title: Yleissopimus eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä (Montrealin yleissopimus)

eurovoc_concepts:
air transport
international convention
international transport
transport regulations

text: 18. 7. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 194/39 YLEISSOPIMUS ERÄIDEN KANSAINVÄLISTÄ ILMAKULJETUSTA KOSKEVIEN SÄÄNTÖJEN YHTENÄISTÄ- MISESTÄ (KÄÄNNÖS) TÄMÄN YLEISSOPIMUKSEN SOPIMUSVALTIOT, JOTKA OVAT TIETOISIA siitä merkityksestä, joka Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitetulla eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämistä koskevalla yleissopimuksella (jäljempänä Varsovan yleissopimus) sekä muilla siihen liittyvillä kansainvälisillä asiakirjoilla on ilmailua koskevan kansainvälisen yksityisoikeuden yhtenäistämiselle; OVAT TIETOISIA tarpeesta ajanmukaistaa ja yhdistää Varsovan yleissopimus ja siihen liittyvät asiakirjat; OVAT TIETOISIA siitä, että kuluttajien etujen suojelun varmistaminen on tärkeää kansainvälisissä ilmakuljetuksissa ja että täyden korvauksen periaatteeseen perustuvat oikeudenmukaiset korvaukset ovat tarpeen; VAHVISTAVAT haluavansa kehittää kansainvälisiä ilmakuljetuksia järjestelmällisesti ja varmistaa matkustajien, matkata- varan ja tavaran sujuvat kuljetukset Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 tehdyn kansainvälistä siviili-ilmailua koskevan yleissopimuksen periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti; OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että valtioiden yhteistoiminta tiettyjen kansainvälisiä ilmakuljetuksia koskevien ja kodifioimiseksi uuden yleissopimuksen muodossa on tarkoituksenmukaisin keino määräysten yhtenäistämiseksi saavuttaa oikeudenmukainen etujen tasapaino; OVAT SOPINEET SEURAAVAA: I LUKU 2 artikla YLEISET MÄÄRÄYKSET Valtion suorittamat kuljetukset ja postikuljetukset 1 artikla Soveltamisala Tätä yleissopimusta sovelletaan kaikkiin kansainvälisiin 1. henkilöiden, matkatavaran tai tavaran kuljetuksiin, jotka suori- tetaan ilma-aluksella maksua vastaan. Sitä sovelletaan myös ilmakuljetusyrityksen suorittamiin maksuttomiin lentokuljetuk- siin. Tässä yleissopimuksessa kansainvälisellä kuljetuksella 2. tarkoitetaan jokaista kuljetusta, jonka lähtö- ja määräpaikka sijaitsevat siitä riippumatta, tapahtuuko kuljetuksessa keskeytys tai ilma-aluksen vaihto, osapuolten välisen sopimuksen mukai- sesti joko kahden sopimusvaltion alueella tai yhden sopimus- valtion alueella, jos on sovittu välilaskupaikasta toisen valtion alueella, vaikka tämä valtio ei olisi sopimusvaltio. Yhden sopi- musvaltion alueella olevien kahden paikan välillä tapahtuva kuljetus, johon ei sisälly sovittua välilaskupaikkaa toisen valtion alueella, ei ole tässä yleissopimuksessa tarkoitettu kansainvä- linen kuljetus. Usean rahdinkuljettajan peräkkäin suorittama kuljetus 3. katsotaan tätä yleissopimusta sovellettaessa yhdeksi ainoaksi kuljetukseksi riippumatta siitä, onko siitä tehty yksi tai useampi sopimus, jos osapuolet ovat pitäneet sitä yhtenä suorituksena, eikä se menetä kansainvälistä luonnettaan pelkästään sen johdosta, että yksi tai useampi sopimus on määrä kokonaan täyttää saman valtion alueella. Tätä yleissopimusta sovelletaan myös V luvussa tarkoitet- 4. tuihin kuljetuksiin kyseisessä luvussa asetetuin ehdoin. 1. Tätä yleissopimusta sovelletaan valtion tai asianmukai- sesti perustettujen julkisoikeudellisten elinten suorittamiin kuljetuksiin, jos ne täyttävät 1 artiklassa asetetut ehdot. 2. Postilähetysten kuljetuksessa rahdinkuljettaja on vastuussa ainoastaan kyseessä olevalle postihallinnolle rahdinkuljettajien ja postihallinnon välistä suhdetta koskevien sääntöjen mukai- sesti. Tätä yleissopimusta ei 3. tämän artiklan 2 kappaleen määräystä lukuunottamatta sovelleta postilähetysten kuljetuk- siin. II LUKU ASIAKIRJAT JA OSAPUOLTEN VELVOLLISUUDET, JOTKA LIIT- TYVÄT MATKUSTAJIEN, MATKATAVAROIDEN JA TAVA- ROIDEN KULJETUKSEEN 3 artikla Matkustajat ja matkatavarat 1. Matkustajien kuljetetusta varten on annettava joko yksilö- tai ryhmämatkalippu, jonka on sisällettävä: a) tieto lähtö- ja määräpaikasta; b) jos lähtö- ja määräpaikka ovat saman sopimusvaltion alueella ja yksi tai useampi sovittu välilaskupaikka on toisen valtion alueella, tieto ainakin yhdestä tällaisesta välilaskupai- kasta. L 194/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 7. 2001 Tämän artiklan 1 kappaleessa tarkoitettu asiakirja voidaan 2. korvata kirjaamalla kyseisessä kappaleessa mainitut tiedot muulla tavoin. Jos tällaista muuta tapaa käytetään, rahdinkuljet- tajan on tarjouduttava antamaan matkustajalle kirjallinen selvitys kirjatuista tiedoista. Rahdinkuljettajan on annettava matkustajalle matkatava- 3. ratodistus kustakin kirjatusta matkatavarakollista. 4. Matkustajalle on annettava kirjallinen ilmoitus siitä, että jos tätä yleissopimusta sovelletaan, se määrittää ja voi rajoittaa rahdinkuljettajien korvausvastuuta matkustajan kuolemasta, matkatavaran tuhoutumisesta, katoamisesta tai vahingoittumi- sesta sekä viivästyksestä. 5. Edellä olevien kappaleiden määräysten noudattamatta jättäminen ei vaikuta kuljetussopimuksen olemassaoloon tai pätevyyteen, vaan siihen sovelletaan joka tapauksessa tämän yleissopimuksen määräyksiä, mukaan luettuna korvausvastuun rajoittamista koskevat määräykset. 4 artikla Tavarat 1. Tavaran kuljetusta varten on annettava lentorahtikirja. 2. Lentorahtikirjan antamisen asemesta suoritettavaa kulje- tusta koskevat tiedot voidaan kirjata muulla tavoin. Jos tällaista muuta tapaa käytetään, rahdinkuljettajan on lähettäjän pyyn- nöstä annettava tälle tavarakuitti, jonka perusteella lähetys voidaan tunnistaa ja joka mahdollistaa tutustumisen muulla tavoin kirjattuihin tietoihin. 5 artikla Lentorahtikirjan tai tavarakuitin sisältö Lentorahtikirjan tai tavarakuitin on sisällettävä: a) tieto lähtö- ja määräpaikasta; b) jos lähtö- ja määräpaikka ovat saman sopimusvaltion alueella ja yksi tai useampi sovittu välilaskupaikka on toisen valtion alueella, tieto ainakin yhdestä tällaisesta välilaskupai- kasta; sekä c) tieto lähetyksen painosta. 6 artikla Tavaran laatua koskeva asiakirja järjestys- ja muiden vastaavien viranomaismääräysten Tulli-, lähettäjää voidaan tarvittaessa vaatia antamaan täyttämiseksi asiakirja, luo rahdinkuljettajalle velvoitteita, velvollisuuksia tai korvausvas- tuuta. josta ilmenee tavaran laatu. Tämä määräys ei 7 artikla Lentorahtikirjan kuvaus Lähettäjän on laadittava lentorahtikirja kolmena alkupe- 1. räiskappaleena. 2. Ensimmäinen kappale on merkittävä ”rahdinkuljettajalle”; se on lähettäjän allekirjoitettava. Toinen kappale on merkittävä ”vastaanottajalle”; se on lähettäjän ja rahdinkuljettajan allekirjoi- tettava. Kolmas kappale on rahdinkuljettajan allekirjoitettava ja annettava lähettäjälle tavaran vastaanottamisen jälkeen. Rahdinkuljettajan ja lähettäjän allekirjoitukset voivat olla 3. painettuja tai leimattuja. 4. Jos rahdinkuljettaja lähettäjän pyynnöstä laatii lentorahti- kirjan, rahdinkuljettajan on katsottava toimineen lähettäjän lukuun, jollei muuta näytetä. 8 artikla Useampia kolleja koskevat asiakirjat Kun kolleja on useampi kuin yksi: a) rahdinkuljettajalla on oikeus vaatia lähettäjää laatimaan eril- liset lentorahtikirjat; b) lähettäjällä on oikeus vaatia rahdinkuljettajaa antamaan eril- liset tavarakuitit käytettäessä 4 artiklan 2 kappaleessa tarkoi- tettua muuta tapaa. 9 artikla Asiakirjoja koskevien määräysten noudattamatta jättä- minen Tämän yleissopimuksen 4—8 artiklan määräysten noudatta- matta jättäminen ei vaikuta kuljetussopimuksen olemassaoloon tai pätevyyteen, vaan siihen sovelletaan joka tapauksessa tämän yleissopimuksen määräyksiä, mukaan luettuina korvausvastuun rajoittamista koskevat määräykset. 10 artikla Vastuu asiakirjojen sisältämistä tiedoista 1. Lähettäjä on vastuussa niiden tavaraa koskevien tietojen ja ilmoitusten oikeellisuudesta, jotka lähettäjä on merkinnyt tai jotka on tämän puolesta merkitty lentorahtikirjaan tai jotka jotka on tämän puolesta annettu lähettäjä on antanut rahdinkuljettajalle tavarakuittiin tai 4 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetulla muulla tavalla kirjattuihin tietoihin merkittäväksi. Tätä määräystä sovelletaan niin ikään, jos lähettäjän puolesta toimiva henkilö on myös rahdinkuljettajan asiamies. tai on Lähettäjän korvattava 2. kaikki vahinko, jonka tämä tai joku muu henkilö, jolle rahdinkuljet- taja on vastuussa, on kärsinyt lähettäjän antamien tai tämän puolesta annettujen tietojen ja ilmoitusten määräystenvastai- suudesta, virheellisyydestä tai puutteellisuudesta. rahdinkuljettajalle 18. 7. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 194/41 joku muu, Jollei tämän artiklan 1 ja 2 kappaleesta muuta johdu, 3. rahdinkuljettajan on korvattava lähettäjälle kaikki vahinko, jonka tämä tai jolle lähettäjä on vastuussa, on kärsinyt niiden tietojen ja ilmoitusten määräystenvastaisuu- desta, virheellisyydestä tai puutteellisuudesta, jotka rahdinkul- jotka on tämän puolesta merkitty jettaja on merkinnyt tai tavarakuittiin tai 4 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetulla muulla tavalla kirjattuihin tietoihin. 11 artikla Asiakirjojen todistusarvo Lentorahtikirja tai tavarakuitti on todisteena sopimuksen tavaran vastaanottamisesta ja siinä mainituista 1. tekemisestä, kuljetusehdoista, jollei muuta näytetä. 2. Lentorahtikirjan tai tavarakuitin tiedot tavaran painosta, mitoista ja pakkauksesta sekä kollien lukumäärästä ovat todis- jollei muuta näytetä. Tavaran teena ilmoitetuista seikoista, määrää, tilavuutta ja kuntoa koskevilla tiedoilla ei ole todistus- voimaa rahdinkuljettajaa vastaan, paitsi jos tämä on tarkistanut tiedot lähettäjän läsnä ollessa, ja tästä on merkintä lentorahti- kirjassa tai tavarakuitissa taikka jos tiedot koskevat tavaran ulkoista kuntoa. 12 artikla Oikeus määrätä tavarasta Jollei kuljetussopimuksesta 1. johtuvien velvollisuuksien täyttämisestä muuta johdu, lähettäjällä on oikeus määrätä tava- rasta ottamalla se takaisin lähtö- tai määräpaikkakunnan lento- asemalla, pysäyttämällä se matkan aikana välilaskupaikalla, pyytämällä se luovutettavaksi määräpaikalla tai matkan aikana muulle henkilölle kuin alunperin määrätylle vastaanottajalle taikka vaatimalla se palautettavaksi lähtöpaikkakunnan lento- asemalle. Lähettäjä ei saa käyttää tätä määräämisoikeuttaan rahdinkuljettajaa tai muita lähettäjiä haittaavalla tavalla ja sen on korvattava kaikki tämän oikeuden käyttämisestä aiheutuvat kustannukset. 13 artikla Tavaran toimittaminen Jos lähettäjä ei ole käyttänyt 12 artiklan mukaista oikeut- 1. taan, vastaanottajalla on oikeus vaatia rahdinkuljettajaa luovut- tamaan tavara itselleen sen saavuttua määräpaikkaan, edellyt- täen kuitenkin, että vastaanottaja suorittaa asianmukaiset maksut ja noudattaa kuljetusehtoja. Jollei toisin sovita, rahdinkuljettajan on tavaran tultua 2. perille ilmoitettava siitä vastaanottajalle. Jos rahdinkuljettaja myöntää tavaran kadonneen tai jos 3. tavara ei ole saapunut määräpaikkaan seitsemän päivän kuluessa siitä, kun sen olisi pitänyt tulla perille, vastaanottajalla on oikeus saattaa rahdinkuljettajaa vastaan voimaan kuljetusso- pimuksesta johtuvat oikeudet. 14 artikla Lähettäjän ja vastaanottajan oikeuksien käyttäminen Lähettäjä ja vastaanottaja voivat kumpikin erikseen käyttää omissa nimissään kaikkia 12 ja 13 artiklan mukaisia oikeuk- siaan riippumatta siitä, toimivatko ne oman etunsa tai toisen edun puolesta, edellyttäen, että kuljetussopimuksessa asetetut velvollisuudet täytetään. 