title: Smernica Komisie 1999/51/ES z 26. mája 1999, ktorou sa po piaty krát prispôsobuje technickému pokroku príloha I k smernici Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (cín, PCP a kadmium)Text s významom pre EHP.

eurovoc_concepts:
approximation of laws
dangerous substance
environmental policy
health policy
marketing restriction

text: 32 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 24 31999L0051 5. 6. 1999 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 142/22 SMERNICA KOMISIE 1999/51/ES z 26. mája 1999, ktorou sa po piaty krát prispôsobuje technickému pokroku príloha I k smernici Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (cín, PCP a kadmium) (Text s významom pre EHP) KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na smernicu Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádza- nia na trh a používania niektorých nebezpečných látok a príprav- kov (1), naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 97/64/ES (2), najmä na jej článok 2a, zavedený smernicou Rady 89/678/EHS (3). (1) (2) Keďže sa v rámci aktu o pristúpení Rakúska, Fínska a Švéd- ska do Európskej únie, najmä jeho článkov 69, 84 a 112, predpokladá, že počas obdobia štyroch rokov počnúc 1. januárom 1995 neplatia určité ustanovenia prílohy I k smernici 76/769/EHS pre Rakúsko, Fínsko a Švédsko a sú revidované v súlade s postupmi, ktoré boli ustanovené v Zmluve o ES; Keďže niektoré organocíničité zlúčeniny, najmä tributylcín (TBT), ktoré sa používajú proti zanášaniu, stále predstavujú riziko pre vodné prostredie a pre ľudské zdravie, včítane možného narušenia činnosti endokrinných žliaz; keďže Medzinárodná námorná organizácia (IMO) uznala riziko, ktoré predstavuje TBT a Výbor pre ochranu morského pro- stredia IMO vyzval k globálnemu zákazu používania orga- nických zlúčenín cínu, ktoré pôsobia ako pesticídy v sys- témoch proti zanášaniu na lodiach, do 1. januára 2003; keďže ustanovenia o TBT sa skúmajú, zohľadňujúc v plnej miere vývoj v IMO; keďže boli vyvinuté produkty proti zanášaniu, ktoré umožňujú regulované uvoľňovanie TBT, a tieto by sa mali používať namiesto voľne nanášaného náteru; (3) (4) (5) (6) (7) Keďže vnútrozemské vody a Baltské more sú zvlášť citlivé prostredia; keďže používanie TBT vo vnútrozemských vodách spoločenstva by malo byť zakázané; keďže pre- chodným opatrením sa Rakúsku a Švédsku umožňuje ponechať si prísnejšie ustanovenia týkajúce sa používania TBT v týchto citlivých prostrediach; Keďže pentachlórfenol (PCP) stále predstavuje riziko pre zdravie a životné prostredie, a to aj napriek obmedzeniam, ktoré boli zavedené smernicou 76/769/EHS; keďže použí- vanie PCP by sa malo ďalej obmedzovať; keďže, napriek tomu určité aplikácie PCP sú ešte v členských štátoch na pobreží oceánov z technických dôvodov nevyhnutné; Keďže rezolúcia Rady z 25. januára 1988 žiada celkovú stratégiu boja proti znečisteniu životného prostredia kad- miom, vrátane opatrení na obmedzenie používania kadmia a k stimulácii vývoja náhrad; keďže riziká, ktoré predsta- vuje kadmium, boli odhadnuté podľa nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 (4) a Komisia bude skúmať obmedzenia týkajúce sa kadmia v zmysle výsledkov; keďže ako pre- chodné opatrenia Švédsko a Rakúsko, ktoré uplatňujú obmedzenia, ktoré siahajú oveľa ďalej, môžu ich zachová- vať; Keďže vedecký výbor pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie vydal stanoviská o organických zlúčeninách cínu a o PCP; Keďže táto smernica neovplyvňuje právne predpisy spolo- čenstva určujúce minimálne požiadavky na ochranu pra- covníkov, ktoré obsahuje smernica Rady 89/391/EHS (5) a jednotlivé smernice na tom založené, najmä smernicu Rady 90/394/EHS (6) a smernicu Rady 98/24/ES (7) o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov vo vzťahu k riziku spojenému s chemickými činidlami v práci; (1) Ú. v. ES L 262, 27. 9. 1976, s. 24. (2) Ú. v. ES L 315, 19. 11. 1997, s. 13. (3) Ú. v. ES L 398, 30. 12. 1989, s. 24. (4) Ú. v. ES L 84, 5. 4. 1993, s. 1. (5) Ú. v. ES L 183, 29. 6. 1989, s. 1. (6) Ú. v. ES L 196, 26. 7. 1990, s. 1. (7) Ú. v. ES L 131, 5. 5. 1998, s. 11. 13/zv. 24 SK Úradný vestník Európskej únie 33 (8) Keďže opatrenia, ustanovené v tejto smernici, sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie technickému pokroku smerníc o odstránení technických bariér pre obchod v oblasti nebezpečných látok a prípravkov, Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii hlavné ustanovenia vnútroštát- nych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Článok 3 Príloha I k smernici 76/769/EHS sa týmto prispôsobuje technickému pokroku tak, ako je to uvedené v tejto prílohe. Článok 2 1. Členské štáty prijmú a uverejnia ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 29. febru- ára 2000 a bezodkladne o tom informujú Komisiu. Tieto ustano- venia uplatňujú od 1. septembra 2000. Avšak Rakúsko, Fínsko a Švédsko môžu uplatňovať tieto ustanovenia od 1. januára 1999, ak to nie je inak špecifikované v prílohe. Táto smernica je adresovaná členským štátom. Článok 4 V Bruseli 26. mája 1999 Za Komisiu Martin BANGEMANN člen Komisie 34 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 24 PRÍLOHA V prílohe I k smernici 79/769/EHS sa body 21,23 a 24 menia a dopĺňajú takto: 1. Bod 21 sa nahrádza nasledujúcim: „21. Organocíničité zlúčeniny+ 1. Nemožno ich uvádzať na trh, ak sa používajú ako látky a zložky prípravkov, keď pôsobia ako pesticídy vo voľne nanášaných náterových farbách vzdorujúcich účinkom morskej vody. 2. Nemožno ich používať ako látky a zložky prípravkov, keď pôsobia ako pesticídy, aby zabraňo- vali zanášaniu mikroorganizmami, rastlinami alebo zvieratami na: a) trupoch: — lodí s celkovou dĺžkou tak, ako je to definované v ISO 8666, menej ako 25 metrov, — plavidiel akejkoľvek dĺžky, ktoré sa používajú predovšetkým vo vnútrozemských vodách a jazerách; b) klietkach, lopatkách, sieťach a iných prístrojoch alebo zariadeniach, ktoré sa používajú pre chov rýb alebo mäkkýšov; c) akomkoľvek celkovo alebo sčasti ponorenom prístroji alebo zariadení. Tieto látky alebo prípravky — možno uvádzať na trh iba v baleniach s objemom 20 litrov a viac, — nemožno predávať širokej verejnosti, ale iba odborným používateľom. Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie ostatných ustanovení Komisie o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných látok a prípravkov, obal takýchto prípravkov sa zreteľne a nezma- zateľne označuje nasledovne: ‚Nepoužívať na lodiach s celkovou dĺžkou menej ako 25 metrov alebo na plavidlách s akoukoľ- vek dĺžkou, ktoré sa používajú predovšetkým vo vnútrozemských vodách a jazerách alebo na akýchkoľvek prístrojoch alebo zariadeniach, ktoré sa používajú na chov rýb alebo mäkkýšov Výhradne pre odborných užívateľov. ‘ 3. Ustanovenia uvedené v časti 2a) a ustanovenia časti 2 o špeciálnom označovaní sa budú uplat- ňovať vo Švédsku a Rakúsku od 1. januára 2003 a budú preskúmané Komisiou v spolupráci s členskými štátmi a tretími nezúčastnenými stranami pred týmto dátumom. 4. Nemožno používať ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené pre používanie pri úprave úžitkových vôd. “ 2. Bod 23 sa nahrádza nasledujúcim: „23. Pentachlórfenol (CAS č. 87-86-5) a jeho soli a estery Nepoužíva sa v hmotnostnej koncentrácii 0,1 % a vyššej v látkach alebo prípravkoch, s ktorými sa obchoduje na trhu. 13/zv. 24 SK Úradný vestník Európskej únie 35 Na základe výnimky platnej do 31. decembra 2008 sa Francúzsko, Írsko, Portugalsko a Spojené krá- ľovstvo môžu rozhodnúť neuplatňovať toto ustanovenie na látky a prípravky, ktoré sú určené pre použitie v priemyselných zariadeniach, pričom nepovolia emisie, prípadne aj uvoľňovanie penta- chlórfenolu (PCP) v množstvách vyšších, ako sú tie, ktoré stanovujú existujúce právne predpisy: a) pri spracovaní dreva. Avšak spracované drevo nemožno používať: — vo vnútri budov, či na dekoratívne účely alebo nie, nech je ich účel akýkoľvek (obytný dom, pracovisko, rekreačné zariadenie), — pre výrobu a opätovnú úpravu: i) nádrží určených pre pestovateľské účely; ii) obalov, ktoré môžu prísť do kontaktu so surovinami, polotovarmi alebo hotovými výrobkami určenými na ľudskú a zvieraciu spotrebu; iii) ostatných materiálov, ktoré môžu kontaminovať výrobky spomenuté v i) a ii); b) pri impregnácii vlákien a pevných textílií, ktoré nie sú v žiadnom prípade určené pre výrobu ode- vov alebo dekoratívnych bytových doplnkov; c) na základe špeciálnej výnimky môžu členské štáty na individuálnom základe povoliť na svojom území špecializovaným odborníkom vykonávať na mieste pracoviska a v budovách pre kultúrne, umelecké a historické účely alebo v núdzových prípadoch, opravu výdrev, ktoré boli napadnuté plesňou spôsobujúcou suchú hnilobu (Serpula lacrymans) a plesňami spôsobujúcimi objemovú hnilobu. V každom prípade: a) Pentachlórfenol používaný samostatne alebo ako zložka prípravkov použitých v rámci vyššie uvedených výnimiek musí mať celkový obsah hexachlórdibenzoparadioxínu (HCDD) najviac dve milióntiny (ppm); b) tieto látky a prípravky: — nemožno uvádzať na trhu, pokiaľ ich balenie nemá objem 20 litrov a viac — nemožno predávať širokej verejnosti. Bez toho, aby bolo dotknuté vykonávanie iných ustanovení spoločenstva, ktoré sa týkajú klasifiká- cie, balenia a označovania nebezpečných látok a prípravkov, sa obaly týchto prípravkov označujú zreteľne a nezmazateľne takto: ‚Vyhradené pre priemyselné a profesionálne použitie‘ Okrem toho toto ustanovenie neplatí pre odpady, na ktoré sa vzťahujú smernice 75/442/ES (1) a 91/689/EHS (2). (1) Ú. v. ES L 194, 25. 7. 1975, s. 39. (2) Ú. v. ES L 377, 31. 12. 1991, s. 20. “ 3. K bodu 24 (kadmium) sa po časti 3 pridáva nasledujúca časť: „4. Rakúsko a Švédsko, ktoré už uplatňujú obmedzenia týkajúce sa kadmia, ktoré siahajú ďalej, ako tie, ktoré ustanovujú časti 1, 2 a 3, môžu pokračovať ďalej v uplatňovaní týchto obmedzení do 31. decembra 2002. Komisia preskúma ustanovenia o kadmiu v prílohe I k smernici 76/769/EHS pred týmto dátumom podľa výsledkov odhadu rizika vo vzťahu ku kadmiu a podľa vývoja poznatkov a techník vo vzťahu k náhradám za kadmium. “


