title: Besluit van het Gemengd Comité van de EER nr. 68/1999 van 28 mei 1999 tot wijziging van bijlage XIII (Vervoer) bij de EER-overeenkomst

eurovoc_concepts:
International Maritime Organisation
harbour installation
maritime transport
pollution from ships
transport of dangerous goods

text: L 284/54 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 9. 11. 2000 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITE´ VAN DE EER nr. 68/1999 van 28 mei 1999 tot wijziging van bijlage XIII (Vervoer) bij de EER-overeenkomst HET GEMENGD COMITE´ VAN DE EER, Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna „de overeenkomst” genoemd, inzonderheid op artikel 98, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Bijlage XIII bij de overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 55/1999 van het Gemengd Comité van de EER (1). Richtlijn 98/74/EG van de Commissie van 1 oktober 1998 tot wijziging van Richtlijn 93/75/EEG van de Raad betreffende de minimumeisen voor schepen die gevaarlijke of verontreinigende goederen vervoeren en die naar of uit de zeehavens van de Gemeenschap varen (2) dient in de overeenkomst te worden opgenomen, BESLUIT: Artikel 1 In bijlage XIII bij de overeenkomst wordt aan punt 55a (Richtlijn 93/75/EEG van de Raad) het volgende streepje toegevoegd: „— 398 L 0074: Richtlijn 98/74/EG van de Commissie (PB L 276 van 13. 10. 1998, blz. 7). ”. Artikel 2 De aan de respectieve taalversies van dit besluit gehechte teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Richtlijn 98/74/EG zijn authentiek. Artikel 3 Dit besluit treedt in werking op 29 mei 1999, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER hebben plaatsgevonden. Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Artikel 4 Gedaan te Brussel, 28 mei 1999. Voor het Gemengd Comité van de EER De voorzitter F. BARBASO (1) Zie bladzijde 15 van dit Publicatieblad. (2) PB L 276 van 13. 10. 1998, blz. 7


title: Deċiżjoni tal-kumitat konġunt taż-ŻEE Nru 61/1999 tat-28 ta' Mejju 1999 li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni tekniċi) għall-Ftehim taż-ŻEE

eurovoc_concepts:
food additive
food inspection
foodstuffs legislation
human nutrition
sweetener

formats: html pdf print

text: 292 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 11/Vol. 4 22000D1109(16) 9. 11. 2000 IL-GURNAL UFFICJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 284/41 DECIŻJONI TAL-KUMITAT KONGUNT TAŻ-ŻEE Nru 61/1999 tat-28 ta' Mejju 1999 li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u certifikazzjoni teknici) ghall-Ftehim taż-ŻEE IL-KUMITAT KONGUNT TAŻ-ŻEE, Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif aggustat bil-Protokoll li jaggusta l-Fte- him ghaż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn iżjed 'il quddiem issir referenza ghalih bhala “il-Ftehim”, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tieghu, Billi: (1) (2) l-Anness II ghall-Ftehim gie emendat bid-Deciżjoni tal-Kumitat Kongunt taż-ŻEE Nru 3/1999 tad-29 ta' Jannar 1999 (1), d-Direttiva tal-Kummissjoni 98/66/KE ta' l-4 ta' Settembru 1998 li temenda d-Direttiva 95/31/KE li l-ikel (2), tistabbilixxi kriterji specifici ghandha tigi inkorporata fil-Ftehim, jaghtu hlewwa f'affarijiet ta' purità dwar sostanzi ta' li IDDECIEDA KIF GEJ: Artikolu 1 Dan li gej ghandu jigi miżjud fil-punt 46a. (Id-Direttiva tal-Kummissjoni 95/31/KE) tal-Kapitolu XII ta' l-Annex II ghall-Ftehim: “, kif emendat bi: – 398 L 0066: Id-Direttiva tal-Kummissjoni 98/66/KE ta' l-4 ta' Settembru 1998 (GU L 257, tad- 19. 9. 1998, p. 35). ” Artikolu 2 It-testi tad-Direttiva tal-Kummissjoni 98/66/KE fil-lingwa Islandiża u f'dik Norvegiża, ghall-verżjonijiet tal-lingwi rispettivi ta' din id-Deciżjoni, huma awtentici. li huma annessi Artikolu 3 Din id-Deciżjoni ghandha tidhol fis-sehh nhar id-29 ta' Mejju 1999, sakemm ikunu saru n-notifiki kollha taht l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim lill-Kumitat Kongunt taż-ŻEE. (1) GU L 35, tat-10. 2. 2000, p. 31. (2) GU L 257, tat-19. 9. 1998, p. 35. 11/Vol. 4 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 293 Din id-Deciżjoni ghandha tigi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE ta', u fis-Suppliment taż-ŻEE ghall-Gurnal Ufficjali tal-Komunitajiet Ewropej. Artikolu 4 Maghmula fi Brussel, fit-28 ta' Mejju 1999. Ghall-Kumitat Kongunt taż-ŻEE Il-President F. BARBASO


title: Komission asetus (EY) N:o 1131/1999, annettu 28 päivänä toukokuuta 1999, yhteisön elintarvikeapuna ja kansallisena elintarvikeapuna toimitettuihin vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellettavien tukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
EU aid
State aid
cereals
export refund
food aid
rice

formats: pdf print

text: L 135/60 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 29. 5. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1131/1999, annettu 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999, yhteis(cid:148)n elintarvikeapuna ja kansallisena elintarvikeapuna toimitettuihin vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellettavien tukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2547/98 (2), ja erityisesti kohdan kolmannen artiklan 2 alakohdan, sen 13 ottaa huomioon riisin yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3072/95 (3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2072/98 (4), ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) elintarvikeapuna toimitettavista maataloustuotteista aiheu- tuvien menojen yhteis(cid:148)rahoituksesta 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1974 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2681/74 (5) 2 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) asiaa koskevien yhteis(cid:148)n s(cid:132)(cid:132)n- t(cid:148)jen mukaisesti vahvistettuja vientitukia vastaava osa menoista kuuluu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukira- haston tukiosastoon, yhteis(cid:148)n elintarvikeaputoimia koskevan talousarvion laati- misen ja hallinnon helpottamiseksi ja jotta j(cid:132)senvaltiot elintarvikeaputoimia kansallisia saisivat tietoonsa koskevan yhteis(cid:148)n rahoitusosuuden, olisi m(cid:132)(cid:132)ritelt(cid:132)v(cid:132) n(cid:132)ille toimille my(cid:148)nnett(cid:132)vien tukien taso, asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 3072/95 13 artiklassa s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) vientitukea koskevia yleisi(cid:132) s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)j(cid:132) ja sen soveltamista koskevia yksi- tyiskohtaisia s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)j(cid:132) sovelletaan soveltuvin osin edell(cid:132) mainittuihin toimiin, riisin vientituen laskemisessa huomioon otettavat erityis- perusteet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n asetuksen (EY) N:o 3072/95 13 artiklassa, ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Kansainv(cid:132)lisiss(cid:132) yleissopimuksissa tai muissa t(cid:132)ydent(cid:132)- viss(cid:132) ohjelmissa sek(cid:132) muissa yhteis(cid:148)n veloituksetonta toimittamista toimenpiteiss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ttyjen yhteis(cid:148)n elintarvikeaputoimien ja kansallisten elintarvi- keaputoimien osalta vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellet- tavat tuet vahvistetaan liitteen mukaisesti. koskevissa 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:132)sen- valtioissa. Tehty Brysseliss(cid:132) 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EYVL L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (4) EYVL L 265, 30. 9. 1998, s. 4. (5) EYVL L 288, 25. 10. 1974, s. 1. 29. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 135/61 LIITE yhteis(cid:148)n elintarvikeapuna ja kansallisena elintarvikeapuna toimittuihin vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999 komission asetukseen Tuotekoodi Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (EUR/t) 1001 10 00 9400 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9400 1005 90 00 9000 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 30 65 9900 1006 40 00 9000 1007 00 90 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1102 20 10 9200 1102 20 10 9400 1102 30 00 9000 1102 90 10 9100 1103 11 10 9200 1103 11 90 9200 1103 13 10 9100 1103 14 00 9000 1104 12 90 9100 1104 21 50 9100 0,00 42,00 72,00 53,00 52,00 50,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 (cid:190) 50,00 58,00 58,00 81,07 69,49 (cid:190) 77,34 30,00 30,00 104,24 (cid:190) 92,38 103,12 Huom. : Tuotekoodit ja alaviitteet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n komission asetuk- sessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24. 12. 1987, s. 1), sellaisena kuin se muutettuna


title: Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 65/1999 tat-28 ta' Mejju 1999 li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni tekniċi) għall-Ftehim taż-ŻEE

eurovoc_concepts:
electronic component
harmonisation of standards
peripheral
technical regulations
telecommunications

text: 300 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 11/Vol. 4 22000D1109(20) 9. 11. 2000 IL-GURNAL UFFICJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 284/49 DECIŻJONI TAL-KUMITAT KONGUNT TAŻ-ŻEE Nru 65/1999 tat-28 ta' Mejju 1999 li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u certifikazzjoni teknici) ghall-Ftehim taż-ŻEE IL-KUMITAT KONGUNT TAŻ-ŻEE, Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif aggustat bil-Protokoll li jaggusta l-Fte- him ghaż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn iżjed 'il quddiem issir referenza ghalih bhala “il-Ftehim”, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tieghu, Billi: (1) (2) l-Anness II ghall-Ftehim gie emendat bid-Deciżjoni tal-Kumitat Kongunt taż-ŻEE Nru 32/1999 tas- 26 ta' Marzu 1999 (1). d-Deciżjoni tal-Kummissjoni 97/751/KE tal-31 ta' Ottubru 1997 dwar regolament tekniku komuni ghal htigiet linji mikrija 140 Mbit/s digitali mhux strutturati u strutturati (2) ghandha tigi inkorporata fil-Ftehim, interface ghal konnessjoni ma' tqabbid ghal apparat terminali ta' ta' IDDECIEDA KIF GEJ: Artikolu 1 Il-punt li gej ghandu jiddahhal wara l-punt 4zg. (Id-Direttiva 98/13/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kun- sill) fil-Kapitolu XVIII ta' l-Anness II ghall-Ftehim: “4zh. 397 D 0751: Id-Deciżjoni tal-Kummissjoni 97/751/KE tal-31 ta' Ottubru 1997 dwar regolament tekniku komuni ghal htigiet ta' tqabbid ghal apparat terminali ma' interface ghal tqabbid ma' linji mikrija 140 Mbit/s digitali mhux strutturati u strutturati (GU L 305, tat-8. 11. 1997, p. 66). ” Artikolu 2 It-testi tad-Deciżjoni tal-Kummissjoni 97/751/KE fil-lingwa Islandiża u f'dik Norvegiża, li huma annessi ghall-verżjonijiet tal-lingwi rispettivi ta' din id-Deciżjoni, huma awtentici. Artikolu 3 Din id-Deciżjoni ghandha tidhol fis-sehh nhar id-29 ta' Mejju 1999, sakemm ikunu saru n-notifiki kollha taht l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim lill-Kumitat Kongunt taż-ŻEE. (1) GU L 266, tad-19. 10. 2000. (2) GU L 305, tat-8. 11. 1997, p. 66. 11/Vol. 4 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 301 Din id-Deciżjoni ghandha tigi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE ta', u fis-Suppliment taż-ŻEE ghall-Gurnal Ufficjali tal-Komunitajiet Ewropej. Artikolu 4 Maghmula fi Brussel, fit-28 ta' Mejju 1999. Ghall-Kumitat Kongunt taż-ŻEE Il-President F. BARBASO


title: Az EGT-Vegyesbizottság 73/1999 határozata (1999. május 28.) az EGT-megállapodás borkereskedelem technikai akadályainak felszámolásáról szóló 47. jegyzőkönyvének módosításáról