15 artikla Lähettäjän ja vastaanottajan väliset suhteet tai kolmansien osapuolten keskinäiset suhteet 1. Tämän yleissopimuksen 12, 13 ja 14 artiklan määräykset eivät vaikuta lähettäjän ja vastaanottajan välisiin suhteisiin eivätkä sellaisten kolmansien osapuolten keskinäisiin suhteisiin, jotka ovat saaneet oikeutensa joko lähettäjältä tai vastaanotta- jalta. 2. Tämän yleissopimuksen 12, 13 ja 14 artiklan määräyk- sistä voidaan poiketa vain lentorahtikirjassa tai tavarakuitissa olevalla nimenomaisella määräyksellä. 2. Jos lähettäjän ohjeiden noudattaminen on mahdotonta, rahdinkuljettajan on välittömästi ilmoitettava siitä lähettäjälle. 16 artikla Jos rahdinkuljettaja toimii 3. lähettäjän antamien tavaraa koskevien ohjeiden mukaisesti vaatimatta lähettäjälle annettua kappaletta lentorahtikirjasta tai tavarakuitista, rahdinkuljettaja on vastuussa vahingosta, joka tästä on saattanut aiheutua henkilölle, jolla on laillisesti hallussaan mainittu kappale lento- rahtikirjasta tai tavarakuitista, tämän kuitenkaan rajoittamatta rahdinkuljettajan oikeutta saada korvaus lähettäjältä. 4. Lähettäjän oikeus lakkaa sillä hetkellä, jolloin vastaanot- tajan oikeus 13 artiklan mukaisesti alkaa. Jollei vastaanottaja kuitenkaan hyväksy tavaraa tai jollei häntä tavoiteta, oikeus määrätä tavarasta palautuu lähettäjälle. Tulli-, järjestys- ja muut viranomaismääräykset 1. Lähettäjän on annettava tulli-, järjestys- ja muiden viran- omaismääräysten edellyttämät tiedot ja asiakirjat, ennen kuin tavara voidaan luovuttaa vastaanottajalle. Lähettäjän on korvat- tava rahdinkuljettajalle tällaisten tietojen tai asiakirjojen puuttu- misesta, puutteellisuudesta tai määräystenvastaisuudesta aiheu- johdu rahdinkuljettajan taikka tunut vahinko, sen palveluksessa olevan henkilön tai asiamiehen huolimatto- muudesta. jos vahinko ei Rahdinkuljettaja ei ole velvollinen tutkimaan, ovatko 2. tiedot tai asiakirjat oikeita tai täydellisiä. L 194/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 7. 2001 III LUKU RAHDINKULJETTAJAN VASTUU JA VAHINGONKORVAUKSEN LAAJUUS 17 artikla Matkustajan kuolema tai loukkaantuminen — matkatavara- vahinko 1. Rahdinkuljettaja on vastuussa matkustajan kuolemasta tai ruumiinvammasta aiheutuneesta vahingosta ainoastaan sillä edellytyksellä, että kuoleman tai vamman aiheuttanut onnetto- muus tapahtui ilma-aluksessa tai ilma-alukseen nousemisen tai siitä poistumisen yhteydessä. 2. Rahdinkuljettaja on vastuussa kirjatun matkatavaran tuhoutumisesta, katoamisesta tai vahingoittumisesta aiheutu- neesta vahingosta ainoastaan sillä edellytyksellä, että tuhoutu- misen, katoamisen tai vahingoittumisen aiheuttanut tapahtuma sattui ilma-aluksessa tai sellaisena aikana, jolloin kirjattu matka- rahdinkuljettajan huostassa. Rahdinkuljettaja ei tavara oli kuitenkaan ole vastuussa, jos ja siinä määrin kuin vahinko aiheutui matkatavaran omasta viasta, laadusta tai puutteellisuu- desta. Käsimatkatavaran tavarat osalta, mukaan luettuina, rahdinkuljettaja on vastuussa, jos vahinko aiheutui rahdinkuljettajan taikka sen palveluksessa olevan henkilön tai asiamiehen huolimattomuudesta. henkilökohtaiset Jos 3. rahdinkuljettaja myöntää kirjatun matkatavaran katoamisen tai jos kirjattu matkatavara ei ole saapunut perille kahdenkymmenenyhden päivän kuluttua siitä päivästä, jona sen olisi pitänyt saapua, matkustajalla on oikeus saattaa rahdinkul- johtuvat jettajaa oikeudet. kuljetussopimuksesta voimaan vastaan Jollei toisin määrätä, tässä yleissopimuksessa käsitteellä tarkoitetaan sekä kirjattua matkatavaraa että 4. ”matkatavara” käsimatkatavaraa. 18 artikla Tavaran vahingoittuminen 1. Rahdinkuljettaja on vastuussa tavaran tuhoutumisesta, katoamisesta tai vahingoittumisesta aiheutuneesta vahingosta ainoastaan sillä edellytyksellä, että vahingon aiheuttanut tapah- tuma sattui ilmakuljetuksen aikana. 2. Rahdinkuljettaja ei kuitenkaan ole vastuussa, jos ja siinä määrin kuin rahdinkuljettaja näyttää, että tavaran tuhoutu- minen, katoaminen tai vahingoittuminen johtui yhdestä tai useammasta seuraavasta seikasta: a) tavaran omasta viasta, laadusta tai puutteellisuudesta; b) tavaran puutteellisesta pakkaamisesta, jonka on suorittanut sen palveluksessa oleva muu kuin rahdinkuljettaja tai henkilö tai asiamies; c) sotatoimesta tai aseellisesta selkkauksesta; d) viranomaisen toimenpiteestä maasta viennin tai kauttakulun yhteydessä. tavaran maahantuonnin, suoritetaan Ilmakuljetukseen ei ilmakuljetussopimuksen sisälly lentoaseman ulkopuolella 4. suoritettu maa-, meri- tai sisävesikuljetus. Jos tällainen kuljetus kuitenkin perusteella tavaran lastaamiseksi, luovuttamiseksi tai uudelleen lastaami- seksi, vahingon katsotaan aiheutuneen ilmakuljetuksen aikana sattuneesta tapahtumasta, jos muuta ei näytetä. Jos rahdinkul- jettaja ilman lähettäjän suostumusta korvaa kokonaan tai osit- tain muulla kuljetusmuodolla kuljetuksen, joka on osapuolten välisellä sopimuksella tarkoitettu ilmakuljetukseksi, tällaisen muulla kuljetusmuodolla suoritetun kuljetuksen katsotaan sisäl- tyvän ilmakuljetukseen. 19 artikla Viivästys Rahdinkuljettaja on vastuussa vahingosta, joka on aiheutunut viivästyksestä matkustajien, matkatavaran tai tavaran ilmakulje- tuksessa. Rahdinkuljettaja ei kuitenkaan ole vastuussa viivästyk- sestä aiheutuneesta vahingosta, jos se näyttää toteen, että rahdinkuljettaja ja sen palveluksessa olevat henkilöt ja asia- miehet ryhtyivät vahingon välttämiseksi kaikkiin toimenpitei- siin, joita on voitu kohtuudella edellyttää, tai jos niiden on ollut mahdotonta ryhtyä tällaisiin toimenpiteisiin. 20 artikla Vastuusta vapauttaminen Jos rahdinkuljettaja näyttää, että vahingon on aiheuttanut tai sen syntymiseen on myötävaikuttanut korvausta vaativan henkilön tai sen henkilön, jolta korvausta vaativa on saanut oikeutensa, oma huolimattomuus tai laiminlyönti, rahdinkuljet- taja vapautuu kokonaan tai osittain vastuustaan korvausta vaativaa kohtaan siltä osin kuin sellainen huolimattomuus tai laiminlyönti on aiheuttanut vahingon tai myötävaikuttanut sen syntymiseen. Jos korvausta vaatii matkustajan kuoleman tai loukkaantumisen johdosta muu henkilö kuin kyseinen matkus- taja, rahdinkuljettaja vapautuu samoin kokonaan tai osittain vastuusta siltä osin kuin kyseisen matkustajan huolimattomuus tai laiminlyönti on aiheuttanut vahingon tai myötävaikuttanut sen syntymiseen. Tätä artiklaa sovelletaan tämän yleissopi- muksen kaikkiin korvausvastuuta koskeviin määräyksiin, 21 artiklan 1 kappale mukaan luettuna. 21 artikla Korvaus matkustajan kuolemasta tai loukkaantumisesta 1. Rahdinkuljettaja ei voi sulkea pois tai rajoittaa vastuutaan 17 artiklan 1 kappaleen nojalla määräytyvästä vahingonkor- vauksesta siltä osin kuin korvauksen määrä ei ylitä 100 000 erityisnosto-oikeutta matkustajaa kohden. 2. Rahdinkuljettaja ei ole vastuussa 17 artiklan 1 kappaleen nojalla määräytyvästä vahingonkorvauksesta siltä osin kuin se ylittää 100 000 erityisnosto-oikeutta matkustajaa kohden, jos rahdinkuljettaja näyttää, että: Tämän artiklan 1 kappaleessa tarkoitettu ilmakuljetus jolloin tavara on rahdinkuljettajan 3. käsittää sen ajanjakson, huostassa. a) tällainen vahinko ei aiheutunut rahdinkuljettajan tai sen palveluksessa olevien henkilöiden tai asiamiesten huolimat- tomuudesta tai laiminlyönnistä; tai 18. 7. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 194/43 b) tällainen vahinko aiheutui yksinomaan kolmannen osapuolen huolimattomuudesta tai laiminlyönnistä. 22 artikla Vastuun ylärajat viivästyksen, matkatavaran ja tavaran osalta 1. Matkustajien kuljetuksessa rahdinkuljettajan korvaus- vastuu 19 artiklan mukaisesta viivästyksestä aiheutuneen vahingon osalta on rajoitettu 4 150:een erityisnosto-oikeuteen matkustajaa kohden. 2. Matkatavaran kuljetuksessa rahdinkuljettajan korvaus- vastuu matkatavaran tuhoutumisen, katoamisen, vahingoittu- misen tai viivästyksen osalta on rajoitettu 1 000:een erityis- nosto-oikeuteen matkustajaa kohden, paitsi jos matkustaja on kirjatun matkatavaran rahdinkuljettajalle jättäessään erityisesti joka liittyy matkatavaran ilmoittanut sen etuuden määrän, määräpaikkaan toimittamiseen, ja suorittanut mahdollisesti vaaditun lisämaksun. Tässä tapauksessa rahdinkuljettaja on velvollinen suorittamaan korvauksena enintään ilmoitetun määrän, jollei se näytä, että ilmoitettu määrä on suurempi kuin matkustajan ilmoittaman määräpaikkaan toimittamiseen liit- tyvän etuuden todellinen arvo. Tavaran kuljetuksessa rahdinkuljettajan korvausvastuu on 3. tavaran tuhoutumisen, vahingoittumisen tai katoamisen, viivästyksen osalta rajoitettu 17 erityisnosto-oikeuteen kilo- grammaa kohden, paitsi jos lähettäjä on kollin rahdinkuljetta- jalle jättäessään erityisesti ilmoittanut sen etuuden määrän, joka liittyy tavaran määräpaikkaan toimittamiseen ja suorittanut mahdollisesti vaaditun lisämaksun. Tässä tapauksessa rahdin- kuljettaja on velvollinen suorittamaan korvauksena enintään ilmoitetun määrän, jollei se näytä, että ilmoitettu määrä on suurempi kuin lähettäjän ilmoittaman määräpaikkaan toimitta- miseen liittyvän etuuden todellinen arvo. 4. Siinä tapauksessa, että osa tavarasta tai sen sisällöstä tuhoutuu, katoaa, vahingoittuu tai viivästyy, rahdinkuljettajan korvausvastuun rajaa määritettäessä otetaan huomioon vain kyseisen kollin tai kyseisten kollien kokonaispaino. Jos tavaran osan tai sen sisällön tuhoutuminen, katoaminen, vahingoittu- minen tai viivästys kuitenkin vaikuttaa samaan lentorahtikir- jaan tai tavarakuittiin merkittyjen tai, jos näitä ei ole laadittu, 4 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetulla muulla tavalla kirjattujen kollien arvoon, on kuitenkin myös viimeksi mainitun kollin tai kollien kokonaispaino otettava huomioon korvausvastuun rajaa määritettäessä. 5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos näytetään, että vahinko on johtunut rahdinkuljettajan taikka sen palveluksessa olevien henkilöiden tai asiamiesten teosta tai laiminlyönnistä, jonka tarkoituksena on ollut vahingon aiheut- taminen, tai huolimattomuudesta ja tietoisena siitä, että teko tai laiminlyönti todennäköisesti aiheuttaa vahingon. Palveluksessa olevan henkilön tai asiamiehen teon tai laiminlyönnin osalta edellytyksenä on lisäksi, että tämä palveluksessa oleva henkilö tai asiamies on toiminut tässä tehtävässään. 6. Tässä artiklassa ja 21 artiklassa määrätyt rajat eivät estä tuomioistuinta määräämästä oman lainsäädäntönsä mukaisesti maksettavaksi lisäksi oikeudenkäyntikuluja ja muita kantajalle kanteesta aiheutuneita kuluja kokonaan tai osaksi, korko mukaan luettuna. Edellä olevaa määräystä ei sovelleta, jos tuomittu vahingonkorvaus, lukuun ottamatta oikeudenkäynti- kuluja ja muita oikeudenkäynnistä aiheutuvia kuluja ei ylitä määrää, jonka rahdinkuljettaja on kirjallisesti tarjonnut kanta- jalle kuuden kuukauden kuluessa tapahtumasta, joka on aiheut- tanut vahingon, tai ennen oikeudenkäynnin vireillepanoa, jos se tapahtuu myöhemmin. 