title: Reglamento (CE) n° 1078/1999 de la Comisión, de 26 de mayo de 1999, por el que se fija el importe máximo de la restitución a la exportación del azúcar blanco para la cuadragésima licitación parcial efectuada en el marco de la licitación permanente contemplada en el Reglamento (CE) n° 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 27. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 131/7 REGLAMENTO (CE) No 1078/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 26 de mayo de 1999 por el que se fija el importe m(cid:145)ximo de la restituci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n del az(cid:156)car blanco para la cuadrag(cid:130)sima licitaci(cid:155)n parcial efectuada en el marco de la licitaci(cid:155)n permanente contemplada en el Reglamento (CE) no 1574/98 LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece una organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector del az(cid:156)car (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1148/98 de la Comisi(cid:155)n (2), y, en particular, la letra b) del p(cid:145)rrafo segundo del apartado 5 de su art(cid:146)culo 17, Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el Regla- mento (CE) no 1574/98 de la Comisi(cid:155)n, de 22 de julio de 1998, relativo a una licitaci(cid:155)n permanente para la deter- minaci(cid:155)n de las exacciones reguladoras y/o de las restitu- se ciones procede a licitaciones parciales para la exportaci(cid:155)n de dicho az(cid:156)car; sobre la exportaci(cid:155)n de az(cid:156)car blanco (3); Considerando que, de acuerdo con lo dispuesto en el apartado 1 del art(cid:146)culo 9 del Reglamento (CE) no 1574/98, debe fijarse en su caso un importe m(cid:145)ximo de la restitu- ci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n para la licitaci(cid:155)n parcial de que se trate, teniendo en cuenta en particular la situaci(cid:155)n de la evoluci(cid:155)n previsible del mercado del az(cid:156)car en la Comu- nidad y en el mercado mundial; Considerando que, previo examen de las ofertas, es conve- niente adoptar para la cuadrag(cid:130)sima licitaci(cid:155)n parcial las disposiciones contempladas en el art(cid:146)culo 1; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n del az(cid:156)car, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Para la cuadrag(cid:130)sima licitaci(cid:155)n parcial de az(cid:156)car blanco efectuada en el marco del Reglamento (CE) no 1574/98, se fija un importe m(cid:145)ximo de la restituci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n de 52,794 EUR/100 kg. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 27 de mayo de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 26 de mayo de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) DO L 206 de 23. 7. 1998, p. 7


title: Directiva 1999/51/CE da Comissão, de 26 de Maio de 1999, que adapta ao progresso técnico pela quinta vez o anexo I da Directiva 76/769/CEE do Conselho relativa à aproximação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas dos Estados-Membros respeitantes à limitação da colocação no mercado e da utilização de algumas substâncias e preparações perigosas (estanho, PCP e cádmio) (Texto relevante para efeitos do EEE)

formats: html pdf print

text: L 142/22 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 5. 6. 1999 DIRECTIVA 1999/51/CE DA COMISSÃO de 26 de Maio de 1999 que adapta ao progresso técnico pela quinta vez o anexo I da Directiva 76/ /769/CEE do Conselho relativa à aproximação das disposições legislativas, regula- mentares e administrativas dos Estados-Membros respeitantes à limitação da colocação no mercado e da utilização de algumas substâncias e preparações perigosas (estanho, PCP e cádmio) (Texto relevante para efeitos do EEE) A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, (3) Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Directiva 76/769/CEE do Conselho, de 27 de Julho de 1976, relativa à aproximação das disposi- ções legislativas, regulamentares e administrativas dos Estados-Membros respeitantes à limitação da colocação no mercado e da utilização de algumas substâncias e prepara- ções perigosas (1), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 97/64/CE da Comissão (2) e, nomeada- mente o seu artigo 2. oA, aditado pela Directiva 89/ /678/CEE do Conselho (3), (1) (2) Considerando que os Actos de Adesão da Áustria, da Finlândia e da Suécia à União Europeia, nomea- damente os seus artigos 69. o, 84. o e 112. o, respectiva- mente, prevêem que, por um período de quatro anos iniciado em 1 de Janeiro de 1995, determi- nadas disposições do anexo I da Directiva 76/ /769/CEE não são aplicáveis à Áustria, à Finlândia e à Suécia, devendo ser revistas em conformidade com os procedimentos estabelecidos no Tratado CE; Considerando que alguns compostos organoestâ- nicos, nomeadamente o tributilestanho (TBT), utili- zados em produtos antivegetativos, ainda apre- sentam riscos para o ambiente aquático e a saúde incluindo possíveis efeitos endócrinos humana, nocivos; que a Organização Marítima Internacional (IMO) reconheceu os riscos apresentados pelo TBT, tendo o Comité da IMO para a protecção do meio marinho preconizado a proibição total da aplicação em navios, a partir de 1 de Janeiro de 2003, de sistemas antivegetativos que contenham compostos organoestânicos com feitos biocidas; que as disposi- ções em vigor sobre o TBT devem ser revistas na sequência dos trabalhos da IMO; que foram desen- volvidos produtos antivegetativos que permitem a libertação controlada de TBT, devendo os mesmos ser utilizados em vez das tintas antivegetativas em que os biocidas não estão quimicamente ligados aos restantes componentes; (4) (5) (6) (7) Considerando que as vias navegáveis interiores e o mar Báltico constituem ambientes particularmente sensíveis; que deve proibir-se a utilização de TBT nas vias navegáveis interiores da Comunidade; que, como medida transitória, a Áustria e a Suécia devem ser autorizadas a manter disposições mais restritas sobre a utilização de TBT nos referidos ambientes; Considerando que, apesar das restrições introdu- zidas pela Directiva 76/769/CEE, o pentaclorofenol (PCP) continua a apresentar perigos para a saúde e o ambiente; que devem introduzir-se novas restri- ções à utilização de PCP; que, todavia, se revelam ainda necessárias determinadas utilizações de PCP, técnicos, nos Estados-Membros por motivos banhados pelo oceano Atlântico; Considerando que a resolução do Conselho de 25 de Janeiro de 1998 preconiza uma estratégia global de combate à poluição ambiental pelo cádmio, incluindo medidas com o objectivo de restringir a utilização de cádmio e incentivar o desenvolvi- mento de substituintes; que os riscos apresentados pelo cádmio são avaliados no âmbito do Regula- mento (CEE) n. o 793/93 do Conselho (4), devendo a Comissão reanalisar as restrições aplicáveis ao cádmio na sequência da referida avaliação; que, como medida transitória, a Suécia e a Áustria devem ser autorizadas a manter disposições de âmbito mais vasto na matéria; Considerando que o Comité Científico da Toxici- dade, da Ecotoxicidade é do Ambiente emitiu pare- ceres sobre os compostos organoestânicos e o PCP; Considerando que a presente directiva não afecta a legislação comunitária que estabelece exigências trabalhadores, a protecção dos mínimas para nomeadamente 89/391/CEE do a Directiva Conselho (5) e as directivas específicas dela decor- rentes, em particular a Directiva 90/394/CEE do Conselho (6) e a Directiva 98/24/CE do Conselho (7) relativa à protecção da segurança e da saúde dos trabalhadores contra os riscos ligados à exposição a agentes químicos no trabalho; (1) JO L 262 de 27. 9. 1976, p. 24. (2) JO L 315 de 19. 11. 1997, p. 13. (3) JO L 398 de 30. 12. 1989, p. 24. (4) JO L 84 de 5. 4. 1993, p. 1. (5) JO L 183 de 29. 6. 1989, p. 1. (6) JO L 196 de 26. 7. 1990, p. 1. (7) JO L 131 de 5. 5. 1998, p. 11. 5. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 142/23 (8) Considerando que as medidas previstas na presente directiva são conformes ao parecer do Comité de Adaptação ao Progresso Técnico das directivas rela- tivas à eliminação dos obstáculos técnicos ao comércio das substâncias e preparações perigosas, Quando os Estados-Membros adoptarem as referidas disposições, as mesmas deverão incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-Membros. ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA: 2. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições de Direito interno que adoptem no domínio regido pela presente directiva. Artigo 1. o Artigo 3. o O anexo I da Directiva 76/769/CEE é adaptado ao progresso técnico em conformidade com o anexo da prsente directiva. A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo 2. o 1. Os Estados-Membros adoptarão e publicarão as disposições necessárias para dar cumprimento à presente directiva o mais tardar em 29 de Fevereiro de 2000, infor- mando imediatamente a Comissão desse facto. Os Estados-Membros aplicarão as referidas disposições a partir de 1 de Setembro de 2000. Todavia, a Áustria, a Finlândia e a Suécia podem aplicar as referidas disposi- ções a partir de 1 de Janeiro de 1999, salvo especificação em contrário no anexo. Artigo 4. o Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva. Feito em Bruxelas, em 26 de Maio de 1999. Pela Comissão Martin BANGEMANN Membro da Comissão L 142/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 5. 6. 1999 Os pontos 21, 23 e 24 do anexo I da Directiva 76/769/CEE passam a ter a seguinte redacção: ANEXO 1. O ponto 21 é substituído pelo seguinte: «21. Compostos organoestânicos 1. Não podem ser colocados no mercado para utilização como substâncias biocidas e componentes biocidas de preparações para tintas antivegetativas em que não estejam quimicamente ligados aos restantes componentes. 2. Não podem ser utilizados como substâncias biocidas ou componentes biocidas de preparações com o objectivo de impedir a proliferação de microrganismos, plantas ou animais em: a) Cascos de:  embarcações cujo comprimento de fora a fora, tal como definido pela norma ISO 8666, seja inferior a 25 metros,  embarcações de qualquer comprimento utilizadas predominantemente em vias navegáveis interiores e lagos, b) Gaiolas, flutuadores, redes e outros dispositivos ou equipamentos utilizados em piscicultura e conquicultura; c) Quaisquer dispositivos ou equipamentos total ou parcialmente submersos; As substâncias e preparações em causa:  apenas podem ser colocadas no mercado em embalagens de capacidade igual ou superior a 20 litros,  não podem ser vendidas ao público em geral, mas apenas a utilizadores profissionais. Sem prejuízo da aplicação de outras disposições comunitárias relativas à classi- ficação, embalagem e rotulagem de substâncias e preparações perigosas, a embalagem das referidas preparações deve ostentar, de forma legível e inde- lével, as seguintes menções: “Não utilizar em embarcações com comprimento de fora a fora inferior a 25 metros, em embarcações de qualquer comprimento utilizadas predominante- mente em vias navegáveis interiores e lagos, ou em quaisquer dispositivos ou equipamentos utilizados em piscicultura e conquicultura. Reservado aos utilizadores profissionais”. 3. As disposições referidas na alínea a) da secção 2 são aplicáveis à Suécia e à Áustria a partir de 1 de Janeiro de 2003 e serão revistas pela Comissão, em cooperação com os Estados-Membros e interessados, antes da referida data. 4. Não podem ser utilizados em substâncias e componentes para preparações destinadas a serem utilizadas no tratamento de águas industriais. ». 2. O ponto 23 é substituído pelo seguinte: «23. Pentaclorofenol sais e ésteres (nº CAS 87-86-5), seus Não podem ser utilizados numa concentração ponderal igual ou superior a 0,1 % em substâncias ou preparações colocadas no mercado. 5. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 142/25 Por derrogação, até 31 de Dezembro de 2008, a França, a Irlanda, Portugal, Espanha e o Reino Unido podem optar por não aplicar a disposição em causa às substâncias e preparações destinadas a serem utilizadas em instalações industriais que não permitam a emissão e/ou a descarga de pentaclorofenol (PCP) em quantidades superiores à estabelecida pela legislação em vigor: a) No tratamento de madeira. Todavia, a madeira tratada não pode ser utilizada:  no interior de edifícios, para fins decorativos ou outros fins, independente- mente da finalidade dos referidos edifícios (habitação, trabalho, lazer),  no fabrico e reparação de: i) recipientes para culturas, ii) embalagens que possam entrar em contacto com matérias-primas, produtos intermédios ou produtos acabados destinados à alimentação humana e/ou animal, iii) outros materiais que possam contaminar os produtos referidos em i) e ii); b) Na impregnação de fibras e têxteis pesados não destinados, em caso algum, à confecção de vestuário ou a utilização em mobiliário e decoração; c) Por especial derrogação, os Estados-Membros podem, mediante análise caso a caso, autorizar a realização no seu território, por profissionais especializados, do tratamento de madeiras e alvenarias infectadas por fungos xilófagos (nomeadamente Serpula lacrymans), em edifícios de interesse cultural, artís- tico ou histórico, ou em casos urgentes. Em qualquer caso: a) O pentaclorofenol, utilizado isoladamente ou como componente de prepara- ções no âmbito das derrogações supra deve possuir um teor total de hexaclo- rodibenzoparadioxina (HCDD) não superior a duas partes por milhão (ppm); b) As referidas substâncias e preparações não podem ser:  colocadas no mercado em embalagens de capacidade inferior a 20 litros,  vendidas ao público em geral. Sem prejuízo da aplicação de outras disposições do Direito comunitário refe- rentes à classificação, embalagem e rotulagem de substâncias e preparações peri- gosas, a embalagem das referidas preparações deve ostentar, de forma legível e indelével, a seguinte menção: “Reservado aos utilizadores industriais e profissionais”. A disposição em causa não é aplicável aos resíduos abrangidos pelas Directivas 75/442/CEE (1) e 91/689/CEE (2). (1) JO L 194 de 25. 7. 1975, p. 39. (2) JO L 377 de 31. 12. 1991, p. 20. » 3. No ponto 24 («Cádmio») é aditada a seguinte secção, após a secção 3: «4. A Áustria e a Suécia, que já aplicam ao cádmio restrições mais rigorosas que as previstas nas secções 1, 2 e 3, podem continuar a aplicar as mesmas até 31 de Dezembro de 2002. Antes da referida data, a Comissão analisará as disposições aplicáveis ao cádmio no âmbito do anexo I da Directiva 76/ /769/CEE, em função dos resultados da avaliação dos riscos, bem como do desenvolvimento de conhecimentos e técnicas no domínio dos substituintes do cádmio. »