eurovoc_concepts:
designation of origin
fortified wine
sparkling wine
technical barrier
trademark
wine of superior quality

text: 314 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/4. kötet 22000D1109(28) 2000. 11. 9. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 284/63 AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG 73/1999 HATÁROZATA (1999. május 28. ) az EGT-megállapodás borkereskedelem technikai akadályainak felszámolásáról szóló 47. jegyzőkönyvének módosításáról AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 98. cikkére, mivel: (1) (2) (3) (4) A Megállapodás 47. zat (1) módosította. jegyzőkönyvét az 1999. február 26-i 26/1999 EGT-vegyesbizottsági határo- A borpiac közös szervezéséről szóló 822/87/EGK rendelet módosításáról szóló, 1998. július 20-i 1627/98/EK tanácsi rendeletet (2) be kell építeni a Megállapodásba. A Közösségben előállított pezsgők tekintetében a 2332/92/EGK rendeletet és a Közösségben előállí- tott likőrborok előállításáról és értékesítéséről szóló 4252/88/EGK rendeletet módosító, 1998. július 20-i 1629/98/EK tanácsi rendeletet (3) be kell építeni a Megállapodásba. A meghatározott területeken előállított bizonyos minőségi borfajták minősítéséhez felhasznált egyéb hagyományos szóló 881/98/EK rendelet módosításáról szóló, 1998. október 15-i 2215/98/EK bizottsági rendeletet (4) be kell építeni a Megállapodásba. szabályok megállapításáról elnevezések védelmére vonatkozó részletes A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT: 1. cikk A Megállapodás 47. jegyzőkönyve 1. függelékének 15. pontja (822/87/EGK tanácsi rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül: „– 398 R 1627: A Tanács 1998. július. 20-i 1627/98/EK rendelete (HL L 210. , 1998. 7. 28. , 8. o. ). ” 2. cikk A Megállapodás 47. (1) következő francia bekezdéssel egészül ki: jegyzőkönyve 1. függelékének 19. pontja (4252/88/EGK tanácsi rendelet) a „– 398 R 1629: A Tanács 1998. július. 20-i 1629/98/EK rendelete (HL L 210. , 1998. 7. 28. , 11. o. ). ” (1) HL L 48. , 2000. 6. 22. , 53. o. (2) HL L 210. , 1998. 7. 28. , 8. o. (3) HL L 210. , 1998. 7. 28. , 11. o. (4) HL L 279. , 1998. 10. 16. , 4. o. 11/4. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 315 A Megállapodás 47. (2) következő francia bekezdéssel egészül ki: jegyzőkönyve 1. függelékének 38. pontja (2332/92/EGK tanácsi rendelet) a „– 398 R 1629: A Tanács 1998. július. 20-i 1629/98/EK rendelete (HL L 210. , 1998. 7. 28. , 11. o. ). ” 3. cikk A Megállapodás 47. jegyzőkönyve 1. függelékének 42e. pontja (881/98/EK bizottsági rendelet) a következő szöveggel egészül ki: „, az alábbi módosításokkal: – 398 R 2215: A Bizottság 1998. október 15-i 2215/98/EK rendelete (HL L 279. , 1998. 10. 16. , 4. o. ). ” Az 1627/98/EK rendelet, az 1629/98/EK rendelet, és a 2215/98/EK rendelet izlandi és norvég nyelvű szövegei, melyek e határozat megfelelő nyelvi változatának mellékletét képezik, hitelesek. 4. cikk 5. cikk Ez a határozat 1999. május 29-én lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészí- tésében közzé kell tenni. 6. cikk Kelt Brüsszelben, 1999. május 28-án. az EGT-Vegyesbizottság részéről az elnök F. BARBASO


title: 1999 m. gegužės 28 d. EEE jungtinio komiteto sprendimas Nr. 64/1999, iš dalies keičiantis EEE susitarimo II priedą (Techniniai reglamentai, standartai, bandymai ir sertifikavimas)

eurovoc_concepts:
cosmetic product
marketing
product safety
technological change

text: 298 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/4 t. 22000D1109(19) 2000 11 9 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 284/47 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 64/1999 1999 m. gegužės 28 d. iš dalies keičiantis EEE susitarimo II priedą (Techniniai reglamentai, standartai, bandymai ir sertifikavimas) EEE JUNGTINIS KOMITETAS, atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, patikslintą Protokolu, patikslinančiu Europos eko- nominės erdvės susitarimą, toliau — Susitarimas, ypač į jo 98 straipsnį, kadangi: (1) (2) Susitarimo II priedas buvo iš dalies pakeistas 1999 m. vasario 26 d. EEE jungtinio komiteto spren- dimu Nr. 18/1999 (1); 1998 m. rugsėjo 3 d. dvidešimt trečioji Komisijos direktyva 98/62/EB, derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gami- niais, suderinimo II, III, VI ir VII priedus (2), turi būti įtraukta į Susitarimą, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Susitarimo II priedo XVI skyriaus 1 punktas (Tarybos direktyva 76/768/EEB) papildomas tokia įtrauka: „— 398 L 0062: 1998 m. rugsėjo 3 d. Komisijos direktyva 98/62/EB (OL L 253, 1998 9 15, p. 20). “ 2 straipsnis Komisijos direktyvos 98/62/EB tekstas islandų ir norvegų kalbomis, kurie pridedami prie šio sprendimo teksto atitinkamomis kalbomis, yra autentiški. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja 1999 m. gegužės 29 d. , jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi praneši- mai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį. (1) OL L 148, 2000 6 22, p. 43. (2) OL L 253, 1998 9 15, p. 20. 11/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 299 Šis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede. 4 straipsnis Priimta Briuselyje, 1999 m. gegužės 28 d. EEE jungtinio komiteto vardu Pirmininkas F. BARBASO


title: Proposition de décision du Conseil autorisant la République portugaise à reconduire jusqu'au 9 avril 2000 l'accord sur les relations de pêche mutuelles avec la république d'Afrique du Sud

eurovoc_concepts:
Portugal
South Africa
fishing agreement
fishing licence
third country

formats: html pdf

text: COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES Bruxelles, le 28. 05. 1999 COM(1999) 258 final Proposition de DÉCISION DU CONSEIL autorisant la République portugaise à reconduire jusqu'au 9 avril 2000 l'accord sur les relations de pêche mutuelles avec la république d'Afrique du Sud (présentée par la Commission) EXPOSÉ DES MOTIFS 1. 2. 3. La République portugaise a signé le 9 avril 1979 un accord sur les relations de pêche mutuelles avec la République d’Afrique du Sud, qui est entré en vigueur le même jour pour une période initiale de 10 ans; il est prévu que l’accord reste en vigueur par la suite pour une durée indéterminée sauf s’il est dénoncé avec un préavis de 12 mois. Cet accord de pêche prévoit que des licences annuelles de pêche peuvent être offertes aux navires battant pavillon portugais; tel a été le cas depuis 1989. L’article 354, paragraphe 2, de l’Acte d’adhésion de l’Espagne et du Portugal prévoit que les droits et obligations découlant pour la République portugaise des accords de pêche conclus avec les pays tiers ne sont pas affectés pendant la période où les dispositions de ces accords sont provisoirement maintenues. En vertu du paragraphe 3 de l’article 354 de l’Acte d’adhésion, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, arrête les décisions appropriées à la préservation des activités de pêche qui découlent de ces accords, y compris la possibilité de prorogation pour des périodes d’un an au maximum. La décision faisant l’objet de la présente proposition autorise la République portugaise à proroger, jusqu’au 9 avril 2000, l’accord de pêche décrit ci- dessus. 2 Proposition de DÉCISION DU CONSEIL autorisant la République portugaise à reconduire jusqu'au 9 avril 2000 l'accord sur les relations de pêche mutuelles avec la république d'Afrique du Sud LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu l'acte d'adhésion de l'Espagne et du Portugal, et notamment son article 354, paragraphe 3, vu la proposition de la Commission, (1) considérant que l'accord sur relations de pêche mutuelles entre le gouvernement de la République portugaise et le gouvernement de la république d'Afrique du Sud, signé le 9 avril 1979, est entré en vigueur le même jour pour une période initiale de dix ans; qu'il demeure ensuite en vigueur pour une durée indéterminée s'il n'est pas dénoncé moyennant un préavis de douze mois; les (2) considérant que l'article 354, paragraphe 2, de l'acte d'adhésion prévoit que les droits et obligations des accords de pêche conclus par la République portugaise avec des pays tiers ne sont pas affectés durant la période pendant laquelle les dispositions de ces accords sont provisoirement maintenues; (3) considérant que, en vertu de l'article 354, paragraphe 3, dudit acte, le Conseil arrête, avant l'échéance des accords de pêche conclus par la République portugaise avec des pays tiers, les décisions appropriées à la préservation des activités de pêche qui en découlent, y compris la possibilité de prorogation pour des périodes d'un an au maximum; que l'accord susmentionné a été reconduit jusqu'au 7 mars 19991; (4) considérant qu’il convient d'autoriser la République portugaise à reconduire jusqu'au 9 avril 2000 ledit accord, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION: 1 JO L 267 du 2. 10. 1998, p. 40. 3 Article 1 La République portugaise est autorisée à reconduire jusqu'au 9 avril 2000 l'accord sur les relations de pêche mutuelles avec la république d'Afrique du Sud, entré en vigueur le 9 avril 1979. Article 2 La République portugaise est destinataire de la présente décision. Fait à Bruxelles, le Par le Conseil Le président 4


title: Decision of the EEA Joint Committee No 73/1999 of 28 May 1999 amending Protocol 47 to the EEA Agreement, on the abolition of technical barriers to trade in wine

text: 9. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 284/63 DECISION OF THE EEA JOINT COMMITTEE No 73/1999 of 28 May 1999 amending Protocol 47 to the EEA Agreement, on the abolition of technical barriers to trade in wine THE EEA JOINT COMMITTEE, Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as adjusted by the Protocol adjusting the Agreement on the European Economic Area, hereinafter referred to as ‘the Agreement’, and in particular Article 98 thereof, Whereas: (1) (2) (3) (4) Protocol 47 to the Agreement was amended by Decision No 26/1999 of the EEA Joint Committee of 26 February 1999(1). Council Regulation (EC) No 1627/98 of 20 July 1998 amending Regulation (EEC) No 822/87 on the common organisation of the market in wine (2), is to be incorporated into the Agreement. Council Regulation (EC) No 1629/98 of 20 July 1998 amending Regulation (EEC) No 2332/92 as regards sparkling wines produced in the Community and Regulation (EEC) No 4252/88 on the preparation and marketing of liqueur wines produced in the Community (3), is to be incorporated into the Agreement. Commission Regulation (EC) No 2215/98 of 15 October 1998 amending Regulation (EC) No 881/98 laying down detailed rules for the protection of the additional traditional terms used to designate certain types of quality wine produced in specified regions (quality wine psr) (4), is to be incorporated into the Agreement, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 The following indent shall be added in point 15 (Council Regulation (EEC) No 822/87) in Appendix 1 to Protocol 47 to the Agreement: ‘— 398 R 1627: Council Regulation (EC) No 1627/98 of 20 July 1998 (OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 8). ’ Article 2 The following indent shall be added in point 19 (Council Regulation (EEC) No 4252/88) 1. Appendix 1 to Protocol 47 to the Agreement: in ‘— 398 R 1629: Council Regulation (EC) No 1629/98 of 20 July 1998 (OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 11). ’ (1) OJ L 48, 22. 6. 2000, p. 53. (2) OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 8. (3) OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 11. (4) OJ L 279, 16. 10. 1998, p. 4. L 284/64 EN Official Journal of the European Communities 9. 11. 2000 The following indent shall be added in point 38 (Council Regulation (EEC) No 2332/92) 2. Appendix 1 to Protocol 47 to the Agreement: in ‘— 398 R 1629: Council Regulation (EC) No 1629/98 of 20 July 1998 (OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 11). ’ Article 3 The following shall be added in point 42e (Commission Regulation (EC) No 881/98) in Appendix 1 to Protocol 47 to the Agreement: ‘, as amended by: — 398 R 2215: Commission Regulation (EC) No 2215/98 of 15 October 1998 (OJ L 279, 16. 10. 1998, p. 4). ’ Article 4 The texts of Regulation (EC) No 1627/98, Regulation (EC) No 1629/98 and Regulation (EC) No 2215/98 in the Icelandic and Norwegian languages, which are annexed to the respective language versions of this Decision, are authentic. This Decision shall enter into force on 29 May 1999, provided that all the notifications under Article 103(1) of the Agreement have been made to the EEA Joint Committee. Article 5 This Decision shall be published in the EEA section of, and in the EEA Supplement to, the Official Journal of the European Communities. Article 6 Done at Brussels, 28 May 1999. For the EEA Joint Committee The President F. BARBASO