23 artikla Rahayksikköjen muuntaminen 1. Tässä yleissopimuksessa erityisnosto-oikeuksina ilmais- tujen määrien katsotaan viittaavan Kansainvälisen valuuttara- haston määrittelemään erityisnosto-oikeuteen. Kun korvausasia on saatettu tuomioistuimen ratkaistavaksi, nämä määrät muutetaan kansalliseksi valuutaksi sen arvon mukaan, joka kyseisellä valuutalla on tuomion antamispäivänä suhteessa erityisnosto-oikeuteen. valuuttarahaston jäsenenä olevan sopimusvaltion kansallisen valuutan arvo suhteessa erityisnosto-oikeuteen lasketaan sen arvostusmene- telmän mukaan, jota Kansainvälinen valuuttarahasto on tuomion antamispäivänä soveltanut toiminnoissaan ja toimen- piteissään. Kansainvälisen valuuttarahaston ulkopuolisen sopi- musvaltion kansallisen valuutan arvo suhteessa erityisnosto- oikeuteen lasketaan tämän sopimusvaltion määrittämällä tavalla. Kansainvälisen Valtiot, 2. jotka eivät ole Kansainvälisen valuuttarahaston jäseniä ja joiden laki ei mahdollista tämän artiklan 1 kappaleen määräysten soveltamista, voivat kuitenkin ratifioidessaan tämän yleissopimuksen, liittyessään siihen tai milloin tahansa sen jälkeen ilmoittaa, että niiden alueella tapahtuvassa oikeuden- käynnissä rahdinkuljettajan korvausvastuu on rajoitettu 21 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa 1 500 000 rahayksikköön matkustajaa kohden, 22 artiklan 1 kappaleessa tarkoitetuissa tapauksissa 62 500 rahayksikköön matkustajaa kohden, 22 artiklan 2 kappaleessa tapauksissa 15 000 rahayksikköön matkustajaa kohden ja 22 artiklan 3 kappa- leessa tarkoitetuissa tapauksissa 250 rahayksikköön kilo- grammaa kohden. Tämä rahayksikkö vastaa kuuttakymmentä- viittä ja puolta milligrammaa yhdeksänsadan tuhannesosan pitoista kultaa. Nämä määrät voidaan pyöristää, kun ne muun- netaan kyseessä olevaksi kansalliseksi valuutaksi. Määrät muutetaan kansalliseksi valuutaksi kyseisen valtion lainsää- dännön mukaisesti. tarkoitetuissa 3. Tämän artiklan 1 kappaleen viimeisessä virkkeessä mainittu laskutoimitus ja tämän artiklan 2 kappaleessa mainittu muuntaminen on tehtävä siten, että 21 ja 22 artiklassa tarkoite- tuille määrille annetaan sopimusvaltion kansallisessa valuutassa mahdollisuuksien mukaan sama reaaliarvo, joka seuraisi tämän artiklan 1 kappaleen kolmen ensimmäisen virkkeen määräysten soveltamisesta. Tallettaessaan tämän yleissopimuksen rati- fioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan, sopimusvaltioiden on annettava tallettajalle tiedoksi joko tämän artiklan 1 kappaleen mukainen laskutapa tai tämän artiklan 2 kappaleen mukaisen muuntamisen tulos sekä tällaisessa lasku- tavassa tai muuntamisen tuloksessa tapahtuneet muutokset. tapauskohtaisesti L 194/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 7. 2001 24 artikla musta, määräyksiä. johon sovelletaan edelleen tämän yleissopimuksen Korvausvastuun rajojen tarkistaminen 1. Tallettajan on tarkistettava 21, 22 ja 23 artiklassa määrätyt korvausvastuun rajat viiden vuoden välein siten, että ensimmäinen tarkistus suoritetaan tämän yleissopimuksen voimaantulopäivää seuraavan viidennen vuoden lopussa tai, jollei yleissopimus tule voimaan viiden vuoden kuluessa siitä jona se avataan allekirjoittamista varten, vuoden päivästä, kuluessa yleissopimuksen voimaantulosta käyttäen viitteenä inflaatiotekijää, joka on kertynyt edellisestä korvausvastuun rajojen muutoksesta tai ensi vaiheessa yleissopimuksen voimaantulosta lähtien, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tämän yleissopimuksen 25 artiklan määräysten soveltamiseen ja jollei alla olevasta 2 kappaleesta muuta johdu. jota käytetään inflaatiotekijän määrittämiseksi, on niiden valtioiden kuluttajahintaindeksin vuosittaisen nousun tai joiden valuutat muodostavat 23 artiklan 1 kappaleessa mainitun erityisnosto-oikeuden. joka vastaa sitä inflaation tasoa, laskun painotettu keskiarvo, Inflaation taso, 2. Jos edeltävässä kappaleessa tarkoitetun tarkistuksen tulok- sena todetaan, että inflaatiotekijä on ylittänyt 10 prosenttia, tallettajan on ilmoitettava sopimusvaltioille korvausvastuun rajojen muuttamisesta. Tällainen muutos tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun muutoksesta on ilmoitettu sopi- musvaltioille. Jos kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun muutoksesta on ilmoitettu sopimusvaltioille, sopimusvaltioiden enemmistö on ilmoittanut tallettajalle, että ne eivät hyväksy muutosta, se ei tule voimaan, ja tallettaja saattaa asian sopimus- valtioiden kokouksen käsiteltäväksi. Tallettajan on ilmoitettava välittömästi kaikille sopimusvaltioille kaikkien muutosten voimaantulosta. kun yksi kolmasosa Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1 kappaleessa määrä- 3. tämän artiklan 2 kappaleessa tarkoitettua menettelyä tään, sopimusvaltioista sovelletaan aina, ilmoittaa sitä haluavansa ja sillä edellytyksellä, että 1 kappa- leessa tarkoitettu inflaatiotekijä on ylittänyt 30 prosenttia edel- lisen muutoksen jälkeen tai tämän yleissopimuksen voimaantu- jollei korvausvastuun rajoja ole muutettu lopäivän jälkeen, tämän artiklan 1 kappaleen aikaisemmin. Myöhemmät mukaiset tarkistukset suoritetaan viiden vuoden välein, ensim- mäisen kerran tämän kappaleen mukaisten tarkistusten päivä- määrää seuraavan viidennen vuoden lopussa. 25 artikla Korvausvastuun rajoittamista koskeva määräys Rahdinkuljettaja voi määrätä, että kuljetussopimukseen sovelle- taan tässä yleissopimuksessa määrättyä korkeampia korvausvas- tuun ylärajoja tai että kuljetussopimukseen ei sovelleta mitään korvausvastuun ylärajoja. 26 artikla Sopimusehtojen pätemättömyys Sopimusehto, jonka tarkoituksena on vapauttaa rahdinkuljet- taja korvausvastuusta tai määrätä korvausvastuulle tässä yleis- sopimuksessa määrättyä alempi yläraja, on mitätön, mutta sellaisen ehdon mitättömyys ei tee mitättömäksi koko sopi- 27 artikla Sopimusvapaus Tämän yleissopimuksen määräykset eivät estä rahdinkuljettajaa kieltäytymästä kuljetussopimuksesta, luopumasta tämän yleis- sopimuksen mukaisesta suojasta tai asettamasta sellaisia ehtoja, jotka eivät ole ristiriidassa tämän yleissopimuksen määräysten kanssa. 28 artikla Ennakkomaksut loukkaantuminen, Mikäli lento-onnettomuudesta aiheutuu matkustajien kuolema tai rahdinkuljettaja suorittaa viipymättä kansallisen lainsäädäntönsä sitä edellyttäessä ennakkomaksuja luonnolliselle henkilölle tai henkilöille, joilla on oikeus vaatia korvauksia, tällaisten henkilöiden välittömän taloudellisen tarpeen tyydyttämiseksi. Tällaiset ennakkomaksut eivät tarkoita korvausvastuun myöntämistä, ja ne voidaan vähentää rahdin- kuljettajan myöhemmin vahingonkorvauksena maksamista määristä. 29 artikla Korvausvaatimusten perusta Matkustajien, matkatavaran ja tavaran kuljetuksessa korvaus- kanne voidaan, riippumatta siitä, perustuuko se tähän yleissopi- mukseen, sopimukseen, sopimuksen ulkopuoliseen korvausvas- tuuseen tai muuhun perusteeseen, nostaa ainoastaan tässä yleis- sopimuksessa määrättyjen ehtojen ja korvausvastuun rajojen mukaisesti, tämän kuitenkaan vaikuttamatta siihen, kenellä on oikeus nostaa kanne ja mikä kunkin oikeuden sisältö on. Tällaisen kanteen perusteella ei voida tuomita rangaistusluon- teisia, varoittavia tai muita aiheutuneen vahingon määrän ylit- täviä korvauksia. 30 artikla Rahdinkuljettajan palveluksessa olevat henkilöt ja asia- miehet — korvausvaatimusten kokonaismäärä 1. Jos rahdinkuljettajan palveluksessa olevaa henkilöä tai asiamiestä vastaan nostetaan kanne, joka johtuu tässä yleissopi- muksessa tarkoitetusta vahingosta, tällaisella palveluksessa olevalla henkilöllä tai asiamiehellä on, jos hän näyttää toimi- neensa tässä tehtävässään, oikeus vedota samoihin ehtoihin ja korvausvastuun rajoihin, joihin rahdinkuljettajalla itsellään on oikeus vedota tämän yleissopimuksen nojalla. rahdinkuljettaja ja 2. Korvauksen kokonaismäärä, asiamies voidaan tämän palveluksessa oleva henkilö tai velvoittaa maksamaan, ei tässä tapauksessa saa ylittää mainit- tuja rajoja. joka 3. Tavaran kuljetusta lukuunottamatta tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos näytetään, että vahinko on aiheutunut rahdinkuljettajan palveluksessa olevan henkilön tai asiamiehen teosta tai laiminlyönnistä, jonka tarkoituksena on ollut vahingon aiheuttaminen tai joka on tehty törkeästä huolimattomuudesta ja tietoisena siitä, että teko tai laiminlyönti todennäköisesti aiheuttaa vahingon. 18. 7. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 194/45 31 artikla Muistutusten tekeminen Jollei muuta näytetä, se, että vastaanottaja on vastaanot- 1. tanut kirjatun matkatavaran tai tavaran tekemättä muistutusta, on todisteena siitä, että matkatavara tai tavara on toimitettu hyvässä kunnossa ja kuljetusasiakirjan tai 3 artiklan 2 kappa- leessa ja 4 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetulla muulla tavalla kirjattujen tietojen mukaisesti. 2. Vastaanottajan on tehtävä vahinkoa koskeva muistutus rahdinkuljettajalle heti kun vahinko on havaittu, kuitenkin kirjatun matkatavaran osalta viimeistään seitsemän ja tavaran osalta viimeistään neljäntoista päivän kuluessa vastaanottamis- päivästä. Viivästymistä koskeva muistutus on tehtävä viimeis- tään kahdenkymmenenyhden päivän kuluessa siitä, kun matka- tavara tai tavara on asetettu hänen saatavilleen. 3. Muistutus on aina tehtävä kirjallisesti ja se on annettava lähetettävä edellä mainittujen määräaikojen kuluessa. tai Jos muistutusta ei ole tehty edellä mainittujen määräai- 4. kojen kuluessa, kannevalta rahdinkuljettajaa vastaan on mene- tetty, paitsi jos rahdinkuljettaja on menetellyt petollisesti. 32 artikla Vahingosta vastuussa olevan henkilön kuolema Jos vahingosta vastuussa oleva henkilö kuolee, vahingonkor- vauskanne voidaan nostaa tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti hänen oikeudenomistajiaan vastaan. 33 artikla Tuomioistuimen toimivalta 1. Vahingonkorvauskanne on kantajan valinnan mukaan pantava vireille jonkin sopimusvaltion alueella joko rahdinkul- jettajan kotipaikan tai päätoimipaikan tuomioistuimessa tai tuomioistuimessa siinä toimipaikassa, jonka välityksellä kulje- taikka määräpaikan tuomioistuimessa. tussopimus on tehty, 2. Matkustajan kuolemasta tai loukkaantumisesta aiheutu- vaan vahinkoon perustuva korvauskanne voidaan panna vireille jossakin tämän artiklan 1 kappaleessa mainitussa tuomioistui- jossa matkustajalla oli messa tai sen sopimusvaltion alueella, onnettomuuden aikaan pääasiallinen ja pysyvä asuinpaikka ja jonne tai josta rahdinkuljettaja järjestää matkustajien ilmakulje- tuksia joko omilla ilma-aluksillaan tai kaupallisen sopimuksen mukaisesti muun rahdinkuljettajan ilma-aluksilla, ja jossa tämä rahdinkuljettaja harjoittaa matkustajien ilmakuljetuksiin liit- tyvää liiketoimintaa tiloissa, jotka se itse tai muu rahdinkuljet- taja, jonka kanssa se on tehnyt kaupallisen sopimuksen, on vuokrannut tai omistaa. 3. Tämän artiklan 2 kappaleessa tarkoitetaan a) ’kaupallisella sopimuksella’ sopimusta, joka ei ole edustusso- pimus, ja joka on tehty rahdinkuljettajien välillä yhteisten ilmakuljetuspalvelujen tarjoamisesta matkustajille; b) ’pääasiallisella ja pysyvällä asuinpaikalla’ yhtä määrättyä ja vakinaista asuinpaikkaa, joka matkustajalla oli onnetto- muuden aikaan. Matkustajan kansallisuus ei ole ratkaiseva seikka tässä suhteessa. Oikeudenkäyntimenettelyä koskeviin kysymyksiin sovelle- 4. taan asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainsäädäntöä. 34 artikla Välimiesmenettely 1. Tämän artiklan määräysten mukaisesti tavaran kuljetusta koskevan sopimuksen osapuolet voivat sopia, että rahdinkuljet- tajan tähän yleissopimukseen perustuvaa vastuuta koskeva riita ratkaistaan välimiesmenettelyssä. Tällainen sopimus on tehtävä kirjallisesti. 2. Välimiesmenettelyn on, kantajan valinnan mukaan, tapahduttava jollakin 33 artiklassa tarkoitetulla lainkäyttö- alueella. Välimiehen tai välimiesoikeuden on sovellettava tämän 3. yleissopimuksen määräyksiä. 4. Tämän artiklan 2 ja 3 kappaleen määräysten katsotaan olevan osa jokaista välimiesmenettelyä koskevaa lauseketta tai sopimusta, ja sellainen välimiesmenettelyä koskevan lausekkeen tai sopimuksen ehto, joka on näiden määräysten vastainen, on mitätön. 