title: Directiva 1999/54/CE da Comissão, de 26 de Maio de 1999, que altera a Directiva 66/402/CEE do Conselho relativa à comercialização de sementes de cereais

eurovoc_concepts:
application of EU law
cereals
marketing
plant health control
seed

text: L 142/30 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 5. 6. 1999 DIRECTIVA 1999/54/CE DA COMISSÃO de 26 de Maio de 1999 que altera a Directiva 66/402/CEE do Conselho relativa à comercialização de sementes de cereais A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA: Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Directiva 66/402/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1966, relativa à comercialização de sementes de cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 1999/8/CE (2), e, nomeadamente, o n. o 1B do seu artigo 2. o e o seu artigo 21. oB, (1) (2) Considerando que a directiva referida prevê a inclusão, no seu campo de aplicação, de híbridos de triticale autogâmico e habilita a Comissão a adoptar as alterações necessárias das definições do n. o 1 do artigo 2. o da directiva; que, devido à importância crescente dos híbridos de triticale autogâmico na Comunidade, estes devem ser incluídos no campo de aplicação da directiva e que, consequentemente, devem ser adoptadas alterações das definições de «sementes de base» e «sementes certificadas»; Considerando que a directiva em questão não esta- belece as condições a respeitar pela cultura e pelas sementes de híbridos de Avena sativa, de Hordeum vulgare, de Oryza sativa, de Triticum aestivum, de Triticum durum, de Triticum spelta e de Triticosecale autogâmico; que essas condições podem ser estabelecidas e os anexos I e II da Direc- tiva 66/402/CEE alterados consequentemente; que, devido à referidos híbridos na Comunidade, devem ser estabelecidas as condições a respeitar pela cultura e pelas sementes sementes, nomeadamente quando as sejam produzidas por meio de um agente químico de hibridação; crescente dos importância (3) Considerando que as medidas previstas na presente directiva estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente das Sementes e Propágulos Agrícolas, Hortícolas e Florestais, (1) JO 125 de 11. 7. 1966, p. 2039/66. (2) JO L 50 de 26. 2. 1999, p. 26. Artigo 1. o A Directiva 66/402/CEE é alterada do seguinte modo: 1. A frase introdutória do n. o 1, letra C-A, do artigo 2. o passa a ter a seguinte redacção: «Sementes de base (híbridos de aveia, de cevada, de arroz, de centeio, de trigo mole, de trigo duro, de trigo espelta e de triticale autogâmico). ». 2. No n. o 1, letra E, do artigo 2. o, a frase introdutória passa a ter a seguinte redacção: (alpista, com excepção dos «Sementes certificadas sorgo, erva do Sudão, milho e híbridos, centeio, híbridos de aveia, de cevada, de arroz, de trigo mole, de trigo duro, de espelta e de variedades autogâmicas de triticale): as sementes,». 3. No ponto 3 do anexo I, a primeira e segunda frases são substituídas pelo texto seguinte: «A cultura deve ter identidade e pureza varietais sufi- cientes ou, no caso de uma linha pura, identidade e pureza suficientes no que diz respeito às suas caracte- rísticas. Para a produção de sementes de variedades híbridas, as disposições atrás mencionadas são também aplicáveis componentes, incluindo a esterilidade masculina ou a restauração da fertilidade. » características dos às 4. No anexo I é inserido o seguinte ponto 3. B: «3. B. Culturas destinadas à produção de sementes certificadas de híbridos de aveia, de cevada, de arroz, de trigo mole, de trigo duro, de trigo espelta e de triticale autogâmico. a) A cultura deve obedecer às normas que se seguem no que respeita às distâncias de fontes vizinhas de pólen que possam provocar uma polinização estranha indesejável:  o componente feminino deve estar a uma distância mínima de 25 metros de qual- quer outra variedade da mesma espécie, excepto de uma cultura do componente masculino,  esta distância pode não ser respeitada se existir uma protecção suficiente das fontes de polinização estranha indesejável; 5. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 142/31 b) A cultura deve ter identidade e pureza sufi- cientes no que respeita às características dos componentes. «A-B Híbridos de aveia, de cevada, de arroz, de trigo mole, de trigo duro, de trigo espelta e de triticale autogâmico. Quando as sementes forem produzidas por meio da utilização de um agente químico de hibridação, a cultura deve obedecer às normas ou outras condições seguintes: i) a pureza varietal mínima de cada compo- nente deve ser de:  aveia, cevada, arroz, trigo mole, trigo duro e trigo espelta: 99,7 %;  triticale autogâmico: 99,0 %, ii) a percentagem de hibridação mínima deve ser de 95 %. A percentagem de hibridação deve ser avaliada em conformidade com métodos internacionais em vigor, caso estes existam. Quando a percentagem de hibri- dação for determinada durante o ensaio das sementes anterior à certificação, não é necessário efectuar a sua determinação durante a inspecção de campo. ». 5. No ponto 1 do anexo II, as primeira e segunda frases são substituídas pelo texto seguinte: «As sementes devem ter identidade e pureza varietais suficientes ou, no caso de sementes de uma linha pura, identidade e pureza suficientes no que diz respeito às suas características. Em relação às sementes de varie- dades híbridas, as disposições acima mencionadas aplicam-se igualmente às características dos compo- nentes. ». 6. No ponto 1 do anexo II, a expressão com excepção dos híbridos é aditada ao título da letra A-A, a seguir «Triticosecale». 7. A seguir ao ponto 1, letra A-A, do anexo II, é inserido o seguinte texto: A pureza varietal mínima das sementes da cate- goria “sementes certificadas” deve ser de 90 %. Será examinada em ensaios oficiais de pós- -controlo numa proporção adequada de amos- tras. ». Artigo 2. o 1. Os Estados-Membros porão em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva até 1 de Julho de 2000. Do facto informarão imediatamente a Comissão. 2. Sempre que os Estados-Membros adoptarem tais disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-Membros. 3. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições de Direito interno que adoptem no domínio regido pela presente directiva. Artigo 3. o A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Feito em Bruxelas, em 26 de Maio de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão


title: Règlement (CE) n° 1075/1999 de la Commission, du 26 mai 1999, établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit

text: 27. 5. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 131/1 I (Actes dont la publication est une condition de leur applicabilit(cid:130)) R(cid:221)GLEMENT (CE) No 1075/1999 DE LA COMMISSION du 26 mai 1999 (cid:130)tablissant les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation pour la d(cid:130)termination du prix d’entr(cid:130)e de certains fruits et l(cid:130)gumes LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, consid(cid:130)rant que, en application des crit(cid:138)res susvis(cid:130)s, les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation doivent (cid:136)tre fix(cid:130)es aux niveaux repris (cid:133) l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement, vu le r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 de la Commission, du 21 d(cid:130)cembre 1994, portant modalit(cid:130)s d’application du r(cid:130)gime (cid:133) l’importation des fruits et l(cid:130)gumes (1), modifi(cid:130) en (CE) no 1498/98 (2), et dernier lieu par le r(cid:138)glement notamment son article 4 paragraphe 1, consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 pr(cid:130)voit, en application des r(cid:130)sultats des n(cid:130)gociations commerciales les crit(cid:138)res pour la multilat(cid:130)rales du cycle d’Uruguay, fixation par la Commission des valeurs forfaitaires (cid:133) l’im- portation des pays tiers, pour les produits et les p(cid:130)riodes qu’il pr(cid:130)cise dans son annexe; A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation vis(cid:130)es (cid:133) l’article 4 du r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 sont fix(cid:130)es comme indiqu(cid:130) dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 27 mai 1999. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 26 mai 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. L 131/2 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 27. 5. 1999 du r(cid:138)glement de la Commission, du 26 mai 1999, (cid:130)tablissant les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation pour la d(cid:130)termination du prix d’entr(cid:130)e de certains fruits et l(cid:130)gumes ANNEXE Code NC Code des pays tiers (1) (EUR/100 kg) Valeur forfaitaire (cid:133) l’importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 20 95 052 068 999 052 628 999 052 999 204 600 624 999 382 388 528 999 388 400 508 512 524 528 804 999 052 999 99,7 72,3 86,0 75,2 125,4 100,3 47,1 47,1 49,7 80,1 52,5 60,8 50,5 71,6 48,1 56,7 72,1 109,8 82,1 65,8 80,9 64,5 101,4 82,4 121,7 121,7 (1) Nomenclature des pays fix(cid:130)e par le r(cid:138)glement (CE) no 2317/97 de la Commission (JO L 321 du 22. 11. 1997, p. 19). Le code «999» repr(cid:130)sente «autres origines»


title: Parere del Comitato economico e sociale sulla «Proposta di regolamento (CE) del Consiglio sull'adesione volontaria delle organizzazioni a un sistema comunitario di ecogestione e audit"

eurovoc_concepts:
cooperation policy
environmental policy
environmental risk prevention
industrial hazard
profit sharing

