title: 1999/427/CE: Decisión de la Comisión, de 28 de mayo de 1999, por la que se establecen los criterios ecológicos para la concesión de la etiqueta ecológica comunitaria a los detergentes para lavavajillas [notificada con el número C(1999) 1377] (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
consumer information
eco-label
ecology
household electrical appliance
polishing and scouring preparations
product quality

text: L 167/38 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 28 de mayo de 1999 por la que se establecen los criterios ecológicos para la concesión de la etiqueta ecológica comunitaria a los detergentes para lavavajillas [notificada con el número C(1999) 1377] (Texto pertinente a los fines del EEE) (1999/427/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 880/92 del Consejo, de 23 de marzo de 1992, relativo a un sistema comunitario de concesión de etiqueta ecológica (1) y, en particular, el segundo párrafo del apartado 1 de su artículo 5, (1) (2) (3) Considerando que el primer párrafo del apartado 1 del artículo 5 del Reglamento (CEE) no 880/92 dispone que las condiciones para la concesión de la etiqueta ecológica comunitaria se definirán por categoría de productos; Considerando que el apartado 2 del artículo 10 del Reglamento (CEE) no 880/92 establece que las propiedades ecológicas de un producto se evalúan sobre la base de los criterios específicos estable- cidos por categorías de productos; Considerando que la letra a) del apartado 2 del artículo 4 del Reglamento (CEE) no 880/92 esta- blece que no podrá concederse la etiqueta ecológica a los productos que sean sustancias o preparados clasificados como peligrosos con arreglo a la Direc- tiva 67/548/CEE del Consejo (2), cuya última modi- ficación la constituye la Directiva 98/73/CE de la Comisión (3), la Directiva 88/379/CEE del Consejo (4), cuya última modificación la constituye la Directiva 96/65/CEE de la Comisión (5), pero los productos que que podrá concederse y a (1) DO L 99 de 11. 4. 1992, p. 1. (2) DO L 196 de 16. 8. 1967, p. 1. (3) DO L 305 de 16. 11. 1998, p. 1. (4) DO L 187 de 16. 7. 1988, p. 14. (5) DO L 265 de 18. 10. 1996, p. 15. contengan una sustancia o preparado considerado peligroso, siempre que cumplan los objetivos del sistema comunitario de concesión de la etiqueta ecológica; Considerando que los detergentes para lavavajillas contienen sustancias o preparados clasificados como peligrosos de conformidad con las Directivas mencionadas; Considerando que los criterios ecológicos estable- cidos en la presente Decisión incluyen, en parti- cular, umbrales de exclusión y puctuaciones que limitan al mínimo el contenido de las sustancias o de los preparados clasificados como peligrosos en los detergentes a los que puede concederse una etiqueta ecológica; Considerando que los detergentes que se ajusten a dichos criterios tanto, un impacto ambiental reducido y cumplen los objetivos del sistema comunitario de concesión de la etiqueta ecológica; tienen, por Considerando que, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CEE) no 880/92, la Comisión ha consultado a los principales grupos interesados en un foro de consulta; Considerando que el Comité creado por el apartado 1 del artículo 7 del Reglamento (CEE) no 880/92 no ha emitido dictamen sobre las medidas contem- pladas en el proyecto de Decisión de la Comisión; (4) (5) (6) (7) (8) 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/39 (9) Considerando que la Comisión remitió dichas medidas al Consejo el 27 de enero de 1999, de conformidad con el apartado 4 del artículo 7 del Reglamento (CEE) no 880/92; (10) Considerando que el Consejo no ha actuado en el plazo de tres meses desde la fecha de remisión; (11) Considerando que, conforme al apartado 5 del artí- culo 7 del Reglamento no 880/92, las medidas deben ser por tanto adoptadas por la Comisión, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: específicos establecidos en el anexo y en sus apéndices I. A, I. B, II, III y IV. Artículo 3 La definición de la categoría de productos y los criterios ecológicos específicos para esa categoría de productos serán válidos durante un período de tres años a partir del primer día del mes siguiente a la adopción de los criterios. Artículo 4 A efectos administrativos, el número de código asignado a esta categoría de productos será «15». Artículo 1 Artículo 5 Se entenderá por la categoría de productos «detergentes para lavavajillas» todos los detergentes destinados a ser usados exclusivamente en lavavajillas domésticos automá- ticos. Artículo 2 Las propiedades ecológicas y la idoneidad para el uso de la categoría de productos definida en el artículo 1 se evaluarán en función de criterios ecológicos y de eficacia Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros. Hecho en Bruselas, el 28 de mayo de 1999. Por la Comisión Ritt BJERREGAARD Miembro de la Comisión L 167/40 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 ANEXO OBSERVACIONES DE CARÁCTER GENERAL Para hacerse acreedores a la etiqueta ecológica, los detergentes para lavavajillas deberán cumplir los requisitos generales establecidos en el Reglamento (CEE) no 880/92 relativo a un sistema comunitario de concesión de etiqueta ecológica y los criterios específicos del presente anexo. El objetivo de esos criterios es favorecer:  la reducción de la contaminación del agua disminuyendo la cantidad de detergente utilizado y limitando la cantidad de ingredientes peligrosos,  la reducción al mínimo de la producción de residuos disminuyendo la cantidad de envases primarios y fomentando su reutilización y reciclabilidad,  la reducción del consumo de energía promocionando los detergentes para temperaturas bajas. Además, estos criterios aumentarán la conciencia ecológica de los consumidores. 1. UNIDAD FUNCIONAL Y DOSIS DE REFERENCIA 1. 1. Unidad funcional Se entenderá por unidad funcional la cantidad de producto necesaria para lavar doce cubiertos normalmente sucios (según la definición de las normas DIN o ISO). 1. 2. Dosis de referencia La dosificación recomendada por el fabricante a los usuarios para doce cubiertos normalmente sucios se adopta como dosis de referencia en condiciones normales. 2. CRITERIOS CLAVE 2. 1. Criterios ecológicos relativos a los ingredientes Parámetros clave Se considerarán los parámetros siguientes:  Total de productos químicos  Volumen crítico de dilución, toxicidad (VCDtox)  Fosfatos (como STPP) (1)  Compuestos orgánicos no biodegradables (aerobiosis) (CONB aerobiosis)  Compuestos orgánicos no biodegradables (anaerobiosis) (CONB anaerobiosis) En el apéndice II figura la definición de los parámetros utilizados en los cálculos. Estos parámetros se calculán y expresan en g/lavado o l/lavado, según proceda. Se suman y evalúan como un todo, de conformidad con el enfoque presentado en este documento. Factores de puntuación/ponderación En el cuadro siguiente se resumen los criterios seleccionados, sus umbrales de exclusión, los factores de ponderación y el resultado final máximo que puede alcanzarse. En el punto 2. 3 se presentan las fórmulas para calcular la puntuación referida a cada criterio. (1) Se incluye este criterio provisional para tener en cuenta la capacidad potencial de algunos detergentes de contribuir a la eutrofización. Se estudiará la conveniencia de sustituir este parámetro por un criterio basado en el impacto cuando se revise la presente Decisión a la luz de la evolución futura del conocimiento científico, la existencia de dados perti- nentes la situacaión real. 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/41 Sistema de cálculo de la puntuación/ponderación de los detergentes para lavavajillas Criterio Total de productos químicos Volumen crítico de dilución, toxicidad Fosfatos (como STPP) Compuestos orgánicos no biodegrada- bles (aerobiosis) Compuestos orgánicos no biodegrada- bles (anaerobiosis) Total 4 16,5 60 0 0 Puntuación 3 2 1 H EXCL FP Suma 18 120 3 0,05 19,5 180 6 0,10 21 240 9 0,15 22,5 250 10 1 3 8 2 1 0 0,05 0,10 0,15 0,2 1,5 12 32 8 4 6 62 Puntuación mínima exigida 26 Notas: Todos los valores están expresados en g/lavado, excepto el valor de VCD FP = factor de ponderación; HEXCL = umbral de exclusión. tox , que está expresado en l/lavado. 2. 2. Nivel de aceptación/exclusión de la etiqueta ecológica La suma de los puntos referidos a los cinco criterios relativos a los ingredientes será igual o mayor que 26. Los umbrales de exclusión no deben sobrepasarse en ninguno de los criterios. El producto deberá ajustarse también a los criterios establecidos en las demás secciones de este anexo. 2. 3. Cálculo de los criterios ecológicos relativos a los ingredientes Base de datos de ingredientes de detergentes (lista DID) En Ia letra A del apéndice I figura la base de datos de ingredientes de detergentes (lista DID) que debe emplearse para efectuar los cálculos correspondientes a los criterios relativos a los ingredientes. Figuran asimismo en la letra A del apéndice I los datos relativos al factor de carga, la toxicidad, no biodegradabilidad (aerobiosis) y no biodegradabilidad (anaerobiosis) correspondiente a los principales ingredientes, y estos datos deben emplearse para efectuar los cálculos relativos a estos ingredientes. Los criterios:  total de productos químicos,  compuestos no biodegradables (aerobiosis/anaerobiosis),  fosfatos (como STPP), se calculan para cada ingrediente teniendo en cuenta la dosis por lavado, el contenido de agua y el porcentaje en masa de la formulación, y se suman para la formulación de cada producto. El criterio relativo al volumen crítico de dilución-toxicidad se calcula para cada ingrediente mediante la ecuación: VCD : tox VCDtox = dosis × factor de carga efecto a largo plazo × 1000 Procedimientos para el cálculo de los criterios y puntuaciones Para el cálculo de las puntuaciones de los distintos criterios se emplean las ecuaciones siguientes: Total de productos químicos (TC): Si TC (cid:1) 22,5 g/lavado Si TC (cid:2) 21 g/lavado Si 22,5 (cid:3) TC (cid:1) 21 g/lavado Si TC (cid:2) 16,5 g/lavado Puntuación máxima = 4 entonces entonces entonces entonces EXCLUSIÓN Puntuación = 15 – TC/1,5 Puntuación = 0 Puntuación = 4 L 167/42 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 Volumen crítico de dilución, toxicidad (VCD ): tox Si VCD tox (cid:1) 250 l/lavado Si VCD (cid:2) 240 l/lavado tox Si 250 (cid:3) VCD tox (cid:1) 240 l/lavado Si VCD tox (cid:2) 60 l/lavado Puntuación máxima = 4 Fosfatos (P): Si P (cid:1) 10 g/lavado Si P (cid:2) 9 g/lavado Si 10 (cid:3) P (cid:1) 9 g/lavado Puntuación máxima = 4 entonces entonces entonces entonces entonces entonces entonces EXCLUSIÓN Puntuación = 5 – VCD /60 tox Puntuación = 0 Puntuación = 4 EXCLUSIÓN Puntuación = 4 – P/3 Puntuación = 0 Compuestos orgánicos no biodegradables (aerobiosis) (aCONB): Si aCONB (cid:1) 1 g/lavado Si aCONB (cid:2) 0,15 g/lavado Si 1 (cid:3) aCONB (cid:1) 0,15 g/lavado Puntuación máxima = 4 entonces entonces entonces EXCLUSIÓN Puntuación = 4 – aCONB/0,05 Puntuación = 0 Compuestos orgánicos no biodegradables (anerobiosis) (anCONB): Si anCONB (cid:1) 0,2 g/lavado Si anCONB (cid:2) 0,15 g/lavado Si 0,2 (cid:3) anCONB (cid:1) 0,15 g/lavado Puntuación máxima = 4 entonces entonces entonces EXCLUSIÓN Puntuación = 4 – anCONB/0,05 Puntuación = 0 Nuevos productos químicos/ingredientes adicionales a) En el caso de productos químicos nuevos o de ingredientes adicionales que no figuren en la base de datos de ingredientes de detergentes, se aplicará el método descrito aquí y en la letra B del apéndice I. El solicitante deberá remitir al organismo competente los datos experimentales. Se aportarán los datos sobre la biodegradabilidad anaeróbica (prueba ECETOC no 28, de junio de 1988). Deberá facilitarse también documentación completa sobre los datos presentados referentes a la biodegrada- ción, eliminación y repercusiones a largo plazo (datos NOEC) en peces, Daphnia magna y algas. Para las pruebas pertinentes, se remite a los anexos correspondientes de la Directiva 67/548/CE del Consejo (1). Se aplicará lo dispuesto en la letra B del apéndice I cuando sea pertinente. En concreto, cuando no se disponga de datos completos sobre las repercusiones a largo plazo (datos NOEC), podrán aplicarse los procedimientos simplificados correspondientes que figuran en la letra B del apéndice I. b) Se podrá aplicar un método distinto cuando la Comisión reconozca su equivalencia con el descrito anteriormente, con el objetivo específico de evaluar el cumplimiento de los criterios pertinentes, a petición de un organismo competente o de un grupo de interés representado en el foro de consulta de la etiqueta ecológica [artículo 6 del Reglamento (CEE) no 880/92]. 2. 4. Otros criterios ecológicos relacionados con los ingredientes Algunos ingredientes específicos estarán excluidos o restringidos a un contenido máximo en la formulación del detergente con arreglo a lo siguiente: a) quedan excluidos el tensioactivo alquilfenoletoxilato (APEO), los perfumes que contienen los compuestos nitroaromáticos que figuran en el apéndice II, el agente complejante EDTA y los ingredientes (2) clasifi- cados como carcinogénicos, mutagénicos o teratogénicos según las Directivas 67/548/CEE y 88/379/CEE; (1) DO 196 de 16. 8. 1967, p. 1. (2) Por «ingredientes» se entenderán sustancias o preparados. 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/43 b) los fosfonatos no superarán los 0,2 g/lavado; c) los compuestos de cloro no superarán el 0,1 % (1). 2. 5. Criterios ecológicos sobre envasado de productos Sólo se considerará el envase primario. El envase no superará 2,5 gramos por unidad funcional. El envase estará hecho de materiales reutilizables o reciclables. El 80 % del material de los envases de cartón será reciclado y los envases de plástico se etiquetarán de acuerdo con la norma ISO 1043. 3. CRITERIOS DE EFICACIA El producto tendrá una eficacia de lavado satisfactoria a la dosis recomendada de acuerdo con el ensayo normalizado elaborado por IKW. La temperatura ideal de lavado será 55 °C o menor. El fabricante deberá presentar la documentación pertinente a este efecto. 4. PRUEBAS 4. 1. Prueba de la pureza de las enzimas para comprobar la ausencia de organismos de producción Las enzimas obtenidas mediante procesos biotecnológicos y que se empleen en detergentes para lavavajillas para los que se solicita la etiqueta ecológica deben someterse a una prueba de pureza. La finalidad de dicha prueba es garantizar que el producto enzimático final no contenga organismos de producción. Se comprobará el crecimiento de microorganismos frente a antibióticos específicos. El procedimiento de prueba de la pureza debe garantizar que no pueda detectarse ningún organismo de producción en una muestra normal de 20 ml del preparado enzimático final. 4. 2. Laboratorios de ensayo El solicitante correrá con los gastos de las pruebas, las cuales serán realizadas por laboratorios que cumplan los requisitos generales de las normas EN 45001 o de cualquier otra norma equivalente. 5. INFORMACIÓN AL USUARIO 5. 1. Información en el envase El producto ostentará la información siguiente: «Como norma general:  use detergentes que puedan utilizarse a temperaturas inferiores a 65 °C  seleccione los programas de lavado a baja temperatura del lavavajillas  llene el lavavajillas al máximo  no utilice una dosis superior a la recomendada. Así reducirá al mínimo el consumo de energía y agua, así como la contaminación del agua. ». «Este producto ha conseguido la etiqueta ecológica comunitaria porque contribuye a reducir la contaminación del agua, la producción de residuos y el consumo de energía. ». Para más información sobre la etiqueta ecológica, diríjase a la Comisión Europea: En Internet: http;//europa. eu. int/ecolabel Por correo: Comisión Europea, DG XI E-4 Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel. 5. 2. Instrucciones de dosificación En el envase del producto figurarán las instrucciones de dosificación. Se especificarán las dosis recomendadas para cubiertos «normalmente sucios» y «muy sucios». En las instrucciones se explicará cómo sacar el mayor partido del producto según el tipo de suciedad. (1) En la futura revisión de los criterios, se prestará atención particular al tema de los compuestos de cloro con la finalidad de estudiar su exclusión definitiva. L 167/44 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 5. 3. Información y etiquetado de ingredientes Se aplicará la Recomendación 89/542/CEE de la Comisión, de 13 de septiembre de 1989, relativa al etiquetado de detergentes y productos de limpieza (1): Se etiquetarán los grupos de ingredientes siguientes:  enzimas: indicación del tipo de enzima,  conservantes: características y etiquetado con arreglo a la nomenclatura UIQPA,  si el producto contiene perfume, se indicará en el envase. (1) DO L 291 de 10. 10. 1989, p. 55. 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/45 I e c i d n é p A E D E S A B A L N E N A R U G I F O N E U Q S E T N E I D E R G N I S O L E D O S A C L E N E O D A E L P M E O D O T É M Y S E T N E G R E T E D E D S E T N E I D E R G N I E D S O T A D E D E S A B S O T A D o r d a u c l e e s a é v ( a i c n e u c e r f r o y a m n o c n a s u e s e u q s e t n e i d e r g n i s o l a s o v i t a l e r , n ó i c a u n i t n o c a n a r u g i f e u q s o t a d s o l n á r a e l p m e e s s o c i g ó l o c e s o i r e t i r c s o l e d o l u c l á c l e a r a P ) A ) e t n e i u g i s S E T N E G R E T E D E D S E T N E I D E R G N I E D S O T A D E D E S A B D O H T s o c i n á g r o n i s o c i n á g r o n i s e l b u l o s n i s e l b u l o s e l b a d a r g ) s i s o i b o r e a ( s o t s e u p m o C s o t s e u p m o C - e d o i b o N e l b a d a r g e d o i b o N e d r o t c a F ) s i s o i b o r e a n a ( a g r a c , 3 2 , 3 2 , 5 2 , 9 1 , 2 2 , 3 2 , 5 2 , 1 2 , 2 2 2 , 1 2 , 3 2 , 3 2 , 4 2 , 9 2 , 4 2 , 2 2 , 5 2 , 3 2 , 3 2 , 2 2 2 ) 1 ( * 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 7 0 , = C F , Y 5 1 , = C F , Y 5 7 0 , = C F , Y 0 0 0 0 0 0 5 1 , = C F , Y 5 7 0 , 5 7 0 , 5 7 0 , = = = C F , Y C F , Y C F , Y 0 2 , = C F , Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 0 0 , 5 0 0 , 3 0 0 , 2 0 0 , 2 0 0 , 2 0 0 , 2 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 5 7 0 , E T L 3 0 , 2 1 0 , 7 2 0 , 5 1 0 , 1 0 , 5 1 0 , 5 5 0 , 5 1 0 , 1 0 , 4 0 , 5 2 0 , 5 1 0 , 3 1 0 , 7 0 0 , 6 1 , 7 0 , 1 1 , 8 1 0 , 4 2 0 , 7 1 0 , 3 0 , 5 6 0 , 5 6 , d a d i c i x o T C E O N a d i d e m 3 0 , 2 1 0 , 7 2 0 , 9 2 , = 0 5 C E 1 0 , 3 = 0 5 L C 5 5 0 , 5 1 0 , s o d i l á v s o t a d n i s 5 7 , = 0 5 L C 5 = 0 5 C E 5 1 0 , 5 2 , 4 1 , = = 0 5 L C 0 5 L C 6 1 , = O C E 3 3 , 4 5 , = = 0 5 C E 0 5 C E 8 1 0 , 4 2 0 , 7 1 0 , 8 0 , = 0 5 L C 3 1 = 0 5 C E 0 3 1 = 0 5 L C. f i m a r o n o m. f i m a r o n o m o o. n i l O E 9 - 6. n i l O E 9 - 6 (cid:1) (cid:1) A A ) 4 1 ) 4 1 (cid:4) (cid:1) C C a i d e m ( 5 1 - 2 1 a i d e m ( 5 1 - 5 1. f i m a r o n o m. f i m a r o n o m o o. n i l O E 6 - 3. n i l O E 9 - 6 (cid:1) (cid:1) A A 1 1 / 9 1 1 / 9. f i m a r o n o m o. n i l O E 6 - 2 A 5 1 - 2 1 O E 0 3 - 0 2 O E 2 1 - 9 O E 0 3 (cid:1) (cid:1) (cid:1) A A A 5 1 - 2 1 5 1 - 2 1 5 1 - 2 1 C C C C C C C C r e t s é l i t e m o s a r g o d i c á - o f l u S 4 1 / 2 1 r e t s é l i t e m o s a r g o d i c á - o f l u S 8 1 / 6 1 o t a n o f l u s a n i f e l o a f l A 6 1 / 4 1 o t a n o f l u s a n i f e l o a f l A 8 1 - 4 1 s e n o b a J 2 2 - 2 1 o t a f l u S O E 3 - 1 o t a f l u S O E 4 - 3 A A 5 1 / 2 1 8 1 / 6 1 o t a n i c c u s o f l u s l i u q l a i D - 8 o t a n o f l u s l i u q l A 7 1 / 4 1 o t a f l u s l i u q l A 0 1 / 8 S A S A 5 1 / 2 1 8 1 / 2 1 S A F 8 1 - 6 1 C C C C C C C C C C C C C ) % 1 (cid:1) 4 1 C ( S A L s o r t O s o c i n ó i o n s o v i t c a o i s n e T ) % 1 (cid:4) 4 1 C ,. 8 1 1 - 5 1 1. ∅ A N ( S A L 3 1 - 0 1 C 1 2 3 4 5 6 7 8 9 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 1 0 2 1 2 2 2 3 2 s e t n e i d e r g n I o N D D I s o c i n ó i n a s o v i t c a o i s n e T L 167/46 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 D O H T s o c i n á g r o n i s o c i n á g r o n i s e l b u l o s n i s e l b u l o s e l b a d a r g ) s i s o i b o r e a ( s o t s e u p m o C s o t s e u p m o C - e d o i b o N e l b a d a r g e d o i b o N e d r o t c a F ) s i s o i b o r e a n a ( a g r a c , 9 2 , 4 2 , 6 2 , 3 2 , 1 2 ) 1 ( * 0 , 2 2 , 5 2 , 3 2 , 9 2 , 8 2 , 0 0 ) 1 ( * 0 , 2 1 , 0 0 , 0 0 , 6 0 ) 1 ( * 0 , 0 0 , 0 0 , 9 2 , 0 0 , 6 0 , 2 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 Y 0 Y 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 0 Y Y 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 2 , 5 2 , = = C F , Y C F , Y 5 7 0 , = C F , Y 0 0 0 0 0 1 0 , = C F , Y 0 0 0 0 0 1 0 , = C F , Y 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 5 7 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 4 0 , 4 0 , E T L 1 0 0 , 2 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 6 3 0 , 5 2 , 3 4 , 6 1 1 0 , 1 3 0 0 , 3 0 0 , 2 8 4 , 0 0 1 d a d i c i x o T C E O N a d i d e m s o t a d n i S 2 0 , 3 0 0 , 5 0 , = 0 5 L C 8 1 0 5 = = 0 5 C E 0 5 L C 3 4 , 6 1 1 0 , 1 3 0 0 , 3 0 0 , 1 4 2 = 0 5 C E s o t a d n i S 3 1 0 , 0 0 0 1 l g 0 1 - 5 (cid:1) 0 5 L C 6 0 , 5 0 0 , 7 0 0 , 4 0 , 5 0 0 , 8 0 , 5 0 0 , 8 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 0 0 0 1 0 2 1 5 8 4 2 1 0 0 0 1 0 5 2 6 1 , 0 0 0 1 9 1 , 5 2 1 0 2 1 5 8 = 0 5 C E 4 2 1 0 5 2 = 0 5 L C 6 1 , = 0 C E 0 0 0 1 (cid:1) 9 1 5 2 1 0 5 C E s e t n e i d e r g n I O E 2 1 - 9 (cid:1) O E 0 3 - 0 2 O E 0 3 (cid:1) O E 3 - 0 O E 9 O E 6 - 2 A A A A A A 8 1 / 2 1 8 1 - 2 1 8 