35 artikla Kanneoikeuden vanhentuminen 1. Oikeus vahingonkorvaukseen menetetään, jos kannetta ei nosteta kahden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona ilma-alus on saapunut määräpaikkaan, jona ilma- aluksen olisi pitänyt saapua määräpaikkaan, tai siitä päivästä, jona kuljetus on keskeytynyt. tai siitä päivästä, Tapa, jolla kyseinen määräaika lasketaan, määräytyy asiaa 2. käsittelevän tuomioistuimen lainsäädännön mukaisesti. 36 artikla Perättäinen kuljetus 1. Jos kuljetuksen suorittaa usea perättäinen rahdinkuljettaja ja kuljetus vastaa 1 artiklan 3 kappaleen määritelmää, jokaiseen matkustajia, matkatavaraa tai tavaraa ottavaan rahdinkuljetta- ja sen jaan sovelletaan tämän yleissopimuksen määräyksiä, katsotaan olevan yksi kuljetussopimuksen osapuolista siltä osin kuin sopimus koskee sitä kuljetuksen osaa, joka suoritetaan kyseisen rahdinkuljettajan valvonnassa. Tällaisen kuljetuksen osalta matkustaja tai hänen oikeu- 2. denomistajansa voi nostaa kanteen ainoastaan sitä rahdinkuljet- tajaa vastaan, jonka suorittaman kuljetuksen aikana onnetto- muus tai viivästys tapahtui, paitsi siinä tapauksessa, että ensim- mäinen rahdinkuljettaja on nimenomaisesti sopinut ottavansa vastuun koko matkasta. L 194/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 7. 2001 3. Matkatavaran tai tavaran osalta matkustajalla tai lähettä- jällä on kanneoikeus ensimmäistä rahdinkuljettajaa vastaan, ja matkustajalla tai tavaraan oikeutetulla vastaanottajalla on kanneoikeus viimeistä rahdinkuljettajaa vastaan, ja lisäksi kukin voi nostaa kanteen sitä rahdinkuljettajaa vastaan, jonka suorit- taman kuljetuksen aikana tuhoutuminen, katoaminen, vahinko tai viivästys tapahtui. Nämä rahdinkuljettajat ovat yhteisvas- tuussa matkustajalle, lähettäjälle tai vastaanottajalle. 37 artikla Takautumisoikeus kolmansia osapuolia kohtaan Mikään tässä yleissopimuksessa ei vaikuta siihen, onko sen määräysten mukaisesti vahingosta vastuussa olevalla henkilöllä takautumisoikeus muuta henkilöä kohtaan. IV LUKU YHDISTETTY KULJETUS 38 artikla Yhdistetty kuljetus 1. Jos yhdistetty kuljetus suoritetaan osittain ilmakuljetuk- sena ja osittain muuta kuljetustapaa käyttäen, tämän yleissopi- muksen määräyksiä sovelletaan, jollei 18 artiklan 4 kappaleesta muuta johdu, ainoastaan ilmakuljetukseen, edellyttäen, että ilmakuljetus täyttää 1 artiklassa asetetut ehdot. 2. Mikään tässä yleissopimuksessa ei estä yhdistetyn kulje- tuksen osapuolia sisällyttämästä ilmakuljetusta koskevaan asia- kirjaan ehtoja, jotka koskevat muita kuljetustapoja, edellyttäen, että tämän yleissopimuksen määräyksiä noudatetaan ilmakulje- tuksen osalta. V LUKU MUUN HENKILÖN KUIN SOPIMUKSEN TEHNEEN RAHDIN- KULJETTAJAN SUORITTAMAT KULJETUKSET 39 artikla Sopimuksen tehnyt rahdinkuljettaja — tosiasiallinen rahdinkuljettaja Tämän luvun määräyksiä sovelletaan, kun henkilö, jäljempänä ’sopimuksen tehnyt rahdinkuljettaja’, tekee tämän yleissopi- muksen alaan kuuluvan kuljetussopimuksen matkustajan tai lähettäjän taikka sellaisen henkilön kanssa, joka toimii matkus- jäljempänä tajan tai ’tosiasiallinen rahdinkuljettaja’, suorittaa kuljetuksen sopi- muksen tehneen rahdinkuljettajan toimeksiannosta kokonaan tai osittain, mutta ei ole kyseisen kuljetuksen osalta tässä yleis- sopimuksessa tarkoitettu perättäinen rahdinkuljettaja. Tällaisen toimeksiannon katsotaan olevan olemassa, jollei toisin näytetä. ja toinen henkilö, lähettäjän lukuun, 40 artikla Sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan ja tosiasiallisen rahdinkuljettajan vastuu Jos tosiasiallinen rahdinkuljettaja suorittaa kokonaan tai osit- tain kuljetuksen, joka 39 artiklassa tarkoitetun sopimuksen mukaan kuuluu tämän yleissopimuksen soveltamisalaan, sekä sopimuksen tehneeseen rahdinkuljettajaan että tosiasialliseen rahdinkuljettajaan yleissopimuksen määräyksiä, jollei tässä luvussa toisin määrätä. Yleissopimusta sovelletaan sopimuksen tehneeseen rahdinkuljettajaan koko sopimuksen mukaisen kuljetuksen osalta ja tosiasialliseen rahdinkuljettajaan ainoastaan sen suorittaman kuljetuksen osalta. sovelletaan tämän 41 artikla Keskinäinen vastuu 1. Tosiasiallisen rahdinkuljettajan tekojen sekä sen palveluk- sessa olevien henkilöiden ja asiamiesten tässä tehtävässään suorittamat teot ja laiminlyönnit katsotaan tosiasiallisen rahdin- kuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta myös sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan suorittamiksi. 2. Sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan sekä sen palveluk- sessa olevien henkilöiden ja asiamiesten tässä tehtävässään suorittamat teot ja laiminlyönnit katsotaan tosiasiallisen rahdin- kuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta myös tosiasiallisen rahdinkuljettajan suorittamiksi. Tällaisesta teosta tai laiminlyön- nistä aiheutuva tosiasiallisen rahdinkuljettajan korvausvastuu ei kuitenkaan saa ylittää 21, 22, 23 ja 24 artiklassa määrättyjä rajoja. Jos sopimuksen tehnyt rahdinkuljettaja on erityisellä sopimuksella sitoutunut velvoitteisiin, jotka eivät perustu tähän yleissopimukseen, tai luopunut tähän yleissopimukseen perus- tuvista oikeuksista tai suojasta taikka jos määräpaikkaan toimit- tamiseen liittyvästä etuudesta on annettu 22 artiklassa tarkoi- tettu erityinen ilmoitus, tällainen erityinen sopimus tai ilmoitus ei koske tosiasiallista rahdinkuljettajaa, tämä ole sitä hyväksynyt. jollei 42 artikla Muistutusten ja ohjeiden vastaanottaja Rahdinkuljettajalle tämän yleissopimuksen mukaisesti tehtävillä muistutuksilla ja annettavilla ohjeilla on sama vaikutus riippu- matta siitä, osoitetaanko ne sopimuksen tehneelle rahdinkuljet- tajalle vai tosiasialliselle rahdinkuljettajalle. Tämän yleissopi- muksen 12 artiklassa tarkoitetuilla ohjeilla on kuitenkin vaiku- tusta ainoastaan, jos ne osoitetaan sopimuksen tehneelle rahdinkuljettajalle. 43 artikla Rahdinkuljettajan palveluksessa olevat henkilöt ja asia- miehet Tosiasiallisen rahdinkuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta tämän tai sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan palveluksessa olevalla henkilöllä tai asiamiehellä on, jos hän näyttää toimi- neensa tässä tehtävässään, oikeus vedota samoihin ehtoihin ja joita sovelletaan tämän yleissopi- korvausvastuun rajoihin, muksen mukaan rahdinkuljettajaan, jonka palveluksessa tai jonka asiamies hän on, jollei hänen näytetä toimineen tavalla, joka estää korvausvastuun rajoihin vetoamisen tämän yleissopi- muksen mukaisesti. 18. 7. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 194/47 44 artikla suuksiin, mukaan luettuna mahdollinen takautumisoikeus tai oikeus korvaukseen. Vahingonkorvausten kokonaismäärä Tosiasiallisen rahdinkuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta se korvauksen kokonaismäärä, joka vaaditaan tältä rahdinkul- jettajalta, sopimuksen tehneeltä rahdinkuljettajalta ja heidän palveluksessaan olevalta henkilöltä tai asiamieheltä, joka on toiminut tässä tehtävässään, ei saa ylittää sitä enimmäismäärää, joka tämän yleissopimuksen mukaan voitaisiin määrätä joko sopimuksen tehneen tai tosiasiallisen rahdinkuljettajan makset- tavaksi, mutta kukaan mainituista henkilöistä ei ole velvollinen korvaamaan häneen sovellettavan korvausvastuun rajan ylit- tävää määrää. 45 artikla Korvauskanteiden vastaaja Tosiasiallisen rahdinkuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta vahingonkorvauskanne voidaan nostaa kantajan valinnan mukaan tätä rahdinkuljettajaa, sopimuksen tehnyttä rahdinkul- jettajaa tai molempia vastaan yhdessä tai erikseen. Jos kanne kohdistetaan ainoastaan yhteen näistä rahdinkuljettajista, tällä rahdinkuljettajalla on oikeus vaatia toinen rahdinkuljettaja liitettäväksi asianosaiseksi oikeudenkäyntiin, jolloin oikeuden- käyntimenettelyyn ja oikeusvaikutuksiin sovelletaan asiaa käsit- televän tuomioistuimen lainsäädäntöä. 46 artikla Erityinen toimivalta Tämän yleissopimuksen 45 artiklassa tarkoitettu vahingonkor- vauskanne on kantajan valinnan mukaan pantava vireille jonkin sopimusvaltion alueella joko siinä tuomioistuimessa, jossa kanne voidaan 33 artiklan määräysten mukaisesti panna vireille sopimuksen tehnyttä rahdinkuljettajaa vastaan, taikka tosiasiallisen rahdinkuljettajan kotipaikan tai päätoimipaikan tuomioistuimessa. 47 artikla Sopimusehtojen pätemättömyys jonka tarkoituksena on vapauttaa sopimuksen Sopimusehto, tehnyt tai tosiasiallinen rahdinkuljettaja tämän luvun mukai- sesta korvausvastuusta tai määrätä korvausvastuulle tässä luvussa määrättyä alempi yläraja, on mitätön, mutta sellaisen ehdon mitättömyys ei tee mitättömäksi koko sopimusta, johon sovelletaan edelleen tämän luvun määräyksiä. 48 artikla Sopimuksen tehneen ja tosiasiallisen rahdinkuljettajan keskinäiset suhteet Lukuun ottamatta 45 artiklan määräyksiä mikään tässä luvussa ei vaikuta rahdinkuljettajien keskinäisiin oikeuksiin ja velvolli- VI LUKU MUUT MÄÄRÄYKSET 49 artikla Pakollinen soveltaminen Kuljetussopimukseen sisältyvät ehdot ja ennen vahingon tapah- tumista tehdyt erityissopimukset, joilla osapuolet pyrkivät rik- komaan tämän yleissopimuksen määräyksiä joko päättämällä sovellettavasta laista tai muuttamalla tuomioistuimen toimi- valtaa koskevia määräyksiä, ovat mitättömiä. 50 artikla Vakuutus Sopimusvaltioiden on edellytettävä, että niiden rahdinkuljetta- jilla on voimassa riittävä vakuutus, joka kattaa niille tämän yleissopimuksen mukaan kuuluvan korvausvastuun. Sopimus- valtio, johon rahdinkuljettaja suorittaa kuljetuksia, voi edel- lyttää tämän toimittavan todisteet siitä, että sillä on voimassa joka kattaa sille tämän yleissopimuksen riittävä vakuutus, mukaan kuuluvan korvausvastuun. 51 artikla Poikkeuksellisissa olosuhteissa suoritetut kuljetukset Tämän yleissopimuksen 3—5, 7 ja 8 artiklan kuljetusasiakir- joihin liittyviä määräyksiä ei sovelleta, jos kuljetus on suoritettu poikkeuksellisissa olosuhteissa rahdinkuljettajan tavanomaisen liiketoiminnan ulkopuolella. 52 artikla Päivän määritelmä Tässä yleissopimuksessa ’päivällä’ tarkoitetaan kalenteripäivää eikä työpäivää. VII LUKU LOPPUMÄÄRÄYKSET 53 artikla Allekirjoittaminen, ratifiointi ja voimaantulo 1. Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten Montrealissa 28 päivänä toukokuuta 1999 valtioille, jotka osal- listuivat Montrealissa 10—28 päivänä toukokuuta 1999 pidet- tyyn kansainväliseen ilmailuoikeuden konferenssiin. Yleisso- pimus on 28 päivän toukokuuta 1999 jälkeen avoinna allekir- joittamista varten kaikille valtioille Kansainvälisen siviili-ilmai- lujärjestön päämajassa Montrealissa, kunnes se tulee voimaan tämän artiklan 6 kappaleen mukaisesti. L 194/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 7. 2001 Tämä yleissopimus on vastaavasti avoinna allekirjoitta- 2. mista varten alueellisille taloudellisen yhdentymisen järjestöille. Tässä yleissopimuksessa ’alueellisella taloudellisen yhdenty- misen järjestöllä’ tarkoitetaan tietyn alueen täysivaltaisten val- tioiden perustamaa järjestöä, jolla on toimivaltaa tietyissä tämän yleissopimuksen alaan kuuluvissa asioissa ja joka on asianmukaisesti valtuutettu allekirjoittamaan sekä ratifioimaan tai hyväksymään tämä yleissopimus tai liittymään siihen. Tässä yleissopimuksessa oleva viittaus ”sopimusvaltioon” tai ”sopi- musvaltioihin” muualla kuin 1 artiklan 2 kappaleessa, 3 artiklan 1 kappaleen b kohdassa, 5 artiklan b kohdassa, 23, 33 ja 46 artiklassa sekä 57 artiklan b kohdassa koskee myös alueellisia taloudellisen yhdentymisen järjestöjä. Tämän yleisso- pimuksen 24 artiklassa olevat viittaukset ”sopimusvaltioiden enemmistöön” ja ”yhteen kolmasosaan sopimusvaltioista” eivät koske alueellisia taloudellisen yhdentymisen järjestöjä. 