text: 22. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 209/43 Parere del Comitato economico e sociale sulla «Proposta di regolamento (CE) del Consiglio sull’adesione volontaria delle organizzazioni a un sistema comunitario di ecogestione e audit» (1) (1999/C 209/11) Il Consiglio, in data 11 dicembre 1998, ha deciso, conformemente al disposto dell’articolo 130 S del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Agricoltura, sviluppo rurale, ambiente», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha adottato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Pezzini, in data 4 maggio 1999. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 26 maggio 1999, nel corso della 364a sessione plenaria, con 71 voti favorevoli, 3 contrari e 5 astensioni, il seguente parere. 1. Premessa 1. 1. La revisione del Regolamento in oggetto, basata su uno studio di valutazione dell’applicazione negli Stati membri, nonché sugli sviluppi della politica comunitaria in campo ambientale che valorizzano gli strumenti volontari e la respon- sabilità dei differenti attori nell’ambito della promozione dello sviluppo sostenibile, contiene alcuni importanti elementi di novità da esaminare. 1. 2. Il Comitato nota positivamente che alcune novità corrispondono a suggerimenti formulati nel suo parere sulla proposta originaria (2) in particolare per quanto riguarda la partecipazione dei lavoratori, il sostegno da accordare alle PMI, l’opportunità di un logo, e l’interesse ad ampliare progressivamente il campo di applicazione. 1. 3. I principali elementi di novità sono i seguenti: — allargare il campo di applicazione (articolo 3); — stabilire un nesso tra la norma ISO 14001 ed EMAS, in modo da facilitare il passaggio dall’uno all’altro ed evitare duplicazioni (allegato I); — coinvolgere i lavoratori nell’applicazione di EMAS (arti- colo 1); — incrementare la partecipazione delle PMI (articolo 10, 1); — utilizzare EMAS nell’attuazione e controllo della legislazio- ne ambientale, pur con i necessari distinguo (arti- colo 10, 2); — adottare un logo visibile (articolo 8); — sviluppare una strategia promozionale (articolo 11); — garantire un’applicazione coerente negli Stati membri anche mediante la costituzione di un Forum degli orga- nismi competenti e di accreditamento (articoli 4 e 5). (1) GU C 400 del 22. 12. 1998, pag. 7. (2) GU C 332 del 16. 2. 1992. 1. 4. Vanno d’altra parte sottolineati importanti elementi di continuità, soprattutto per quanto riguarda il valore aggiunto di EMAS, che richiede di andare oltre il semplice rispetto delle normative ambientali vigenti (terzo considerando), nonché un forte accento sulla sussidiarietà, che lascia ampio margine agli Stati membri per le misure attuative. 1. 5. Il Comitato prende atto che la Conferenza organizzata dalla Presidenza tedesca nel mese di gennaio 1999 sulla revisione di EMAS è stata un utile momento di riflessione e di approfondimento dei risultati raggiunti. D’altra parte la conferenza ha confermato la necessità di superare alcuni importanti ostacoli ad uno sviluppo omogeneo di EMAS all’interno degli Stati membri, anche alla luce di una marcata diminuzione delle richieste di certificazione verificatesi in Germania, paese leader finora nell’applicazione dello schema. In particolare, 1. 6. il Comitato condivide l’esigenza di sviluppare EMAS, soprattutto facilitando l’accesso delle PMI allo schema, salvaguardando allo stesso tempo l’obbiettivo di perseguire un continuo miglioramento dell’efficienza ambien- tale attraverso la massima trasparenza verso il pubblico. 1. 7. Il Comitato ha avuto modo di approfondire le proble- matiche connesse allo squilibrio geografico nell’implementa- zione, ed in particolare gli ostacoli incontrati in alcuni paesi ed i metodi per ovviarvi, anche mediante l’audizione organizzata in cooperazione con l’Agenzia nazionale per la protezione dell’ambiente italiana (ANPA) il 16 marzo 1999 a Roma che ha visto la partecipazione ampia e qualificata degli interlocutori socioeconomici e delle associazioni coinvolte nello schema EMAS. 1. 8. Tale audizione ha messo in evidenza l’esigenza di una migliore promozione del sistema da parte degli Stati membri e della Commissione, nonché di un più ampio coinvolgimento dei soggetti interessati, ed in particolare delle associazioni professionali, dei sindacati e delle organizzazioni non governa- tive, istituendo meccanismi di partenariato per la sua diffu- sione. C 209/44 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 22. 7. 1999 1. 9. A questo proposito il CES valuterà l’opportunità di un supplemento di parere al fine di approfondire tutti gli aspetti delle prassi applicative, non contemplati dal regolamento, e che nei fatti non agevolano l’adesione a EMAS, in particolare da parte delle PMI. 2. Osservazioni generali Il Comitato reputa il sistema EMAS uno strumento 2. 1. utile a perseguire l’obiettivo principale di promuovere modelli di produzione e consumo (sviluppo) sostenibili di cui vanno riconfermati alcuni principi chiave quali quelli di: — essere basato sulle leggi di mercato; — prevedere la partecipazione volontaria; — promuovere un approccio di responsabilità condivisa nel campo della protezione ambientale; — offrire un quadro per la gestione efficace degli effetti indotti sull’ambiente; — migliorare l’efficienza ambientale soprattutto dell’industria, ma anche degli altri settori; — produrre risultati credibili e trasparenti; — essere complementare rispetto ad un approccio normativo di imposizione e di controllo. La complementarità di EMAS significa che questo 2. 1. 1. strumento deve combinarsi con altri strumenti della politica ambientale, nell’ambito della promozione dello «sviluppo sostenibile» da parte delle pubbliche autorità, con il concorso attivo di tutti i partner; è evidente che questo strumento si rivolge principalmente alle imprese, ma acquista visibilità e valore aggiunto in un contesto di coinvolgimento più ampio, soprattutto dei cittadini, che sono i destinatari della dichiara- zione ambientale. 2. 1. 2. Non vanno trascurati gli sviluppi in senso «verde» degli appalti pubblici (Green procurement), che tendono a premiare metodi produttivi e servizi ambientalmente sostenibi- li, e più in generale la definizione da parte della Commissione di una politica integrata dei prodotti (IPP), sulla quale è stato preannunciato un Libro verde; tali nuovi sviluppi potrebbero creare un contesto più favorevole alla certificazione EMAS. 2. 1. 3. Infatti, se l’adesione a EMAS è volontaria per le imprese e le organizzazioni, è invece dovere delle autorità pubbliche promuovere tale strumento, incoraggiandone la diffusione, nell’ambito degli impegni assunti verso i cittadini inserendola, ad per uno sviluppo rispettoso dell’ambiente, esempio, come elemento preferenziale, a parità d’altre condi- zioni, nei criteri di assegnazione degli appalti pubblici. 2. 2. Squilibrio geografico e sussidiarietà Accertato che esiste un forte disequilibrio geografico 2. 2. 1. nel successo di EMAS tra Stati membri, che puo` produrre effetti negativi sul piano dei rapporti delle aziende con il mercato, occorre riflettere meglio sull’esperienza trascorsa per individuare strumenti per promuovere una maggiore omogeneità, da non confondere con una rigidità di applicazio- ne delle norme, bensı` con l’individuazione di incentivi e misure di incoraggiamento compatibili con le regole della competitività e della concorrenza. 2. 2. 2. Quattro stati, Austria, Germania, Olanda e Svezia, hanno un tasso di densità relativa (numero delle imprese che adottano EMAS sul totale delle imprese per paese) di gran lunga maggiore che nel restante territorio dell’Unione europea. 2. 2. 2. 1. Questa «anomalia positiva» dovrebbe suggerire alcune riflessioni, poiché sicuramente tali risultati sono stati raggiunti utilizzando strumenti e mezzi che non erano esplici- tamente previsti dal regolamento e che possono essere utilmen- te diffusi. 2. 2. 2. 2. Elementi importanti di questa esperienza possono essere ad esempio il decentramento amministrativo, l’utilizza- zione delle Camere di commercio, delle organizzazioni imprenditoriali e sindacali, nonché delle associazioni nella promozione del sistema, la qualità e quantità dei verificatori, la diffusione dell’informazione, l’applicazione di nuove e avanzate tecnologie ambientali, l’esistenza di un quadro nor- mativo ambientale consolidato e ben implementato. E` chiaro che una forte tradizione di rispetto dell’ambiente favorisce la diffusione di pratiche volontarie di tutela dell’ambiente quali EMAS. 2. 2. 3. rare i seguenti: Tra gli strumenti da contemplare si possono enume- — restituzioni fiscali a posteriori a fronte di risultati di gestione che abbiano comportato risultati ambientali tangi- bili; — decentramento amministrativo delle verifiche e delle certifi- cazioni; — assorbimento in EMAS di altri adempimenti previsti dalle legislazioni nazionali nel campo ambientale; — stimoli alle grandi imprese per il coinvolgimento nell’attua- zione di programmi EMAS dei subfornitori; — inserimento nella dichiarazione ambientale del nome delle aziende subfornitrici; — coinvolgimento delle Amministrazioni Pubbliche a livello territoriale, in presenza di attività diffuse di uno stesso comparto, considerandole strumenti di coordinamento in vista di una certificazione collettiva; — maggiore responsabilità di gestione alle associazioni imprenditoriali decentrate, per favorire in particolare la partecipazione delle PMI, supportate da misure di assisten- za tecnica e finanziaria; 22. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 209/45 — maggiore visibilità e pubblicità dei risultati raggiunti; — iniziative mirate di informazione ed educazione soprattutto nei confronti delle associazioni di categoria rappresentative delle PMI. 2. 2. 4. Il forum degli organismi competenti e delle autorità indubbiamente favorire gli scambi di di accreditamento puo` esperienze, ma sarà anche la pressione del mercato unico a indurre all’armonizzazione: non è un caso che in Italia tra le società registrate ci siano principalmente grandi multinazionali o imprese fornitrici di mercati del centro e nord Europa. 2. 2. 5. Il livello operativo omogeneo da garantire nel merca- to unico è una motivazione essenziale dell’adozione di EMAS (cfr. Punto 5 della relazione introduttiva); la Commissione traccia limiti molto restrittivi alla propria azione, in base alla sussidiarietà; non vanno tuttavia trascurati i compiti ad essa assegnati all’articolo 10, paragrafo 4 (promozione approccio coerente), e all’articolo 11 (promozione informativa a livello comunitario); c’è da chiedersi, vista la disomogeneità dei risultati, se questi compiti siano stati assolti pienamente, tenuto conto della necessità di aumentare la coscienza ambientale tra i cittadini e gli operatori dei vari settori. 2. 3. Estensione campo di applicazione 2. 3. 1. Si tratta di un obiettivo ambizioso e giustificato da una serie di progetti pilota; inoltre a suo sostegno vale la constatazione, più volte riaffermata, che ogni attività umana incide, pur in misura diversa, sull’ambiente ecologico. Nell’esaminare l’utilità della proposta di estensione, 2. 3. 2. sulla quale il CES in via di principio è favorevole, vanno pero` respinte due posizioni troppo semplicistiche. 2. 3. 2. 1. La prima è di coloro che ritengono impossibile l’estensione poiché alcuni settori, vedi ad esempio i servizi, non avrebbero effetti ambientali fisicamente riferibili ad un sito geografico, dimenticando di fatto che esistono gli effetti indotti. 2. 3. 2. 2. La seconda è quella della Commissione che affronta il problema dando per risolti tutti i problemi quando afferma che: a) i progetti pilota dimostrano che esiste una domanda di certificazione ambientale al di fuori del settore manifattu- riero; b) che anche altri settori hanno notevole impatto ambientale, sia diretto che indiretto; c) che i sistemi di gestione EMAS sono applicabili a tutti i settori economici. 2. 3. 3. Va invece sottolineato che l’estensione immediata e generalizzata di EMAS pone un problema che non è di facile soluzione, a causa della diversa configurazione degli impatti ambientali tra settore industriale manifatturiero ed altri settori, in particolare quello dei servizi, ma che comunque va razional- mente affrontato, muovendosi secondo tre concetti base: — l’affermazione esplicita che a tutti i settori puo` essere applicato EMAS in modo da escludere ogni ambiguità in relazione a eventuali deroghe o esclusioni di comodo; — una ricerca più approfondita sempre sulla base di progetti concreti che porti all’elaborazione di specifici criteri di riferimento che permettano una corretta valutazione delle prestazioni ambientali nei diversi settori coinvolti ed includano una chiara definizione del sito certificato, cosı` come del resto auspicato dal Comitato nel parere relativo al regolamento originario (1); — la previsione di una gradualità temporale e di priorità nell’estensione ai settori esclusi; nell’immediato andrebbero esplorate le possibilità di applicazione nel settore pubblico e nei servizi. 