title: Konvencija o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu

eurovoc_concepts:
air transport
international convention
international transport
transport regulations

text: L_2001194HR. 01003901. xml 07/Sv. 21 HR Službeni list Europske unije 6 22001A0718(01) L 194/39 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE KONVENCIJA O UJEDNAČAVANJU ODREĐENIH PRAVILA U MEĐUNARODNOM ZRAČNOM PRIJEVOZU DRŽAVE STRANKE OVE KONVENCIJE PREPOZNAJUĆI značajan doprinos Konvencije o ujednačavanju određenih pravila o međunarodnom zračnom prijevozu, potpisane u Varšavi, 12. listopada 1929. godine, (u daljnjem tekstu: Varšavska konvencija), te drugih s njom povezanih instrumenata koji se odnose na usklađivanje međunarodnog privatnog prava u zračnom prometu, PREPOZNAJUĆI potrebu za osuvremenjivanjem i konsolidacijom Varšavske konvencije i s njom povezanih instrumenata, PREPOZNAJUĆI značaj zajamčene zaštite interesa korisnika u međunarodnom zračnom prijevozu i potrebe za pravičnom naknadom temeljenom na načelu naknade štete, POTVRĐUJUĆI poželjnost uređenog razvoja letova letenja u međunarodnom zračnom prometu, te nesmetanog protoka putnika, prtljage i tereta sukladno načelima i ciljevima Konvencije o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu sastavljene u Chicagu 7. prosinca 1944. godine, VJERUJUĆI da je zajedničko djelovanje država s ciljem daljnjeg usklađivanja i kodifikacije određenih pravila koja uređuju međunarodni zračni prijevoz kroz novu Konvenciju najprikladniji način postizanja pravedne uravnoteženosti interesa, SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI: POGLAVLJE I. Opće odredbe Članak 1. Opseg primjene 1. Ova se Konvencija primjenjuje na cjelokupan međunarodni prijevoz osoba, prtljage ili putnika obavljen zrakoplovom za naknadu. Primjenjuje se isto tako i na besplatan prijevoz zrakoplovom koji obavlja zrakoplovna prijevoznička tvrtka. 2. U svrhe ove Konvencije izraz međunarodni prijevoz znači bilo koji prijevoz u kojem se, sukladno sporazumu između stranaka, mjesto polaska i mjesto odredišta, bilo da postoji ili ne postoji prekid ili prekrcaj tijekom tog prijevoza, nalazi ili unutar državnog područja dviju država stranaka ili unutar državnog područja jedne države stranke ako postoji ugovoreno zaustavno mjesto unutar državnog područja druge države, čak i ako ta država nije država stranka. Prijevoz između dva mjesta unutar državnog područja jedne države stranke bez ugovorenoga zaustavnog mjesta unutar državnog područja druge države nije međunarodni prijevoz u svrhe ove Konvencije. 3. Prijevoz koji će obaviti nekoliko uzastopnih prijevoznika smatra se, u svrhe ove Konvencije, jednim nedjeljivim prijevozom ako ga stranke smatraju jednim letom, bilo da je ugovoren u obliku jednog ugovora ili niza ugovora, te on ne gubi svoj međunarodni karakter samo zato što će se jedan ugovor ili niz ugovora provesti u cijelosti unutar državnog područja iste države. 4. Ova Konvencija primjenjuje se isto tako i na prijevoz naveden u poglavlju V. , pod uvjetima koji su sadržani u tom poglavlju. Članak 2. Prijevoz koji obavlja država i prijevoz poštanskih pošiljaka 1. Ova se Konvencija primjenjuje na prijevoz koji obavlja država ili pravno utemeljena javna tijela pod uvjetom da potpada pod uvjete utvrđene u članku 1. 2. Pri prijevozu poštanskih pošiljaka prijevoznik je odgovoran isključivo odgovarajućoj poštanskoj upravi sukladno propisima primjenjivim na odnose između prijevoznika i poštanskih uprava. 3. Odredbe ove Konvencije ne primjenjuju se na prijevoz poštanskih pošiljaka osim kako je predviđeno u stavku 2. ovoga članka. POGLAVLJE II. Dokumentacija i obveze stranaka koje se odnose na prijevoz putnika, prtljage i tereta Članak 3. Putnici i prtljaga 1. Za prijevoz putnika izdaje se samostalni ili skupni prijevozni dokument koji sadržava: (a) navođenje mjesta polaska i mjesta odredišta, (b) ukoliko se mjesta polaska i odredišta nalaze unutar državnog područja jedne države stranke, a jedno ili više ugovorenih zaustavnih mjesta unutar državnog područja druge države, navođenje barem jednog od tih zaustavnih mjesta. 2. Bilo koji drugi način zabilježbe podataka navedenih u stavku 1. može zamijeniti izdavanje dokumenta navedenog u tom stavku. Ako se koristi bilo koje od tih sredstava, prijevoznik nudi putniku da mu izda pisanu izjavu o podatku zabilježenom na navedeni način. 3. Prijevoznik izdaje putniku oznaku za označavanje prtljage za svaki komad predane prtljage. 4. Putniku se predaje pisana obavijest kojom ga se upućuje da u slučajevima u kojima je ova Konvencija primjenjiva ona uređuje i može ograničiti odgovornost prijevoznika za slučaj smrti ili povrede i za uništenje ili gubitak ili oštećenje prtljage te za kašnjenje. 5. Nepoštivanje odredaba prethodnih stavaka ne utječe na postojanje ili valjanost ugovora o prijevozu koji usprkos tomu podliježe odredbama ove Konvencije uključujući i one koje se odnose na ograničenje odgovornosti. Članak 4. Teret 1. Za prijevoz tereta izdaje se zračni teretni list. 2. Bilo koje drugo sredstvo na kojem se pohranjuje zapis o prijevozu koji će biti izvršen može zamijeniti izdavanje zračnog teretnog lista. Ako se koriste takva druga sredstva prijevoznik, ako to od njega zatraži pošiljatelj, izdaje pošiljatelju potvrdu o primitku tereta koja omogućava utvrđivanje pošiljke i pristup podacima sadržanim u zapisu koji je pohranjen na takvom drugom sredstvu. Članak 5. Sadržaj zračnog teretnog lista ili potvrde o primitku tereta Zračni teretni list ili potvrda o primitku tereta uključuje: (a) navođenje mjesta polaska i mjesta odredišta, (b) ako se mjesta polaska i mjesta odredišta nalaze unutar državnog područja jedne države stranke, a jedno ili više ugovorenih zaustavnih mjesta unutar državnog područja druge države, navođenje barem jednoga takvoga zaustavnog mjesta, i (c) navođenje težine pošiljke. Članak 6. Dokument koji se odnosi na narav tereta Od pošiljatelja se može zatražiti, ukoliko je to potrebno radi ispunjavanja formalnosti carinskih, policijskih i srodnih javnih tijela, da izda dokument u kojem navodi narav tereta. Ova odredba za prijevoznika ne stvara dužnost, obvezu ili odgovornost koja bi iz toga mogla proizići. Članak 7. Opis zračnoga teretnog lista 1. Zračni teretni list pošiljatelj sastavlja u izvorniku sastavljenom od tri dijela. 2. Prvi dio je obilježen oznakom »za prijevoznika«; njega potpisuje pošiljatelj. Drugi dio je označen oznakom »za primatelja«; njega potpisuju pošiljatelj i prijevoznik. Treći dio potpisuje prijevoznik koji ga predaje pošiljatelju nakon prihvata tereta. 3. Potpis prijevoznika i potpis pošiljatelja mogu se ispisati ili otisnuti pečatom. 4. Ako, na zahtjev pošiljatelja, prijevoznik sastavi zračni teretni list, smatra se da ga je prijevoznik sastavio sa znanjem pošiljatelja s mogućnošću dokazivanja suprotnog. Članak 8. Dokumentacija za višestruka pakiranja Kada se radi o više od jednog pakiranja: (a) prijevoznik tereta ima pravo zatražiti pošiljatelja da izda zasebne zračne teretne listove, (b) pošiljatelj ima pravo zatražiti prijevoznika da izda zasebne potvrde o primitku tereta kada se koriste druga sredstva navedena u stavku 2. članka 4. Članak 9. Neudovoljavanje zahtjevima za dokumentacijom Nepridržavanje odredaba članaka 4. do 8. ne utječe na postojanje ili valjanost ugovora o prijevozu, koji usprkos tomu podliježe odredbama ove Konvencije uključujući one odredbe koje se odnose na ograničenje odgovornosti. Članak 10. Odgovornost za pojedinosti iz dokumentacije 1. Pošiljatelj je odgovoran za točnost pojedinosti i izjava koje se odnose na teret i koje je unio ili su u njegovo ime unijeti u zračni teretni list ili koje je predao ili su u njegovo ime predani prijevozniku kako bi se unijeli u potvrdu o primitku tereta ili kako bi se unijeli u zapis pohranjen na drugim sredstvima navedenim u stavku 2. članka 4. Naprijed navedeno se isto tako primjenjuje u slučaju kada je osoba koja obavlja poslove u ime pošiljatelja istodobno i agent prijevoznika. 2. Pošiljatelj obeštećuje prijevoznika za sve štete koje je pretrpio prijevoznik ili bilo koja druga osoba kojoj je prijevoznik odgovoran radi nepravilnosti, netočnosti ili nepotpunosti pojedinosti i izjava koje je predao pošiljatelj ili su predane u njegovo ime. 3. Prema odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka prijevoznik obeštećuje pošiljatelja za sve štete koje je pretrpio pošiljatelj ili bilo koja druga osoba kojoj je pošiljatelj odgovoran, radi nepravilnosti, netočnosti ili nepotpunosti pojedinosti i izjava koje je unio prijevoznik ili su u njegovo ime unijeti upisani u potvrdu o primitku tereta ili u zapis pohranjen na druga sredstva navedena u stavku 2. članka 4. Članak 11. Dokaziva vrijednost dokumentacije 1. Zračni teretni list ili potvrda o primitku tereta predstavljaju prima facie dokaz o sklapanju ugovora, prihvatu tereta i o uvjetima prijevoza koji su u njemu navedeni. 2. Bilo kakva izjava u zračnom teretnom listu ili u potvrdi o primitku tereta koja se odnosi na težinu, dimenzije i pakiranje tereta, kao i izjave koje se odnose na broj pakiranja, su prima facie dokaz o navedenim činjenicama; one izjave koje se odnose na količinu, volumen i uvjete tereta ne predstavljaju dokaz protiv prijevoznika, osim u onoj mjeri u kojoj je bilo i u kojoj jest navedeno u zračnom teretnom listu ili potvrdi o primitku tereta da su obje provjerene u prisutnosti pošiljatelja ili koje se odnose na očigledno stanje tereta. Članak 12. Pravo raspolaganja teretom 1. Podložno odgovornosti pošiljatelja da izvrši sve svoje obveze iz ugovora o prijevozu pošiljatelj ima pravo raspolagati teretom, te ga može povući u zračnoj luci polaska ili zračnoj luci odredišta, ili ga može zaustaviti tijekom putovanja pri bilo kojem slijetanju, ili može zatražiti da se teret isporuči u mjestu odredišta ili tijekom putovanja osobi koja je različita od izvorno određenog primatelja, ili pak zatražiti da se teret vrati u zračnu luku polaska. Pošiljatelj se ne smije koristiti pravom raspolaganja na štetu prijevoznika ili drugih pošiljatelja i mora nadoknaditi sve troškove koji su nastali korištenjem ovoga prava. 2. Ukoliko prijevoznik nije u mogućnosti provesti upute pošiljatelja o tome ga mora bez odgode obavijestiti. 3. Ako prijevoznik provede upute pošiljatelja koje se odnose na raspolaganje teretom, a da pritom nije zatraženo izdavanje dijela zračnoga teretnog lista ili ako se potvrda o primitku tereta ne izda potonjem, prijevoznik će biti odgovoran, ne utječući na njegovo pravo naknade troškova od pošiljatelja, za bilo kakvu štetu koja se pritom može nanijeti bilo kojoj osobi koja je pravovaljano u posjedu tog dijela zračnog teretnog lista ili potvrde o primitku tereta. 4. Pravo dano pošiljatelju prestaje u trenutku kada to pravo počinje za primatelja sukladno članku 13. Međutim, ukoliko primatelj odbije primiti teret ili se s njime ne može stupiti u kontakt, pošiljatelj zadržava pravo raspolaganja teretom. Članak 13. Isporuka tereta 1. S iznimkom slučaja kada je pošiljatelj iskoristio svoje pravo iz članka 12. primatelj ima pravo, po dolasku tereta u mjesto odredišta, zatražiti prijevoznika da mu isporuči teret po izvršenju plaćanja dospjelih pristojbi i po udovoljavanju uvjetima prijevoza. 2. Ako nije ugovoreno drugačije, dužnost je prijevoznika da čim teret stigne o tome obavijesti primatelja. 