3. Tämän yleissopimuksen allekirjoittaneiden valtioiden ja alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen on ratifioi- tava se. Valtio tai alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö, 4. joka ei allekirjoita tätä yleissopimusta, voi hyväksyä sen tai liittyä siihen milloin tahansa. Ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjat on talletettava täten 5. Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön huostaan, määrätään tallettajaksi. joka 6. Tämä yleissopimus tulee voimaan kuudentenakymmenen- tenä päivänä siitä päivästä lukien, jona kolmaskymmenes rati- fioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirja on talletettu tallettajan huostaan, niiden valtioiden välillä, tallettaneet tällaisen asiakirjan. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön tallettamaa asiakirjaa ei lasketa mukaan tätä kappaletta sovellettaessa. jotka ovat 7. Muiden valtioiden ja muiden alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen osalta tulee voimaan kuudenkymmenen päivän kuluttua siitä päivästä, jona kyseisen valtion tai järjestön ratifioimis-, hyväksymis- tai liitty- miskirja on talletettu. yleissopimus tämä 54 artikla Irtisanominen Sopimusvaltio voi 1. ilmoittamalla siitä kirjallisesti tallettajalle. irtisanoa tämän yleissopimuksen Irtisanominen tulee voimaan sadankahdeksankymmenen 2. päivän kuluttua siitä päivästä, jona tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen. 55 artikla Suhde muihin Varsovan yleissopimuksen asiakirjoihin Tämän yleissopimuksen määräykset ovat ensisijaisia suhteessa kaikkiin kansainvälisiin ilmakuljetuksiin sovellettaviin sään- töihin: 1) tämän yleissopimuksen sopimusvaltioiden välillä sillä perus- teella, että molemmat valtiot ovat sopimuspuolina: a) Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitetussa eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämistä koskevassa yleissopimuksessa (jäljem- pänä ’Varsovan yleissopimus’); b) Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitetun eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämistä koskevan yleissopimuksen muuttami- sesta tehdyssä pöytäkirjassa, joka on tehty Haagissa 28 päivänä syyskuuta 1955 (jäljempänä ’Haagin pöytäkirja’); eräiden kansainvälistä c) Varsovan yleissopimusta täydentävässä yleissopimuk- sessa jonka suorittaa toinen kuin sopimuksen tehnyt rahdinkuljet- taja, koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä, joka on alle- kirjoitettu Guadalajarassa 18 päivänä syyskuuta 1961 (jäljempänä ’Guadalajaran yleissopimus’); ilmakuljetusta, Tallettaja ilmoittaa kaikille allekirjoittajille ja sopimusval- 8. tioille viipymättä: a) jokaisesta tämän yleissopimuksen allekirjoittamisesta ja alle- kirjoittamispäivästä; b) jokaisesta ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan talletta- misesta ja tallettamispäivästä; c) tämän yleissopimuksen voimaantulopäivästä; d) tämän yleissopimuksen mukaista korvausvastuun rajoitta- mista koskevien muutosten voimaantulopäivästä; e) 54 artiklan mukaisista irtisanomisista. d) Guatemala Cityssä 8 päivänä maaliskuuta 1971 allekir- joitetussa pöytäkirjassa Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitetun, Haagissa 28 päivänä syyskuuta 1955 tehdyllä pöytäkirjalla muutetun, eräiden kansainvä- listä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämistä koskevan yleissopimuksen muuttamisesta (jäljempänä ’Guatemala Cityn pöytäkirja’); e) Haagin pöytäkirjalla muutetun tai sekä Haagin pöytäkir- jalla että Guatemala Cityn pöytäkirjalla muutetun Varsovan yleissopimuksen muuttamisesta tehdyissä lisä- pöytäkirjoissa 1—3 ja Montrealin neljännessä pöytäkir- jassa, jotka on allekirjoitettu Montrealissa 25 päivänä syyskuuta 1975 (jäljempänä ’Montrealin pöytäkirjat’); tai 2) tämän yleissopimuksen yksittäisen sopimusvaltion alueella sillä perusteella, että tämä valtio on sopimuspuolena yhdessä tai useammassa edellä olevassa a—e alakohdassa tarkoitetussa asiakirjassa. 18. 7. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 194/49 56 artikla Valtiot, joissa on useampi kuin yksi oikeusjärjestelmä 1. Jos jossakin valtiossa on kaksi tai useampia alueita, joissa on voimassa erilainen oikeusjärjestelmä tämän yleissopimuksen alaan kuuluvissa asioissa, se voi allekirjoittaessaan, ratifioides- saan tai hyväksyessään tämän yleissopimuksen tai liittyessään jonka mukaan tätä yleissopimusta siihen antaa selityksen, sovelletaan kaikkiin sen alueisiin tai ainoastaan yhteen tai useampaan niistä, ja se voi muuttaa tätä selitystä antamalla uuden selityksen milloin tahansa. 2. nimenomaisesti ne alueet, Selitys on toimitettava tallettajalle, ja siinä on mainittava joihin yleissopimusta sovelletaan. Sellaisen sopimusvaltion osalta, 3. tyksen: joka on antanut seli- a) tämän yleissopimuksen 23 artiklassa olevien ”kansallista valuuttaa” koskevien viittausten tulkitaan tarkoittavan tämän valtion kyseessä olevan alueen valuttaa; ja b) tämän yleissopimuksen 28 artiklassa olevan ”kansallista lainsäädäntöä” koskevan viittauksen tulkitaan tarkoittavan tämän valtion kyseessä olevan alueen lainsäädäntöä. 57 artikla Varaumat Tähän yleissopimukseen ei saa tehdä varaumia, mutta sopimus- valtio voi milloin tahansa selittää tallettajalle osoitetulla ilmoi- tuksella, että tätä yleissopimusta ei sovelleta: a) kansainväliseen ilmakuljetukseen, jonka kyseinen sopimus- valtio suorittaa suoraan muuhun kuin kaupalliseen tarkoi- tukseen täysivaltaisen valtion tehtäviin ja velvollisuuksiin liittyen; ja/tai b) henkilöiden, tavaran ja matkatavaran kuljetukseen sen soti- lasviranomaisille ilma-aluksilla, jotka kyseinen sopimusvaltio on rekisteröinyt tai vuokrannut ja joiden koko kapasiteetti on varattu näiden viranomaisten toimesta tai puolesta. TÄMÄN VAKUUDEKSI allekirjoittaneet asianmukaisesti tämän yleissopimuksen. täysivaltaiset edustajat, siihen valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet TEHTY Montrealissa 28 päivänä toukokuuta 1999 arabian, englannin, espanjan, kiinan, ranskan ja venäjän kielellä ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen. Tämä yleissopimus ja talletetaan Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön arkistoon, tallettaja toimittaa siitä oikeaksi todistetut jäljennökset kaikille tämän kaikille Varsovan yleissopimuksen, Haagin pöytäkirjan, Guadalajaran yleissopimuksen, Guatemala Cityn pöytäkirjan ja Montrealin pöytäkirjojen sopimusvaltioille. sopimusvaltioille, yleissopimuksen sekä


title: 1999/427/EF: Kommissionens beslutning af 28. maj 1999 om miljøkriterierne for tildeling af Fællesskabets miljømærke til opvaskemidler til opvaskemaskiner (meddelt under nummer K(1999) 1377) (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
consumer information
eco-label
ecology
household electrical appliance
polishing and scouring preparations
product quality

formats: html pdf print

text: L 167/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 28. maj 1999 om miljøkriterierne for tildeling af Fællesskabets miljømærke til opvaskemidler til opvaskemaskiner (meddelt under nummer K(1999) 1377) (EØS-relevant tekst) (1999/427/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR  under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 880/92 af 23. marts 1992 om en EF-ordning for tildeling af et miljømærke (1), særlig artikel 5, stk. 1, andet afsnit, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I artikel 5, stk. 1, afsnit 1, i forordning (EØF) nr. 880/92 fastsættes det, at betingelserne for tildeling af miljømærket fastlægges for hver produktgruppe for sig; i artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 880/92 hedder det, at et produkts indvirkning på miljøet vurderes ud fra de specifikke kriterier for produkt- grupperne; i artikel 4, stk. 2, litra a), i forordning (EØF) nr. 880/92 hedder det, at et miljømærke ikke kan tildeles produkter, som er stoffer eller præparater som farlige i henhold til Rådets klassificeret ved direktiv Kommissionens direktiv 98/73/EF (3), og Rådets direktiv ved Kommissionens direktiv 96/65/EØF (5), men kan senest ændret senest ændret 67/548/EØF (2), 88/379/EØF (4), (1) EFT L 99 af 11. 4. 1992, s. 1. (2) EFT 196 af 16. 8. 1967, s. 1. (3) EFT L 305 af 16. 11. 1998, s. 1. (4) EFT L 187 af 16. 7. 1988, s. 14. (5) EFT L 265 af 18. 10. 1996, s. 15. tildeles produkter indeholdende sådanne stoffer eller præparater, for så vidt de opfylder målsætnin- gerne i EF-ordningen for tildeling af et miljø- mærke; opvaskemidler indeholder stoffer og præparater, der er klassificeret som farlige i henhold til ovennævnte direktiver; til opvaskemaskiner de miljøkriterier, der er opstillet i nærværende beslutning, indeholder specielt grænseværdier og som mest muligt begrænser pointberegninger, indholdet af stoffer og præparater, der er klassifi- ceret som farlige, i de opvaskemidler, der kan tildeles et miljømærke; opvaskemidler i overensstemmelse med disse krite- rier har derfor en mindsket miljøvirkning og opfylder målsætningerne i EF-ordningen for tilde- ling af et miljømærke; i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EØF) nr. 880/92 har Kommissionen foretaget høring af de vigtigste interessegrupper i et samråds- forum; det i medfør af artikel 7 i forordning (EØF) nr. 880/92 nedsatte udvalg har ikke afgivet udtalelse om de foranstaltninger, der er fastsat i Kommissio- nens beslutning; (4) (5) (6) (7) (8) 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/39 (9) (10) (11) Kommissionen har derfor forelagt disse forslag til foranstaltninger for Rådet den 27. januar 1999 i overensstemmelse med artikel 7, stk. 4 i forordning (EØF) nr. 880/92; Rådet har ved udløbet af en frist på tre måneder regnet forelæggelse ikke truffet nogen afgørelse; fra forslagenes foranstaltningerne vedtages nu af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 7, stk. 5 i forordning (EØF) nr. 880/92  VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Produktgruppen »opvaskemidler omfatter beregnet ninger. alle til automatiske opvaskemaskiner opvaskemidler, til opvaskemaskiner« er i hushold- som udelukkende der er fastsat i bilaget og i tillæg I, del A, I, del B, II, III og IV. Artikel 3 Produktgruppedefinitionen og de særlige miljøkriterier for produktgruppen gælder for en periode på tre år regnet fra den 1. i måneden efter den dato, hvor denne beslut- ning får virkning. Artikel 4 Til administrative formål skal det tildelte produktgruppe- kodenummer for produktgruppen som defineret i artikel 1 være »15«. Artikel 5 Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den 28. maj 1999. Artikel 2 De miljømæssige egenskaber og brugsegnetheden for produktgruppen som defineret i artikel 1 vurderes ud fra de specifikke miljøkriterier for produktets brugsegnethed, På Kommissionens vegne Ritt BJERREGAARD Medlem af Kommissionen L 167/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 BILAG RAMMEBESTEMMELSER De generelle krav i Rådets forordning (EØF) nr. 880/92 om en EF-ordning for tildeling af et miljømærke og de specifikke kriterier i bilag gælder ved tildelingen af et miljømærke til opvaskemidler til opvaskemaskiner. Kriterierne har til formål at:  reducere vandforurening ved både at begrænse den anvendte mængde opvaskemiddel og dets indhold af skadelige stoffer  minimere produktionen af affald ved at begrænse mængden af primær emballage og fremme genbrug eller genvinding  reducere energiforbruget ved at fremme opvaskemidler, der virker ved lave tempera- turer. Derudover øger kriterierne forbrugernes bevågenhed over for miljøproblemer. 