1 / 6 1 8 1 / 6 1 8 1 / 6 1 8 1 / 6 1 a d i m a s o c u l G 4 1 / 2 1 a d i m a s o c u l G 8 1 / 6 1 s o d i s ó c u l g i l o p l i u q l A 4 1 / 2 1 C C C C C C C C C a n í a t e b l i p o r p o d i m a ) 8 1 - 2 1 C ( l i u q l A a n î a t e b l i t e m i d l i u q l A 5 1 - 2 1 C s o c i r é t o f n a s o v i t c a o i s n e T o N D D I 4 2 5 2 6 2 7 2 8 2 9 2 0 3 1 3 2 3 3 3 4 3 s o d i j e t e d s e r o d a l o r t n o C a n o c i l i S a n i f a r a P 5 3 6 3 s o d i j e t e d s e t n a z i v a u S l o r e c i l G 7 3 s o d a v i r e d y s o t a l i x o b r a c i l o P ) 4 1 = (cid:1) C ( o s a r g o d i c Á o t a n o b r a c i b / o t a n o b r a C a l l i c r A o t a c i l i s i d / o t a c i l i S A T N t l a s a N , o c i t r a p s a i l o p o d i c Á P P T S o m o c , s o t a f s o F s e r o d a r o j e M A a t i l o e Z o t a r t i C 8 3 9 3 0 4 1 4 2 4 3 4 4 4 5 4 6 4 7 4 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/47 D O H T s o c i n á g r o n i s o c i n á g r o n i s e l b u l o s n i s e l b u l o s e l b a d a r g ) s i s o i b o r e a ( s o t s e u p m o C s o t s e u p m o C - e d o i b o N e l b a d a r g e d o i b o N e d r o t c a F ) s i s o i b o r e a n a ( a g r a c , 0 0 , 0 0 , 0 0 , 0 2 , 3 2 , 7 2 3 2 , 2 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 , 0 0 , 0 0 , 0 0 , 1 2 , 8 0 , 6 0 , 0 2 , 0 0 ) 1 ( * 0 , 1 1 , 7 1 , 6 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 Y Y Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y Y Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y Y Y Y 0 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 1 0 , = C F , Y 5 0 , = C F , Y 1 0 , = C F , Y 1 0 , = C F , Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 2 0 , = C F , Y 5 2 0 , = C F , Y 1 1 8 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 5 7 0 , 4 0 , 1 5 7 0 , 1 1 1 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 5 0 0 , 4 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , E T L 6 6 0 5 2 d a d i c i x o T C E O N a d i d e m 0 1 - 1 0 1 - 1 0 5 2 = 0 5 L C 0 0 5 = 0 C E 0 0 5 = 0 C E 0 0 1 8 7 0 , 8 7 0 , 8 7 0 , 0 0 1 7 1 1 0 5 2 0 0 0 1 0 0 8 0 5 6 0 0 1 1 2 , 1 2 , 0 0 1 0 0 1 0 0 1 0 0 1 6 6 , 6 6 , 0 0 0 8 = 0 5 L C 8 7 0 , 8 7 0 , 8 7 0 , 0 0 1 (cid:1) 0 5 C E 4 7 , 1 1 = C E O L 0 5 2 (cid:1) 0 5 L C 0 6 4 2 = 0 5 C E 8 8 7 = 0 5 C E 0 5 6 = 0 5 C E 0 0 0 0 1 (cid:1) 0 5 L C 6 0 1 = 0 5 L C 6 0 1 = 0 5 L C 6 6 = 0 5 L C 6 6 = 0 5 L C ) o t a r o b o m o c ( o t a r o b r e p o n o M ) o t a r o b o m o c ( o t a r o b r e p a r t e T ) o t a n o b r a c e s a é v ( o t a n o b r a c r e P s e r o d a e u q n a l B D E A T s e l o h o c l A 4 C - 1 C a n i m a l o n a t e o n o M s e t n e v l o s i D a n i m a l o n a t e i D a n i m a l o n a t e i r T ) T V P V P / O N V P / P V P ( a n o d i l o r r i p l i n i v i l o P s o r t O 0 0 0 4 (cid:1) G E P M P o t l a e d o r e m í l o P 0 0 0 4 (cid:4) G E P M P o j a b e d o r e m í l o P o n e m u c e d s o t a n o f l u S o n e l i x e d s o t a n o f l u S o i d o s e d o r u r o l C a N e d o t a f l u S g M e d o t a f l u S o c i e l a m o d i c Á o c i l á m o d i c Á a e r U o i c l a c e d o t a i m r o F e c i l í S s o t a n o f s o F A T D E C M C 8 4 9 4 0 5 1 5 2 5 3 5 4 5 5 5 6 5 7 5 8 5 9 5 0 6 1 6 2 6 3 6 4 6 5 6 6 6 7 6 8 6 9 6 0 7 1 7 s e t n e i d e r g n I o N D D I L 167/48 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 D O H T s o c i n á g r o n i s o c i n á g r o n i s e l b u l o s n i s e l b u l o s e l b a d a r g ) s i s o i b o r e a ( s o t s e u p m o C s o t s e u p m o C - e d o i b o N e l b a d a r g e d o i b o N e d r o t c a F ) s i s o i b o r e a n a ( a g r a c , 4 1 , 0 0 , 0 2 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 7 9 0 , ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 , 1 1 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 , 2 3 , 1 2 , 3 2 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Y Y 0 Y Y 0 Y Y 0 0 0 5 2 0 , = C F , Y 0 0 0 3 , 0 3 , = = C F , Y C F , Y 0 5 2 , 1 0 , = = C F , Y C F , Y 5 2 0 , = C F , Y 5 1 , 5 0 , = = C F , Y C F , Y 5 2 , = C F , Y 0 5 2 0 , = C F , Y 3 1 0 , 1 3 1 0 , 1 0 , 4 0 , 1 0 , ) 2 ( 7 0 0 , 4 0 , 3 1 0 , 4 0 , 4 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , E T L 6 6 , 0 0 1 5 2 2 0 0 , 1 0 , 0 5 2 6 1 0 0 , 0 1 3 3 2 , 0 1 , 3 1 3 , 8 0 0 , 6 1 , 9 1 , d a d i c i x o T C E O N a d i d e m 6 6 = 0 5 L C 5 2 = 0 5 L C 0 1 - 2 = 0 5 L C 0 1 = 0 5 L C s o t a d n i S 6 1 0 , = C E O N 0 1 3 = C E O N 3 2 0 1 = O C L 3 1 3 , 8 0 0 , = O C E 2 3 8 3 = = 0 5 C E 0 5 C E s e t n e i d e r g n I n e c i l i t u e s o m o c l a t s e m u f r e p e d s a l c z e M o n e u l o t e d s o t a n o f l u S d i x o r d y h K / - g M / - a N s a m i z n E ) r e t s e y l o P e s a e l e R l i o S ( o c i n ó i n a r e t s é i l o P o t a n o f l u s a n i n a i c o l a t F n Z o t a n i c c u s i d o n m i I F B A + s o c i t p ó s e r o d a t n a l l i r b A ) 3 ( ) 4 ( 1 5 A W F A W F t a o c o c O E ) 7 1 - 6 C (. t e r e c i l g e d o t a o c o C ) 8 1 - 2 1 C ( o t a f s o f e d s e r e t s E ) 8 1 - 2 1 C ( s o d i x ó n i m a l i u q l A s e l a n o i c i d a s e t n e i d e r g n I n ó d i m A l s e t n T i o N D D I 2 7 3 7 4 7 5 7 6 7 7 7 8 7 9 7 0 8 1 8 2 8 3 8 4 8 5 8 n ó i c a u n i t n o c a e b i r c s e d e s e u q o d o t é m l e e s r a c i l p a á r e b e d , D D I a t s i l a l n e n a r u g i f o n e u q s e t n e i d e r g n i n a g n e v r e t n i e t n e g r e t e d l e d n ó i c a l u m r o f a l n e e u q e d o s a c n E ) B a c i t á u c a d a d i c i x o T o a n g a m a i n h p a D , s e c e p a s e t n e i d n o p s e r r o c ) E T L ( o z a l p o g r a l a o t c e f e e d s o j a b s á m s o d a d i l a v s o t a d s o l a t n e u c n e e s r e n e t n á r e b e d n ó i c u l i d e d o c i t í r c n e m u l o v l e d o i r e t i r c l a o v i t a l e r o l u c l á c l a a r a P. s a g l a. s o d a n o i c c e l e s E T L s e l a n i f s o t a d s o l a r a p n ó i c c e r r o c a n u a t n e u c n e e s r e n e t a í r d o p , ) d a d i v i t c a / a r u t c u r t s e s a v i t a t i t n a u c s e n o i c a l e r ( R A S Q a s o g o l ó m o h e r b o s s o t a d n e e l p m e e s e u q n e s o s a c s o l n E. s e l b i s n e s s á m s e i c e p s e s a l e r b o s s o t a d s o l a ) I F ( e t n e i d n o p s e r r o c e r b m u d i t r e c n i e d r o t c a f l e o d n a c i l p a E T L s o t a d s o l r a l u c l a c a r a p e t n e i u g i s o t n e i m i d e c o r p l e á r i u g e s e s , E T L s o t a d e d e n o p s i d e s o n i S ) o c i n ó r c o y a s n e n u n e ( o d a v r e s b o o n o t c e f e e d n ó i c a r t n e c n o C = C E O N í S = Y : s a t o N o n e g í x o e d a c i r ó e t a d n a m e D = D O H T o z a l p o g r a l a o t c e f E = E T L o d a v a l / g n e a d a s e r p x e s i s o d a l a e s r a c i l p a e b e d e u q n ó i c c e r r o c e d r o t c a F = C F e s r a e l p m e e b e d o N = 0. o c i d ó s i d o t a n o f l u s i d - (cid:5) 2 2 - o n e b l i t s e , o n m i a , , ) l y - 2 - n i z a i r t - 5 3 1 - o n i l o f r o m - 5 - o n i l i n a - 4 ( s i b - (cid:5) 4 4 = ,. o c i d ó s i d o l i n e f i b ) l y r y t s e o f l u s - 2 ( s i b - (cid:5) 4 4 = , 1 5 F B A F B A. 0 a o d a j i f á t s e s i s o i b o r e a n e s e l b a d a r g e d o i b o n s a i c n a t s u s a r a p O T D l E = * 0. a d i p á r n ó i c a d a r g e d o t o F ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 4 ( 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/49 0 5 n e d a d i c i x o t e d o s a c l e n e C E , s e c e p n e d a d i c i x o t e d o s a c l e n e 0 5 L C ( 0 5 ( ) C E L 2 - 1 s o t a d o r t n e d e s r a c i l p a á r d o p e t n e m a l o s a l g e r a h c i D. e l b i s n e s s á m e i c e p s e a l a d a b o r p m o c o d i s e d a h e n o p s i d e s i s o l ó s 0 5 e d r a g u l n e 0 2 e d e r b m u d i t r e c n i e d r o t c a f n u e s r a e l p m e e d e u p , o s a c o m i t l ú e t s e n E e u q i e s r a n m r e t e d a d e u p , s o t s e u p m o c s o r t o a a v i t a l e r n ó i c a m r o f n i a l e d r i t r a p a , o d n a u c ) s a g l a o a i n h p a D , o l p m e j e r o p , e d a i c n e u l f n i a l n o c n ó i c a l e r n e s o g o l ó m o h e d o p u r g n u e d o r t n e d e t n e r e h o c r e s e b e d o d a z i l i t u ) o z a l p o g r a l a o t c e f e ( E T L l e e u q n e é i p a c n i h e s r e c a h e b e D. s o g o l ó m o h e d o p u r g n u e d. R A S Q a l e s r e c e l b a t s e e d e u p i s o t a l i x o t e l o h o c l a r o p ) O E ( i x o t e s o p u r g e d o r e m ú n l e o ) S A L ( l a e n i l a n e d a c e d s o t a n o f l u s o n e c n e b l i u q l a s o l e d a c i l í u q l a a n e d a c a l e d d u t i g n o l a l. o c i f í c e p s e o c i m í u q o t s e u p m o c a d a c a r a p a d a n o z a r n e i b r a t s e e b e d e t n e m r o i r e t n a o t i r c s e d a m e t s i s l a o t c e p s e r n o c n ó i c a i r a v a d o T o i d e m l e y s o n a m u h s e r e s s o l a r a p o g s e i r l e d n ó i c a u l a v e e d s o i p i c n i r p s o l n e c e l b a t s e e s e u q a l r o p , ) 1 ( n ó i s i m o C a l e d E E C / 7 6 / 3 9 a v i t c e r i D a l a o l g e r r a n o c n á r e c e l b a t s e e s a g r a c e d s e r o t c a f s o L. ) 2 ( o j e s n o C l e d 3 9 / 3 9 7 o n ) E E C ( o t n e m a l g e R l a y E E C / 8 4 5 / 7 6 a v i t c e r i D a l a o l g e r r a n o c s a d a c i f i t o n s a i c n a t s u s s a l e d e t n e i b m a a g r a c e d s e r o t c a F. 9. p , 3 9 9 1 9 8. 