3. Ako prijevoznik prizna gubitak tereta, ili ako teret nije stigao po isteku sedam dana od datuma kada je trebao stići, primatelj ima pravo provesti prava protiv prijevoznika koja proističu iz ugovora o prijevozu. Članak 14. Ostvarivanje prava pošiljatelja i primatelja Pošiljatelj i primatelj mogu odgovarajuće ostvariti sva prava koja su im dodijeljena u člancima 12. i 13. , svaki u svoje vlastito ime, bilo da zastupaju svoj vlastiti interes ili interes drugoga, pod uvjetom da izvršavaju svoje obveze koje su mu nametnute ugovorom o prijevozu. Članak 15. Odnos pošiljatelja i primatelja ili međusobni odnosi trećih stranaka 1. Članci 12. , 13. i 14. ne utječu ni na međusobne odnose pošiljatelja i primatelja, ni na odnose trećih stranaka čija prava proizlaze ili iz prava pošiljatelja ili iz prava primatelja. 2. Odredbe članaka 12. , 13. i 14. mogu se mijenjati isključivo izričitom odredbom izraženom u zrakoplovnom tovarnom listu ili potvrdi o primitku tereta. Članak 16. Formalnosti carine, policije i drugihjavnih tijela 1. Pošiljatelj mora predati takve podatke i takve dokumente koji su potrebni za ispunjavanje formalnosti carine, policije i drugih javnih tijela prije nego se teret može isporučiti primatelju. Pošiljatelj je odgovoran prijevozniku za bilo kakvu štetu uzrokovanu odsutnošću, nedostatnošću ili neispravnošću bilo kojeg od tih podataka ili dokumenata, osim ako je šteta nastala radi greške prijevoznika, njegovih službenika ili agenata. 2. Prijevoznik nema nikakvu obvezu da provjerava ispravnost ili dostatnost takvih podataka ili dokumenata. POGLAVLJE III. Odgovornost prijevoznika i opseg naknade za štetu Članak 17. Smrt i povreda putnika – oštećenje prtljage 1. Prijevoznik je odgovoran za pretrpljenu štetu u slučaju smrti ili tjelesne povrede putnika isključivo pod uvjetom da se nesreća koja je prouzročila smrt ili ozljedu dogodila u zrakoplovu ili u tijeku bilo koje radnje ukrcaja ili iskrcaja. 2. Prijevoznik je odgovoran za pretrpljenu štetu u slučaju uništenja ili gubitka, ili štete na predanoj prtljazi isključivo pod uvjetom da je događaj koji je prouzročio uništenje, gubitak ili štetu dogodio u zrakoplovu ili tijekom bilo kojeg razdoblja u kojem je predana prtljaga bila pod nadzorom prijevoznika. Međutim, prijevoznik nije odgovoran ako i u mjeri u kojoj je šteta nastala radi svojstvenog nedostatka, kvalitete ili greške na prtljazi. U slučaju prtljage koja nije predana, uključujući osobne stvari, prijevoznik je odgovoran ako je šteta nastala njegovom greškom ili greškom njegovih službenika ili agenata. 3. Ako prijevoznik prizna gubitak predane prtljage, ili ako predana prtljaga nije stigla nakon isteka dvadeset jednog dana od datuma kada je trebala stići, putnik ima pravo protiv prijevoznika ostvariti svoja prava koja proizlaze iz ugovora o prijevozu. 4. Ako nije utvrđeno drugačije, u ovoj Konvenciji izraz »prtljaga« znači i predanu i nepredanu prtljagu. Članak 18. Oštećenje tereta 1. Prijevoznik je odgovoran za pretrpljenu štetu u slučaju uništenja ili gubitka, ili štete na teretu isključivo pod uvjetom da se događaj koji je prouzročio štetu pretrpljenu na taj način dogodio u zrakoplovu tijekom zračnog prijevoza. 2. Međutim, prijevoznik nije odgovoran ako i u mjeri u kojoj se dokaže da je uništenje, ili gubitak, ili šteta na teretu nastala radi jednog ili radi više od sljedećih uzroka: (a) svojstveni nedostatak, kvaliteta ili greška tog tereta, (b) manjkavo pakiranje tog tereta kojeg je provela bilo koja osoba osim prijevoznika ili njegovih službenika ili agenata, (c) ratno djelovanje ili oružani sukob, (d) akt javnog tijela donesen u svezi ulaska, izlaska ili tranzita tereta. 3. Zračni prijevoz u opsegu značenja stavka 1. ovoga članka obuhvaća razdoblje tijekom kojeg je teret pod nadzorom prijevoznika. 4. Razdoblje zračnog prijevoza ne proteže se ni na kakav kopneni prijevoz, pomorski prijevoz, niti na prijevoz unutarnjim vodama izvršen izvan zračne luke. Ako se, unatoč tome, takav prijevoz obavi u okviru provedbe ugovora o zračnom prijevozu u svrhe utovara, isporuke ili pretovara, smatrat će se, ako se ne dokaže suprotno, da je bilo koja od takvih šteta proizišla iz nekog događaja koji se odvio tijekom zračnog prijevoza. Ako prijevoznik bez odobrenja pošiljatelja zamijeni prijevoz nekim drugim načinom u cijelosti ili na dijelu prijevoza za koji su stranke sklopile ugovor o zračnom prijevozu, za takav će se prijevoz obavljen nekim drugim načinom smatrati da spada u razdoblje zračnog prijevoza. Članak 19. Kašnjenje Prijevoznik je odgovoran za štetu uzrokovanu kašnjenjem zračnog prijevoza putnika, prtljage ili tereta. Unatoč tomu, prijevoznik nije odgovoran za štetu uzrokovanu kašnjenjem ako dokaže da su on i njegovi službenici i agenti poduzeli sve mjere koje su se razumno mogle zatražiti da izbjegnu štetu ili ako nije bilo moguće poduzeti takve mjere. Članak 20. Razrješenje Ako prijevoznik dokaže da je šteta uzrokovana ili se može pripisati nemaru ili drugom štetnom djelovanju ili propustu osobe koja traži naknadu, ili osobe od koje to pravo potječe, prijevoznik je u cijelosti ili djelomično oslobođen svoje odgovornosti prema tužitelju u mjeri u kojoj je taj nemar ili štetno djelovanje ili propust prouzročio štetu ili joj je pridonio. Kada radi smrti ili povrede putnika naknadu traži neka druga osoba, a ne sam putnik, prijevoznik je isto tako u potpunosti ili djelomično oslobođen od odgovornosti u mjeri u kojoj dokaže da je šteta prouzročena ili joj je doprinijeto nemarom ili drugim štetnim djelovanjem ili propustom tog putnika. Ovaj članak primjenjuje se na sve odredbe o odgovornosti u ovoj Konvenciji, uključujući stavak 1. članka 21. Članak 21. Naknada štete u slučaju smrtiili povrede putnika 1. Za štetu iz stavka 1. članka 17. koja ne prekoračuje 100 000 posebnih prava vučenja za svakog putnika, prijevoznik ne može isključiti niti ograničiti svoju odgovornost. 2. Prijevoznik nije odgovoran za štetu iz stavka 1. članka 17. do mjere u kojoj ona prekoračuje 100 000 posebnih prava vučenja ako prijevoznik dokaže da: (a) takva šteta nije nastala radi nemara ili drugog štetnog djelovanja ili propusta prijevoznika ili njegovih službenika ili agenata, ili (b) je takva šteta nastala isključivo radi nemara ili drugog štetnog djelovanja ili propusta treće stranke. Članak 22. Ograničenja odgovornosti vezana uz kašnjenje, prtljagu i teret 1. U slučaju štete uzrokovane kašnjenjem kako je navedeno u članku 19. pri prijevozu osoba, odgovornost prijevoznika za svakog putnika ograničena je na 4 150 posebnih prava vučenja. 2. Pri prijevozu prtljage, odgovornost prijevoznika u slučaju uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja ograničena je na 1 000 posebnih prava vučenja za svakog putnika ako putnik nije ispunio, u trenutku predaje provjerene prtljage prijevozniku, posebnu izjavu interesa za isporuku u odredište i ako nije platio dodatni iznos ako je to od njega zahtijevano. U takvom će slučaju prijevoznik imati obvezu platiti iznos koji ne prekoračuje iznos naveden u izjavi, ako ne dokaže da je iznos veći od putnikovoga stvarnog interesa za isporuku u odredištu. 3. Pri prijevozu tereta, odgovornost prijevoznika u slučaju uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja ograničena je na iznos od 17 posebnih prava vučenja po kilogramu, ako pošiljatelj nije ispunio, u trenutku predaje pakiranja prijevozniku, posebnu izjavu interesa za isporuku u odredištu i ako nije platio dodatni iznos, ako je to od njega zatraženo. U tom će slučaju prijevoznik biti odgovoran platiti iznos koji ne prekoračuje navedeni iznos, ako ne dokaže da je iznos veći od pošiljateljevoga stvarnog interesa za isporuku u odredištu. 4. U slučaju uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja dijela tereta, ili bilo koje stvari koja je u teretu sadržana, težina koja se uzima u obzir pri određivanju iznosa na koji je ograničena odgovornost prijevoznika je isključivo ukupna težina jednog ili više odnosnih pakiranja. Međutim, kada uništenje, gubitak, šteta ili kašnjenje dijela tereta, ili bilo koje stvari koja je u teretu sadržana, utiče na vrijednost drugih pakiranja pokrivenih istim zračnim teretnim listom, ili istom potvrdom o primitku ili, ako ti dokumenti nisu izdani, zapisom o primitku pohranjenom na nekim drugim sredstvima koja su navedena u stavku 2. članka 4. , ukupna težina takvog pakiranja ili takvih pakiranja isto se tako uzima u obzir pri određivanju ograničenja odgovornosti. 5. Prethodne odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne primjenjuju se ako se ne dokaže da je šteta nastala radi djelovanja ili propusta prijevoznika, njegovih službenika ili agenata, s namjerom izazivanja štete ili radi krajnje nepažnje sa sviješću o mogućnosti nastanka štete; pod uvjetom da se u slučaju takvog djelovanja ili propusta službenika ili agenta isto tako dokaže da je navedeni službenik ili agent djelovao unutar opsega radova njegovog radnog mjesta. 6. Ograničenja propisana u članku 21. i u ovom članku ne sprječavaju sud da povrh toga dosudi, suglasno svojem vlastitom pravu, sudske troškove u cijelosti ili djelomično, kao i druge troškove parničkog postupka koje je imao tužitelj, uključujući kamate. Prethodna odredba ne primjenjuje se ako iznos dosuđene naknade štete, bez sudskih troškova i drugih troškova parničnog postupka, ne prekorači iznos koji je prijevoznik u pisanom obliku ponudio tužitelju u roku od šest mjeseci od datuma nastanka događaja koji je prouzročio štetu, ili prije početka aktivnosti, ako je to bilo kasnije. Članak 23. Pretvorba novčanih jedinica 1. Smatra se da se iznosi navedeni u uvjetima posebnih prava vučenja u ovoj Konvenciji odnose na posebna prava vučenja kako ih definira Međunarodni monetarni fond. Pretvorba iznosa u nacionalne valute se, u slučaju sudskih postupaka, izvršava sukladno vrijednosti takvih valuta pod uvjetima posebnog prava vučenja na datum presude. Vrijednost nacionalne valute, pod uvjetima posebnog prava vučenja, države stranke koja je članica Međunarodnoga monetarnog fonda izračunava se prema metodi određivanja vrijednosti koju primjenjuje Međunarodni monetarni fond, koja je na snazi na datum presude, za njegove aktivnosti i transakcije. Vrijednost nacionalne valute, pod uvjetima posebnog prava vučenja, države stranke koja nije članica Međunarodnoga monetarnog fonda, izračunava se na način koji odredi ta država. 2. Međutim, one države koje nisu članice Međunarodnoga monetarnog fonda i čije pravo ne dopušta primjenu odredaba stavka 1. ovoga članka mogu, prilikom ratifikacije ili pristupa ili u bilo kojem trenutku nakon toga, izjaviti da je određeno ograničenje odgovornosti prijevoznika propisano u članku 21. u iznosu od 1 500 000 monetarnih jedinica po putniku u sudskom postupku na njihovim državnim područjima; 62 500 monetarnih jedinica po putniku u odnosu na stavak 1. članka 22. ; 15 000 monetarnih jedinica po putniku u odnosu na stavak 2. članka 22. ; te 250 monetarnih jedinica po kilogramu u odnosu na stavak 3. članka 22. Ova monetarna jedinica odgovara vrijednosti šezdeset pet cijelih i jedne polovine miligrama zlata finoće devet stotina od tisuću. Ti se iznosi mogu pretvoriti u odnosnu nacionalnu valutu uz zaokruživanje. Pretvorba tih iznosa u nacionalnu valutu provodi se prema pravu odnosne države. 3. Izračun naveden u posljednjoj rečenici stavka 1. ovoga članka i metoda pretvorbe navedena u stavku 2. ovoga članka provodi se na takav način da se izrazi u nacionalnoj valuti države stranke u najvećoj mogućoj mjeri jednaka realna vrijednost za iznose iz članka 21. i 22. kako bi oni proizišli iz primjene prve tri rečenice stavka 1. ovoga članka. Države stranke izvješćuju depozitara o načinu izračuna prema stavku 1. ovoga članka, ili rezultatu konverzije iz stavka 2. ovoga članka, već prema slučaju, prilikom polaganja isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu ovoj Konvenciji i pri izmjeni bilo kojeg od navedenih dokumenata. Članak 24. Revizija ograničenja 1. Ne utječući na odredbe članka 25. ove Konvencije i sukladno stavku 2. u daljnjem tekstu, ograničenja odgovornosti propisana u člancima 21. 