1. FUNKTIONEL ENHED OG REFERENCEMÆNGDE 1. 1. Funktionel enhed Den funktionelle enhed er den mængde opvaskemiddel, som er nødvendig for at rengøre tolv normalt snavsede kuverter (som defineret ved DIN- eller ISO-standarder). 1. 2. Referencemængde Den mængde opvaskemiddel, som producenten anbefaler forbrugeren at anvende til at rengøre tolv normalt snavsede kuverter godtages som referencemængde under normale forhold. 2. HOVEDKRITERIER 2. 1. Miljøkriterier for vaskemiddelbestanddele Referenceparametre Følgende parametre tages i betragtning:  det samlede indhold af kemikalier,  kritisk fortyndingsvolumen, toksicitet (KFVtox),  phosphater (i form af STPP) (1),  ikke-biologisk nedbrydelige organiske stoffer (aerob) (NBDO aerob),  ikke-biologisk nedbrydelige organiske stoffer (anaerob) (NBDO anaerob). I tillæg II opstilles en definition af parametrene, som anvendes i beregningerne. Parametrene beregnes og angives i g/vask eller l/vask afhængig af sammenhængen. De lægges sammen og vurderes under ét jf. fremgangsmåden, som beskrives i dette dokument. Pointberegning/vægtningsfaktorer Nedenstående tabel sammenfatter de udvalgte kriterier, grænseværdier, vægtningsfaktorer og den maksimalt opnåelige pointsum. Pointsystemets formel, som anvendes til pointberegningen for hvert kriterie, er angivet i punkt 2. 3. (1) Dette midlertidige kriterie har til formål at tage højde for nogle opvaskemidlers eutrofierende egenskaber. Ved revi- sionen af denne beslutning vil det blive overvejet at erstatte dette med et virkningsbaseret kriterie i lyset af nye viden- skabelige fremskridt, tilgængelige data og den faktiske situation. 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/41 Opvaskemidler til opvaskemaskiner  pointberegnings/vægtningssystem Kriterium VEXCL VF Sum Point toksi- samlet indhold af kemikalier kritisk fortyndingsvolumen, citet Phosphater (i form af STPP) ikke-biologisk nedbrydelige orga- niske stoffer (aerob) ikke-biologisk nedbrydelige orga- niske stoffer (anaerob) I alt 0 0 0 4 16,5 60 3 18 120 2 19,5 180 1 21 240 22,5 250 3 0,05 6 0,10 9 0,15 10 1 0,05 0,10 0,15 0,2 1,5 3 8 2 1 12 32 8 4 6 62 Minimum pointsum 26 Bemærk: Alle værdier er angivet i g/vask undtagen KFVtox, som er udtrykt i l/vask. = grænseværdi. VF = vægtningsfaktor: VEXCL 2. 2. Kriterier for tildeling af et miljømærke Pointsummen af de fem kriterier for vaskemiddelbestanddelene skal være mindst 26, hvis det skal kunne tildeles et miljømærke. Ingen af de fem kriterier må overskride grænseværdierne. Produktet skal også opfylde de øvrige kriterier i bilaget. 2. 3. Beregninger vedrørende miljøkriterier for vaskemiddelbestanddele Database for vaskemiddelbestanddele (DID-liste) Tillæg I, del A indeholder databasen (Detergent Ingredients Database, DID-liste) for vaskemiddelbestand- dele, som skal anvendes ved beregninger vedrørende kriterierne for bestanddele. Data vedrørende belast- ningsfaktor, toksicitet, ikke-bionedbrydelighed (aerob), og ikke-bionedbrydelighed (anaerob) er anført for de vigtigste vaskemiddelbestanddele i tillæg I, del A, og disse data skal anvendes ved beregninger i forbindelse med disse bestanddele. Kriterierne:  det samlede indhold af kemikalier  ikke-bionedbrydelighed (aerob/anaerob)  phosphater (i form af STPP) beregnes for hver enkelt bestanddel ved at tage hensyn til doseringen pr. vask, vandindhold og massepro- centdel i formuleringen, og de sammenlægges for hver produktformulering. Kriterierne for kritisk fortyndingsvolumens toksicitet beregnes for hver enkelt bestanddel efter formlen: : KFVtox KFV TOX = dosering × belastningsfaktor Langtidseffekt × 1 000 Procedure for beregning af kriterier og points Ved beregningen af points anvendes følgende ligninger: Kemiske stoffer i alt (TC): Hvis TC (cid:1) 22,5 g/vask Hvis TC (cid:2) 21 g/vask Hvis 22,5 (cid:3) TC (cid:1) 21 g/vask Hvis TC (cid:2) 16,5 g/vask Maksimalt pointtal = 4 så så så så UDELUKKELSE Point = 15 – TC/1,5 Point = 0 Point = 4 L 167/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 Kritisk fortyndingsvolumens toksicitet (KFV tox ): Hvis KFV tox Hvis KFV tox (cid:1) 250 l/vask (cid:2) 240 l/vask Hvis 250 (cid:3) KFV tox (cid:1) 240 l/vask Hvis KFV (cid:2) 60 l/vask tox Maksimalt pointtal = 4 Phosphater (P): Hvis P (cid:1) 10 g/vask Hvis P (cid:2) 9 g/vask Hvis 10 (cid:3) P (cid:1) 9 g/vask Maksimalt pointtal = 4 så så så så så så så UDELUKKELSE Point = 5 – KFV /60 tox Point = 0 Point = 4 UDELUKKELSE Point = 4 – P/3 Point = 0 Aerobe ikke-biologisk nedbrydelige organiske forbindelser (aNBDO): Hvis aNBDO (cid:1) 1 g/vask Hvis aNBDO (cid:2) 0,15 g/vask Hvis 1 (cid:3) aNBDO (cid:1) 0,15 g/vask Maksimalt pointtal = 4 så så så UDELUKKELSE Point = 4 – aNBDO/0,05 Point = 0 Aerobe ikke-biologisk nedbrydelige organiske forbindelser (anNBDO): så Hvis anNBDO (cid:1) 0,2 g/vask så Hvis anNBDO (cid:2) 0,15 g/vask Hvis 0,2 (cid:3) anNBDO (cid:1) 0,15 g/vask så Maksimalt pointtal = 4 UDELUKKELSE Point = 4 – anNBDO/0,05 Point = 0 Nye kemiske stoffer eller yderligere bestanddele a) For nye kemiske stoffer eller yderligere bestanddele, som ikke er opført i databasen over vaskemiddel- bestanddele, følges den fremgangsmåde, der er beskrevet her og i tillæg I, del B. Ansøgeren skal indsende forsøgsdata til det ansvarlige organ. Der skal indsendes data for anaerob bionedbrydelighed (ECETOC-test nr. 28, juni 1988). Der skal indsendes fuldstændig dokumentation vedrørende de data, der fremlægges om bionedbryde- lighed, bortskaffelse, langtidseffekter (NOEC-data) for fisk, daphnia magna og alger. Referencen for de relevante tester skal være de respektive bilag til Rådets direktiv 67/548/EØF (1). Bestemmelserne i tillæg I, del B finder anvendelse, hvor de er relevante. Specielt gælder, at hvis der ikke foreligger fuldstændige data vedrørende langtidseffekter (NOEC), kan de relevante forenklede procedurer, der er beskrevet i tillæg I, del B, anvendes. b) Efter anmodning fra et ansvarligt organ eller en interessegruppe repræsenteret i miljømærkesamrådsfo- rummet (artikel 6 i forordning (EØF) nr. 880/92) kan en anden fremgangsmåde anvendes med det specifikke formål at vurdere opfyldelsen af de relevante kriterier, såfremt den af Kommissionen anerkendes som værende ækvivalent med den ovenfor omtalte fremgangsmåde. 2. 4. Andre miljøkriterier vedrørende vaskemiddelbestanddele Visse specifikke bestanddele skal begrænses til et maksimalt indhold i vaskemiddelformuleringen eller er udelukket som nærmere angivet nedenfor: a) Det overfladeaktive stof alkylphenolethoxylat (APEO), parfumer indeholdende de aromatiske nitrofor- bindelser, hvortil der er henvist i tillæg II, det kompleksdannende middel EDTA og bestanddele (2), der skal være klassificeret som kræftfremkaldende, reproduktionsskadelige og mutagene, jf. direktiv 67/ 548/EØF og 88/379/EØF, er udelukket. (1) EFT 196 af 16. 8. 1967, s. 1. (2) »Bestanddele« er enten stoffer eller præparater. 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/43 b) Phosphonater må ikke overstige 0,2 g/vask. c) det samlede indhold af chlorforbindelser må ikke overstige 0,1 % (1). 2. 5. Miljøkriterier for produktemballage Der tages kun hensyn til primæremballagen. Vægten af emballagen må ikke overstige 2,5 gram pr. funktionsenhed. Emballagen bør laves af materialer, som kan genbruges eller genanvendes. Kartonembal- lage skal indeholde 80 % genbrugte materialer, og plastemballage skal mærkes i henhold til ISO 1043. 3. BRUGSEGNETHED Produktet skal udvise en tilfredsstillende vaskeevne ved den anbefalede dosering i henhold til standardte- sten, som er udarbejdet af IKW. Det skal fungere optimalt ved 55 °C eller derunder, og dette skal dokumenteres af producenten. 4. TEST 4. 1. Test af enzymers renhed til verificering af fravær af produktionsorganismer En test af enzymers renhed skal gennemføres på enzymer, som produceres ved bioteknologiske processer og anvendes i opvaskemidler, hvortil der ansøges om miljømærke. Formålet med denne test er at sikre, at der ikke findes produktionsorganismer i det færdige enzympræparat. Væksten af mikroorganismer testes sammen med specificerede antibiotika. Testproceduren for renhed skal sikre, at der ikke konstateres produktionsorganismer i en 20 ml standardanalyseprøve af det færdige enzymprodukt. 4. 2. Testlaboratorier De forskellige test skal gennemføres for ansøgerens regning på et laboratorium, som opfylder de generelle krav i EN 45001-standarden eller et tilsvarende system. 5. FORBRUGEROPLYSNING 5. 1. Mærkning af emballagen Følgende oplysninger skal være anført på produktet: »Generelt:  brug opvaskemidler, som fungerer ved temperaturer under 65 °C  vælg opvaskemaskinens vaskeprogrammer med lav temperatur  fyld opvaskemaskinen op, inden den sættes i gang  følg den anbefalede dosering af opvaskemidler således mindskes både vandforbrug og energiforbrug, og dermed begrænses miljøforureningen«. »Fællesskabets miljømærke er tildelt dette produkt, fordi det bidrager til at begrænse vandfor- urening, affaldsproduktion og energiforbrug«. Yderligere oplysninger om Fællesskabets miljømærke kan fås ved henvendelse til Europa-Kommissionen: Internet: http://europa. eu. int/ecolabel Adresse: Europa-Kommissionen GDXI E4 Rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles/Wetstraat 200, B-1049 Brussel. 5. 2. Doseringsanvisninger Produktemballager skal være forsynet med doseringsanvisninger. Den anbefalede dosering skal specificeres for »normalt« og »stærkt« snavsede kuverter. Anvisningerne skal oplyse om, hvordan produktet udnyttes bedst i forhold til, hvor snavset servicet er. (1) Ved fremtidige revisioner at kriterierne vil der blive ofret særlig opmærksomhed på chlorforbindelser med sigte på at udelukke dem definitivt. L 167/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 5. 3. Oplysning om og etikettering af bestanddele Kommissionens henstilling 89/542/EØF af 13. september 1989 om mærkning af vaske- og rengørings- midler (1) skal anvendes: Mærkningen skal indeholde oplysninger om følgende bestanddele:  Enzymer: Angivelse af enzymtyper.  Konserveringsmidler: Karakterisering og etikettering efter IUPAC-nomenklaturen.  Hvis produktet indeholder parfume, skal dette angives på emballagen. (1) EFT L 291 af 10. 10. 1989, s. 55. 