2. 4. Partecipazione dei dipendenti 2. 4. 1. Tale partecipazione, seppure inserita nell’articolo 1 (d) perché considerata come fattore di successo essenziale di EMAS, rimane una generale dichiarazione di principio. Nell’articolato mancano ulteriori dettagli sui modi e le forme di tale partecipazione, al contrario del regolamento del 1993 (artt. 3. 1 e 7. 2). Il nuovo regolamento dovrebbe garantire la parteci- 2. 4. 2. pazione e la consultazione dei loro organismi rappresentativi a livello d’impresa, sia nella prepara- zione sia nell’applicazione dei programmi, soprattutto per quanto riguarda problemi di qualificazione professionale e di organizzazione del lavoro. lavoratori, tramite i 2. 5. Uso di EMAS nell’attuazione e nel controllo della legislazione ambientale La formulazione dell’articolo 10. 2 offre agli Stati 2. 5. 1. membri la possibilità di utilizzare la registrazione ad EMAS nell’ambito dell’attuazione e del controllo della legislazione ambientale, per evitare inutili duplicazioni. 2. 5. 2. Si tratta di uno strumento interessante, anche alla luce delle considerazioni sviluppate nel parere del CES sull’im- plementazione della legislazione ambientale (2). 2. 5. 3. Senza dimenticare che il valore aggiunto di EMAS sta nell’andare al di là della conformità alla legislazione, l’adesione al sistema potrebbe essere articolata per tappe in un dialogo tra impresa e autorità competente, favorendo la messa in conformità e contribuendo a far emergere situazioni som- merse. (1) GU C 400 del 22. 12. 1998, pag. 7. (2) GU C 73 del 9. 3. 1998; GU C 95 del 30. 3. 1998. C 209/46 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 22. 7. 1999 L’evitare inutili duplicazioni rappresenta indubbia- 2. 5. 4. mente un fattore di incentivo per l’impresa, nonché una motivazione per le autorità in materia ambientale a promuove- re la diffusione del sistema EMAS. 2. 7. Visibilità e credibilità di EMAS 2. 5. 5. Il Comitato è comunque perplesso della totale assen- za di riferimenti a un coinvolgimento dell’Agenzia europea dell’ambiente che potrebbe svolgere un utile ruolo nel benchmarking delle esperienze e fornire supporto tecnico e scientifico all’elaborazione di linee guida. 2. 6. Come favorire l’adesione delle PMI e delle imprese artigiane 2. 6. 1. Occorre tener conto delle particolari dinamiche che sono alla base dei comportamenti e delle scelte dei piccoli imprenditori, che assommano un gran numero di competenze e devono gestirle stabilendo delle priorità in base al tempo disponibile e allo scarso numero di collaboratori. Questo significa che cio` che è facoltativo, ed implica impegni rilevanti di tempo e risorse, tende ad essere scartato, a meno di una comprovata utilità per l’azienda. 2. 6. 2. Appare dunque necessario che si prevedano procedu- re specifiche, redazione di documenti semplificati, ciclo di audit e di verifiche commisurati all’ampiezza e al tipo di azienda. A questo proposito il CES nota che verifiche troppo frequenti comportano adempimenti burocratici e costi eccessi- vi soprattutto per le PMI. E` evidente che il bilancio della stragrande maggioran- 2. 6. 3. za delle microimprese non consente di adibire una persona ad adempimenti amministrativi onerosi; occorre pertanto che siano previste strutture di servizio e di assistenza da parte delle in materia ambientale che favoriscano autorità competenti individuando la dimensione territoriale la partecipazione, adeguata. In particolare va affrontato il problema della forma- 2. 6. 4. zione di auditori interni (revisori) adeguati alle problematiche delle piccole imprese. Queste ultime, a differenza delle grandi imprese dotate di sistemi di gestione della qualità, più difficil- mente dispongono di dipendenti interni utilizzabili per l’audit. Nella formazione vanno responsabilizzate le associazioni del settore, adeguatamente supportate dalle pubbliche autorità. Il momento dell’audit interno è fondamentale per costruire, in dialogo con le autorità ambientali preposte, la messa in conformità alla normativa in vigore, come primo passo per avviarsi verso la certificazione EMAS (cfr. articolo 10. 2). E` auspicabile altresı` l’elaborazione di linee guida per 2. 6. 5. facilitare l’attività dei verificatori nei confronti delle PMI, armonizzando i criteri di verifica. 2. 7. 1. EMAS è uno strumento volontario che accredita agli occhi del pubblico, grazie alla trasparenza del procedimento e alla sua verifica da parte delle autorità competenti, gli sforzi di miglioramento delle prestazioni ambientali dei diversi soggetti economici. Come strumento per lo sviluppo sostenibile esso implica partecipazione di tutti gli attori coinvolti ed una informazione adeguata del pubblico. La sua diffusione si potenzia in contesti dove le autorità pubbliche perseguono attivamente una politica di sviluppo sostenibile, che coinvolga la pluralità delle strutture di formazione ed educazione ed in particolare la scuola. 2. 7. 2. Va compiuto uno sforzo per distinguerlo dai sistemi privati di certificazione, valorizzandone gli elementi di valore aggiunto a garanzia dei cittadini, riducendone il carattere burocratico e rafforzando gli elementi consultivi ed informati- vi. Per questa ragione il CES ritiene che l’adozione di un logo, cosı` come previsto dalla proposta di nuovo regolamento, sarà di grande utilità. 2. 7. 3. Tenuto conto che la Commissione è responsabile della promozione di EMAS a livello comunitario, il Comitato suggerisce che la pubblicazione del nuovo regolamento sia accompagnata da linee guida indicanti le migliori prassi, gli ostacoli più frequenti e quanto altro possa aiutare per una migliore conoscenza ed utilizzazione dello strumento. Il Comitato assicura fin d’ora il proprio fattivo contributo alla stesura delle suddette linee guida, ove richiesto. Il Comitato reputa fondamentale che tutti gli Stati 2. 7. 4. membri assicurino un’ampia consultazione ed il coinvolgimen- to attivo degli attori socioeconomici interessati allo schema. In effetti i maggiori successi si registrano dove tali meccanismi sono pienamente operanti al fianco delle autorità competenti. Sarebbe dunque opportuno inserire tale esigenza nell’articola- to, concretizzando esplicitamente nel regolamento l’approccio partecipativo e la necessità di una forte cultura che sostenga la condivisione di responsabilità in tema di sviluppo sostenibile. Una definizione dei soggetti interessati (stakeholders) dovrebbe essere inserita all’articolo 2, e ad essi dovrebbe essere rivolta la dichiarazione ambientale. La loro consultazione da parte degli organismi competenti dovrebbe essere esplicitamente prevista (articolo 5). Infine il loro coinvolgimento attivo va previsto all’articolo 11. 1 per quanto riguarda l’informazione al pubbli- co e la promozione del sistema. 2. 7. 5. Infine il CES nota che non è prevista alcuna relazione comparativa a livello europeo dei risultati, strumento che puo` rivelarsi molto utile per la diffusione dell’adesione ad EMAS. Per questa ragione si puo` ipotizzare di assegnare questo compito, a scadenze fisse, all’Agenzia europea dell’ambiente, al fine di elaborare indicatori di successo che agevolino il controllo di qualità di EMAS a livello europeo. 22. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 209/47 2. 8. Osservazioni particolari 2. 8. 1. D e f i n i z i o n e d i o r g a n i z z a z i o n e e s i t o [ a r t i c o l o 2 , l e t t e r e ( l ) e ( m ) ] 2. 8. 1. 1. Se il sito ha una precisa delimitazione geografica, con identificabili impatti ambientali, non altrettanto vale per l’organizzazione. Occorre evitare il rischio che un’organizza- zione si certifichi in quanto tale pur avendo dei siti non conformi alla pertinente legislazione ambientale. Per questo è necessaria l’elaborazione di precisi criteri di riferimento soprattutto in materia di servizi. Per esempio: come si procede per un’organizzazione dislocata su più siti? 2. 8. 2. M i g l i o r i T e c n i c h e D i s p o n i b i l i ( B A T ) 2. 8. 2. 1. L’articolo 3a di EMAS I prevedeva l’obbligo da parte dell’impresa di dichiarare le proprie strategie di protezione dell’ambiente in vista di un continuo miglioramento delle proprie performances ambientali da perseguire attraverso l’uso delle BAT. Il nuovo testo non comprende più questo punto importante. L’allegato I. B. 2 di EMAS II dovrebbe includere il riferimento alle BAT come strumento di miglioramento conti- nuo delle performances ambientali delle organizzazioni che richiedono la certificazione e di indicatore importante per il verificatore. Tale riferimento è ovviamente limitato ai settori ove l’uso delle BAT è elemento consolidato. 2. 8. 3. C o n f o r m i t à a l l a n o r m a t i v a a m b i e n t a l e EMAS I non permetteva la registrazione alle impre- 2. 8. 3. 1. se che non risultavano in regola con la legislazione ambientale. La proposta di revisione invece non è chiara rispetto alla necessità che un’organizzazione certificata EMAS sia sotto- posta a sistematici controlli di conformità delle disposizioni ambientali nazionali, anche se una serie di disposizioni vi si riferiscono ( artt. 3b e 6. 1 (e), allegati I B. 1, II 2. 6, V 5. 4. 3). In particolare, non è chiaramente specificato se la dichiarazione ambientale debba contenere le informazioni rispetto al fatto che l’organizzazione rispetti la legislazione ambientale nazio- nale. L’Allegato III, relativo ai contenuti della dichiarazione ambientale, dovrebbe contenere questo tipo di informazione al paragrafo 3. 2. Bruxelles, 26 maggio 1999. 2. 8. 4. U t i l i z z a z i o n e d i E M A S n e i s u l l ’ o s s e r v a n z a a m b i e n t a l e d e l l a c o n t r o l l i l e g i s l a z i o n e 2. 8. 4. 1. Bisogna leggere l’articolo 10. 2 rispetto alla duplica- zione delle attività di controllo, in connessione con quanto contenuto all’articolo 1, paragrafo 3. EMAS non sostituisce i normali controlli ambientali e non costituisce una duplicazione in quanto gli ambiti di EMAS e dei controlli ambientali sono differenti e complementari. La registrazione, strumento volontario delle industrie, non puo` sostituire i controlli e la supervisione delle pubbliche autorità. Essa puo` essere tuttavia utilizzata, nell’ambito della sussidiarietà, per evitare inutili doppioni e semplificare le procedure amministrative previste dalle legislazioni nazionali. 2. 8. 5. D i c h i a r a z i o n e a m b i e n t a l e ( A l l e g a - t o I I I ) 2. 8. 5. 1. La proposta della Commissione è riduttiva rispetto alla versione precedente del Regolamento. Secondo l’allega- to III, 3. 2 un’organizzazione comunica solamente gli obbiettivi generali, senza descrivere né le strategie né gli obiettivi dettagliati. La dichiarazione ambientale, inoltre, puo` essere modulata in maniera parziale (mirata). Questo non dovrebbe essere permesso e la dichiarazione dovrebbe essere unica e completa. E` importante mettere in relazione i contenuti della 2. 8. 5. 2. dichiarazione ambientale con quanto previsto nell’Allegato I, al punto 3, sulla «comunicazione esterna», nel senso che deve esistere «un dialogo aperto con le parti interessate, comprese le comunità locali e i clienti circa l’impatto ambientale». E` rispetto a tale domanda che deve rispondere la dichiarazione ambientale. 2. 8. 6. P a r t e c i p a z i o n e d e i l a v o r a t o r i 2. 8. 6. 1. Per evitare interpretazioni di comodo, negli allega- ti II e V, le parole «il personale» dovrebbero essere sostituite con «i lavoratori». Dovrebbe anche essere assicurata, secondo i diritti di informazione e consultazione contrattuali, la trasmis- sione dei risultati alle rappresentanze aziendali dei lavoratori. 2. 9. Comitato di gestione (articolo 14) Il passaggio dal comitato di regolamentazione a 2. 9. 1. quello di gestione rafforza l’iniziativa della Commissione e la rende più rapida ed efficace soprattutto a livello internazionale. La Presidente del Comitato economico e sociale Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Regulamentul (CE) nr. 1081/1999 al Comisiei din 26 mai 1999 privind deschiderea și administrarea contingentelor tarifare pentru importurile de tauri, vite și juninci, altele decât cele destinate sacrificării anumitor rase alpine și montane, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1012/98 și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1143/98