22. i 23. revidira depozitar u vremenskim razmacima od pet godina, a prva će se takva revizija izvršiti na kraju pete godine nakon datuma stupanja ove Konvencije na snagu, ili ako Konvencija ne stupi na snagu u roku od pet godina od datuma njezinog prvog otvaranja za potpis, tijekom prve godine njezinog stupanja na snagu, pozivajući se na faktor inflacije koji odgovara akumuliranoj stopi inflacije od prethodne revizije ili prvom prilikom od datuma stupanja Konvencije na snagu. Omjer stope inflacije koji se koristi pri određivanju faktora inflacije je ponderirani prosjek godišnjih stopa porasta ili smanjenja indeksa potrošačkih cijena država čije valute obuhvaćaju posebno pravo vučenja navedeno u stavku 1. članka 23. 2. Ako revizija navedena u prethodnom stavku zaključi da je faktor inflacije prerastao 10 posto, depozitar obavještava države stranke o reviziji ograničenja odgovornosti. Bilo koja takva revizija stupa na snagu šest mjeseci nakon što su obaviještene države stranke. Ako u roku od tri mjeseca nakon izvješćivanja država stranaka većina država stranaka izraze svoje neslaganje, revizija neće stupiti na snagu i depozitar upućuje predmet na sjednicu država stranaka. Depozitar odmah izvješćuje sve države stranke o stupanju na snagu svake revizije. 3. Bez obzira na stavak 1. ovoga članka, postupak na koji se odnosi stavak 2. ovoga članka primjenjuje se u bilo kojem trenutku pod uvjetom da jedna trećina država stanaka izrazi želju u tom smislu, te pod uvjetom da je faktor inflacije naveden u stavku 1. prekoračio 30 posto od prethodne revizije ili od datuma stupanja ove Konvencije na snagu ako prethodne revizije nije bilo. Naknadne revizije prema postupku opisanom u stavku 1. ovoga članka održat će se u vremenskim razmacima od pet godina počevši od kraja pete godine od datuma revizije prema ovom stavku. Članak 25. Odredba o ograničenjima Prijevoznik može odrediti da ugovor o prijevozu podliježe višim ograničenjima odgovornosti od ograničenja navedenih u ovoj Konvenciji ili da ne podliježe nikakvim ograničenjima odgovornosti. Članak 26. Ništavost ugovornih odredaba Bilo koja odredba koja nastoji osloboditi prijevoznika od odgovornosti ili odrediti niže ograničenje od onog koje je propisano u ovoj Konvenciji ništava je, ali ništavost bilo koje takve odredbe ne znači i ništavost cijelog ugovora, koji i dalje podliježe odredbama ove Konvencije. Članak 27. Sloboda ugovaranja Ništa sadržano u ovoj Konvenciji ne sprječava prijevoznika da odbije sklopiti bilo kakav ugovor o prijevozu, da se odrekne bilo kakve obrane raspoložive prema Konvenciji ili da uspostavi uvjete koji nisu u suprotnosti s odredbama ove Konvencije. Članak 28. Avansna plaćanja U slučaju zrakoplovnih nesreća koje rezultiraju smrću ili povredom putnika, prijevoznik, ako to nacionalno pravo zahtijeva, vrši avansna plaćanja bez odgode fizičkim osobama ili osobama koja imaju pravo zatražiti naknadu da bi udovoljili trenutačnim ekonomskim potrebama tih osoba. Navedena avansna plaćanja neće predstavljati priznanje odgovornosti i mogu se naknaditi bilo kojim iznosima koje prijevoznik naknadno uplati na ime naknade štete. Članak 29. Temelj za odštetne zahtjeve Za prijevoz putnika, prtljage i tereta, bilo kakav odštetni zahtjev, s bilo koje osnove, bilo prema ovoj Konvenciji ili prema ugovoru ili na temelju kršenja ugovora ili na neki drugi način, mogu se podnijeti samo pod uvjetima i takvim ograničenjima odgovornosti kako je određeno ovom Konvencijom ne utječući na pitanje tko su osobe koje imaju pravo na tužbu i koja im prava pripadaju. U bilo kojoj od navedenih aktivnosti, kaznene, preventivne ili bilo kakve druge štete koje se ne mogu nadoknaditi ne mogu se naplatiti. Članak 30. Službenici, agenti – združivanjeodštetnih zahtjeva 1. Ako se pokrene sudski postupak protiv prijevoznikovog službenika ili agenta koji proizlazi iz štete na koju se odnosi Konvencija, taj službenik ili agent, ako dokažu da su djelovali u okviru opsega svoga radnog mjesta, ima se pravo koristiti uvjetima i ograničenjima odgovornosti koja ima pravo koristiti sam prijevoznik na temelju ove Konvencije. 2. Združivanje iznosa koji se mogu naplatiti od prijevoznika, njegovih službenika i agenata u tom slučaju ne prekoračuju navedena ograničenja. 3. Osim kada se odnose na prijevoz tereta, odredbe stavaka 1. i 2. ovoga članka ne primjenjuju se ako se dokaže da je šteta nastala djelovanjem ili propustom službenika ili agenta učinjenim s namjerom da prouzroči štetu ili nepažnjom sa sviješću o mogućnosti nastanka štete. Članak 31. Pravodobno obavještavanje o pritužbama 1. Kada osoba zadužena za isporuku predane prtljage ili tereta tu prtljagu ili teret primi bez pritužbi navedeni primitak predstavlja prima facie dokaz da su prtljaga ili teret isporučeni u dobrom stanju i sukladno prijevozničkom dokumentu ili uz zapis pohranjen na nekom drugom sredstvu navedenom u stavku 2. članka 3. i stavku 2. članka 4. 2. U slučaju nastanka štete, osoba koja ima pravo na isporuku mora pritužbu uputiti prijevozniku bez odgode nakon otkrića štete, a najkasnije u roku od sedam dana od datuma primitka u slučaju predane prtljage i četrnaest dana od datuma primitka u slučaju tereta. U slučaju kašnjenja, ova pritužba mora biti podnijeta najkasnije u roku od dvadeset jednog dana od datuma na koji joj je prtljaga ili teret stavljen na raspolaganje. 3. Svaka pritužba mora biti sastavljena u pisanom obliku i predana ili poslana u prethodno navedenim rokovima. 4. Ako nikakva pritužba nije podnesena u prethodno navedenim rokovima, nikakva tužba neće se podnositi protiv prijevoznika, osim u slučaju prijevare na njegovoj strani. Članak 32. Smrt odgovorne osobe U slučaju smrti odgovorne osobe tužba za naknadu štete podnosi se u skladu s odredbama ove Konvencije protiv onih koji pravno zastupaju njegovu ili njezinu ostavinu. Članak 33. Sudska nadležnost 1. Tužba za naknadu štete podnosi se, po izboru tužitelja, na državnom području jedne od država stranaka, bilo pred sudom stalnog boravišta prijevoznika ili u glavnom mjestu njegovog poslovanja, ili u mjestu poslovanja u kojem je sklopljen ugovor ili na sudu u mjestu odredišta. 2. U odnosu na štetu nastalu zbog smrti ili ozljede putnika, tužba se može podnijeti pred jednim od sudova navedenih u stavku 1. ovoga članka ili na državnom području države stranke na kojem je u trenutku nesreće putnik ili putnica imao svoje prebivalište ili boravište i na koje ili sa kojeg prijevoznik obavlja svoje letove sa svrhom zračnog prijevoza putnika, bilo svojim vlastitim zrakoplovom ili zrakoplovnom nekog drugog prijevoznika na temelju komercijalnog sporazuma, te na kojem prijevoznik vodi svoje poslovanje zračnog prijevoza putnika iz prostorija koje posjeduje ili koje je iznajmio sam prijevoznik ili neki drugi prijevoznik s kojim je sklopio komercijalni sporazum. 3. U svrhe stavka 2. (a) »komercijalni sporazum« znači sporazum, s iznimkom agencijskog ugovora, sklopljen između prijevoznika koji se odnosi na njihove međusobne zajedničke letove u svrhe zračnog prijevoza putnika, (b) »prebivalište i boravište« znači jedno stalno i trajno boravište putnika u trenutku nesreće. Državljanstvo putnika u ovom smislu neće biti odlučujući čimbenik. 4. Pitanje postupka uređuje pravo suda kojemu je predmet povjeren. Članak 34. Arbitraža 1. Sukladno odredbama ovoga članka, stranke ugovora o zračnom prijevozu tereta mogu odrediti da će svaki spor koji se odnosi na odgovornost prijevoznika prema ovoj Konvenciji rješavati arbitražom. Takav sporazum se sastavlja u pisanom obliku. 2. Arbitražni će se postupak, prema izboru tužitelja, održati na jednom od nadležnih sudova iz članka 33. 3. Arbitar ili arbitražni sud će primjenjivati odredbe ove Konvencije. 4. Odredbe stavaka 2. i 3. ovoga članka smatrat će se dijelom svake arbitražne odluke ili sporazuma, te bilo kakav uvjet takve odluke ili sporazuma koji nije s njima sukladan bit će ništav. Članak 35. Zastara postupaka 1. Pravo na naknadu štete prestaje ako se tužba ne podnese u roku od dvije godine računajući od datuma dolaska u mjesto odredišta ili od datuma kada je zrakoplov trebao stići ili od datuma kada je teret zaustavljen. 2. Metoda izračuna razdoblja odredit će se prema pravu koje se primjenjuje na sudu koji je prihvatio slučaj. Članak 36. Uzastopni prijevoz 1. U slučaju prijevoza koji obavljaju različiti uzastopni prijevoznici koji ulazi u definiciju navedenu u stavku 3. članka 1. , svaki prijevoznik koji prihvaća putnike, prtljagu ili teret podliježe odredbama ove Konvencije i smatra se jednom od stranaka ugovora o prijevozu tako dugo dok se ugovor odnosi na prijevoz koji se obavlja pod njegovim nadzorom. 2. U slučaju prijevoza ovakve naravi, putnik ili bilo koja osoba koja ima pravo na njezinu ili njegovu naknadu može podnijeti tužbu isključivo protiv prijevoznika koji je obavljao prijevoz tijekom kojeg je došlo do nesreće ili kašnjenja, osim u slučaju kada, na temelju izričitog sporazuma, prvi prijevoznik preuzima odgovornost za cjelokupno putovanje. 3. Što se tiče prtljage ili tereta, putnik ili pošiljatelj imat će pravo na podnošenje tužbe protiv prvog prijevoznika, a putnik ili pošiljatelj koji je zadužen za isporuku imat će pravo podnošenja tužbe protiv posljednjeg prijevoznika, te nadalje, svaki od njih može podnijeti tužbu protiv prijevoznika koji je obavio prijevoz tijekom kojeg je došlo do uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja. Ovi će prijevoznici biti zajednički i pojedinačno odgovorni putniku ili pošiljatelju ili primatelju. Članak 37. Pravo na naknadu štete od trećih stanaka Ništa u ovoj Konvenciji ne dovodi u pitanje da li osoba koja je odgovorna za štetu prema odredbama Konvencije ima pravo na regres od bilo koje treće osobe. POGLAVLJE IV. Kombinirani prijevoz Članak 38. Kombinirani prijevoz 1. U slučaju kombiniranog prijevoza koji je djelomično obavljen zrakom, a djelomično nekim drugim načinom prijevoza, odredbe ove Konvencije se, prema odredbama stavka 4. članka 18. , primjenjuju isključivo na zračni prijevoz pod uvjetom da zračni prijevoz potpada pod uvjete članka 1. 2. Ništa iz ove Konvencije ne sprječava stranke u slučaju kombiniranog prijevoza da unesu u dokument o zračnom prijevozu uvjete koji se odnose na druge načine prijevoza, pod uvjetom da se poštuju odredbe ove Konvencije glede zračnog prijevoza. POGLAVLJE V. Zračni prijevoz koji je obavila osoba koja nije ugovorni prijevoznik Članak 39. Ugovorni prijevoznik – stvarni prijevoznik Odredbe ovoga poglavlja primjenjuju se kada osoba (u daljnjem tekstu: »ugovorni prijevoznik«) u svojstvu principala sklopi ugovor o prijevozu prema ovoj Konvenciji s putnikom ili pošiljateljem, ili s osobom koja djeluje u ime putnika ili pošiljatelja, a druga osoba (u daljnjem tekstu: »stvarni prijevoznik«) obavlja, na temelju ovlaštenja ugovornog prijevoznika, cjelokupan prijevoz ili dio prijevoza, ali ne smatra se na temelju tog dijela uzastopnim prijevoznikom u smislu ove Konvencije. Takvo će se ovlaštenje smatrati izdanim ako se ne može dokazati suprotno. Članak 40. Odgovornost ugovornog i stvarnog prijevoznika ponaosob Ako stvarni prijevoznik obavlja dio ili cjelokupan prijevoz koji, sukladno ugovoru navedenom u članku 39. podliježe ovoj Konvenciji, oba prijevoznika, i ugovorni i strani, osim ako nije navedeno drugačije u ovom poglavlju, podliježu odredbama ove Konvencije, i to prvi za cjelokupan prijevoz razmatran u ugovoru, a drugi isključivo za prijevoz koji obavlja. Članak 41. Zajednička odgovornost 1. Postupci i propusti stvarnog prijevoznika i njegovih službenika i agenata kada djeluju u okviru svojih radnih mjesta se, u svezi s prijevozom kojeg je obavio stvarni prijevoznik, isto tako smatraju postupcima ugovornog prijevoznika. 