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/45 I g æ l l i T N E S A B A T A D I T E G A T D E M E K K I M O S , E L E D D N A T S E B R O F E D Å M S G N A G M E R F T D N E V N A G O E L E D D N A T S E B L E D D M E K S A V I R O F E S A B A T A D ) l e b a t e d n e å t s n e d e n e s ( e n r e i r e t i r k ø j l i m f a n e g n i n g e r e b d e v s e d n e v n a l a k s e l e d d n a t s e b l e d d i m e k s a v e t d n e v n a t g i l e d n i m l a t s e m e d r o f a t a d e t r ø f n a r o f n e d e n e D ) A D O H T e g i l e s ø l p o U e k s i n a g r o u e g i l e s ø l p O e k s i n a g r o u r e f f o t s r e f f o t s b o r e a n A - o i b - e k k i - e d y r b d e n e g i l b o r e a n A - o i b - e k k i e g i l e d y r b d e n i - s g n n t s a l e B r o t k a f , 3 2 , 3 2 , 5 2 , 9 1 , 2 2 , 3 2 , 5 2 , 1 2 , 2 2 2 , 1 2 , 3 2 , 3 2 , 4 2 , 9 2 , 4 2 , 2 2 , 5 2 , 3 2 , 3 2 , 2 2 2 ) 1 ( * 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 7 0 , = F K , J 5 1 , = F K , J 5 7 0 , = F K , J 0 0 0 0 0 0 5 1 , = F K , J 5 7 0 , 5 7 0 , 5 7 0 , = = = F K , J F K , J F K , J 0 2 , = F K , J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 0 0 , 5 0 0 , 3 0 0 , 2 0 0 , 2 0 0 , 2 0 0 , 2 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 5 7 0 , E T L 3 0 , 2 1 0 , 7 2 0 , 5 1 0 , 1 0 , 5 1 0 , 5 5 0 , 5 1 0 , 1 0 , 4 0 , 5 2 0 , 5 1 0 , 3 1 0 , 7 0 0 , 6 1 , 7 0 , 1 1 , 8 1 0 , 4 2 0 , 7 1 0 , 3 0 , 5 6 0 , 5 6 , t e t i c i s k o T C E O N t l å M 3 0 , 2 1 0 , 7 2 0 , 9 2 , = 0 5 C E 1 0 , 3 = 0 5 C L 5 5 0 , 5 1 0 , a t a d e g i d l y g n e g n i 5 7 , = 0 5 C L 5 = 0 5 C E 5 1 0 , 5 2 , 4 1 , = = 0 5 C L 0 5 C L 6 1 , = O C E 3 3 , 4 5 , = = 0 5 C E 0 5 C E 8 1 0 , 4 2 0 , 7 1 0 , 8 0 , = 0 5 C L 3 1 = 0 5 C E 0 3 1 = 0 5 C L E L E D D N A T S E B L E D D M E K S A V I R O F E S A B A T A D. r b. r b o n o m r e l l e. n i l O E 9 - 6 o n o m r e l l e. n i l O E 9 - 6 (cid:1) (cid:1) A A ) 4 1 (cid:4) C n e G ( 5 1 - 2 1 ) 4 1 (cid:1) C n e G ( 5 1 - 5 1. r b. r b o n o m r e l l e. n i l O E 6 - 3 o n o m r e l l e. n i l O E 9 - 6 (cid:1) (cid:1) A A 1 1 / 9 1 1 / 9. r b o n o m r e l l e. n i l O E 6 - 2 A 5 1 - 2 1 O E 0 3 - 0 2 O E 2 1 - 9 O E 0 3 (cid:1) (cid:1) (cid:1) A A A 5 1 - 2 1 5 1 - 2 1 5 1 - 2 1 C C C C C C C C r e f f o t s e v i t k a e d a l f r e v o e k s i n o i n o N t a n o f l u s l y k l A 7 1 / 4 1 t a f l u s l y k l A 0 1 / 8 S A 5 1 / 2 1 S A 8 1 / 2 1 S A F 8 1 - 6 1 t a f l u s O E 3 - 1 t a f l u s O E 4 - 3 A A 5 1 / 2 1 8 1 / 6 1 t a n i c c u s o f l u s l y k l a i D - 8 r e t s e l y h t e m e r y t s d e o h p l u s 4 1 / 2 1 r e t s e l y h t e m e r y t s d e o h p l u s 8 1 / 6 1 t a n o f l u s n i f e l o a h p l a 6 1 / 4 1 t a n o f l u s n i f e l o a h p l a 8 1 - 4 1 r e b æ S 2 2 - 2 1 C C C C C C C C C C C C C ) % 1 (cid:1) 4 1 C ( S A L e r d n A ) % 1 (cid:4) 4 1 C ,. 8 1 1 - 5 1 1. ∅ A N ( S A L 3 1 - 0 1 C 1 2 3 4 5 6 7 8 9 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 1 0 2 1 2 2 2 3 2 r e f f o t s e v i t k a e d a l f r e v o e k s i n o i n A e l e d d n a t s e B D D I. r n L 167/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 D O H T e g i l e s ø l p o U e k s i n a g r o u e g i l e s ø l p O e k s i n a g r o u r e f f o t s r e f f o t s b o r e a n A - o i b - e k k i - e d y r b d e n e g i l b o r e a n A - o i b - e k k i e g i l e d y r b d e n i - s g n n t s a l e B r o t k a f , 9 2 , 4 2 , 6 2 , 3 2 , 1 2 ) 1 ( * 0 , 2 2 , 5 2 , 3 2 , 9 2 , 8 2 , 0 0 ) 1 ( * 0 , 2 1 , 0 0 , 0 0 , 6 0 ) 1 ( * 0 , 0 0 , 0 0 , 9 2 , 0 0 , 6 0 , 2 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 0 0 J 0 J 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 0 0 0 J J 0 0 0 0 J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 2 , 5 2 , = = F K , J F K , J 5 7 0 , = F K , J 0 0 0 0 0 1 0 , = F K , J 0 0 0 0 0 1 0 , = F K , J 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 5 7 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 4 0 , 4 0 , E T L 1 0 0 , 2 0 , 3 0 0 , 5 0 0 , 6 3 0 , 5 2 , 3 4 , 6 1 1 0 , 1 3 0 0 , 3 0 0 , 2 8 4 , 0 0 1 t e t i c i s k o T C E O N t l å M a t a d n e g n i 2 0 , 3 0 0 , 5 0 , = 0 5 C L 8 1 0 5 = = 0 5 C E 0 5 C L 3 4 , 6 1 1 0 , 1 3 0 0 , 3 0 0 , 1 4 2 = 0 5 C E a t a d n e g n i 3 1 0 , 0 0 0 1 l g 0 1 - 5 (cid:1) 0 5 C L 6 0 , 5 0 0 , 7 0 0 , 4 0 , 5 0 0 , 8 0 , 5 0 0 , 8 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 0 0 0 1 0 2 1 5 8 4 2 1 0 0 0 1 0 5 2 6 1 , 0 0 0 1 9 1 , 5 2 1 0 2 1 5 8 = 0 5 C E 4 2 1 0 5 2 = 0 5 C L 6 1 , = 0 C E 0 0 0 1 (cid:1) 9 1 5 2 1 0 5 C E e l e d d n a t s e B O E 2 1 - 9 (cid:1) O E 0 3 - 0 2 O E 0 3 (cid:1) O E 3 - 0 O E 6 - 2 O E 9 A A A A A A 8 1 / 2 1 8 1 - 2 1 8 1 / 6 1 8 1 / 6 1 8 1 / 6 1 8 1 / 6 1 e d i m a e s o c u l G 4 1 / 2 1 e d i m a e s o c u l G 8 1 / 6 1 r e d i s o c u l g y l o p l y k l A 4 1 / 2 1 C C C C C C C C C r e f f o t s e v i t k a e d a l f r e v o e k s i r e t o f m A n i a t e b l y p o r p o d i m a ) 8 1 - 2 1 C ( l y k l A n i a t e b l y h t e m i d l y k l A 5 1 - 2 1 C D D I. r n 4 2 5 2 6 2 7 2 8 2 9 2 0 3 1 3 2 3 3 3 4 3 r e l d i m e d n e r d n i h m u k S e n o k i l i S n i f f a r a P 5 3 6 3 j ø t f a g n i r ø g d ø l B n i r e c y l G 7 3 r e t a v i r e d g o r e t a l y x o b r a c y l o P ) 4 1 = (cid:1) C ( r y t s d e F t a n o b r a c i B / t a n o b r a C t a c i l i s i D / t a c i l i S A T N r e L t l a s a N , e r y s n i g a r a p s a y l o P P P T S m o s , t a h p s o h P r e d l i u B A h t i l o e Z t a r t i C 8 3 9 3 0 4 1 4 2 4 3 4 4 4 5 4 6 4 7 4 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/47 D O H T e g i l e s ø l p o U e k s i n a g r o u e g i l e s ø l p O e k s i n a g r o u r e f f o t s r e f f o t s b o r e a n A - o i b - e k k i - e d y r b d e n e g i l b o r e a n A - o i b - e k k i e g i l e d y r b d e n i - s g n n t s a l e B r o t k a f , 0 0 , 0 0 0 0 , , 0 2 , 3 2 , 7 2 , 3 2 2 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 , 0 0 , 0 0 , 0 0 , 1 2 , 8 0 , 6 0 , 0 2 , 0 0 ) 1 ( * 0 , 1 1 , 7 1 , 6 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 0 0 J J J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J J J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J J J J 0 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 1 0 , = F K , J 5 0 , = F K , J 1 0 , = F K , J 1 0 , = F K , J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 5 2 0 , = F K , J 5 2 0 , = F K , J 1 1 8 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 5 7 0 , 4 0 , 1 5 7 0 , 1 1 1 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 5 0 0 , 4 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , 3 1 0 , E T L 6 6 0 5 2 t e t i c i s k o T C E O N t l å M 0 1 - 1 0 1 - 1 0 5 2 = 0 5 C L 0 0 5 = 0 C E 0 0 5 = 0 C E 0 0 1 8 7 0 , 8 7 0 , 8 7 0 , 0 0 1 7 1 1 0 5 2 0 0 0 1 0 0 8 0 5 6 0 0 1 1 2 , 1 2 , 0 0 1 0 0 1 0 0 1 0 0 1 6 6 , 6 6 , 0 0 0 8 = 0 5 C L 8 7 0 , 8 7 0 , 8 7 0 , 0 0 1 (cid:1) 0 5 C E 4 7 , 1 1 = C E O L 0 5 2 (cid:1) 0 5 C L 0 6 4 2 = 0 5 C E 8 8 7 = 0 5 C E 0 5 6 = 0 5 C E 0 0 0 0 1 (cid:1) 0 5 C L 6 0 1 = 0 5 C L 6 0 1 = 0 5 C L 6 6 = 0 5 C L 6 6 = 0 5 C L ) t a r o b m o s ( o n o m t a r o b r e P ) t a r o b m o s ( a r t e t t a r o b r e P ) t a n o b r a c e s ( t a n o b r a c r e P r e l d i m e g e l B D E A T r e l d i m s g n i n s ø l p O r e l o h o k l a 4 C - 1 C n i m a l o n a h t e o n o M n i m a l o n a h t e i D n i m a l o n a h t e i r T ) T V P V P / O N V P / P V P ( n o d i l o r r y p l y n i v y l o P e s r e v i D r e t a n o h p s o h P t a f l u S a N t a f l u S g M d i r o l h C a N e r y s e n i e l a M t a i m r o f a C e r y s e l b Æ f o t s n i r U a c i l i S A T D E C M C 0 0 0 4 (cid:1) G E P r e r e m y l o p e r æ l y k e l o m ø H j 0 0 0 4 (cid:4) G E P r e r e m y l o p e r æ l y k e l o m v a L r e t a n o f l u s - n e m u C r e t a n o f l u s - n e l y X 8 4 9 4 0 5 1 5 2 5 3 5 4 5 5 5 6 5 7 5 8 5 9 5 0 6 1 6 2 6 3 6 4 6 5 6 6 6 7 6 8 6 9 6 0 7 1 7 e l e d d n a t s e B D D I. r n L 167/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 D O H T e g i l e s ø l p o U e k s i n a g r o u e g i l e s ø l p O e k s i n a g r o u r e f f o t s r e f f o t s b o r e a n A - o i b - e k k i - e d y r b d e n e g i l b o r e a n A - o i b - e k k i e g i l e d y r b d e n i - s g n n t s a l e B r o t k a f , 4 1 , 0 0 , 0 2 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 7 9 0 , ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 , 1 1 ) 1 ( * 0 ) 1 ( * 0 , 2 3 , 1 2 , 3 2 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 J J 0 J J 0 J J 0 0 0 5 2 0 , = F K , J 0 0 0 3 , 0 3 , = = F K , J F K , J 0 5 2 , 1 0 , = = F K , J F K , J 5 2 0 , = F K , J 5 1 , 5 0 , = = F K , J F K , J 5 2 , = F K , J 0 5 2 0 , = F K , J 3 1 0 , 1 3 1 0 , 1 0 , 4 0 , 1 0 , ) 2 ( 7 0 0 , 4 0 , 3 1 0 , 4 0 , 4 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , 5 0 0 , E T L 6 6 , 0 0 1 5 2 2 0 0 , 1 0 , 0 5 2 6 1 0 0 , 0 1 3 3 2 , 0 1 , 3 1 3 , 8 0 0 , 6 1 , 9 1 , t e t i c i s k o T C E O N t l å M 6 6 = 0 5 C L 5 2 = 0 5 C L 0 1 - 2 = 0 5 C L 0 1 = 0 5 C L a t a d n e g n i 6 1 0 , = C E O N 0 1 3 = C E O N 3 2 0 1 = 0 C L 3 1 3 , 8 0 0 , = 0 C E 2 3 8 3 = = 0 5 C E 0 5 C E e l e d d n a t s e B ) r e t s e y l o P e s a e l e R l i o S ( r e t s e y l o P e k s i n o i n A t a n o f l u s n i n a y c o l a t h P n Z r e g n i d n a l b e m u f r a p e g i l n a v d æ S d i x o r d y h K / - g M / - a N r e t a n o f l u s - n e u l o T r e m y z n E r e f f o t s e v r a F e s l e v i t S ) 8 1 - 2 1 C ( r e d i x o n i m A l y k l A e l e d d n a t s e b e d n e r e l p p u S t a o c o c O E ) 7 1 - 6 C ( h t e r e c y l G ) 8 1 - 2 1 C ( e r e t s e t a h p s o h P ) A W F ( t d i v h k s i t p O t a n i c c u s i d o n m i I ) 3 ( ) 4 ( 1 5 A W F A W F D D I. r n 2 7 3 7 4 7 5 7 6 7 7 7 8 7 9 7 0 8 1 8 2 8 3 8 4 8 5 8 : r e t r a e m m o s l ø f t s e m e d r o f e n e a t a d å p ) F U ( r e r o t k a f s d e h r e k k i s u e d e r e c i f i c e p s e d f a e s l e d n e v n a d e v e n e a t a d - E T L å l s n a t a l i t s e d n e v n a e r u d e c o r p e d n e g l ø f l a k s a t a d - E T L e d n e l g n a m f a e d l æ f l i t. a t a d - E T L e t g l a v d u t g i l e d n e e d r o f n o i t k e r r o k n e s e j e v r e v o r e d r ø b , s e d n e v n a ) r e n o i t a l e r s t e t i v i t k a r u t k u r t s e v i t a t i t n a v k ( R A S Q r e l l e / g o e g o l o m o h m o a t a d r o v h , e d l æ f l i t I I. ) t e t i c i s k o t ( n e m u l o v s g n i d n y t r o f k s i t s i r k r o f t e i r e t i r k f a g n i n g e r e b d e v g n i n t g a r t e b i s e g a t r ø b r e g l a r e l l e a n g a m a i n h p a d , k s i f : a r f a t a d - ) E T L ( r e t k e f f e s d i t g n a l e d e r e d i l a v e t s e v a l e D n e t s i l - D D I i t e g a t d e m r e e k k i m o s , e l e d d n a t s e b f a e d l æ f l i t i , t n a v e l e r r e n e d r o v h , s e d n e v n a e d å m s g n a g m e r f e d n e g l ø F ) B d n a v i t e t i c i s k o T ) t s e t k i n o r k n e i ( n o i t a r t n e c n o k t k e f f e l u N = C E O N g u r b r o f t l i k s i t e r o e T = D O H T t k e f f e s d i t g n a L = E T L k s a v. r p m a r g m o s t k y r t d u r e g n i r e s o d å p s e d n e v n a , r o t k a f r u t k e r r o K = F K e k k i s e d n e v n a = 0 : r e g n i n k r æ m e B a J = J. t a n o f l u s i d - (cid:5) 2 2 - n e b l i t s , i n m a ) l y - 2 - n , , i z a i r t - 5 3 1 - o n i l o h p r o m - 5 - o n i l i n a - 4 (. l y n e h p i b ) l y r y t s o f l u s - 2 ( s i b - (cid:5) 4 4 , s i b - (cid:5) 4 4 , i m u i r t a n D = 1 i m u i r t a n D = 5 A W F A W F. g n i n d y r b d e n o t o f g i t r u h. l u n r e e g i l e d y r b d e n o i b - e k k i b o r e a r o f D O H T = * 0 ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 4 ( 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/49 f a e d l æ f l i t i n e r o f n e d n i 0 5 0 5 C L ( 0 5 C E , k s i f s o h t e t i c i s k o t f a e d l æ f l i t i ) C E L ( 2 - 1 r e g g i l e r o f r e d s i v h , 0 5 r o f t e d e t s i 0 2 å p r o t k a f s d e h r e k k i s u n e s e d n e v n a n u k s e d n e v n a n u k n a k l e g e r n a d å s n E. t e t s e t t e v e l b r e r e t r a e m m o s l ø f t s e m e d t a , s e r e d u l k n o k n a k r e s l e d n i b r o f e r d n a m o r e g n i n s y l p o a r f r e d t e d n a k s i v h e d l æ f l i t e t r ø f n a r o f n e v o e d f a e t s d i s t e d I g o , a t a d ) r e g l a r e l l e a i n h p a d s o h t e t i c i s k o t f a n e d g n æ l. s k e. f a r f n e s l e d y l f d n i l i t n y s n e h d e m e g o l o m o h f a e p p u r g n e r o f n e d n i e t n e t s i s n o k e r æ v l a k s ) t k e f f e s d i t g n a l ( r e i d r æ v - E T L e t d n e v n a e d t a , s e g e r t s r e d n u t e D. e g o l o m o h f a e p p u r g. s å l s t s a f n a k s R A S Q e n n a d å s s i v h , t a l y x o h t e l o h o k l a r o f ) e p p u r g - t a l y x o h t e (  l e m r o f e l a n o i t a n r e t n i n e d å p t e r e m m u n r e l l e ) t a n o f l u s n e z e b l y k l a r æ e n i l ( S A L r o f n e d æ k l y k l a. e d n e m m o k d e v s r e f f o t s e k s i m e k e k k i f i c e p s e d r o f t e d n u r g e b l e v e r æ v l a k s a m e k s e n v e r k s e b r o f n e v o t e d a r f e s l e g i v f a r e v h n E d e v t e ø j l i m g o r e k s e n n e m r o f n e o k i s i r f a n e g n i r e d r u v r o f e n r e p p i c n i r p f a e s l e t t æ s t s a f m o 3 9 9 1 i l u j. 0 2 f a F Ø E / 7 6 / 3 9 v i t k e r i d s n e n o i s s i m m o K d e m e s l e m m e t s s n e r e v o i s e l l i t s p o r e r o t k a f s g n n t s a l e B i. ) 2 ( 3 9 / 3 9 7. r n ) F Ø E ( g n i n d r o r o f s t e d å R g o ) 1 ( F Ø E / 8 4 5 / 7 6 v i t k e r i d s t e d å R d e m e s l e m m e t s s n e r e v o i s e d l e m n a r e d , r e f f o t s r e r o t k a f s g n i n t s a l e B. 9. s , 3 9 9 1 9 8. 