er blevet omdannet. Der er s(cid:229)le- des tale om en samlet stłtteperiode p(cid:229) tre (cid:229)r for hver nyoprettet arbejdsplads. Kommissionen finder, at denne intensitet kun i ovenn(cid:230)vnte tilf(cid:230)lde st(cid:229)r i rimeligt for- hold til i betragtning af at de nyoprettede arbejdspladser ikke er tidsbegr(cid:230)nsede, og arbejdslłsheds- situationen i de p(cid:229)g(cid:230)ldende omr(cid:229)der er s(cid:230)rlig alvorlig. Af de i forbindelse med stłtten til uddannelses- og arbejdsaftalerne tidligere anfłrte (cid:229)rsager finder Kommis- form(cid:229)let, VI. KONKLUSIONER (112) Kommissionen konstaterer, at Italien har overtr(cid:229)dt arti- kel 88, stk. 3, ved at yde uanmeldt stłtte til ans(cid:230)ttelse ved hj(cid:230)lp af uddannelses- og arbejdsaftaler, der omhand- les i lov 863/84, 407/90, 169/91 og 451/94, og som er ydet siden november 1995. (113) P(cid:229) grundlag af analysen i n(cid:230)rv(cid:230)rende beslutnings afsnit V. 1. a) og V. 1. b) konstaterer Kommissionen, at kun den stłtte til ans(cid:230)ttelse af arbejdstagere, der p(cid:229) ans(cid:230)ttelses- tidspunktet endnu ikke havde fundet et job, eller som havde mistet det, de havde, og hvis ans(cid:230)ttelse har til nettoskabelse af nye arbejdspladser i de bidraget p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder, er forenelig med f(cid:230)lles- markedet. sig om personer, der (114) Stłtten til arbejdstagere, der har s(cid:230)rlig vanskeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet, dvs. efter at de har mistet deres arbejde, er ligeledes forenelig med i f(cid:230)llesmarkedet. Det drejer betragtning af deres egenskaber st(cid:229)r svagt i arbejdsmar- kedets udv(cid:230)lgelsessystem. Det g(cid:230)lder is(cid:230)r unge under 25 (cid:229)r, personer p(cid:229) 29 og derunder, der har best(cid:229)et lau- langtidsledige (over et (cid:229)rs arbejdslłshed). For at rea, kunne udnytte lettelserne m(cid:229) arbejdsgiverne dog ikke have foretaget afskedigelser i de foreg(cid:229)ende tolv m(cid:229)ne- der, og de skal endvidere (ved ikke-tidsbegr(cid:230)nsede ans(cid:230)ttelsesaftaler) have beholdt mindst 60 % af de arbejdstagere, hvis uddannelsesaftale er udlłbet i lłbet af de 24 foreg(cid:229)ende m(cid:229)neder. (115) De foranstaltninger, der overholder »de minimis«-reg- for falder ikke inden for anvendelsesomr(cid:229)det len (24), (24) Meddelelse fra Kommissionen om »de minimis«-stłtte (EFT C 68 af 6. 3. 1996). 15. 2. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 42/17 artikel 87. I henhold til n(cid:230)vnte regel m(cid:229) det samlede belłb for alle foranstaltninger til fordel for virksomhe- der, der har ansat arbejdstagere ved hj(cid:230)lp af en uddan- nelses- og arbejdsaftale, ikke overstige 100 000 EUR for et tidsrum af tre (cid:229)r. Som anfłrt i Kommissionens med- delelse om »de minimis«-stłtte finder n(cid:230)vnte regel ikke anvendelse p(cid:229) erhvervsgrene, der henhłrer under EKSF, skibsbygnings- og transportsektoren, samt p(cid:229) stłtte til udgifter i forbindelse med landbrug eller fiskeri. (116) Al stłtte til ans(cid:230)ttelse ved hj(cid:230)lp af uddannelses- og ikke overholder de i betragtning arbejdsaftaler, der 113-115 anfłrte betingelser, er uforenelige med f(cid:230)lles- markedet og skal derfor tilbagesłges. (117) Kommissionen konstaterer, at Italien har overtr(cid:229)dt arti- kel 88, stk. 3, ved at udbetale stłtte til den i artikel 15 i lov 196/97 omhandlede omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler. (118) P(cid:229) grundlag af analysen i