2. Postupci i propusti ugovornog prijevoznika i njegovih službenika i agenata kada djeluju u okviru svojih radnih mjesta se, u svezi s prijevozom kojeg je obavio stvarni prijevoznik, smatraju isto tako postupcima stvarnog prijevoznika. Međutim, niti jedan takav postupak niti propust ne izvrgavaju stvarnog prijevoznika odgovornosti koja prekoračuje iznose navedene u člancima 21. , 22. , 23. , i 24. Bilo koji poseban sporazum prema kojem ugovorni prijevoznik preuzima obveze koje ova Konvencija ne nameće ili bilo kakvo odricanje od prava ili obrana koju ova Konvencija pruža ili bilo kakva posebna izjava interesa za isporuku u odredištu navedena u članku 22. ne utječe na stvarnog prijevoznika osim ako se on s time ne suglasi. Članak 42. Primatelj pritužbe i uputa Bilo kakva pritužba koju treba sastavili ili uputa koju treba uručiti prijevozniku prema ovoj Konvenciji imat će isti učinak bez obzira da li je naslovljena na ugovornog prijevoznika ili na stvarnog prijevoznika. Međutim, upute koje se navode u članku 12. proizvodit će učinak samo ako su upućene ugovornom prijevozniku. Članak 43. Službenici i agenti Vezano uz prijevoz koji je obavio stvarni prijevoznik, bilo koji službenik ili agent tog prijevoznika ili ugovornog prijevoznika, ako se dokaže da je djelovao u okviru svojeg radnog mjesta, ima pravo koristiti uvjete i ograničenja odgovornosti koja se primjenjuju prema ovoj Konvenciji na prijevoznika čiji je on službenik ili agent, ako se ne dokaže da je djelovao na način koji sprječava pozivanje na ograničenja odgovornosti sukladno ovoj Konvenciji. Članak 44. Združivanje šteta U odnosu na prijevoz koji je obavio stvarni prijevoznik, zbroj iznosa koji se mogu naplatiti od tog prijevoznika i ugovornog prijevoznika, te od njihovih službenika i agenata koji su djelovali u okviru svoga radnog mjesta, ne prekoračuje najviši iznos koji se može dosuditi protiv ugovornog prijevoznika ili protiv stvarnog prijevoznika prema ovoj Konvenciji, ali ni jedna od navedenih osoba nije odgovorna za iznos koji prekoračuje ograničenje primjenjivo na tu osobu. Članak 45. Primatelj odštetnih zahtjeva U odnosu na prijevoz koji je obavio stvarni prijevoznik, tužba za naknadu štete može se podnijeti, prema izboru tužitelja, protiv tog prijevoznika ili protiv ugovornog prijevoznika ili protiv obojice zajedno ili odvojeno. Ako se tužba podnosi protiv samo jednog od tih prijevoznika, taj će prijevoznik imati pravo zatražiti drugog prijevoznika da mu se pridruži u sudskim postupcima, proceduri i učincima za koje je mjerodavno pravo suda kojemu je predmet povjeren. Članak 46. Dodatna sudska nadležnost Svaka tužba za naknadu štete navedena u članku 45. mora se podnijeti, prema izboru tužitelja, na državnom području jedne od država stranaka, bilo pred sudom pred kojim se može podnijeti tužba protiv ugovornog prijevoznika, kako je predviđeno člankom 33, ili pred sudom koji je nadležan prema mjestu gdje stvarni prijevoznik ima boravište ili svoje glavno mjesto poslovanja. Članak 47. Ništavost ugovornih odredaba Svaka ugovorna odredba koja ima za svrhu osloboditi ugovornog prijevoznika ili stvarnog prijevoznika od odgovornosti prema ovom poglavlju ili odrediti manje ograničenje od onog koje se može primijeniti sukladno ovom poglavlju je ništava, ali ništavost bilo koje od tih odredaba ne znači ništavost cjelokupnog ugovora koji ostaje na snazi pod uvjetima odredaba ovoga poglavlja. Članak 48. Međusobni odnosi ugovornih i stvarnih prijevoznika Uz iznimku propisanu u članku 45. , ništa u ovom poglavlju neće utjecati na međusobna prava i obveze prijevoznika uključujući bilo koje pravo na naknadu štete ili obeštećenje. POGLAVLJE VI. Ostale odredbe Članak 49. Obvezatna primjena Bilo koja odredba sadržana u ugovoru o prijevozu i svim posebnim sporazumima koji su sklopljeni prije nastanka štete kojima stranke imaju namjeru kršiti pravila predviđena ovom Konvencijom, bilo odlučujući o pravu koje će se primijeniti ili mijenjajući pravila o nadležnosti, je ništava. Članak 50. Osiguranje Države stranke zahtijevat će od svojih prijevoznika da održavaju odgovarajuće osiguranje koje pokriva njihovu odgovornost prema ovoj Konvenciji. Država stranka može zatražiti od prijevoznika da podnese dokaz o održavanju odgovarajućeg osiguranja koje pokriva njegovu odgovornost prema ovoj Konvenciji. Članak 51. Prijevoz obavljen u izvanrednim okolnostima Odredbe članaka 3. do 5. , 7. i 8. koje se odnose na prijevozničku dokumentaciju ne primjenjuju se u slučaju prijevoza obavljenog u izvanrednim okolnostima koje su izvan uobičajenog opsega poslovanja prijevoznika. Članak 52. Definicija dana Izraz »dani« kada se koristi u ovoj Konvenciji znači kalendarske dane, a ne radne dane. POGLAVLJE VII. Završne odredbe Članak 53. Potpisivanje, ratifikacija i stupanje na snagu 1. Ova je Konvencija otvorena za potpisivanje u Montrealu, 28. svibnja 1999. godine državama koje sudjeluju na Međunarodnoj konferenciji o zrakoplovnom pravu, održanoj u Montrealu od 10. do 28. svibnja 1999. godine. Nakon 28. svibnja 1999. godine Konvencija je otvorena za potpisivanje svim državama u sjedištu Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva u Montrealu dok ona ne stupi na snagu sukladno stavku 6. ovoga članka. 2. Ova je Konvencija na isti način otvorena za potpisivanje regionalnim organizacijama gospodarske integracije. U svrhe ove Konvencije »regionalna organizacija gospodarske integracije« znači svaka organizacija koju su osnovale suverene države određenog područja koja je nadležna za određena pitanja uređena ovom Konvencijom i koja je propisno ovlaštena potpisati i ratificirati, prihvatiti, odobriti ili pristupiti ovoj Konvenciji. Pozivanje na »državu stranku« ili »države stranke« u ovoj Konvenciji, osim u stavku 2. članka 1. , stavku 1. (b) članka 3, stavku (b) članka 5, člancima 23. , 33. , 46. i stavku (b) članka 57. primjenjuje se na isti način na regionalnu organizaciju gospodarske integracije. U svrhe članka 24. pozivanje na »većinu država stranaka« i »jednu trećinu država stranaka« neće se primjenjivati na regionalne organizacije gospodarske integracije. 3. Ova Konvencija podliježe ratifikaciji država i regionalnih organizacija gospodarske integracije koje su je potpisale. 4. Svaka država ili regionalna organizacija gospodarske integracije koja nije potpisala ovu Konvenciju može je prihvatiti, odobriti ili joj pristupiti u svako doba. 5. Isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu polažu se kod Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva koja je ovime određena za depozitara. 6. Ova Konvencija stupa na snagu šezdesetog dana nakon datuma polaganja tridesete isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu. Isprava koju položi regionalna organizacija gospodarske integracije ne broji se u svrhu ovoga stavka. 7. Za druge države i za druge regionalne organizacije gospodarske integracije ova Konvencija stupa na snagu šezdeset dana nakon datuma polaganja isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu. 8. Depozitar bez odgode izvješćuje sve potpisnice i države stranke o: (a) svakom potpisivanju ove Konvencije i datumu potpisivanja, (b) svakom polaganju isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu i datumu navedenoga, (c) datumu stupanja na snagu ove Konvencije, (d) datumu stupanja na snagu bilo koje revizije ograničenja odgovornosti uspostavljene prema ovoj Konvenciji, (e) svakom otkazu prema članku 54. Članak 54. Otkaz 1. Svaka država stranka može otkazati ovu Konvenciju pisanom obaviješću upućenom depozitaru. 2. Otkaz stupa na snagu stotinu osamdeset dana nakon datuma na koji je depozitar primio obavijest. Članak 55. Odnosi prema drugim instrumentima varšavske konvencije Ova Konvencija ima prednost pred bilo kakvim pravilima koja se primjenjuju na međunarodni zračni prijevoz: 1. između država stranka ove Konvencije na temelju činjenice da su te države zajednički stranke (a) Konvencije o ujednačavanju određenih pravila o međunarodnom zračnom prijevozu, potpisane u Varšavi 12. listopada 1929. godine (u daljnjem tekstu: Varšavska konvencija), (b) Protokola kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ujednačavanju određenih pravila o međunarodnom zračnom prijevozu, potpisana u Varšavi 12. listopada 1929. godine, sastavljen u Den Hagu 28. rujna 1955. godine (u daljnjem tekstu: Haški protokol), (c) Konvencije, Dopuni Varšavskoj konvenciji, o ujednačavanju određenih propisa koji se odnose na međunarodni zračni prijevoz koji obavlja osoba koja nije ugovorni prijevoznik, potpisane u Guadalajari 18. rujna 1961. godine (u daljnjem tekstu: Konvencija iz Guadalajare), (d) Protokola kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ujednačavanju određenih pravila o međunarodnom zračnom prijevozu, potpisana u Varšavi 12. listopada 1929. godine, kako je izmijenjena i dopunjena Protokolom sastavljenim u Den Haagu, dana 28. rujna 1955. godine, potpisanim u Guatemala Cityju dana 8. ožujka 1971. godine (u daljnjem tekstu: Protokol iz Guatemala Cityja), (e) Dodatni protokol 1. do 3. i Montrealski protokol 4. kojim se mijenja i dopunjuje Varšavska Konvencija kako je izmijenjena i dopunjena Haškim protokolom ili Varšavska konvencija kako je izmijenjena i dopunjena Haškim protokolom i Protokolom iz Guatemala Cityja, potpisanim u Montrealu, 25. rujna 1975. godine (u daljnjem tekstu: Montrealski protokoli); ili 2. unutar državnog područja bilo koje pojedine države stranke ove Konvencije na temelju činjenice da je ta država stranka jednog ili više instrumenata navedenih u podtočkama (a) do (e) u prethodnom tekstu. Članak 56. Države s više od jednog sustava prava 1. Ako država ima dvije ili više jedinica na svom državnom području u kojima se primjenjuje različit sustav prava glede pitanja uređenih ovom Konvencijom, ta država može prilikom potpisivanja, ratifikacije, prihvata, odobrenja ili pristupa izjaviti da se ova Konvencija primjenjuje na sve njezine teritorijalne jedinice ili samo jednu ili više njih i može preinačiti ovu izjavu u svako doba podnošenjem druge izjave. 2. Svaka takva obavijest priopćava se depozitaru i izričito treba navoditi teritorijalne jedinice na koje se Konvencija primjenjuje. 3. U odnosu na državu stranku koja je dala takvu izjavu: (a) pozivanja u članku 23. na »nacionalnu valutu« tumačit će se na takav način da se odnose na valutu odgovarajuće teritorijalne jedinice te države, i (b) pozivanja u članku 28. na »nacionalno pravo« tumačit će se na takav način da se odnose na pravo odgovarajuće teritorijalne jedinice te države. Članak 57. Rezerve Na ovu Konvenciju ne mogu se staviti nikakve rezerve osim što države stranke mogu u svako doba, notifikacijom upućenom depozitaru, izjaviti da ovu Konvenciju ne primjenjuju na: (a) međunarodni zračni prijevoz koji obavlja i kojim operira izravno ta država stranka u nekomercijalne svrhe glede svojih aktivnosti i obveza u funkciji suverene države, i/ili (b) prijevoz osoba, tereta i prtljage za svoje vojne vlasti u zrakoplovu kojeg je registrirala ili unajmila ta država stranaka, i čiji su cjelokupan kapacitet rezervirale te vlasti, ili je u rezerviran u njihovo ime. U POTVRDU NAVEDENOG dolje potpisani opunomoćenici, propisno ovlašteni, potpisali su ovu Konvenciju. Sastavljeno u Montrealu, 28. dana mjeseca svibnja godine tisuću devet stotina devedeset i devete na engleskom, arapskom, kineskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku, pri čemu su svi tekstovi jednako vjerodostojni. Ova Konvencija ostaje pohranjena u arhivi Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva, a njezine ovjerene preslike depozitar prosljeđuje svim državama strankama ove Konvencije, kao i svim drugim državama strankama Varšavske konvencije, Haškog protokola, Konvencije iz Guadalajare i Montrealskih protokola