1. s , 3 9 9 1 4 5. f a 7 2 2 f a 4 8 L L T F E T F E ) 1 ( ) 2 ( n e d r e e k k i t r a e d n e d l æ g å p n e d s i v h  C E O N ( 0 1 ) t e t i c i s k o t t u k a l i t n y s n e h d e m e m m o s l ø f t s e m ) t e t i c i s k o t t u k a l i t n y s n e h d e m e m m o s l ø f t s e m n e d r e t r a e d n e d l æ g å p n e d s i v h  C E O N ( ) C E O N e t s e v a l ( 1 1 r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f å p C E O N 2 t s d n i M r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f å p C E O N 1 F U I D E H G D Å R L I T A T A D ) r o f n e d e n e s ( e d l æ f l i t e k k i f i c e p s i 0 2 r e l l e ) 0 5 C L ) 0 5 C L e t s e v a l ( 0 2 r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f å p 0 5 C L 3 e t s e v a l ( 0 5 r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f å p 0 5 C L t u k a 1 t s d n i M C E O N e g i d l y g e t s e v a l F U 0 0 1 0 1 5 d n e v n 1 A r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f å p 0 5 C L t u k a 2 t s d n i M I D E H G D Å R L I T A T A D r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f r e g l a r e l l e a i n h p a d , k s i f å p å p å p C E O N C E O N C E O N 1 2 3 r e f f o t s e v i t k a e d a l f r e v o - e k k I. e d e d n u r g e b t g i l e b a k s n e d i v r e a t a d r e l l e r e r o t k a f e r e v a l t a , s e s i v å p n a k t e d s i v h , d e t s e d n i f n a k l e g e r e n n e d a r f r e s l e g i v f A r e f f o t s e v i t k a e d a l f r e v O L 167/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 3 = F K 5 2 , = F K 2 = F K 5 1 , = F K 5 7 0 , = F K 5 0 , = F K 5 2 0 , = F K 1 0 , = F K (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) (cid:6) j e n a j j e n a j j e n a j j e n a j j e n a j j e n a j j e n a j (cid:6) a j B R (cid:6) j e n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) a j l / g m 1 0. (cid:2) E T L B R (cid:6) a j j e n (cid:7) B R (cid:6) j e n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) a j l / g m 1 (cid:4) E T L B R (cid:6) a j j e n (cid:7) B R (cid:6) j e n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) a j l / g m 0 1 (cid:2) E T L B R (cid:6) a j j e n (cid:7) B R (cid:6) j e n 4 (cid:2) w o P g o l (cid:6) a j l / g m 0 1 (cid:1) E T L t g i l e d y r b d e n t e L : B R r e t k e f f e s d i t g n a L : E T L r o t k a f s n o i t k e r r o K : F K ) 1 ( ) F K ( r e r o t k a f s n o i t k e r r o k f a g n i r e n i f e d l i t m a r g a i d e t u r : ) e b o r e a n a ( r e f f o t s e k s i n a g r o e g i l e d y r b d e n k s i g o l o i b - e k k I. k s a v / g i t k y r t d u g n i r e s o d d e v s e d n e v n a g o r e b a k s n e g e s e n e l e d d n a t s e b f a g a l d n u r g å p s e t t æ s t s a f l a k s r e r o t k a f s n o i t k e r r o K ) 1 ( 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/51 Tillæg II DEFINITIONER I FORBINDELSE MED MILJØKRITERIER 1. Kemiske stoffer i alt Kemiske stoffer i alt er dosering minus vandindhold, udtrykt i g/vask. 2. Kritisk fortyndingsvolumens (toksicitet) (KFV tox ) beregnes for hver bestanddel i formuleringen i overensstemmelse med de respektive data for KFV belastningsfaktorer (LF) og langtidseffekter (LTE) i databaselisten, udtrykt i l/vask: tox KFVtox (bestanddele i) = vægt/vask(i) × LF(i) × 1 000 LTE(i) KFV tox for produktet er summen af alle bestanddeles KFV tox i l/vask. 3. Phosphater (i form af STPP) Vægt pr. vask af alle uorganiske phosphater, udtrykt som STPP i g/vask. 4. Ikke-biologisk nedbrydelige organiske stoffer (aerob) Vægt pr. vask af alle bestanddele, som er aerobe ikke-biologisk nedbrydelige organiske stoffer (se databaseli- sten), i g/vask. 5. Ikke-biologisk nedbrydelige organiske stoffer (anaerob) Vægt pr. vask af alle bestanddele, som er anaerobe ikke-biologisk nedbrydelige organiske stoffer, under anvendelse af de respektive korrektionsfaktorer (se databaselisten), i g/vask. 6. Nitromoskus Moskusxylen: 5-tert-butyl-2,4,6-trinitro-m-xylen Moskusambrette: 4-tert-butyl-3-methoxy-2,6-dinitrotoluen Mosken: 1,1,3,3,5-pentamethyl-4,6-dinitroindan Moskustibetin: 1-tert-butyl-3,4,5-trimethyl-2,6-dinitrobenzen Muskusketon: 4(cid:5)-tert-butyl-2(cid:5),6(cid:5)-dimethyl-3(cid:5),5(cid:5)-dinitroacetaphenon. L 167/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 1999 Tillæg III DATA OG ØVRIGE OPLYSNINGER, SOM ANSØGEREN SKAL FREMSENDE TIL DET ANSVARLIGE ORGAN, SOM MODTAGER ANSØGNINGEN OM ET MILJØMÆRKE 1. 1. Deklarering af produktformulering og beregning af kriterier Den ansvarlige myndighed skal af den fabrikant, som ansøger om miljømærket, kræve følgende forelagt:  den nøjagtige formulering af produktet  den eksakte kemiske beskrivelse af bestanddelene (f. eks. identifikation i henhold til IUPAC, CAS- nummer, sum- og strukturformler, renhed, type og procent urenheder, tilsætningsstoffer for blan- dinger f. eks. overfladeaktive stoffer: DID-nummer, sammensætning og fordeling af homologe, isomerer og handelsnavn); analytisk bevis for sammensætningen af overfladeaktive stoffer  den nøjagtige tonnage af det produkt, som er bragt på markedet (indberettes pr. 1. marts for foregående år)  den detaljerede beregning af kriterierne  en testrapport for renheden af enzymer i henhold til punkt 4 i bilaget til nærværende beslutning samt en attest for, at produktet ikke indeholder produktionsorganismer.  En erklæring om, at:  Produktet ikke indeholder det overfladeaktive stof alkylphenolethoxylat (APEO), parfumer inde- holdende de aromatiske nitroforbindelser, hvortil der er henvist i tillæg II, og det kompleksdan- nende middel EDTA samt bestanddele, der er klassificeret som kræftfremkaldende, reproduktions- skadelige og mutagene, jf. direktiv 67/548/EØF og 88/379/EØF.  Phsophonater ikke overstiger 0,2 g/vask. 1. 2. Test af vaskeevne Ansøgeren skal fremsende resultaterne af testen af vaskeevnen til det ansvarlige organ. 1. 3. Doseringsudstyr, emballering og forbrugeroplysning For at påvise, at ovennævnte krav er opfyldt, skal det ansvarlige organ kræve, at ansøgeren indsender en original pakning af produktet med doseringsudstyr. I tilfælde af forskelle med hensyn til de forskellige nationale markeder og forskellige emballagestørrelser skal alle disse data kræves. 1. 4. Ansøgning om miljømærke for opvaskemidler Det ansvarlige nationale organ kan foretage kontrolbesøg på den ansøgende virksomhed og besøge produktions- og pakningsfaciliteterne. Det ansvarlige organ skal selv sikre, at ansøgninger fremsendes i overensstemmelse med de relevante krav i forordning (EØF) nr. 880/92 og de tilhørende proceduremæssige krav. 2. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 167/53 Tillæg IV FORKORTELSER APEO: alkylphenolethoxylater BCF: CEN: CF: DIN: EOs: EC : 50 biokoncentrationsfaktorer i fisk Den Europæiske Standardiseringsorganisation korrektionsfaktor Deutsches Institut für Normung ethoxylatgrupper virkningskoncentration (den koncentration, hvor 50 % af testorganismerne viser en virkning inden for et defineret tidsrum) ECETOC: Det Europæiske Center for Økotoksikologi og Kemiske Stoffers Toksikologi EDTA: ethylendiamintetraacetat EN: europæisk standard IUPAC: Den Internationale Sammenslutning for Ren og Anvendt Kemi ISO: Den Internationale Standardiseringsorganisation KFV tox: LF: LTE: LC 50: kritisk fortyndingsvolumen (toxicitet) belastningsfaktor langtidseffekt dødelig koncentration (koncentration, hvor 50 % af testorganismerne dør inden for et bestemt tidsrum) NOEC: nuleffekt koncentration (i en kronisk test) Pow: fordelingskoefficient octanol/vand QSARs: kvantitative strukturaktivitetsrelationer RB: umiddelbar bionedbrydelighed STPP: Trinatriumpolyphosphat THOD: Teoretisk iltforbrug UF: V excl: VF: usikkerhedsfaktor grænseværdi vægtningsfaktor


title: Deċiżjoni tal-kumitat konġunt taż-ŻEE Nru 63/1999 tat-28 ta' Mejju 1999 li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni tekniċi) għall-Ftehim taż-ŻEE

eurovoc_concepts:
marketing
pharmaceutical product
plant health product

text: 296 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 11/Vol. 4 22000D1109(18) 9. 11. 2000 IL-GURNAL UFFICJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 284/45 DECIŻJONI TAL-KUMITAT KONGUNT TAŻ-ŻEE Nru 63/1999 tat-28 ta' Mejju 1999 li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u certifikazzjoni teknici) ghall-Ftehim taż- ŻEE IL-KUMITAT KONGUNT TAŻ-ŻEE, Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif aggustat bil-Protokoll li jaggusta l-Fte- him ghaż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn iżjed 'il quddiem issir referenza ghalih bhala “il-Ftehim”, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tieghu, Billi: (1) (2) l-Anness II ghall-Ftehim gie emendat bid-Deciżjoni tal-Kumitat Kongunt taż-ŻEE Nru 51/1999 tat- 30 ta' April 1999 (1); d-Direttiva tal-Kummissjoni 98/47/KE tal-25 ta' Gunju 1998 li tinkludi sostanza attiva (azoxystro- bin) fl-Anness I ghad-Direttiva tal-Kunsill 91/414/KEE dwar it-tqeghid fis-suq ta' prodotti ghall-pro- tezzjoni tal-pjanti (2) ghandha tigi inkorporata fil-Ftehim, IDDECIEDA KIF GEJ: Artikolu 1 L-inciż li gej ghandu jigi miżjud fil-punt 12a. (Id-Direttiva tal-Kunsill 91/414/KEE) fil-Kapitolu XV ta' l- Anness II ghall-Ftehim: “– 398 L 0047: Id-Direttiva tal-Kummissjoni 98/47/KE tal-25 ta' Gunju 1998 (GU L 191, tas-7. 7. 1998, p. 50). ” Artikolu 2 It-testi tad-Direttiva tal-Kummissjoni 98/47/KE fil-lingwa Islandiża u f'dik Norvegiża, li huma annessi ghall- verżjonijiet tal-lingwi rispettivi ta' din id-Deciżjoni, huma awtentici. Artikolu 3 Din id-Deciżjoni ghandha tidhol fis-sehh nhar id-29 ta' Mejju 1999, sakemm ikunu saru n-notifiki kollha taht l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim lill-Kumitat Kongunt taż-ŻEE. (1) GU L 284, tat-;9. 11. 2000, p. 9. (2) GU L 191, tas-7. 7. 1998, p. 50. 11/Vol. 4 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 297 Din id-Deciżjoni ghandha tigi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE ta', u fis-Suppliment taż-ŻEE ghall-Gurnal Ufficjali tal-Komunitajiet Ewropej. Artikolu 4 Maghmula fi Brussel, fit-28 ta' Mejju 1999. Ghall-Kumitat Kongunt taż-ŻEE Il-President F. BARBASO