1. p , 3 9 9 1 4 5. e d 7 2 2 e d 4 8 L L O D O D ) 1 ( ) 2 ( - i b i s n e s r o y a m a l a t n e s e r p e i c e p s e a l i s C E O N ( 0 1 ) a d u g a d a d i c i x o t n e d a d i l ) a d u g a d a d i c i x o t n e d a d i l - i b i s n e s r o y a m a l a t n e s e r p e i c e p s e a l i s C E O N ( ) a j a b s á m C E O N ( 1 1 s a g l a o a i n h p a D , s e c e p n e C E O N 2 o m i n í M s a g l a o a i n h p a D , s e c e p n e C E O N 1 F U S E L B I N O P S I D S O T A D ) o j a b a s á m e s a é v ( s o c i f í c e p s e s o s a c n e 0 2 o ) r o i r e f n i 0 5 L C ( 0 2 ) r o i r e f n i 0 5 L C ( 0 5 s a g l a o a i n h p a D , s e c e p n e 0 5 C L 1 o m i n í M s a g l a o a i n h p a D , s e c e p n e 0 5 L C 3. s e r o i r e f n i s o t a d o s e r o t c a f s o n u e t n e m a c i f í t n e i c r a c i f i t s u j n a d e u p e u q s a b e u r p n a t r o p a e s i s , a m r o n a t s e e d n ó i c a i v s e d a n u e s r a d e d e u P s o v i t c a o i s n e T a d a d i l a v C E O N a i m n m í a l e s e m ó 1 T F U 0 0 1 0 1 5 s a g l a o a i n h p a D , s e c e p n e a d u g a 0 5 L C 2 o m i n í M S E L B I N O P S I D S O T A D s a g l a s a g l a s a g l a o o o a i n h p a d , s e c e p a i n h p a d , s e c e p a i n h p a d , s e c e p n e n e n e C E O N C E O N C E O N 1 2 3 s o v i t c a o i s n e t o N L 167/50 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 3 = C F 5 2 , = C F 2 = C F 5 1 , = C F 5 7 0 , = C F 5 0 , = C F 5 2 0 , = C F 1 0 , = C F (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) o n í s o n í s o n í s o n í s o n í s o n í s o n í s (cid:6) í s B R (cid:6) í s o n (cid:7) B R (cid:6) o n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) í s l / g m 1 (cid:2) E T L B R (cid:6) í s o n (cid:7) B R (cid:6) o n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) í s l / g m 0 1 (cid:2) E T L B R (cid:6) í s o n (cid:7) B R (cid:6) o n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) í s l / g m 0 1 (cid:1) E T L a t c e r i d a c i b ó r e a d a d i l i b a d a r g e d o i b : B R o z a l p o g r a l a o t c e f e : E T L n ó i c e r r o c e d r o t c a f : C F B R (cid:6) o n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) í s l / g m 1 0. (cid:2) E T L ) 1 ( n ó i c c e r r o c e d s e r o t c a f s o l r i n i f e d a r a p o j u l f e d a m e u q s e : ) s i s o i b o r e a n a ( s e l b a d a r g e d o i b o n s o c i n á g r o s o t s e u p m o C - a c i f i s o d a l a n á r a c i l p a e s y s e t n e i d e r g n i s o l e d s e d a d e i p o r p s a l n e e s o d n á s a b n á r e c e l b a t s e e s n ó i c c e r r o c e d s e r o t c a f. o d a v a l / g n e a d a s e r p x e n ó i c s o L ) 1 ( 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/51 Apéndice II DEFINICIÓN DE LOS CRITERIOS ECOLÓGICOS 1. Total de productos químicos El total de productos químicos se define como la dosis menos el contenido de agua en g/lavado. 2. Volumen crítico de dilución, toxicidad (VCDtox) El VCD factores de carga (FCar) y efectos a largo plazo (LTE) en la lista DID en l/lavado: se calcula para cada ingrediente i de la fórmula de acuerdo con los datos correspondientes a tox VCDtox (ingrediente i) = peso/lavado(i) × FCar(i) LTE(i) × 1 000 El VCD tox del producto es la suma del VCD tox de todos los ingredientes en l/lavado. 3. Fosfatos (como STPP) Peso por lavado de todos los fosfatos inorgánicos expresados como STPP, en g/lavado. 4. Compuestos orgánicos no biodegradables (aerobiosis) Peso por lavado de todos los ingredientes que sean compuestos orgánicos no biodegradables en aerobiosis (véase la lista DID) en g/lavado. 5. Compuestos orgánicos no biodegradables (anaerobiosis) Peso por lavado de todos los ingredientes que sean compuestos orgánicos no biodegradables en anaerobiosis (véase la lista DID) en g/lavado. 6. Nitroalmizcle Almizcle de xileno: 5-terc-butil-2,4,6-trinitro-m-xileno Almizcle de abelmosco: 4-terc-butil-3-metoxi-2,6-dinitrotolueno Mosqueno: 1,1,3,3,5-pentametil-4,6-dinitroindano Almizcle de tibetina: 1-terc-butil-3,4,5-trimetil-2,6-dinitrobenceno Almizcle de cetona: 4(cid:5)-terc-butil-2(cid:5),6(cid:5)-dimetilo-3(cid:5),5(cid:5)-dinitroacetafenona L 167/52 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 2. 7. 1999 Apéndice III DATOS E INFORMACIÓN QUE DEBE RECABAR DEL SOLICITANTE EL ORGANISMO COMPETENTE QUE RECIBA LA SOLICITUD DE ETIQUETA ECOLÓGICA 1. 1. Declaración sobre la formulación del producto y el cálculo de los criterios El organismo competente recabará del fabricante que solicite una etiqueta ecológica la siguiente informa- ción:  la formulación exacta del producto,  la descripción química exacta de los ingredientes (por ejemplo, la identificación según la UIQPA, número CAS, fórmulas empírica y estructural, pureza, tipo y porcentaje de impurezas, aditivos; en el caso de mezclas, por ejemplo, tensioactivos, número DID, composición y espectro de distribución de homólogos, isómeros y nombre comercial); pruebas analíticas de la composición de tensioactivos,  tonelaje exacto del producto que se comercializa (en fecha de 1 de marzo respecto al año anterior),  cálculo detallado de los criterios,  informe resumido de las pruebas de pureza de las enzimas con arreglo al punto 4 del anexo de la presente Decisión y un certificado de ausencia de organismos de producción,  una declaración de que:  el producto no contiene el tensioactivo alquilfenoletoxilato (APEO), los perfumes que contienen los compuestos nitroaromáticos que figuran en el apéndice II, el agente complejante EDTA y los ingredientes clasificados como carcinogénicos, mutagénicos o teratogénicos en las Directivas 67/548/CEE y 88/379/CEE,  los fosfonatos no superan los 0,2 g/lavado. 1. 2. Prueba de eficacia del lavado El solicitante presentará al organismo competente los resultados de la prueba de eficacia del lavado. 1. 3. Dosificador, envase e información al usuario Con el fin de demostrar el cumplimiento de los requisitos anteriormente mencionados, el organismo competente pedirá al solicitante los envases del producto y el dosificador. Si existen diferencias entre los distintos mercados nacionales y diversos tamaños de envase, deben aportarse todos los datos a este respecto. 1. 4. Solicitud de etiqueta ecológica para un detergente El organismo nacional competente podrá visitar las instalaciones de producción y envasado de la empresa solicitante y efectuar una inspección. El propio organismo competente velará para que las solicitudes sean presentadas con arreglo a los requisitos pertinentes del Reglamento (CEE) no 880/92 y los requisitos de procedimiento. 2. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 167/53 Apéndice IV ÍNDICE DE ABREVIATURAS APEO: Alquilfenoletoxilato CEN: CL : 50 DIN EC : 50 Organismo Europeo de Normalización Concentración letal (la concentración en la que el 50 % de los organismos sometidos a ensayo presentan un efecto letal en un tiempo definido) Deutsches Institut für Normung Concentración eficaz (la concentración en la que el 50 % de los organismos sometidos a ensayo presentan un efecto en un tiempo definido) ECETOC: Centro Europeo de Ecotoxicología de Productos Químicos EDTA: Ácido etilendiaminotetraacético EN: EO: FBP: FC: FCar: FI: FP: H EXCL : ISO: LTE: Norma europea Grupos etoxi Factor de bioconcentración en peces Factor de corrección Factor de carga Factor de incertidumbre Factor de ponderación Umbral de exclusión Organización Internacional de Normalización Efecto a largo plazo NOEC: Concentración de efecto no observado (en un ensayo crónico) P OW: QSAR: Coeficiente de partición octanol/agua Relaciones cuantitativas estructura/actividad RB: Biodegradabilidad directa STPP: Tripolifosfato de sodio THOD: Demanda teórica de oxígeno UIQPA: Unión Internacional de Química Pura y Aplicada VCD : tox Volumen crítico de dilución (toxicidad)


title: Decisão do Comité Misto do EEE n.o 63/1999 de 28 de Maio de 1999 que altera o anexo II (regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEE

eurovoc_concepts:
marketing
pharmaceutical product
plant health product

formats: html pdf print

text: 9. 11. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 284/45 DECISA˜ O DO COMITE´ MISTO DO EEE n. o 63/1999 de 28 de Maio de 1999 que altera o anexo II (regulamentaça˜o técnica, normas, ensaios e certificaça˜o) do Acordo EEE O COMITE´ MISTO DO EEE, Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Econo´ mico Europeu, alterado pelo protocolo que adapta o referido acordo, a seguir designado «o acordo», e, nomeadamente, o seu artigo 98. o, Considerando o seguinte: (1) O anexo II do acordo foi alterado pela Decisa˜o n. o 51/1999 do Comité Misto do EEE, de 30 de Abril de 1999 (1). (2) A Directiva 98/47/CE da Comissa˜o, de 25 de Junho de 1998, que inclui uma substância activa (azoxistrobina) no anexo I da Directiva 91/414/CEE do Conselho relativa à colocaça˜o dos produtos fitofarmacêuticos no mercado fitossanita´rio (2) deve ser incorporada no acordo, DECIDE: Artigo 1. o No ponto 12a (Directiva 91/414/CEE do Conselho) do capı´tulo XV do anexo II do acordo é aditado o travessa˜o seguinte: «— 398 L 0047: Directiva 98/47/CE da Comissa˜o, de 25 de Junho de 1998 (JO L 191 de 7. 7. 1998, p. 50). ». Artigo 2. o Fazem fé os textos da Directiva 98/47/CE, redigidos nas lı´nguas islandesa e norueguesa, que acompanham as respectivas verso˜ es linguı´sticas da presente decisa˜o. Artigo 3. o A presente decisa˜o entra em vigor em 29 de Maio de 1999, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificaço˜ es, em conformidade com o n. o 1 do artigo 103. o do acordo. (1) Ver pa´gina 9 do presente Jornal Oficial. (2) JO L 191 de 7. 7. 1998, p. 50. L 284/46 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 9. 11. 2000 A presente decisa˜o sera´ publicada na secça˜o EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo 4. o Feito em Bruxelas, em 28 de Maio de 1999. Pelo Comité Misto do EEE O Presidente F. BARBASO


title: Konvencija dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo

eurovoc_concepts:
air transport
international convention
international transport
transport regulations

text: 492 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/5 t. 22001A0718(01) 2001 7 18 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 194/39 KONVENCIJA DĖL TAM TIKRŲ TARPTAUTINIO VEŽIMO ORU TAISYKLIŲ SUVIENODINIMO VALSTYBĖS, ŠIOS KONVENCIJOS ŠALYS, PRIPAŽINDAMOS Konvencijos dėl tam tikrų taisyklių, susijusių su tarptautiniais vežimais oru, unifikavimo, pasirašytos 1929 m. spalio 12 d. Varšuvoje, (toliau — Varšuvos konvencija) ir kitų susijusių dokumentų svarų indėlį derinant tarp- tautinę privatinę oro teisę; PRIPAŽINDAMOS būtinybę modernizuoti ir konsoliduoti Varšuvos konvenciją ir su ja susijusius dokumentus; PRIPAŽINDAMOS būtinybę užtikrinti tarptautinio vežimo oru vartotojų interesų apsaugą ir teisingos kompensacijos, paremtos restitucijos principu, būtinybę; DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS siekį darniai plėtoti tarptautinio oro transporto veiklą ir tolygų keleivių, bagažo ir krovinių srautą, remiantis Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos, priimtos 1944 m. gruodžio 7 d. Čikagoje, princi- pais ir tikslais; ĮSITIKINUSIOS, kad bendri valstybių veiksmai, skirti tolesniam tam tikrų tarptautinį vežimą oru reglamentuojančių tai- syklių derinimui ir sisteminimui, pasitelkiant naują Konvenciją, yra tinkamiausias būdas reikiamai interesų pusiausvyrai pasiekti, SUSITARĖ: I SKYRIUS Bendrosios nuostatos 1 straipsnis Taikymo sritis 1. Ši konvencija taikoma visiems tarptautiniams keleivių, bagažo arba krovinių vežimams, kuriuos už atlygį vykdo orlai- vis. Ji vienodai taikoma neatlygintinam vežimui, kurį orlaiviu vykdo oro transporto įmonė. 