title: Πρόταση κανονισμού (ΕΚ) του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 2505/96 σχετικά με το άνοιγμα και τον τρόπο διαχείρισης αυτόνομων κοινοτικών δασμολογικών ποσοστώσεων όσον αφορά ορισμένα αγροτικά και βιομηχανικά προϊόντα

eurovoc_concepts:
agricultural product
chemical product
industrial product
tariff quota

text: ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ Βρυξέλλες , 28. 05. 1999 τελικό COM(1999) 264 Πρόταση ΚΑΝΟΝ ΣΜΟΥ I ΕΚ ) ( ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛ ΟΥ I για την τροποποίηση του κανονισµού σχετικά µε το άνοιγµα ΕΚ ) και τον τρόπο διαχείρισης αυτόνοµων κοινοτικών δασµολογικών ποσοστώσεων όσον αφορά ορισµένα αγροτικά και βιοµηχανικά προϊόντα. 2505/96 αριθ ( υποβληθείσα από την Επιτροπή ( ) 1. 2. ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ Κατόπιν αιτήσεων που διετύπωσαν ορισµένα κράτη µέλη , Επιτροπής αρµόδιους σε , εµπειρογνώµονες , ποσοστώσεων για ορισµένα βιοµηχανικά προϊόντα. οι υπηρεσίες της συνεργασία κυβερνητικούς εξέτασαν το ενδεχόµενο αύξησης των δασµολογικών τους µε ∆ασµολογικών Οικονοµικών Θεµάτων " που πραγµατοποιήθηκε κατά τη συνεδρίαση της Σύµφωνα µε την συζήτηση οµάδας διαπιστώθηκε ότι τα Κράτη Μέλη θα µπορούσαν να εγκρίνουν αυξήσεις σε ποσοστώσεις των προϊόντων που περιέχονται στην πρόταση Κανονισµού χωρίς να διαταραχθεί η αγορά των εν λόγω προϊόντων ", , Συνηµµένα η πρόταση Κανονισµού. 2 Πρόταση ΚΑΝΟΝ ΣΜΟΥ I ΕΚ ) ( ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛ ΟΥ I για την τροποποίηση του κανονισµού σχετικά µε το άνοιγµα ΕΚ ) και τον τρόπο διαχείρισης αυτόνοµων κοινοτικών δασµολογικών ποσοστώσεων όσον αφορά ορισµένα αγροτικά και βιοµηχανικά προϊόντα. 2505/96 αριθ ( ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ , Έχοντας υπόψη : τη συνθήκη περί ιδρύσεως της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και ιδίως το άρθρο , 26, την πρόταση της Επιτροπής , Εκτιµώντας (1) (2) : µε τον κανονισµό , · ) αριθ ΕΚ (. 2505/961, ότι το Συµβούλιο προέβη στο άνοιγµα κοινοτικών δασµολογικών ποσοστώσεων όσον αφορά ορισµένα αγροτικά και βιοµηχανικά προϊόντα ότι κρίνεται σκόπιµο να ληφθούν τα κατάλληλα µέτρα για την κάλυψη των αναγκών εφοδιασµού της Κοινότητας όσον αφορά τα εν ως εκ ότι λόγω προϊόντα υπό τους ευνοϊκότερους κατά το δυνατόν όρους · , είναι σκόπιµο να ανοιχθούν κοινοτικές δασµολογικές ποσοστώσεις µε τούτου , να αυξηθούν µειωµένο ή µηδενικό δασµό ανάλογα µε τις εκάστοτε ποσότητες οι υφιστάµενων χωρίς να διαταραχθεί η ισορροπία των αγορών δασµολογικών ποσοστώσεων των εν λόγω προϊόντων · να παραταθεί η ισχύς ορισµένων ποσότητες και , , κατά συνέπεια , ότι τροποποιηθεί , , ο εν λόγω κανονισµός αριθ ΕΚ ( ). 2505/96 πρέπει να 1 ΕΕ L 345 κανονισµό της ΕΚ ) ( 31. 12. 1996, αριθ. 1· ΕΕ. 2780/98 ( L 347 σ κανονισµός όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον της 23. 12. 1998, σ. 5). 3 ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ : Άρθρο 1 Για την ποσοστωτική περίοδο από παράρτηµα Ι του κανονισµού ΕΚ 1 αριθ ης Ιανουαρίου έως ∆εκεµβρίου 31 τροποποιείται ως εξής το 1999, ( ). 2505/96 : ο όγκος των ποσοστώσεων της δασµολογικής ποσόστωσης µε αύξοντα αριθµό µεταβάλλεται σε τόνους 09. 2887 400 , ο όγκος των ποσοστώσεων της δασµολογικής ποσόστωσης µε αύξοντα αριθµό µεταβάλλεται σε 09. 2942 09. 2966 τόνους , 3. 000 12. 000 τόνους. ο όγκος των ποσοστώσεων της δασµολογικής ποσόστωσης µε αύξοντα αριθµό µεταβάλλεται σε – – – Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός τίθεται σε ισχύ την έβδοµη ηµέρα µετά τη δηµοσίευσή του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Εφαρµόζεται από ης Ιανουαρίου 1 1999. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Έγινε στις Βρυξέλλες , στις Για το Συµβούλιο Ο Πρόεδρος 4 ∆ΗΜΟΣΙΟΝΟΜΙΚΟ ∆ΕΛΤΙΟ ΤΙΤΛΟΣ ΤΗΣ ΕΝΕΡΓΕΙΑΣ του Συµβουλίου για την τροποποίηση του Πρόταση κανονισµού κανονισµού σχετικά µε το άνοιγµα και τον τρόπο διαχείρισης αυτόνοµων κοινοτικών δασµολογικών ποσοστώσεων όσον αφορά ορισµένα αγροτικά και βιοµηχανικά προϊόντα. ΕΚ ( ). 2505/96 ΕΚ ( αριθ ) ΣΧΕΤΙΚΟ ΚΟΝ∆ΥΛΙΟ ΤΟΥ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ Κεφ. 12 άρθρο 120 ΝΟΜΙΚΗ ΒΑΣΗ άρθρο 26 της συνθήκης ΠΕΡΙΓΡΑΦΗ ΤΗΣ ΕΝΕΡΓΕΙΑΣ Γενικός στόχος της ενέργειας ∆ιασφάλιση υπό ευνοϊκούς όρους , κοινοτικής µεταποιητικής βιοµηχανίας. , ∆ΗΜΟΣΙΟΝΟΜΙΚΕΣ ΕΠΙΠΤΩΣΕΙΣ της κάλυψης των αναγκών της Τρόπος υπολογισµού του συνολικού κόστους της ενέργειας µεταξύ του κόστους ανά µονάδα και του συνολικού κόστους ) ( σχέση 1. 2. 3. 4. 4. 1 5. 5. 1 Σηµείωση έχουν οικονοµικές επιπτώσεις : Στον παρόντα πίνακα καταγράφονται µόνο τα προϊόντα που Περιγραφή των προϊόντων ∆ιακύµανση της ποσότητας της ποσόστωσης τόνοι / µονάδα ( / m2) ∆ιακύµανση της προβλεπόµενης τιµής µονάδα € ( / ) ∆ιακύµανση του κανονικού δασµού ∆ιακύµανση του ποσοστωτικού δασµού σε ( Κ∆ 1999 %) σε ( %) Αναµενόµενη διακύµανση της απώλειας εσόδων σε σχέση µε την προηγούµενη ποσοστωτική περίοδο σε € ( ) 2,2,2- τριφθοροαιθανόλη 09. 2887 ∆ωδεκανοδιοϊκό οξύ + 50 t αρχικός όγκος 350 t) + 1. 800 t αρχικός όγκος ( ( : : 09. 2942 1. 200 t) 0 αρχική τιµή : ( 646) 0 αρχική τιµή : ( 3. 800) 0 αρχικός ( δασµός : 5) 0 αρχικός ( δασµός : 6,3) 0 0 1. 615 430. 920 5 ∆ιπυριτικό ∆ινάτριο 09. 2966 + 4. 000 t αρχικός όγκος : ( 8. 000 t) 0 αρχική τιµή : ( 650) 0 αρχικός ( δασµός : 0 130. 000 Συνολική απώλεια εσόδων σε σχέση µε την προηγούµενη ποσοστωτική περίοδο 5) : + 562. 535 €. 6. ΠΡΟΒΛΕΠΟΜΕΝΑ ΜΕΤΡΑ ΓΙΑ ΤΗΝ ΚΑΤΑΠΟΛΕΜΗΣΗ ΤΗΣ ΑΠΑΤΗΣ Οι διατάξεις όσον αφορά τη διαχείριση των δασµολογικών ποσοστώσεων προβλέπουν τα απαιτούµενα µέτρα πρόληψης και προστασίας από την απάτη και τις παρατυπίες. 6