n(cid:230)rv(cid:230)rende beslutnings afsnit V. 2. a) og V. 2. b), betragtning 97-111, konstaterer Kom- missionen, at kun den stłtte til omdannelse af uddannel- ses- og arbejdsaftaler, der overholder forpligtelsen til at forłge antallet af arbejdspladser i forhold til det gen- nemsnitlige antal arbejdspladser i virksomheden i tids- rummet inden omdannelsen, er forenelige med f(cid:230)lles- markedet. Personalet skal beregnes uden de arbejds- tagere, der er ansat ved ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, eller som ikke er fastansatte (se betragtning 106). falder ikke inden for anvendelsesomr(cid:229)det (119) De foranstaltninger, der overholder »de minimis«-reg- len (25), for artikel 87. For s(cid:229)danne foranstaltninger g(cid:230)lder samme betragtninger som de, der g(cid:230)lder for uddannelses- og arbejdsaftalerne (se betragtning 115). forlanger, at modtagerne (26) p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat betaler stłtten tilbage, s(cid:229)ledes at den oprindelige situa- tion genoprettes. Dette g(cid:230)lder for den stłtte, der ved n(cid:230)rv(cid:230)rende beslutning erkl(cid:230)res uforenelig med f(cid:230)lles- markedet, og som skal tilbagebetales af modtagerne. (122) Tilbagesłgningen skal ske i overensstemmelse med national ret. Den stłtte, der skal tilbagebetales, p(cid:229)l(cid:230)gges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til stłttemod- tagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes p(cid:229) basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventions(cid:230)kvivalenten for regionalstłtte- forbindelse for regionalstłtte (cid:151) VEDTAGET F(cid:216)LGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Den stłtte, som Italien siden november 1995 ulovligt har 1. ydet lov til ans(cid:230)ttelse af arbejdstagere i henhold til de i 863/84, 407/90, 169/91 og 451/94 omhandlede uddannelses- og arbejdsaftaler, er forenelige med f(cid:230)llesmarkedet og med E(cid:216)S-aftalen, p(cid:229) betingelse af, at de vedrłrer: (cid:151) oprettelse af nye arbejdspladser i den stłttemodtagende virksomhed til fordel for arbejdstagere, der endnu ikke har fundet et job, eller som har mistet det, de havde, som omhandlet i retningslinjerne for besk(cid:230)ftigelsesstłtte (cid:151) ans(cid:230)ttelse af arbejdstagere, der har s(cid:230)rlig vanskeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) arbejdsmarkedet. Ved arbejdstagere, der har s(cid:230)rlig vanskeligt ved (igen) at komme ud p(cid:229) i n(cid:230)rv(cid:230)rende beslutning unge arbejdsmarkedet, under 25 (cid:229)r, personer p(cid:229) 29 (cid:229)r og derunder, der har best(cid:229)et laurea, langtidsledige, dvs. personer, der har v(cid:230)ret arbejdslłse i mindst et (cid:229)r. forst(cid:229)s Stłtte, der er ydet i 2. forbindelse med uddannelses- og arbejdsaftaler, og som ikke opfylder de i stk. 1 omhandlede betingelser, er uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet. (120) Al stłtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, der ikke overholder de anfłrte betingelser, er uforenelige med f(cid:230)llesmarkedet og skal derfor tilbagesłges. Artikel 2 (121) Er der ulovligt ydet stłtte, der ikke er forenelig med den Kommissionen, f(cid:230)llesmarkedet, kr(cid:230)ver at (25) Se fodnote 24. 1. Den stłtte, som Italien i henhold til artikel 15 i lov nr. 196/97 har ydet til omdannelse af uddannelses- og arbejdsafta- (26) Meddelelse fra Kommissionen af 24. november 1983 (EFT C 318 af 24. 11. 