2. Šioje konvencijoje sąvoka „tarptautinis vežimas“ — tai bet koks vežimas, kurio metu pagal šalių susitarimą, išvykimo ir atvykimo vieta nesvarbu, ar sustojama vežant ar perkrau- nama, yra abiejų valstybių, šios konvencijos šalių, teritorijose arba vienos valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje, jeigu sutarto sustojimo vieta yra kitoje valstybėje, net jeigu ši nėra valstybė, šios konvencijos šalis. Šioje konvencijoje vežimas tarp dviejų vienos valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje esan- čių punktų be sutarto sustojimo vietos nėra laikomas tarptauti- niu vežimu. Ši konvencija taip pat 4. vežimui, atsižvelgiant į jame išdėstytas nuostatas. taikoma V skyriuje nustatytam 2 straipsnis Valstybės vykdomas vežimas ir pašto siuntų vežimas 1. Ši konvencija taikoma vežimui, kurį vykdo valstybė arba teikia teisėtai įsteigtos valdžios įstaigos 1 straipsnyje numatyto- mis sąlygomis. Veždamas pašto siuntas, vežėjas atsakingas tik atitinkamai 2. pašto administracijai, remiantis taisyklėmis, reglamentuojančio- mis vežėjų ir pašto administracijų santykius. Išskyrus šio straipsnio 2 dalyje numatytus atvejus, šios 3. konvencijos nuostatos netaikomos pašto siuntų vežimui. II SKYRIUS Šalių, susijusių su keleivių, bagažo ir krovinių vežimu, dokumentai ir įsipareigojimai 3 straipsnis Keleiviai ir bagažas Šioje konvencijoje vežimas, kurį atlieka keletas vežėjų 3. paeiliui, yra laikomas vienu vežimu, jeigu šalys pripažįsta jį kaip vieningą veiklą, dėl kurios buvo susitarta sudarius vieną ar keletą sutarčių, jeigu jis nepraranda savo tarptautinio pobūdžio vien dėl to, kad vieną ar keletą sutarčių numatoma vykdyti tiktai vienos valstybės teritorijoje. ir 1. Keleiviams vežti vežimo dokumentas, jame: išduodamas individualus arba bendras a) nurodomos išvykimo ir paskirties vietos; 07/5 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 493 b) jeigu išvykimo ir paskirties vietos yra vienos valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje, o viena ar daugiau sutarto sustojimo vietų yra kitos valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje, nurodoma bent viena tokio sustojimo vieta. Bet kuris kitas 1 dalyje nurodytos informacijos išsaugo- 2. jimo būdas gali pakeisti toje dalyje nurodytą išduodamą doku- mentą. Jeigu naudojamas bet kuris kitas toks būdas, vežėjas siūlo raštu pateikti keleiviui taip išsaugotą informaciją. 3. Vežėjas keleiviui vieneto identifikacinę etiketę. išduoda kiekvieno įregistruoto bagažo Keleiviui raštu pranešama, kad jeigu taikoma ši konven- 4. cija, ji reguliuoja ir gali riboti vežėjų atsakomybę, susijusią su mirtimi arba kūno sužalojimu, bagažo sunaikinimu arba prara- dimu bei vėlavimu. Pirmiau pateiktų dalių nuostatų nesilaikymas nedaro 5. poveikio vežimo sutarčiai ar jos galiojimui, kuriai vis dėlto tai- komos šios konvencijos nuostatos, susijusios su atsakomybės apribojimu. 4 straipsnis Krovinys 1. Krovinį vežant išduodamas oro transporto važtaraštis. 2. Oro transporto važtaraštis gali būti pakeistas bet kokia kita priemone, kurioje įrašyta apie numatomą vykdyti vežimą. Jeigu naudojamos šios kitos priemonės, vežėjas, siuntėjo parei- kalavimu, pateikia gavėjui krovinio kvitą, leidžiantį identifikuoti siuntą bei pasinaudoti informacija, saugoma šių kitų priemonių įraše. 5 straipsnis Oro transporto važtaraščio arba krovinio kvito turinys Oro transporto važtaraštyje arba krovinio kvite: a) nurodomos išvykimo ir paskirties vietos; 7 straipsnis Oro transporto važtaraščio apibūdinimas Oro transporto važtaraštį surašo siuntėjas trimis autentiš- 1. kais egzemplioriais. 2. Pirmajame egzemplioriuje daroma žyma „vežėjui“; jį pasi- rašo siuntėjas. Antrajame egzemplioriuje daroma žyma „gavė- jui“; jį pasirašo siuntėjas ir vežėjas. Trečią egzempliorių pasi- rašo vežėjas ir, priėmus krovinį, perduoda jį siuntėjui. Vežėjo ir siuntėjo parašai gali būti atspausdinti arba juos 3. gali pakeisti spaudai. Jeigu siuntėjo prašymu važtaraštį surašo vežėjas, jis laiko- 4. mas surašytu siuntėjo vardu tol, kol neįrodyta priešingai. 8 straipsnis Dokumentai, skirti keletui krovinio vietų Jeigu yra daugiau kaip viena krovinio vieta: a) krovinio vežėjas turi teisę reikalauti, kad siuntėjas surašytų atskirtus oro transporto važtaraščius; b) siuntėjas turi teisę reikalauti, kad vežėjas pateiktų atskirus krovinio kvitus, jeigu naudojamos kitos 4 straipsnio 2 dalyje nurodytos priemonės. 9 straipsnis Dokumentų reikalavimų nesilaikymas 4—8 straipsnių nuostatų nesilaikymas nedaro poveikio vežimo sutarčiai ar jos galiojimui, kuriai vis dėl to taikomos šios Kon- vencijos nuostatos, susijusios su atsakomybės apribojimu. b) jeigu išvykimo ir paskirties vietos yra vienos valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje, o viena ar daugiau sutarto sustojimo vietų yra kitos valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje, nurodoma bent viena tokio sustojimo vieta ir 10 straipsnis Atsakomybė už dokumentuose pateiktus duomenis c) siuntos svoris. 6 straipsnis Su krovinio rūšimi susijęs dokumentas 1. Siuntėjas atsako už savo arba savo vardu į oro transporto važtaraštį įrašytų ar savo arba jo vardu pateiktų vežėjui įrašyti į krovinio kvitą arba į kitų priemonių dokumentus, nurodytus 4 straipsnio 2 dalyje, duomenų ir informacijos, susijusių su kroviniu, teisingumą. Tai, kas pirmiau išdėstyta taip pat tai- koma asmeniui, kai siuntėjo vardu veikiantis asmuo yra taip pat ir vežėjo atstovas. Prireikus iš siuntėjo gali būti pareikalauta, tam, kad būtų įvyk- dyti atitinkami muitinės, policijos ar panašių valdžios institu- cijų reikalavimai, pateikti dokumentą, nurodantį krovinio rūšį. Ši nuostata dėl to nesukuria vežėjui jokių pareigų, įsipareigo- jimų ar atsakomybės. 2. Siuntėjas atlygina bet kokią žalą, padarytą vežėjui ar kitam asmeniui, kuriam vežėjas yra atsakingas, dėl siuntėjo ar informacijos neteisingumo, jo vardu pateiktų duomenų ir netikslumo ar nepilnumo. 494 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/5 t. Atsižvelgdamas į šio straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatas, 3. vežėjas atlygina bet kokią žalą, kuri dėl jo ar jo vardu į krovi- nio kvitą ar į kitų priemonių dokumentus, nurodytus 4 straips- nio 2 dalyje, įrašytų duomenų ir informacijos neteisingumo, netikslumo ar nepilnumo yra padaroma vežėjui ar kitam asme- niui, kuriam šis atsakingas. Siuntėjo teisės baigiasi, kai pagal 13 straipsnį atsiranda 4. gavėjo teisė. Tačiau jei gavėjas atsisako priimti krovinį ar su juo negalima susisiekti, siuntėjas vėl atgauna savąją disponavimo teisę. 13 straipsnis Krovinio pristatymas 11 straipsnis Įrodomoji dokumentų vertė 1. Išskyrus atvejus, kai siuntėjas pasinaudojo savo 12 straips- nyje nurodyta teise, gavėjas nuo krovinio atvykimo į paskirties vietą momento turi teisę reikalauti, kad vežėjas pristatytų jam krovinį, apmokėjus reikiamus mokesčius ir įvykdžius vežimo sąlygas. 1. Oro transporto važtaraštis arba krovinio kvitas yra prima facie sutarties sudarymo, krovinio priėmimo ir juose minimų vežimo sąlygų įrodymas. Jei nėra susitarta kitaip, vežėjo pareiga yra pranešti gavė- 2. jui, kai tik krovinys atvežtas. Visi oro transporto važtaraštyje arba krovinio kvite įrašyti 2. duomenys apie krovinio svorį, dydį ir pakuotę, taip pat apie bagažo vietų skaičių laikomi prima facie duomenų įrodymu; duomenys apie krovinio kiekį, apimtį ir būklę nėra laikomi įro- išskyrus tuos atvejus, kai vežėjas visa tai dymu prieš vežėją, siuntėjui bei nurodė oro transporto patikrino dalyvaujant važtaraštyje arba krovinio kvite ir jei tai susiję su duomenimis apie akivaizdžią krovinio būklę. 12 straipsnis 3. Jei vežėjas pripažįsta, kad krovinys prarastas arba jei kro- vinys neatvežamas per septynias dienas nuo tos dienos, kai jis turėjo būti atvežtas, gavėjas turi teisę pasinaudoti vežimo sutar- tyje numatytomis teisėmis vežėjo atžvilgiu. 14 straipsnis Siuntėjo ir gavėjo teisių įgyvendinimas Siuntėjas ir gavėjas, abu savo vardu, gali atitinkamai naudotis visomis 12 ir 13 straipsniuose jiems suteiktomis teisėmis, nesvarbu, ar jie veikia savo ar kito interesais, jei tik įvykdomi vežimo sutartyje numatyti įsipareigojimai. Disponavimo kroviniu teisė 15 straipsnis jei Siuntėjas, su sąlyga, jis laikosi visų įsipareigojimų 1. pagal vežimo sutartį, turi teisę disponuoti kroviniu atsiimda- mas jį išvykimo ar paskirties oro uoste arba sulaikydamas jį bet kuriame nusileidimo punkte, arba duodamas nurodymus jį išduoti paskirties vietoje ar pakeliui kitam asmeniui, nei oro transporto važtaraštyje nurodytas gavėjas, arba reikalaudamas sugrąžinti krovinį į išvykimo oro uostą. Siuntėjas privalo nau- dotis šia disponavimo teise nedarydamas žalos vežėjui ar kitiems siuntėjams ir privalo padengti visas išlaidas, susijusias su naudojimusi šia teise. Siuntėjo ir gavėjo santykiai arba trečiųjų šalių tarpusavio santykiai 1. 12, 13 ir 14 straipsniai nedaro įtakos nei siuntėjo ir gavėjo tarpusavio santykiams, nei trečiųjų šalių, kurių teisės atsiranda iš siuntėjo arba gavėjo, santykiams. 2. 12, 13 ir 14 straipsnių nuostatos gali būti pakeistos tik tam tikromis nuostatomis, kurios turi būti įrašytos į oro trans- porto važtaraštį arba krovinio kvitą. Tais atvejais, kai neįmanoma įvykdyti siuntėjo nurodymų, 2. vežėjas privalo apie tai nedelsiant pranešti siuntėjui. 16 straipsnis Muitinės, policijos arba kitų valdžios institucijų formalumai 3. Jei vežėjas įvykdo siuntėjo nurodymus dėl disponavimo kroviniu, nereikalaudamas pateikti pastarajam išduoto oro transporto važtaraščio egzemplioriaus ar krovinio kvito, tuo pačiu jis, nepažeisdamas savo regreso teisės siuntėjo atžvilgiu, prisiima atsakomybę už žalą, kuri tuo gali būti padaryta bet kuriam teisėtam oro transporto važtaraščio egzemplioriaus ar krovinio kvito turėtojui. 1. Siuntėjas privalo pateikti tokią informaciją ir dokumentus, kurie iki krovinio perdavimo gavėjui yra būtini muitinės, poli- cijos arba kitų valdžios institucijų formalumams atlikti. Siuntė- jas yra atsakingas vežėjui už visus nuostolius, kurie atsirado dėl to, kad informacijos ar dokumentų nebuvo, jie buvo nepakan- kami arba neteisingi, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to kaltas pats vežėjas, jo darbuotojai arba atstovai. 