title: Reglamento (CE) n° 1112/1999 de la Comisión, de 28 de mayo de 1999, por el que se fijan los importes de las ayudas para el suministro a las islas Canarias de productos del sector del arroz de origen comunitario

eurovoc_concepts:
Canary Islands
EU aid
EU production
aid system
rice
supply

text: L 135/18 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 29. 5. 1999 REGLAMENTO (CE) No 1112/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 28 de mayo de 1999 por el que se fijan los importes de las ayudas para el suministro a las islas Canarias de productos del sector del arroz de origen comunitario LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1601/92 del Consejo, de 15 de junio de 1992, relativo a medidas espec(cid:146)ficas en favor de las islas Canarias con respecto a determinados productos agr(cid:146)colas (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la consti- tuye el Reglamento (CE) no 2348/96 (2), y, en particular, su art(cid:146)culo 3, Considerando que, seg(cid:156)n lo dispuesto en el art(cid:146)culo 3 del Reglamento (CEE) no 1601/92, la satisfacci(cid:155)n de las nece- sidades de arroz de las islas Canarias est(cid:145) garantizada en cuanto a cantidades, precios y calidad por la movilizaci(cid:155)n de arroz de origen comunitario en condiciones de comer- cializaci(cid:155)n equivalentes a la exenci(cid:155)n de la exacci(cid:155)n regu- ladora, lo que supone la concesi(cid:155)n de una ayuda para los suministros de origen comunitario; que dicha ayuda debe ser fijada atendiendo especialmente a los costes de las diferentes fuentes de abastecimiento y, en particular, a los precios practicados en la exportaci(cid:155)n a terceros pa(cid:146)ses; Considerando que el Reglamento (CE) no 2790/94 de la Comisi(cid:155)n (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 825/98 (4), establece las disposiciones comunes de aplicaci(cid:155)n del r(cid:130)gimen de abastecimiento espec(cid:146)fico de determinados productos agrarios a las islas Canarias, entre los que se encuentra el arroz; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de estas disposiciones a la situaci(cid:155)n actual de los mercados en el sector del arroz y, especialmente, a las cotizaciones o precios de dichos productos en la parte europea de la Comunidad y en el mercado mundial, lleva a fijar la ayuda al abastecimiento a las islas Canarias en los importes que figuran en el Anexo; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 En aplicaci(cid:155)n del art(cid:146)culo 3 del Reglamento (CEE) no 1601/92, quedan fijados en el Anexo del presente Regla- mento los importes de las ayudas para el suministro de arroz de origen comunitario en el marco del r(cid:130)gimen espec(cid:146)fico de abastecimiento a las islas Canarias. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 1 de junio de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 28 de mayo de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 173 de 27. 6. 1992, p. 13. (2) DO L 320 de 11. 12. 1996, p. 1. (3) DO L 296 de 17. 11. 1994, p. 23. (4) DO L 117 de 21. 4. 1998, p. 5. 29. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 135/19 ANEXO del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 28 de mayo de 1999, por el que se fijan los importes de las ayudas para el suministro a las islas Canarias de productos del sector del arroz de origen comunitario (en EUR/t) Producto (c(cid:155)digo NC) Arroz elaborado (1006 30) Arroz partido (1006 40) Importe de la ayuda 143,00 32,00


title: Verordnung (EG) Nr. 1131/1999 der Kommission vom 28. Mai 1999 zur Festsetzung der geltenden Erstattungen für die im Rahmen gemeinschaftlicher und einzelstaatlicher Nahrungsmittelhilfemaßnahmen gelieferten Getreide- und Reiserzeugnisse

text: L 135/60 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 29. 5. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 1131/1999 DER KOMMISSION vom 28. Mai 1999 zur Festsetzung der geltenden Erstattungen f(cid:129)r die im Rahmen gemeinschaftli- cher und einzelstaatlicher Nahrungsmittelhilfemaßnahmen gelieferten Getreide- und Reiserzeugnisse DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Getreide (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 2547/98 der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 2 Unterabsatz 3, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 (cid:129)ber die gemeinsame Markt- organisation f(cid:129)r Reis (3), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2072/98 (4), auf Artikel 13 Absatz 3, insbesondere in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2681/74 des Rates vom 21. Oktober 1974 (cid:129)ber die Gemeinschaftsfi- nanzierung der Ausgaben f(cid:129)r die Lieferung von landwirt- schaftlichen Erzeugnissen im Rahmen der Nahrungsmit- telhilfe (5) ist vom Europ(cid:132)ischen Ausrichtungs- und Garantiefonds f(cid:129)r die Landwirtschaft, Abteilung Garantie, der Teil der Ausgaben zu tragen, der den gem(cid:132)ß den betreffenden Gemeinschaftsregeln festgesetzten Ausfuhr- erstattungen entspricht. Um die Erstellung und Verwaltung des Haushalts f(cid:129)r die gemeinschaftlichen Nahrungsmittelhilfemaßnahmen zu erleichtern und um die Mitgliedstaaten (cid:129)ber die H(cid:148)he der Gemeinschaftsbeteiligung an der Finanzierung der einzel- staatlichen Nahrungsmittelhilfemaßnahmen in Kenntnis zu setzen, sind die f(cid:129)r diese Maßnahmen gew(cid:132)hrten Erstattungen festzulegen. Die in Artikel 13 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 und in Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 f(cid:129)r die Ausfuhrerstattungen vorgesehenen Grundregeln und Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen gelten f(cid:129)r die vorge- nannten Maßnahmen sinngem(cid:132)ß. Die besonderen Kriterien f(cid:129)r die Berechnung der Ausfuhrerstattung f(cid:129)r Reis sind in Artikel 13 der Verord- nung (EG) Nr. 3072/95 festgelegt. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Getreide (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Erstattungen f(cid:129)r Getreide und Reiserzeugnisse, die im Rahmen der gemeinschaftlichen und einzelstaatlichen Nahrungsmittelhilfemaßnahmen von Verpflichtungen aus internationalen (cid:154)bereink(cid:129)nften oder sonstigen Zusatzprogrammen und von anderen Gemein- schaftsmaßnahmen zur kostenlosen Belieferung gelten, sind im Anhang festgesetzt. Erf(cid:129)llung zur Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 1. Juni 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 28. Mai 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 126 vom 24. 5. 1996, S. 37. (3) ABl. L 329 vom 30. 12. 1995, S. 18. (4) ABl. L 265 vom 30. 9. 1998, S. 4. (5) ABl. L 288 vom 25. 10. 1974, S. 1. 29. 5. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 135/61 ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 28. Mai 1999 zur Festsetzung der geltenden Erstat- tungen f(cid:129)r die im Rahmen gemeinschaftlicher und einzelstaatlicher Nahrungsmittelhilfe- maßnahmen gelieferten Getreide- und Reiserzeugnisse Erzeugniscode Erstattungsbetrag (EUR/Tonne) 1001 10 00 9400 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9400 1005 90 00 9000 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 30 65 9900 1006 40 00 9000 1007 00 90 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1102 20 10 9200 1102 20 10 9400 1102 30 00 9000 1102 90 10 9100 1103 11 10 9200 1103 11 90 9200 1103 13 10 9100 1103 14 00 9000 1104 12 90 9100 1104 21 50 9100 0,00 42,00 72,00 53,00 52,00 50,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 145,00 (cid:190) 50,00 58,00 58,00 81,07 69,49 (cid:190) 77,34 30,00 30,00 104,24 (cid:190) 92,38 103,12 NB: Die die Erzeugnisse betreffenden Codes sowie die Verwei- sungen und Fußnoten sind durch die ge(cid:132)nderte Verordnung (EWG) Nr. 3846/87 der Kommission (ABl. L 366 vom 24. 12. 1987, S. 1) bestimmt