title: Regulamento (CE) n° 831/1999 da Comissão, de 21 de Abril de 1999, que altera o Regulamento (CE) n° 1489/97 que estabelece regras de execução do Regulamento (CEE) n° 2847/93 do Conselho no respeitante aos sistemas de localização dos navios por satélite

eurovoc_concepts:
data transmission
exchange of information
fishing area
fishing controls
fishing vessel
satellite

text: L 105/20 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 4. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 831/1999 DA COMISS(cid:212)O de 21 de Abril de 1999 que altera o Regulamento (CE) n. o 1489/97 que estabelece regras de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CEE) n. o 2847/93 do Conselho no respeitante aos sistemas de loca- liza(cid:135)(cid:209)o dos navios por sat(cid:130)lite A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 2847/93 do Conselho, de 12 de Outubro de 1993, que institui um regime de controlo aplic(cid:145)vel (cid:133) pol(cid:146)tica comum das pescas (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2846/98 (2), e, nomeadamente, o n. o 10 do seu artigo 3. o, Considerando que o Regulamento (CE) n. o 1489/97 da Comiss(cid:209)o, de 29 de Julho de 1997, que estabelece regras de execu(cid:135)(cid:209)o do Regulamento (CEE) n. o 2847/93 do Conselho no respeitante aos sistemas de localiza(cid:135)(cid:209)o dos navios por sat(cid:130)lite (3), indica, no anexo III, as coordenadas da autoridade competente dos Estados-membros respon- s(cid:145)vel pelo Centro de Vigil(cid:131)ncia da Pesca (CVP); que essas coordenadas s(cid:209)o indispens(cid:145)veis para a transmiss(cid:209)o simul- t(cid:131)nea dos dados pertinentes ao CVP do Estado-membro costeiro; Considerando que (cid:130) necess(cid:145)rio alterar o Regulamento (CE) n. o 1489/97, a fim de completar o seu anexo III com as coordenadas dos CVP recentemente criados por deter- minados Estados-membros; Considerando que as medidas estabelecidas no presente regulamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o das Pescas e da Aquicultura, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o O anexo III do Regulamento (CE) n. o 1489/97 (cid:130) substi- tu(cid:146)do pelo anexo do presente regulamento. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor no s(cid:130)timo dia seguinte ao da sua publica(cid:135)(cid:209)o no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 21 de Abril de 1999. Pela Comiss(cid:209)o Emma BONINO Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 261 de 20. 10. 1993, p. 1. (2) JO L 358 de 31. 12. 1998, p. 5. (3) JO L 202 de 30. 7. 1997, p. 18. 22. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 105/21 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) BIJLAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA BELGI(cid:220)/BELGIQUE Benaming/Nom: Adres/Adresse: Dienst voor de zeevisser¶ Administratief Centrum Vr¶havenstraat 5 8400 Oostende Telefoon/T(cid:130)l(cid:130)phone (32-59) 50 89 66; 51 29 94 Fax: Telex: DANMARK Navn: Adresse: Tlf. Fax: Telex: X. 25: E-post: DEUTSCHLAND Name: Anschrift: Telefon: Telefax: Telex: X. 25: EKKADA (cid:133)mola: Die(cid:151)humsg: Tgk(cid:146)vymo: Van: T(cid:146)ken: (32-59) 51 45 57 81075 dzvost Fiskeridirektoratet Stormgade 2 DK-1470 København K (45) 33 96 36 09 (45) 33 96 39 00 16144 fm dk 238 301 023 8535 (til Fiskeridirektoratet) 238 301 023 853 (fra Fiskeridirektoratet) fd@fd. dk Bundesanstalt f(cid:129)r Landwirtschaft und Ern(cid:132)hrung Palmaille 9 22767 Hamburg (49-40) 3 89 05-173 -180 (49-40) 3 89 05-128 -160 0214/763 0 262 45 4001 20221 Upouqce(cid:148)o Elpoqij(cid:147)r Mautik(cid:148)ar/Die(cid:151)humsg Kilemij(cid:147)r Astumol(cid:148)ar Cq. Kalpq(cid:145)jg 150/GR-18518 Peiqai(cid:145)r (30-1) 419 14 14 (30-1) 419 15 61-422 04 66 21 22 39-21 22 73 Die(cid:151)humsg W. 25: 22 100 256-32 102 208 E-mail: yen@yen. gr L 105/22 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 4. 