07/5 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 495 Vežėjas neprivalo tikrinti 2. mentų tikslumo ar pakankamumo. tokios informacijos ir doku- III SKYRIUS Vežėjo atsakomybė ir žalos atlyginimo dydis 17 straipsnis Keleivio gyvybės atėmimas ir kūno sužalojimas. Bagažui padaryta žala Vežėjas atsako už keleivio gyvybės atėmimą ar sveikatos 1. sužalojimą, jei nelaimingas atsitikimas, kuris buvo gyvybės atėmimo ar sužalojimo priežastimis, įvyko orlaivyje arba įlaipi- nimo ar išlaipinimo veiksmų metu. Vežėjas atsako už žalą, atsiradusią sunaikinus, praradus 2. jeigu atsitikimas, kuris arba sugadinus įregistruotą bagažą, buvo sunaikinimo, praradimo arba sugadinimo priežastis, įvyko orlaivyje arba bet kuriuo kitu laikotarpiu, per kurį vežėjas buvo atsakingas už įregistruotą bagažą. Tačiau vežėjas neatsako, jeigu ir tik dėl tokio bagažo, kuriam padaryta žala dėl anksčiau trūkumų ar kokybės. Neregistruoto bagažo turėtų defektų, atveju, įskaitant asmens daiktus, vežėjas atsako tik tuo atveju, jeigu žala atsirado dėl jo ar jo darbuotojų arba atstovų kaltės. Jei vežėjas pripažįsta, kad įregistruotas bagažas prarastas 3. arba jei įregistruotas bagažas neatvežamas per dvidešimt vieną dieną nuo tos dienos, kai jis turėjo būti atvežtas, keleivis turi teisę pasinaudoti vežimo sutartyje numatytomis teisėmis vežėjo atžvilgiu. Jeigu nenumatyta kitaip, 4. „bagažas“ apima tiek įregistruotą, tiek ir neregistruotą bagažą. šioje Konvencijoje sąvoka 18 straipsnis Kroviniui padaryta žala 1. Vežėjas atsako už žalą, atsiradusią sunaikinus, praradus arba sugadinus krovinį, tik tuo atveju, jeigu atsitikimas, kuris buvo sugadinimo priežastis, įvyko vežimo oru metu. 2. Tačiau vežėjas neatsako, jeigu, ir tiek, kiek jis įrodo, kad krovinio sunaikinimas, praradimas arba sugadinimas įvyko dėl vienos ar keleto šių priežasčių: Vežimas oru kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalyje apima 3. laikotarpį, per kurį už krovinį atsako vežėjas. Vežimo oru laikotarpis neapima jokio už oro uosto ribų 4. jūra arba vidaus vandenų keliais. atliekamo vežimo sausuma, Tačiau, jeigu toks vežimas atliekamas vykdant vežimo oru sutartį, norint pakrauti, pristatyti arba perkrauti, bet kokia žala, kol nebus įrodyta priešingai, yra laikoma atsiradusia dėl įvykio, atsitikusio vežimo oru metu. Jeigu vežėjas be siuntėjo sutikimo pakeičia vežimą dėl kurio šalys susitarė, jog jis bus vykdomas oru, kita transporto rūšimi visame ar dalyje vežimo, toks veži- mas kita transporto rūšimi priskiriamas vežimo oru laikotar- piui. 19 straipsnis Vėlavimas Vežėjas atsako už žalą, atsiradusią dėl vėlavimo vežant oru keleivius, bagažą arba krovinius. Tačiau vežėjas neatsako už žalą, atsiradusią dėl vėlavimo, jeigu jis įrodo, kad jis ir jo dar- buotojai ir atstovai ėmėsi visų prieinamų protingų priemonių žalai išvengti, arba tai, kad jam ar jiems buvo neįmanoma imtis šių priemonių. 20 straipsnis Atleidimas nuo atsakomybės Jeigu vežėjas įrodo, kad žalos priežastis buvo arba ją lėmė asmens, reikalaujančio kompensacijos, arba asmens, iš kurio jis ar ji įgijo jo ar jos teises, neatsargumas, kiti neteisėtas veikimas arba neveikimas, vežėjas visiškai ar dalinai atleidžiamas nuo atsakomybės ieškovui tiek, kiek toks neatsargumas ar neteisėtas veikimas arba neveikimas buvo žalos priežastis ar prisidėjo prie jos atsiradimo. Jeigu dėl keleivio gyvybės atėmimo ar sužalo- jimo kompensacijos reikalauja kitas asmuo, o ne pats keleivis, vežėjas taip pat visiškai ar iš dalies atleidžiamas nuo atsako- mybės tiek, kiek jis įrodo, kad žalos priežastis buvo arba ją lėmė to keleivio neatsargumas ar kitas neteisėtas veikimas arba neveikimas. Šis straipsnis taikomas visoms šios Konvencijos nuostatoms dėl atsakomybės, įskaitant 21 straipsnio 1dalį. a) to krovinio anksčiau turėtų defektų ar kokybės trūkumų; 21 straipsnis b) pakavimo su trūkumais, kurį atliko kitas, nei vežėjas, jo darbuotojai ar atstovai asmuo; Kompensacija keleivių gyvybės atėmimo ar sužalojimo atveju c) karo ar ginkluoto konflikto veiksmų; d) valdžios institucijų veiksmų, susijusių su krovinio atvy- kimu, išvykimu arba tranzitu. Vežėjas negali išvengti atsakomybės arba ją riboti už žalą, ir neviršija 100 000 1. kuri atsirado pagal 17 straipsnio 1 dalį specialiųjų skolinimosi teisių kiekvienam keleiviui. 496 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/5 t. Vežėjas neatsako už tokią žalą, kuri atsirado pagal 2. 17 straipsnio 1 dalį ir kuri kiekvienam keleiviui viršija 100 000 specialiųjų skolinimosi teisių, jeigu vežėjas įrodo, kad: a) ši žala neatsirado dėl vežėjo, jo darbuotojų ar atstovų neat- sargumo arba kito neteisėto veikimo arba neveikimo arba b) ši žala atsirado vien tiktai dėl trečiosios šalies neatsargumo arba kito neteisėtų veikimo arba neveikimo. 22 straipsnis Atsakomybės ribos dėl vėlavimo, bagažo ir krovinio 1. Žalos, atsiradusios dėl vėlavimo, kaip numatyta 19 straips- nyje vežant keleivius, vežėjo atsakomybė kiekvienam keleiviui neviršija 4 150 specialiųjų skolinimosi teisių. 2. Vežant bagažą, vežėjo atsakomybė dėl sunaikinimo, pra- radimo arba vėlavimo neviršija 1 000 specialiųjų skolinimosi teisių kiekvienam keleiviui, nebent keleivis, registruodamas bagažą, pateikė specialią suinteresuotumo savo bagažo prista- tymu į paskirties vietą deklaraciją ir sumokėjo papildomą jeigu tuo atveju to reikalaujama. Šiuo atveju pinigų sumą, sumą, neviršijančią deklaruotos vežėjas privalo sumokėti sumos, nebent jis įrodytų, jog ši suma yra didesnė negu kelei- vio dabartinis suinteresuotumas bagažo pristatymu į paskirties vietą. siuntėjas, perduodamas 3. Vežant krovinį, vežėjo atsakomybė dėl sunaikinimo, pra- radimo arba vėlavimo neviršija 17 specialiųjų skolinimosi teisių vienam kilogramui, nebent siuntą vežėjui, pateikė specialią suinteresuotumo savo krovinio prista- tymu į paskirties vietą deklaraciją ir sumokėjo papildomą pinigų sumą, jeigu tuo atveju reikalaujama. Šiuo atveju vežėjas privalo sumokėti sumos, nebent jis įrodytų, jog ši suma yra didesnė negu siuntėjo dabar- tinis suinteresuotumas bagažo pristatymu į paskirties vietą. sumą, neviršijančią deklaruotos Dalies krovinio ar bet kokio jame esančio daikto sunaiki- 4. nimo, praradimo, sužalojimo ar vėlavimo atveju nustatant sumą, iki kurios yra ribojama vežėjo atsakomybė, atsižvelgiama tik į bendrą atitinkamos krovinio vietos ar vietų svorį. Jeigu dalies krovinio ar bet kokio jame esančio daikto sunaikinimas, praradimas, sužalojimas ar vėlavimas turi neigiamos įtakos kitų tame pačiame oro transporto važtaraštyje, tame pačiame kvite arba, jeigu jie nebuvo išduoti, tame pačiame įraše, saugomame 4 straipsnio 2 dalyje minimose priemonėse, esančių krovinio vietų vertei, nustatant atsakomybės ribą, taip pat bus atsižvel- giama į bendrą šios vietos ar vietų svorį. Pirmiau pateiktos šio straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos 5. netaikomos, jeigu įrodoma, kad žala buvo padaryta dėl vežėjo ar jo darbuotojų arba atstovų veikimo ar neveikimo, ketinant padaryti žalą arba dėl neatsargumo bei žinant, kad ši žala grei- čiausiai bus padaryta; jeigu tik šio darbuotojo ar atstovo veiksmo veikimo ar neveikimo atveju įrodoma, kad tas darbuo- tojas ar atstovas vykdė savo tarnybines pareigas. Ribos, numatytos 21 bei šiame straipsniuose netrukdo 6. teismui papildomai priteisti, vadovaujantis įstatymais, visas ar dalį ieškovo patirtų bylinėjimosi išlaidų ar kitas išlaidas, susiju- sias su bylos nagrinėjimu, įskaitant palūkanas. Pirmiau minėta nuostata netaikoma, jeigu priteistos žalos dydis, išskyrus bylinė- jimosi išlaidas bei kitas išlaidas, susijusias su bylos nagrinėjimu, neviršija per šešių mėnesių laikotarpį nuo tos dienos, kai buvo padaryta žala arba iki pradedant nagrinėti bylą, jeigu ši data vėlesnė, vežėjo raštu pasiūlytos ieškovui sumos. 23 straipsnis Piniginių vienetų perskaičiavimas skolinimosi specialiąsias fondo apibrėžtas 1. Laikoma, kad šioje konvencijoje nurodytos sumos, išreikš- tos specialiosiomis skolinimosi teisėmis, atitinka Tarptautinio teises. valiutos Teismo proceso atveju sumų perskaičiavimas į nacionalines valiutas vykdomas remiantis šių valiutų verte specialiosios sko- linimosi teisės atžvilgiu teismo sprendimo priėmimo dieną. Specialiąja skolinimosi teise išreikšta valstybės, priklausančios Tarptautiniam valiutos fondui, nacionalinės valiutos vertė yra skaičiuojama pagal Tarptautinio valiutos fondo taikomą įverti- nimo metodą, galiojantį teismo sprendimo priėmimo dieną, jo operacijoms bei teise sandoriams. Specialiąja išreikšta valstybės, nepriklausančios Tarptautiniam valiutos fon- dui, nacionalinės valiutos vertė skaičiuojama tos valstybės nus- tatytu būdu. skolinimosi Tačiau tos valstybės, kurios nepriklauso Tarptautiniam 2. valiutos fondui ir kurių teisė neleidžia taikyti šio straipsnio 1 dalies nuostatų, gali ratifikuodamos, prisijungdamos ar bet kada po to paskelbti, jog 21 straipsnyje numatyta vežėjo atsa- komybės riba nustatoma 1 500 000 piniginių vienetų kiekvie- nam keleiviui jų teritorijoje vykstantiems teismo procesams; 62 500 piniginių vienetų kiekvienam keleiviui pagal 22 straips- nio 1 dalį; 15 000 piniginių vienetų pagal 22 straipsnio 2 dalį ir 250 piniginių vienetų kilogramui pagal 22 straipsnio 3 dalį. Šis piniginis vienetas atitinka 65,5 miligramus devyni šimtai tūkstantųjų prabos aukso. Šios sumos gali būti perskaičiuoja- mos į atitinkamą nacionalinę valiutą suapvalintais skaičiais. Šios sumos perskaičiuojamos nacionaline valiuta pagal tos šalies įstatymus. Šio straipsnio 1 dalies paskutiniame sakinyje nurodytas 3. skaičiavimas ir šio straipsnio 2 dalyje nurodytas perskaičiavimo 07/5 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 497 taip, kad valstybės, šios konvencijos šalies, būdas taikomi nacionaline valiuta būtų kuo tiksliau išreikštos 21 ir 22 straips- niuose nurodytos sumos, kurios būtų gautos taikant šio straips- nio 1 dalies tris pirmuosius sakinius. Valstybės, šios konvenci- jos šalys, deponuodamos ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie šios konvencijos dokumentus, praneša depozitarui apie skaičiavimo būdą, remiantis šio straipsnio 1 dalimi arba atitinkamai perskaičiuojant gautą sumą pagal šio straipsnio 2 dalį, ir apie bet kurį pasikeitimą. 26 straipsnis Sutarties nuostatų negaliojimas Bet kuri nuostata, kuria siekiama sumažinti vežėjo atsakomybę arba nustatyti mažesnes, negu numatyta šioje konvencijoje, ribas, negalioja, tačiau bet kurios tokios nuostatos negaliojimas nėra priežastis tam, kad negaliotų visa sutartis, kuriai lieka galioti šios konvencijos nuostatos. 24 straipsnis Ribų peržiūrėjimas 1. Nepažeisdamas šios konvencijos 25 straipsnio nuostatų ir pagal tolesnę 2 dalį, 21, 22 ir 23 straipsniuose numatytas atsa- komybės ribas depozitaras pakartotinai svarsto kas penkeri metai, pirmasis toks pakartotinis svarstymas vyksta baigiantis penktiesiems metams nuo šios Konvencijos įsigaliojimo dienos arba, jeigu Konvencija neįsigalioja per pirmuosius penkerius metus nuo jos pirmosios pateikimo pasirašyti dienos, per pir- muosius jos įsigaliojimo metus, atsižvelgiant į infliacijos koefi- cientą, kuris atitinka infliacijos tempų mastą per laikotarpį nuo pirmesnio svarstymo, arba pirmojo svarstymo metu — nuo šios konvencijos įsigaliojimo datos. Infliacijos tempų mastas, naudojamas nustatant infliacijos koeficientą, apskaičiuojamas remiantis vartotojų kainų indeksų didėjimo ar mažėjimo meti- nių rodiklių svertiniu vidurkiu valstybėse, kurių valiutos sudaro 23 straipsnio 1 dalyje nurodytą specialiąją skolinimosi teisę. Jeigu ankstesnėje dalyje nurodyto pakartotinio svarstymo 2. metu nusprendžiama, kad infliacijos rodiklis viršija 10 %, depo- zitaras praneša valstybėms, šios konvencijos šalims, apie atsa- komybės ribų pakartotinį svarstymą. Bet kuris toks pakeitimas įsigalioja praėjus šešiems mėnesiams nuo tada, kai apie jį pra- nešama valstybėms, šios konvencijos šalims. Jeigu trijų mėnesių laikotarpiu po to, kai buvo pranešta valstybėms, šios konvenci- jos šalims, dauguma valstybių, šios konvencijos šalių, pareiškia, kad jos nepritaria, šis pakeitimas neįsigalioja, ir depozitaras pateikia šį klausimą svarstyti valstybių, šios konvencijos šalių, susitikimui. Depozitaras nedelsdamas praneša visoms vals- tybėms, šios konvencijos šalims, apie kiekvieno pakeitimo įsi- galiojimą. 3. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, šio straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka taikoma bet kada, jei tik dėl to pareiškia norą vienas trečdalis valstybių, šios konvencijos šalių, ir jeigu 1 dalyje minimas infliacijos koeficientas viršija 30 % per laikotarpį nuo ankstesniojo svarstymo arba nuo šios Konvencijos įsigaliojimo dienos tuo atveju, jeigu ankstesnio svarstymo nebuvo. Vėlesni svarstymai pagal šio straipsnio 1 dalyje nurodytą tvarką vyks kas penkeri metai, pradedant penktųjų metų pabaigoje nuo svarstymo pagal šią straipsnio dalį dienos. 25 straipsnis Riboms taikomos išlygos Vežėjas gali reikalauti, kad vežimo sutartyje būtų numatytos didesnės, negu šioje konvencijoje numatytos atsakomybės ribos arba nenumatytos visai jokios atsakomybės ribos. 27 straipsnis Sutarties sudarymo laisvė Niekas šioje konvencijoje negali sukliudyti vežėjui atsisakyti sudaryti bet kokią vežimo sutartį, atsisakyti bet kokių pagal šią konvenciją galimų apsaugos priemonių arba nustatyti sąlygas, neprieštaraujančias šios konvencijos nuostatoms. 28 straipsnis Išankstiniai mokėjimai Tuo atveju, jeigu orlaivio avarijos metu žuvo arba buvo sužaloti keleiviai, vežėjas, jeigu to reikalauja nacionalinė teisė, nedelsdamas iš anksto išmoka kompensaciją fiziniam asmeniui ar turintiems teisę reikalauti kompensacijos asmenims tam, kad būtų patenkinti šių asmenų neatidėliotini ekonominiai porei- kiai. Tokie išankstiniai mokėjimai nėra laikomi atsakomybės pripažinimu ir gali būti įskaityti į bet kurias vežėjo vėliau kaip žalos atlyginimas mokamas sumas. 29 straipsnis Reikalavimų pagrindas Vežant keleivius, bagažą ir krovinį, bet koks ieškinys dėl žalos atlyginimo, nesvarbu koks jo pagrindas, ar tai būtų ši konven- cija, sutartis, deliktas arba kas kita, gali būti pareiškiamas tik pagal šioje konvencijoje numatytas sąlygas ir atsakomybės ribas, iš anksto nesprendžiant klausimo, kokie asmenys turi teisę pareikšti ieškinį bei kokios yra jų atitinkamos teisės. Bet kuriuo tokiu atveju baudiniai, pavyzdiniai arba bet kokie kiti neatlygintiniai nuostoliai negali būti išieškomi. 30 straipsnis Darbuotojai, atstovai. Reikalavimų sujungimas 1. Jeigu vežėjo darbuotojui ar atstovui pareikštas ieškinys dėl susijusios su šia konvencija žalos atlyginimo, toks darbuoto- jas arba atstovas, jeigu jis įrodo, kad vykdė savo tarnybines pareigas, turi teisę pasinaudoti tokiomis atsakomybės sąlygomis ir ribomis, kokiomis pagal šią konvenciją gali naudotis vežėjas. 498 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/5 t. Šiuo atveju vežėjo, 2. sumų visuma neviršija nustatytų ribų. jo darbuotojų ir atstovų atlygintinų 3. Išskyrus krovinius, šio straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos netaikomos, jeigu įrodoma, kad žala buvo padaryta dėl darbuo- tojų arba atstovų veikimo ar neveikimo, siekiant padaryti žalos arba dėl neatsargumo bei žinant, kad ši žala greičiausiai bus padaryta. Žalos atlyginimo dėl keleivio gyvybės atėmimo ar sužalo- 2. jimo atveju ieškinys gali būti pareiškiamas vienam iš šio straipsnio 1 dalyje nurodytų teismų arba valstybės, šios kon- vencijos šalies, teritorijoje, kuri avarijos metu buvo pagrindinė ir nuolatinė keleivio gyvenamoji vieta bei į kurią arba iš kurios vežėjas teikia keleivių vežimo oru paslaugas tiek savo orlaiviu, tiek kito vežėjo orlaiviu pagal komercinę sutartį bei kurioje pats vežėjas arba kitas, su juo komercinę sutartį sudaręs vežėjas vykdo keleivių vežimo oru veiklą nuomojamose ar nuosavose patalpose. 31 straipsnis 3. Šio straipsnio 2 dalyje: Skundų pateikimas laiku Įregistruoto bagažo ar krovinio pristatymas asmeniui be 1. laikomas prima facie įrodymu, kad šie jokių nusiskundimų, buvo atvežti geros būklės ir pagal vežimo dokumentą arba pagal kitą įrašą, išsaugotą kitomis priemonėmis, nurodytomis 3 straipsnio 2 dalyje ir 4 straipsnio 2 dalyje. 2. Žalos atveju — asmuo turintis teisę, kad jam būtų prista- tytas krovinys, pastebėjęs padarytą žalą, tuoj pat arba vėliausiai per 7 dienas nuo įregistruoto bagažo gavimo dienos bei per 14 dienų nuo krovinio gavimo dienos privalo pateikti skundą vežėjui. Jei vėluojama, skundas privalo būti pareikštas ne vėliau kaip per 21 dieną nuo tos dienos, kai jam buvo perduotas bagažas ar krovinys. Visi skundai privalo būti pateikti raštu ir perduoti arba 3. išsiųsti per nurodytą laikotarpį. Jeigu per pirmiau nurodytus laikotarpius skundas nepatei- 4. kiamas, jokie ieškiniai prieš vežėją nepriimami, išskyrus jeigu pastarasis sukčiauja. 32 straipsnis Atsakingo asmens mirtis Atsakingo asmens mirties atveju ieškinys dėl žalos atlyginimo pagal šios konvencijos nuostatas pareiškiamas teisėtai jo nuosa- vybę atstovaujantiems asmenims. a) b) „komercinė sutartis“ — tai sutartis, išskyrus atstovavimo sutartį, sudaryta tarp vežėjų bei susijusi su jų bendromis keleivių vežimo oru paslaugomis; „pagrindinė ir nuolatinė gyvenamoji vieta“ — tai nustatyta ir nuolatinė keleivio gyvenamoji vieta nelaimingo atsiti- kimo metu. Šiuo požiūriu keleivio pilietybė nėra lemiamas veiksnys. Teismo proceso tvarka nustatoma pagal teismo, kuriam 4. buvo pateiktas ieškinys, vietos teisę. 34 straipsnis Arbitražas į Atsižvelgdamos šio straipsnio nuostatas, krovinio 1. vežimo sutarties šalys gali nustatyti, kad bet koks ginčas dėl vežėjo atsakomybės pagal šią Konvenciją sprendžiamas arbi- traže. Toks susitarimas sudaromas raštu. Nagrinėjimas arbitraže ieškovo pageidavimu vyksta vie- 2. noje iš vietų pagal 33 straipsnyje nurodytą teismingumą. Arbitras arba arbitražinis teismas taiko šios konvencijos 3. nuostatas. Šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos laikomos kiekvieno ir bet kuri šio 4. straipsnio apie arbitražą arba sutartį dalimi straipsnio ar sutarties neatitinkanti nuostata yra negaliojanti. 33 straipsnis Teismingumas 35 straipsnis Ieškinių senatis Ieškinys dėl žalos atlyginimo ieškovo nuožiūra privalo 1. būti pareiškiamas vienos iš valstybių, šios konvencijos šalių, teritorijoje arba vežėjo gyvenamosios vietos ar jo pagrindinės ūkinės-komercinės verslo vietos arba ūkinės-komercinės verslo vietos, kurioje buvo sudaryta sutartis, arba paskirties vietos teismui. Teisė į žalos atlyginimą panaikinama, 1. jeigu ieškinys nebuvo pareikštas per dvejus metus, skaičiuojant nuo atvykimo į paskirties vietą dienos arba nuo tos dienos, kada orlaivis turėjo atvykti, arba nuo tos dienos, kada vežimas sustojo. 07/5 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 499 Šio laikotarpio apskaičiavimo metodas nustatomas pagal 2. teismo, kuriam pateiktas ieškinys, vietos teisę. Jokia šios konvencijos nuostata netrukdo šalims kai jos 2. vykdo kombinuotą vežimą įtraukti į vežimo oru dokumentą sąlygas dėl kitų vežimo rūšių su sąlyga, kad vežimui oru bus taikomos šios konvencijos nuostatos. 36 straipsnis Nuoseklieji vežimai 1. Pagal 1 straipsnio 3 dalies nuostatas vežimų, kuriuos nuosekliai vykdo keletas vežėjų, atveju kiekvienam vežėjui, pri- imančiam keleivius, bagažą arba krovinį taikomos šios konven- cijos numatytos taisyklės, ir jis laikomas viena vežimo sutarties šalimi tiek, kiek ši sutartis susijusi su jo kontroliuojamo vežimo dalimi. Tokio vežimo atveju — keleivis ar bet kuris asmuo, turin- 2. tis teisę gauti jam priklausančią kompensaciją, gali pareikšti ieškinį tik vežėjui, atlikusiam vežimą, kurio metu įvyko nelai- mingas atsitikimas arba vėlavimas, išskyrus tuos atvejus, kai pagal konkretų susitarimą pirmasis vežėjas prisiėmė atsako- mybę už visą vežimą. 3. Bagažo ar krovinio atveju — keleivis arba siuntėjas turės teisę pareikšti ieškinį pirmajam vežėjui, o keleivis arba gavėjas, turintys teisę gauti bagažą arba krovinį, turės teisę pareikšti ieškinį paskutiniajam vežėjui, be to, ir kiekvienas iš jų gali pareikšti ieškinį vežėjui, vykdžiusiam vežimą, kurio metu bagažas ar krovinys buvo sunaikintas, prarastas, sugadintas arba vėlavo. Šie vežėjai keleiviui, siuntėjui arba gavėjui atsako solidariai. 37 straipsnis Regreso trečiosioms šalims teisė Jokia šios konvencijos nuostata iš anksto neapsprendžia klau- simo, ar pagal jos nuostatas atsakingas už žalą asmuo turi regreso teisę bet kuriam kitam asmeniui. IV SKYRIUS Kombinuotas vežimas 38 straipsnis Kombinuotas vežimas V SKYRIUS Vežimas oru, kurį vykdo kitas asmuo, nei sudaręs sutartį vežėjas 39 straipsnis Sutartį sudaręs vežėjas ir faktinis vežėjas Šio skyriaus nuostatos taikomos, kai asmuo (toliau — sutartį sudaręs vežėjas) kaip pagrindinė šalis sudaro šia konvencija reglamentuojamą vežimo sutartį su keleiviu arba siuntėju arba su asmeniu veikiančiu keleivio ar siuntėjo vardu, o kitas asmuo (toliau — faktinis vežėjas), kurį įgaliojo sutartį sudaręs vežėjas, vykdo visą arba dalį vežimo, tačiau nėra šiai vežimo daliai vie- nas iš nuoseklių vežėjų, kaip apibrėžta šioje konvencijoje. Nurodytas įgaliojimas pripažįstamas tol, kol neįrodyta priešin- gai. 40 straipsnis Sudariusių sutartį vežėjų ir faktinių vežėjų atsakomybė Jeigu vadovaudamasis 39 straipsnyje nurodyta sutartimi sutartį sudaręs vežėjas vykdo visą ar dalį šia konvencija reglamentuo- jamo vežimo, abiem vežėjams: tiek sutartį sudariusiam vežėjui, tiek faktiniam vežėjui, išskyrus tuos atvejus, kai šiame skyriuje numatyta kitaip, taikomos šios konvencijos nuostatos, pirma- jam — visam sutartyje numatytam vežimui, antrajam — tik tai vežimo daliai, kurią jis vykdo. 41 straipsnis Abipusė atsakomybė Faktinio vežėjo ir jo darbuotojų bei atstovų, vykdančių 1. savo tarnybines pareigas, veikimas ar neveikimas faktinio vežėjo vykdomo vežimo atžvilgiu laikomi taip pat ir sutartį sudariusio vežėjo veikimu ar neveikimu. 1. Kombinuotam vežimui, kurio dalis atliekamo oru, o dalis — kita vežimo rūšimi, šios konvencijos nuostatos atsižvelgiant į 18 straipsnio 4 dalį taikomos tik vežimui oru, jeigu šis ati- tinka 1 straipsnio sąlygas. 2. Sutartį sudariusio vežėjo ir jo darbuotojų bei atstovų, vykdančių savo tarnybines pareigas, veikimas ar neveikimas faktinio vežėjo vykdomo vežimo atžvilgiu laikomi taip pat ir faktinio vežėjo veikimu ar neveikimu. Tačiau nei veikimas nei 500 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/5 t. neveikimas neužtraukia faktiniam vežėjui atsakomybės, kurios suma, viršija 21, 22, 23 ir 24 straipsniuose nurodytas sumas. Joks specialus susitarimas, pagal kurį sutartį sudaręs vežėjas prisiima pagal šią Konvenciją nenumatytus įsipareigojimus, arba bet kokių šioje Konvencijoje numatytų teisių arba gynybos priemonių atsisakymas, arba jokia 22 straipsnyje aptariama speciali suinteresuotumo savo bagažo pristatymu į paskirties vietą deklaracija nedaro įtakos faktiniam vežėjui, nebent su juo dėl to susitarta. 