eurovoc_concepts:
bull
cow
heifer
import licence
tariff quota

formats: html pdf print xhtml

text: 206 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 11 31999R1081 27. 5. 1999 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 131/15 REGULAMENTUL (CE) NR. 1081/1999 AL COMISIEI din 26 mai 1999 privind deschiderea ș(cid:13)i administrarea contingentelor tarifare pentru importurile de tauri, vite ș(cid:13)i juninci, altele decât cele destinate sacrificării anumitor rase alpine ș(cid:13)i montane, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1012/98 ș(cid:13)i de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1143/98 COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 805/68 al Consiliului din 27 iunie 1968 privind organizarea comună a pieței de carne de vită ș(cid:13)i mânzat (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1633/98 (2)ș(cid:13)i, în special, articolul 12 ali- neatul (1), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 3066/95 al Consiliului din 22 decembrie 1995 de stabilire a anumitor concesii sub forma contingentelor tarifare comunitare pentru anumite produse agri- cole ș(cid:13)i privind ajustarea, ca măsură autonomă ș(cid:13)i provizorie, a anu- mitor concesii agricole prevăzute în Acordurile Europene pentru a se ține cont de Acordurile pentru agricultură încheiate în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (3), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2435/98 (4)ș(cid:13)i, în special, articolul 8, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1095/96 al Consiliului din 18 iunie 1996 privind punerea în aplicare a concesiilor stabilite în lista CXL întocmită ca urmare a încheierii negocierilor prevă- zute în articolul XXIV alineatul (6) din GATT (5), în special articolul 1 alineatul (1), întrucât: (1) Pentru tauri, vite ș(cid:13)i juninci, altele decât cele destinate sacri- ficării, din rasa Simmental bălțat ș(cid:13)i Schwyz ș(cid:13)i Fribourg, precum ș(cid:13)i pentru vite ș(cid:13)i juninci, altele decât cele destinate sacrificării, din rasa Simmental bălțată, cenuș(cid:13)ie, brună ș(cid:13)i galbenă ș(cid:13)i din rasa Pinzgau, Comunitatea s-a angajat, în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), să ini- țieze două contingente tarifare, cu un volum anual de 5 000 de capete fiecare, la rate de 6 % ș(cid:13)i respectiv 4 % taxe vamale; întrucât aceste contingente trebuie inițiate pe o bază multianuală pentru perioada de 12 luni de la 1 iulie (în continuare denumită „anul de import”) ș(cid:13)i trebuie stabi- lite normele de aplicare. (1) (2) (3) (4) (5) JO L 148, 28. 6. 1968, p. 24. JO L 210, 28. 7. 1998, p. 17. JO L 328, 30. 12. 1995, p. 31. JO L 303, 13. 11. 1998, p. 1. JO L 146, 20. 6. 1996, p. 1. (2) (3) (4) (5) (6) (7) Trebuie să existe, în special, o garanție a accesului egal ș(cid:13)i tuturor operatorilor interesați din cadrul continuu al Comunității cu privire la contingentul menționat ș(cid:13)i a apli- cării, fără întrerupere, a taxelor vamale stabilite pentru aceste contingente asupra tuturor importurilor de animale în cauză până la epuizarea contingentelor. Experiența a demonstrat că limitarea importurilor poate conduce la cereri speculative pentru obținerea certificate- lor de import; întrucât, pentru a se asigura o funcționare adecvată a măsurilor luate, cea mai mare parte a cantități- lor disponibile trebuie alocată importatorilor „tradiționali” de tauri, vite ș(cid:13)i juninci din rasele alpine ș(cid:13)i montane speci- ficate; întrucât, în anumite cazuri, greș(cid:13)elile administrative comise de către organismul național competent pot restricționa accesul importatorilor la această parte a contingentului; întrucât trebuie incluse dispoziții în vede- rea remedierii oricărui posibil prejudiciu rezultat. Pentru a se evita forțarea relațiilor comerciale în acest sec- tor într-o schemă excesiv de rigidă, o a doua tranș(cid:13)ă trebuie să fie pusă la dispoziția importatorilor care pot dovedi că sunt angajați într-un comerț autentic la un anumit nivel cu țări terțe; întrucât, în această privință ș(cid:13)i pentru a realiza un management eficient, trebuie să se ceară operatorilor inte- resați să importe cel puțin 15 capete în cele 12 luni ce pre- ced anul de import respectiv; întrucât un lot de 15 animale iar constituie, experiența arată că vânzarea sau cumpărarea unui singur lot este o cerință minimă pentru ca o tranzacție să fie con- siderată autentică ș(cid:13)i viabilă. în principiu, o încărcătură normală, În vederea verificării conformității cu aceste criterii, cererile trebuie să fie depuse în statul membru unde importatorul este înregistrat pentru TVA. În scopul prevenirii speculațiilor, operatorilor „tradiționali” care nu mai sunt angajați în comerțul cu carne de vită ș(cid:13)i mânzat la 1 iunie înainte de anul de import respectiv, ar trebui să li se interzică accesul la aceste contingente. Ar trebui incluse prevederi în sensul alocării taxelor de import după o perioadă de examinare ș(cid:13)i de supunere, după caz, la aplicarea unei reduceri uniforme a procentajului. 02/vol. 11 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 207 (8) (9) întrucât, în acest scop, ar trebui incluse prevederi privind aranjamentele ce Ar trebui urmează să fie administrate prin intermediul certificatelor de import; incluse prevederi în special cu privire la normele detaliate privind modul de depunere a cererilor ș(cid:13)i a detaliilor care trebuie precizate în cereri ș(cid:13)i pe certificate, în cazul în care este necesar, prin derogare de la sau prin suplimentarea anumi- tor dispoziții din Regulamentul (CEE) nr. 3719/88 al Comisiei din 16 noiembrie 1988 de stabilire a normelor detaliate comune pentru aplicarea sistemului de certificate de import ș(cid:13)i de export ș(cid:13)i a certificatelor de fixare în avans pentru produsele agricole (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1044/98 (2)ș (cid:13)i Regulamentul (CE) nr. 1445/95 al Comisiei din 26 iunie 1995 privind normele de aplicare a regimului certificate- lor de import ș(cid:13)i de export în sectorul cărnii de vită ș(cid:13)i mânzat (CEE) nr. 2377/80 (3), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2365/98 (4). a Regulamentului abrogare de ș(cid:13)i Articolul 82 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Con- siliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (5), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 82/97 (6), prevede pentru supravegherea vamală a bunurilor puse în liberă circulație la o valoare redusă a taxei datorită destinației finale a aces- tora; întrucât, pentru că animalele importate ar trebui să fie monitorizate pe a anumită perioadă pentru a se asigura că nu sunt sacrificate pe parcursul acestei perioade; întrucât pentru a se asigura că sacrificarea nu are loc pe parcursul acestei perioade, ar trebui solicitată o garanție care să aco- pere diferența dintre tarifele vamale comune (TVC) ș(cid:13)i taxele reduse ce se aplică la data punerii în liberă circulație a ani- malelor în discuție. cele destinate sacrificării, din anumite rase alpine ș(cid:13)i montane (7), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1143/98 (8), trebuie abrogat. (11) ș(cid:13)i de modificare a Regulamentului Pentru a se asigura că animalele importate nu sunt sacrifi- cate pe o anumită perioadă, articolul 7 alineatele (2) ș(cid:13)i 3 din Regulamentul (CE) nr. 1143/98 al Comisiei din 2 iunie 1998 de stabilire a normelor detaliate pentru contingentele tarifare la vite ș(cid:13)i la juninci din rasele montane specificate provenind din diferite țări terțe, altele decât cele destinate sacrificării, (CE) nr. 1012/98 dispune ca animalele importate să fie identi- ficate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 820/97 al Consiliului din 21 aprilie 1997 de stabilire a unui sistem de identificare ș(cid:13)i de înregistrare a bovinelor ș(cid:13)i privind etichetarea cărnii de vită ș(cid:13)i mânzat ș(cid:13)i a produselor din carne de vită ș(cid:13)i mânzat (9)ș(cid:13)i pentru anumite detalii suplimentare, întrucât aceste detalii sunt deja obligatorii, cele două para- grafe în cauză ar trebui eliminate. (12) Din motive de claritate, articolul 2 alineatul (1) litera (a) ș(cid:13)i articolul 8 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1143/98 ar trebui corectate. (13) Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare pentru carne de vită ș(cid:13)i mânzat, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 (10) Regulamentul (CE) nr. 1012/98 al Comisiei din 14 mai 1998 de inițiere ș(cid:13)i de prevedere a gestionării contingentelor tarifare pentru importul de tauri, vite ș(cid:13)i juninci, altele decât (1) Următoarele contingente tarifare sunt inițiate pe o bază multianuală pentru perioade cuprinse între 1 iulie ș(cid:13)i 30 iunie ale anului următor, fiecare fiind denumită în continuare „anul de import”. Nr. de ordine Codul NC (1) Descriere Vite ș(cid:13)i juninci, altele decât cele pentru sacrificare din următoarele rase montane: rasa Simmental cenuș(cid:13)iu, brun, galben ș(cid:13)i bălțat ș(cid:13)i rasa Pinzgau 09. 0001 ex 0102 90 05 ex 0102 90 29 ex 0102 90 49 ex 0102 90 59 ex 0102 90 69 (1) Codul Taric: a se vedea vezi anexa 1. Volumul contingentului (nr. capete vite) Taxă vamală 5 000 6 % (1) (2) (3) (4) (5) (6) JO L 331, 2. 12. 1998, p. 1. JO L 19, 26. 1. 1999, p. 4. JO L 143, 27. 6. 1995, p. 35. JO L 335, 10. 12. 1998, p. 39. JO L 302, 19. 10. 1992, p. 1. JO L 119, 7. 5. 1999, p. 1. (7) (8) (9) JO L 145, 15. 5. 1998, p. 13. JO L 159, 3. 6. 1998, p. 14. JO L 117, 7. 5. 1997, p. 1. 208 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 11 Nr. de ordine Codul NC (1) Descriere Tauri, vite ș(cid:13)i juninci, altele decât cele pentru sacrifi- care din următoarele rase: rasele Simmental bălțat, Schwyz, Fribourg 09. 0003 ex 0102 90 05 ex 0102 90 29 ex 0102 90 49 ex 0102 90 59 ex 0102 90 69 ex 0102 90 79 (1) Codul Taric: a se vedea vezi anexa 1. Volumul contingentului (nr. capete vite) Taxă vamală 5 000 4 % (2) în sensul prezentului regulament, se consideră că animalele la care se face trimitere la alineatul (1) nu sunt destinate sacrificării atunci când nu sunt sacrificate în 4 luni de la data acceptării decla- rației de punere în liberă circulație. animale la care se face trimitere în primul paragraf din alinea- tul (1) litera (a) pe parcursul celor 36 de luni care preced anul de import în cauză. Cu toate acestea, se pot accepta derogări în cazuri de forță majoră în conformitate cu cele demonstrate. (3) În baza cererilor depuse pentru taxele de import, cea de-a doua parte este alocată diferiților importatori la care se face trimitere la alineatul (1) litera (b) în funcție de cantitățile solicitate de către aceș(cid:13)tia. (3) Pentru a se califica pentru contingentele tarifare de la numă- rul de ordine 09. 0003, trebuie prezentate următoarele: Cererile pentru taxele de import: — pentru tauri: certificat de pedigree; — trebuie să acopere 15 de capete sau mai mult ș(cid:13)i — nu pot să acopere mai mult de 50 de capete. — pentru animalele femelă: certificat de pedigree sau certificat de înregistrare în registrul genealogic prin care se autentifică puritatea rasei. Cererile pentru taxele de import care acoperă mai mult de 50 de capete sunt tratate ca atunci când ar acoperi numai acest număr. Articolul 2 (1) Cele două contingente prevăzute la articolul 1 alineatul (1) sunt împărțite în două, 80 %, adică 4 000 de capete ș(cid:13)i 20 %, adică 1 000 de capete. (a) Prima parte, egală cu 80 % din fiecare contingent se împarte între importatorii comunitari care pot face dovada importu- lui de animale în conformitate cu contingentele de la nr. de ordine 09. 0001 ș(cid:13)i/sau nr. 09. 