1983, s. 3). Jf. ogs(cid:229) Domstolens domme af 12. juli 1973, Kommissionen mod Tyskland, sag 70-72, Saml. 1973, s. 813, og af 24. februar 1987, Deufil mod Kommissionen, sag 310/85, Saml. 1987, s. 901. L 42/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 15. 2. 2000 ler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, er forenelig med f(cid:230)llesmarke- det og med E(cid:216)S-aftalen, dersom den opfylder nettojobskabel- sesbetingelsen som omhandlet i F(cid:230)llesskabets retningslinjer for besk(cid:230)ftigelsesstłtte. fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til stłttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes p(cid:229) basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventions(cid:230)- kvivalenten for regionalstłtte. Antallet af virksomhedernes ansatte beregnes uden de arbejds- pladser, der omdannes, og de arbejdspladser, der oprettes ved tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, eller hvor der ikke er tilstr(cid:230)kkelig job- sikkerhed. 2. Stłtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegr(cid:230)nsede aftaler, der ikke opfylder den i stk. 1 omhandlede betingelse, er uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet. Artikel 4 Italien underretter senest to m(cid:229)neder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen. Artikel 3 Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik. Artikel 5 Italien tr(cid:230)ffer alle nłdvendige foranstaltninger for at tilbage- słge stłtte, som ikke opfylder de i artikel 1 og 2 omhandlede betingelser, og som allerede ulovligt er udbetalt til stłttemod- tagerne. Tilbagesłgningen skal ske i overensstemmelse med national lovgivning. Den stłtte, der skal tilbagebetales, p(cid:229)l(cid:230)gges renter Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 11. mai 1999. P(cid:229) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


title: Rådets afgørelse af 11. maj 1999 om udnævnelse af et medlem af et Appelkammer under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller)

eurovoc_concepts:
EU body
appointment of staff
harmonisation of standards
trademark

formats: html pdf print

text: 27. 5. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 146/1 I (Meddelelser) R¯DET R¯DETS AFG(cid:216)RELSE af 11. maj 1999 om udn(cid:230)vnelse af et medlem af et Appelkammer under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varem(cid:230)rker, młnstre og modeller) (1999/C 146/01) R¯DET FOR DEN EUROP˘ISKE UNION HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, under henvisning til R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varem(cid:230)rker (1), s(cid:230)rlig artikel 120 og 131, under henvisning til den indstilling, som Administrationsr(cid:229)det under Harmoniseringskontoret Indre Marked foretog den 14. april (varem(cid:230)rker, młnstre og modeller) 1999 (cid:151) for Det TRUFFET F(cid:216)LGENDE AFG(cid:216)RELSE: Artikel 1 Walter Peeters, juli 1944 i Turnhout (Belgien) udn(cid:230)vnes til medlem af et Appelkammer under Harmonise- fłdt den 14. ringskontoret for Det Indre Marked (varem(cid:230)rker, młnstre og modeller) for et tidsrum p(cid:229) fem (cid:229)r. Artikel 2 Datoen for, hvorn(cid:229)r det i artikel 1 omhandlede tidsrum p(cid:229) fem (cid:229)r begynder at lłbe, fasts(cid:230)ttes af Administrationsr(cid:229)det under Harmoniseringskontoret Indre Marked (varem(cid:230)rker, młnstre og modeller). for Det Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 11. maj 1999. P(cid:229) R(cid:229)dets vegne L. SCHOMERUS Formand (1) EFT L 11 af 14. 1. 1994, s. 1. ˘ndret ved forordning (EF) nr. 3288/94 (EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 83)