46 straipsnis Papildoma jurisdikcija Ieškovo nuožiūra bet kuris ieškinys dėl žalos atlyginimo privalo būti pateiktas vienos iš valstybių, šios konvencijos šalių, terito- rijoje teismui, kuriame gali būti pareikštas ieškinys sutartį suda- riusiam vežėjui, kaip numatyta 33 straipsnyje, arba teismui, kurio jurisdikcijai priklauso faktinio vežėjo gyvenamoji vieta arba jo pagrindinė verslo vieta. 42 straipsnis Skundų ir nurodymų adresatas 47 straipsnis Bet kuris remiantis šia konvencija pateikiamas vežėjui skundas arba duodami nurodymai turi tokią pat galią sutartį sudariu- siam vežėjui ar faktiniam vežėjui. Tačiau 12 straipsnyje numa- tyti nurodymai galioja tik tuo atveju, jeigu jie skirti sutartį sudarančiam vežėjui. 43 straipsnis Darbuotojai ir atstovai Dėl faktinio vežėjo vykdomo vežimo, bet kuris to vežėjo dar- buotojas arba atstovas ar sutartį sudaręs vežėjas, jeigu jie įrodo, kad vykdė savo tarnybines pareigas, teisę pasinaudoti tokiomis atsakomybės sąlygomis ir ribomis, kokiomis pagal šią konvenciją gali naudotis vežėjas, kurio darbuotojai arba atsto- vai jie yra, nebent būtų įrodyta, kad jie veikė tokiu būdu, kad nebūtų galima taikyti šioje konvencijoje numatytas atsako- mybės ribas. turi 44 straipsnis Bendra žalos atlyginimo suma Dėl faktinio vežėjo vykdomo vežimo iš šio vežėjo ir sutartį sudariusio vežėjo bei jų darbuotojų ir atstovų, vykdančių savo tarnybines pareigas, atgautinų sumų visuma negali viršyti didžiausios sumos, kuri galėtų būti priteista pagal šią konven- ciją sutartį sudariusiam vežėjui arba faktiniam vežėjui, tačiau nė vienas iš minėtų asmenų neatsako už sumą, viršijančią tam asmeniui taikomas ribas. 45 straipsnis Ieškinių adresatas Dėl faktinio vežėjo vykdomo vežimo ieškovo nuožiūra ieškinys dėl žalos atlyginimo gali būti pareiškiamas tam vežėjui arba sutartį sudariusiam vežėjui, arba abiem kartu ar atskirai. Jeigu ieškinys pareiškiamas tik vienam iš šių vežėjų, šis vežėjas turi teisę reikalauti, kad kitas vežėjas įstotų į procesą, kai teismo proceso tvarka bei padariniai nustatomi pagal to teismo vietos teisę. Sutarties nuostatų negaliojimas Bet kuri nuostata, kuria siekiama sumažinti sutartį sudariusio vežėjo arba faktinio vežėjo atsakomybę pagal šį skyrių arba nustatyti mažesnes, negu numatyta šiame skyriuje ribas, nega- tačiau bet kurios tokios nuostatos negaliojimas nėra lioja, priežastis tam, kad negaliotų visa sutartis, kuriai lieka galioti šio skyriaus nuostatos. 48 straipsnis Sutartį sudariusių ir faktinių vežėjų santykiai Išskyrus kaip numatyta 45 straipsnyje, jokia šio skyriaus nuo- stata neturi įtakos vežėjų tarpusavio teisėms ir įsipareigoji- mams, įskaitant regreso teisę arba atleidimą nuo atsakomybės. VI SKYRIUS Kitos nuostatos 49 straipsnis Privalomas taikymas Negalioja bet kurios vežimo sutarties nuostatos ir bet kokie specialūs susitarimai, sudaryti prieš žalos padarymą, kuriais šalys pažeistų šios konvencijos taisykles, ar tai būtų taikytino įstatymo nustatymas, ar jurisdikcijos taisyklių pakeitimas. 50 straipsnis Draudimas Valstybės, šios konvencijos šalys, reikalauja, kad jų vežėjai turėtų tinkamą atsakomybės pagal šią konvenciją draudimą. Valstybė, šios konvencijos šalis, gali pareikalauti joje dirbančio tinkamą atsakomybės vežėjo pateikti pagal šią konvenciją draudimą. įrodymų, kad jis turi 07/5 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 501 51 straipsnis Ypatingomis aplinkybėmis vykdomas vežimas 3—5 straipsnių, 7 ir 8 straipsnių nuostatos, susijusios su vežimo dokumentais, netaikomos tuo atveju, jeigu vežimas vykdomas ypatingomis aplinkybėmis už įprastos vežėjų oru veiklos ribų. 52 straipsnis Dienos Ši konvencija įsigalioja šešiasdešimtą dieną po trisdešim- 6. tojo ratifikavimo, priėmimo, pritarimo arba prisijungimo doku- mento deponavimo dienos valstybėms, kurios deponavo šiuos dokumentus. Šioje dalyje neatsižvelgiama į dokumentą, kurį deponuoja regioninė ekonominės integracijos organizacija. 7. Kitoms valstybėms ir regioninėms ekonominės integraci- jos organizacijoms ši konvencija įsigalioja praėjus šešiasdešim- čiai dienų po ratifikavimo, priėmimo, pritarimo arba prisijun- gimo dokumentų deponavimo dienos. 8. Depozitaras nedelsdamas visoms šią konvenciją pasirašiu- sioms valstybėms ir valstybėms, šios konvencijos šalims, pra- neša apie: Kai šioje konvencijoje kalbama apie „dienas“, jos suprantamos kaip kalendorinės dienos, o ne darbo dienos. a) kiekvieną šios konvencijos pasirašymą ir jo datą; VII SKYRIUS Baigiamosios nuostatos b) kiekvieną ratifikavimo, priėmimo, pritarimo arba prisijun- gimo dokumento deponavimą ir jo datą; c) šios konvencijos įsigaliojimo datą; d) bet kurio šios konvencijos nustatytų atsakomybės ribų peržiūrėjimo įsigaliojimo datą; 53 straipsnis e) bet kokį denonsavimą vadovaujantis 54 straipsniu. Pasirašymas, ratifikavimas ir įsigaliojimas 1. Ši konvencija teikiama pasirašyti 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje valstybėms, dalyvaujančioms Tarptautinėje konfe- rencijoje dėl oro teisės, vykstančioje 1999 m. gegužės 10— 28 d. Monrealyje. Po 1999 m. gegužės 28 d. konvencija tei- kiama pasirašyti visoms valstybėms Tarptautinės civilinės orga- nizacijos būstinėje Monrealyje tol, kol ši konvencija įsigalioja pagal šio straipsnio 6 dalį. 2. Taip pat konvencija teikiama pasirašyti regioninėms eko- nominės integracijos organizacijoms. Šioje konvencijoje regio- ninės ekonominės integracijos organizacijos — tai bet kuri šio regiono suverenios valstybės įkurta organizacija, kurios kompe- tencijai priklauso tam tikri šia konvencija reglamentuojami klausimai ir kuri tinkamai įgaliota pasirašyti, ratifikuoti, priimti arba prisijungti prie šios konvencijos. Nuoroda į valstybę, šios konvencijos šalį, arba į valstybes, šios konvencijos šalis šioje konvencijoje, išskyrus 1 straipsnio 2 dalį, 3 straipsnio 1 dalies b punktą, 5 straipsnio b punktą, 23, 33, 46 straipsnius bei 57 straipsnio b punktą, vienodai taikoma regioninei ekono- minės integracijos organizacijai. 24 straipsnyje nuoroda į „dau- gumą valstybių, šios konvencijos šalių“, ir „vieną trečdalį valsty- bių, šios konvencijos šalių“ netaikoma ekonominės integracijos regioninei organizacijai. Šią konvenciją ratifikuoja ją pasirašiusios valstybės ir 3. regioninės ekonominės integracijos organizacijos 4. Bet kuri valstybė arba regioninė ekonominės integracijos organizacija gali bet kada priimti, pritarti arba prisijungti prie jos. 5. Ratifikavimo, priėmimo, pritarimo arba prisijungimo dokumentai deponuojami Tarptautinėje civilinės aviacijos orga- nizacijoje, ir ji šiais dokumentais paskiriama depozitare. 54 straipsnis Denonsavimas Kiekviena valstybė, šios konvencijos šalis, gali denonsuoti 1. šią konvenciją raštu pranešdama depozitarui. Denonsavimas įsigalioja po šimto aštuoniasdešimt dienų 2. nuo tos dienos, kai depozitaras gauna pranešimą. 55 traipsnis Ryšys su kitais Varšuvos konvencijos dokumentais Ši Konvencija turi visų tarptautiniam vežimui oru taikomų tai- syklių viršenybę: 1. Tarp valstybių, šios konvencijos šalių, dėl šių valstybių bendro dalyvavimo: a) Konvencijoje dėl tam tikrų taisyklių, susijusių su tarp- tautiniais pasirašytos oru, 1929 m. spalio 12 d. Varšuvoje (toliau — Varšuvos konvencija); unifikavimo, vežimais b) Protokole dėl konvencijos dėl tam tikrų taisyklių, susi- jusių su tarptautiniais vežimais oru, unifikavimo, pasi- rašyto 1929 m. spalio 12 d. Varšuvoje, pakeitimo, pri- imtame 1955 m. rugsėjo 28 d. Hagoje (toliau — Hagos protokolas); c) Konvencijoje, papildančioje Varšuvos konvenciją dėl tam tikrų taisyklių, susijusių su tarptautiniais vežimais oru, unifikavimo, kuriuos vykdo kitas asmuo, o ne sutartį sudaręs vežėjas, priimtoje 1961 m. rugsėjo 18 d. Gvadalachare (toliau — Gvadalacharo konvencija); 502 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/5 t. d) Protokole dėl Konvencijos dėl tam tikrų taisyklių, susi- jusių su tarptautiniais vežimais oru, unifikavimo, pasi- rašytos 1929 m. spalio 12 d. Varšuvoje, pakeitimo, su pakeitimais, padarytais 1955 m. rugsėjo 28 d. Hagoje priimtu protokolu, pasirašytu 1971 m. kovo 8 d. Gvate- maloje (toliau — Gvatemalos protokolas); e) Papildomuose protokoluose Nr. 1–Nr. 3 bei Monrealio protokole Nr. 4, pakeičiančiuose Varšuvos konvenciją, su pakeitimais, padarytais Hagos protokolu arba Varšu- vos konvencijoje su pakeitimais, padarytais ir Hagos protokolu, ir Gvatemalos protokolu, pasirašytuose 1975 m. rugsėjo 25 d. Monrealyje (toliau — Monrealio protokolai) arba: 2. Bet kurios šios valstybės, šios konvencijos šalies, teritorijoje todėl, kad valstybė yra vieno ar daugiau a–e punktuose nurodytų dokumentų šalimi. 56 straipsnis Valstybės, turinčios daugiau kaip vieną teisinę sistemą 1. Jeigu valstybė turi du ar daugiau teritorinių vienetų, kuriuose susijusiems su šia konvencija klausimams taikomos skirtingos teisinės sistemos, ji pasirašydama, ratifikuodama, pri- imdama arba prisijungdama prie konvencijos gali paskelbti, kad ši konvencija apima visus jos teritorinius vienetus arba tik vieną ar keletą iš jų bei gali pakeisti šią deklaraciją bet kuriuo metu pateikdama kitą. 2. Apie kiekvieną tokią deklaraciją pranešama depozitarui ir aiškiai nurodomi teritoriniai vienetai, kuriems taikoma ši kon- vencija. Valstybei, šios konvencijos šaliai, paskelbusiai šią deklara- 3. ciją: a) 23 straipsnyje nuoroda į nacionalinę valiutą aiškinama kaip tos valstybės atitinkamo teritorinio vieneto valiuta ir b) 28 straipsnyje nuoroda į nacionalinę teisę aiškinama kaip tos valstybės atitinkamo teritorinio vieneto teisė. 57 straipsnis Išlygos Šiai konvencijai negalimos jokios išlygos, išskyrus tai, kad vals- tybė, šios konvencijos šalis, bet kada gali pateikti depozitarui pranešimą apie tai, kad ši konvencija netaikoma: a) tarptautiniam vežimui oru, atliekamam ir vykdomam tie- siogiai tos valstybės, šios konvencijos šalies, nekomerciniais tikslais, vykdant suverenios valstybės funkcijas ir pareigas, ir (arba) b) karinei vadovybei skirtam asmenų, krovinių ir bagažo veži- mui registruotais ar išnuomotais toje valstybėje, šios Kon- vencijos Šalyje, orlaiviais, kurių visą talpą rezervavo tos vadovybės ar buvo rezervuota jų vardu. TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai pasirašė šią konvenciją. įgalioti atstovai Priimta tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt devintų metų gegužės 28 d. Monrealyje anglų, arabų, kinų, prancūzų, rusų ir ispanų kalbomis. Visi tekstai yra autentiški. Ši konvencija depo- nuojama Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos archy- vuose, ir depozitaras patvirtintas jos kopijas nusiunčia visoms valstybėms, šios konvencijos šalims, taip pat Varšuvos konven- cijos, Hagos protokolo, Gvadalacharo konvencijos, Gvatemalos konvencijos ir Monrealio protokolų šalims