0003 în 36 de luni înainte de anul de import respectiv. Cu toate acestea, statele membre pot accepta ca ș(cid:13)i cantitate de referință taxele de import aferente anului precedent de import care nu au fost alocate din cauza unei greș(cid:13)eli administrative de către organismul național competent. (b) A doua parte, egală cu 20 % din fiecare contingent, este rezer- vată solicitanților care pot face dovada faptului că au importat cel puțin 15 bovine vii cuprinse în codul NC 0102 din țări terțe cu 12 luni înainte de anul de import respectiv. (4) Dovada importului se face exclusiv prin intermediul docu- mentelor vamale de punere în liberă circulație vizate corespunză- tor de către autoritățile vamale. Statele membre pot accepta copii ale documentelor menționate anterior, certificate corespunzător de către autoritatea emitentă, în cazul în care solicitanții sunt în măsură să dovedească în mod satisfăcător pentru autoritatea competentă faptul că nu pot obține originalele. Articolul 3 (1) Importatorii care la 1 iunie înainte de anul de import în cauză ș(cid:13)i-au încetat activitățile în sectorul cărnii de vită ș(cid:13)i mânzat nu cali- fică pentru nici o alocare în conformitate cu articolul 2 alinea- tul (1) litera (a), primul paragraf. (2) Societățile formate prin fuziunea mai multor întreprinderi, având fiecare drepturi în conformitate cu articolul 2 alineatul (2), se bucură de aceleaș(cid:13)i drepturi ca ș(cid:13)i întreprinderile din care s-au format. Importatorii trebuie înscriș(cid:13)i într-un registru național TVA. Articolul 4 (2) În baza cererilor depuse pentru taxele de import, prima parte este alocată diferiților importatori în funcție de importurile lor de (1) Cererile pentru taxele de import pot fi depuse numai în statul membru în care solicitantul este înscris într-un registru TVA național. 02/vol. 11 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 209 (2) Solicitații pot depune o singură cerere pentru fiecare contingent ș(cid:13)i această cerere se va referi numai la o singură parte a contingentului. (3) După ce Comisia a notificat cantitățile alocate în conformitate cu articolul 5 alineatul (1), certificatele de import sunt eliberate la cerere de către ș(cid:13)i în numele comercianților care au obținut taxe de import. În cazul în care solicitantul depune mai multe cereri cu privire la un contingent, toate cererile respectivului solicitant cu privire la contingentul respectiv sunt considerate invalide. (3) În sensul articolului 2 alineatul (1) literele (a) ș(cid:13)i (b), cererile pentru taxe de import pentru fiecare număr de ordine, împreună cu dovada la care se face trimitere în articolul 2 alineatul (4) trebuie să ajungă la autoritățile competente până la data de 15 iunie înainte de anul de import în relevant. (4) După verificarea documentelor depuse, statele membre transmit Comisiei, pentru fiecare număr de ordine, în termen de zece zile lucrătoare de la data de închidere pentru depunerea cere- rilor, următoarele: — în ceea ce priveș(cid:13)te alocarea prevăzută la articolul 2 alinea- tul (1) litera (a), primul paragraf, lista de importatori care înde- plinesc condițiile de acceptare, cu numele ș(cid:13)i adresele ș(cid:13)i numă- rul de animale importate în perioada la care se face trimitere în articolul 2 alineatul (2); — în cea ce priveș(cid:13)te alocarea prevăzută la articolul 2 alineatul (1) lista de solicitanți, cu numele ș(cid:13)i adresele ș(cid:13)i cu litera (b), cantitățile solicitate. (5) Toate notificările, inclusiv cele nule, sunt transmise prin fax:, folosind formularele din anexele II ș(cid:13)i III unde sunt depuse cererile. Articolul 5 (1) Comisia decide ce procent din cantitățile solicitate poate fi alocat. (2) În ceea ce priveș(cid:13)te cererile la care se face trimitere la cea de-a doua liniuță din articolul 4 alineatul (4), în cazul în care cantitățile solicitate depăș(cid:13)esc cantitățile disponibile, Comisia stabileș(cid:13)te o reducere procentuală uniformă pentru cantitățile solicitate. În cazul în care aplicarea reducerii procentuale uniforme prevă- zute la primul paragraf conduce la alocarea a mai puțin de 15 capete per cerere, alocarea este făcută de către statele membre vizate prin formarea de loturi a câte 15 capete. În cazul în care animalele rămase numără mai puțin de 15 capete, numărul res- pectiv constituie un singur lot. Articolul 6 (1) Importurile de cantități alocate se fac sub rezerva prezentării uneia sau a mai multor certificate de import. (4) Certificatele de import sunt valabile timp de 90 de zile de la data eliberării, în sensul articolului 21 alineatul (1) din Regula- mentul (CEE) nr. 3719/88. Cu toate acestea, certificatele pot fi eli- berate decât de la data de 1 iulie a anului de import, iar durata valabilității lor nu trebuie să depăș(cid:13)ească data de 30 iunie. (5) Certificatele eliberate sunt valabile în întreaga Comunitate. (6) Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului regulament, Regulamentele (CEE) nr. 3719/88 ș(cid:13)i (CE) nr. 1445/95 se aplică. (7) Sub rezerva dispozițiilor articolului 9 alineatul (1) din Regu- lamentul (CEE) nr. 3719/88 certificatele de import eliberate în temeiul prezentului regulament nu sunt transferabile ș(cid:13)i conferă drepturi numai în conformitate cu contingentele tarifare în care sunt întocmite în numele ce figurează în declarațiile însoțitoare de punere în liberă circulație. (8) Articolul 8 din Regulamentul (CEE) nr. 3719/88 nu se aplică. Articolul 7 (1) Animalele importate sunt monitorizate în conformitate cu articolul 82 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 pentru a se asi- gura faptul că nu acestea sunt sacrificate pe parcursul a 4 luni de la punerea lor în liberă circulație. (2) Pentru a se asigura că obligația la care se face trimitere în ali- neatul (1) de a nu sacrifica animalele importate nu este îndepli- nită ș(cid:13)i că taxele neplătite sunt încasate atunci când această obli- gație nu este respectată, importatorii trebuie să depună o garanție la autoritățile vamale competente. Această garanție este egală cu diferența dintre taxele vamale instituite de tariful vamal comun ș(cid:13)i taxele la care se face trimitere în articolul 1 alineatul (1) aplicabil la data punerii în liberă circulație a animalelor respective. Garanțiile sunt eliberate de îndată ce autoritățile vamale compe- tente primesc dovada faptului că aceste animale: (a) nu au fost sacrificate pe parcursul a 4 luni de la data punerii lor în liberă circulație sau (b) au fost sacrificate în acest interval din motive de forță majoră sau din motive de sănătate sau au murit din cauza unor boli sau a unui accident. (2) Cererile pentru certificate de import pot fi înaintate numai autorității competente a statelor membre în care solicitantul a aplicat pentru taxele de import. Articolul 8 Cererile de certificat ș(cid:13)i certificatele indică: 210 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 11 (a) în căsuța 8, țara de origine; certificatele poartă obligația de import din acea țară; (b) în căsuța 16 codurile NC indicate în anexa I; (c) în căsuța 20, una dintre următoarele mențiuni: — Razas alpinas y de montaña [Reglamento (CE) no 1081/1999], año de importación:… — Alpine racer og bjergracer (forordning (EF) nr. 1081/1999), importår:… — Höhenrassen (Verordnung (EG) Nr. 1081/1999), Einfuhr- jahr:… — Αλπικές και ορεσίβιες φυλές [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1081/1999], έτος εισαγωγής:… În cazul în care solicitanții depun mai multe cereri pe contingent, toate cererile acestora pentru contingentul respectiv sunt inadmisibile. (6) Cererile pentru taxele de import trebuie să ajungă la autorită- țile competente în 5 zile lucrătoare de la intrarea în vigoare a deciziei Comisiei la care se face trimitere în alineatul (3). (7) În termen de ș(cid:13)apte zile lucrătoare de la data finală a perioadei de depunere a cererilor, astfel cum este prevăzut la alineatul (6), statele membre transmit Comisiei o listă de solicitanți ș(cid:13)i de cantități solicitate pentru fiecare număr de ordine. (8) În sensul prezentului articol, articolele 5 ș(cid:13)i 8 se aplică mutatis mutandis. Articolul 10 — Alpine breeds and mountain No 1081/1999), Year of import:… (Regulation (EC) Regulamentul (CE) nr. 1012/98 se abrogă. (CE) Articolul 11 — Races alpines et de montagne [règlement no 1081/1999], année d’importation:… — Razze alpine e di montagna [regolamento (CE) n. 1081/1999], anno d’importazione:… — Bergrassen (Verordening (EG) nr. 1081/1999), invoer- jaar:… — Raças alpinas e de montanha [Regulamento (CE) n. o 1081/1999], ano de importaçăo:… — Alppi- ja vuoristorotuja (Asetus (EY) N:o 1081/1999), tuontivuosi:… Regulamentul (CE) nr. 1143/98 se modifică după cum urmează: 1. Al doilea paragraf din articolul 2 alineatul (1) litera (a) se înlo- cuieș(cid:13)te cu următorul text: „Cu toate acestea, statele membre pot accepta ca ș(cid:13)i cantitate de referință taxele de import aferente anului precedent de import care nu au fost alocate din cauza unei greș(cid:13)eli administrative comise de către organismul național competent. ” 2. Articolul 7 alineatele (2) ș(cid:13)i (3) se elimină. 3. Articolul 8 litera (c) se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: — Alp- och bergraser (förordning (EG) nr 1081/1999), „(c) în căsuța 20, una dintre următoarele mențiuni: importår:… — Rase alpine nr. 1081/1999], anul de import:… ș(cid:13)i montane [Regulamentul (CE) año de importación:… — Razas de montaña [Reglamento (CE) no 1143/98], Articolul 9 (1) Cantitățile ce nu sunt acoperite de cererile de certificate de import la data de 15 martie a anului de import sunt acordate în baza unei alocări finale pentru anul respectiv ce este oferită numai importatorilor care au depus cereri pentru certificate de import ce acoperă cantitatea totală la care aceș(cid:13)tia au dreptul, indiferent de diferența dintre cele două regimuri la care se face trimitere în articolul 2 alineatul (1) literele (a) ș(cid:13)i (b). (2) În acest sens, până la data de 22 martie a anului de import, statele membre transmit Comisiei detaliile privind cantitățile nea- coperite de cererile de certificate de import primite pentru fiecare număr de ordine. (3) Comisia adoptă, cât mai repede posibil, o decizie cu privire la cantitățile rămase. (4) Cererile pentru taxele de import depuse de importatorii inte- resați la care se face trimitere în alineatul (1) trebuie să se raporteze la 15 capete. În cazul în care se depun cererile pentru un număr mai mare, acestea sunt tratate ca ș(cid:13)i când ar acoperi numai acel număr. — Bjergracer (forordning (EF) nr. 1143/98), importår:… — Höhenrassen (Verordnung (EG) Nr. 1143/98), Ein- fuhrjahr:… — Ορεσίβιες φυλές [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1143/98], έτος εισαγωγής:… — Mountain breeds (Regulation (EC) No 1143/98), Year of import:… — Races de montagne [règlement (CE) no 1143/98], année d’importation:… — Razze di montagna [regolamento (CE) n. 1143/98], anno d’importazione:… — Bergrassen (Verordening (EG) nr. 1143/98), invoer- jaar:… — Raças de montanha [Regulamento (CE) n. o 1143/98], ano de importaçăo:… — Vuoristorotuja tuontivuosi:… (Asetus (EY) N:o 1143/98), — Bergraser (förordning (EG) nr 1143/98), importår:… (5) Fiecare solicitant poate depune numai o singură cerere de contingent. — Rase montane [Regulamentul (CE) nr. 1143/98], anul de import:…” 02/vol. 11 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 211 Articolul 12 Prezentul regulament intră în vigoare în cea de-a treia zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Cu toate acestea, articolul 10 se aplică numai de la 1 iulie 1999. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 26 mai 1999. Pentru Comisie Franz FISCHLER Membru al Comisiei 212 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 11 ANEXA I Codurile Taric Nr. de ordine Coduri NC Coduri Taric 09,0001 ex 0102 90 05 ex 0102 90 29 ex 0102 90 49 ex 0102 90 59 ex 0102 90 69 09,0003 ex 0102 90 05 ex 0102 90 29 ex 0102 90 49 ex 0102 90 59 ex 0102 90 69 ex 0102 90 79 0102 90 05*20 *40 0102 90 29*20 *40 0102 90 49*20 *40 0102 90 59*11 *19 *31 *39 0102 90 69*10 *30 0102 90 05*30 *40 *50 0102 90 29*30 *40 *50 0102 90 49*30 *40 *50 0102 90 59*21 *29 *31 *39 0102 90 69*20 *30 0102 90 79*21 *29 02/vol. 11 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 213 CE Fax: nr. (32-2) 296 60 27 (32-2) 295 36 13 ANEXA II 214 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 11 CE Fax: nr. (32-2) 296 60 27 (32-2) 295 36 13 ANEXA III