1999 ESPA(cid:158)A Nombre: Direcci(cid:155)n: Tel. : Fax: Secretar(cid:146)a General de Pesca Mar(cid:146)tima Coraz(cid:155)n de Mar(cid:146)a, 8 E-28002 Madrid (34) 913 47 36 70 (34) 913 47 36 63 Direcci(cid:155)n X. 25: 214531713858 FRANCE Nom: Adresse: T(cid:130)l(cid:130)phone: Fax: Telex: IRELAND Name: Address: Tel. : Fax: X. 25: ITALIA Nome: Indirizzo: Telefono: Telefax: Telex: E-mail: NEDERLAND Benaming: Adres: Telefoon: Fax: X. 25: E-mail: Cross Atlantique Ch(cid:131)teau de la Garenne Avenue Louis Bougo F-56410 Etel (33 2) 97 55 35 35 (33 2) 97 55 49 34 95 05 19 National Supervisory Centre Naval Base Haulbowline County Cork (353 21) 86 48 30 / 86 48 31 (353 21) 37 80 96 23 78 59 01 02 01 Comando generale del Corpo delle Capitanerie di porto (cid:190) Guardia costiera Viale dell’Arte n. 16 I-00144 Roma (39-6) 59 23 569 - 59 24 145 - 59 08 45 27 (39-6) 59 22 737 - 59 08 47 93 (39-6) 61 41 56 - 61 41 03 - 61 11 72 cogecap3@flashnet. it Algemene Inspectiedienst Kloosterraderstraat 25 Postbus 234 6460 AE Kerkrade (31-45) 546 62 22 (31-45) 546 62 30 (31-45) 546 10 11 0204 14444605 Meldkamer@aid. agro. nl 22. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 105/23 PORTUGAL Nome: Morada: Telefone: Telefax: Endere(cid:135)o X-25: SUOMI Name: Address: Telephone: Telefax: X. 25: E-mail: SVERIGE Namn: Adress: Tfn Fax X. 25: E-post: UNITED KINGDOM Name: Address: Tel. : Fax: Telex: X. 25: E-mail: Inspec(cid:135)(cid:209)o-Geral das Pescas Av. de Bras(cid:146)lia 1400-038 Lisboa (351-1) 302 51 00 (cid:190) 302 51 90 (351-1) 302 51 01 268096110344 Ministry of Agriculture and Forestry, Department of Fisheries and Game Hallituskatu 3 A 00170 Helsinki (358-9) 160 1 (358-9) 160 22 84 (0) 244 20 10 01 31 ali. lindahl@mmm. fi Fiskeriverket Box 423 S-401 26 G(cid:148)teborg (46-31) 743 03 00 (46-31) 743 04 44 2043 7 201034 fiskeriverket@fiskeriverket. se Ministry of Agriculture, Fisheries and Food Fisheries IV Division Nobel House 17, Smith Square London SW1P 3JR (44 171) 238 56 92 (44 171) 238 64 74 21274 423 36 59 10 r. crooks@fish. maff. gov. uk (not for data transmission)


title: Kommissionens förordning (EG) nr 827/1999 av den 21 april 1999 om i vilken utsträckning ansökningar om importlicenser inlämnade under april 1999 för de tilläggskvoter för nötkött som föreskrivs i förordning (EG) nr 1279/98 för Bulgarien, Polen, Rumänien, Slovakien, Tjeckien och Ungern kan godkännas

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
beef
import licence
quantitative restriction
tariff quota

formats: pdf print

text: L 105/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 4. 1999 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 827/1999 av den 21 april 1999 om i vilken utstr(cid:132)ckning ans(cid:148)kningar om importlicenser inl(cid:132)mnade under april 1999 f(cid:148)r de till(cid:132)ggskvoter f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt som f(cid:148)reskrivs i f(cid:148)rordning (EG) nr 1279/98 f(cid:148)r Bulgarien, Polen, Rum(cid:132)nien, Slovakien, Tjeckien och Ungern kan godk(cid:132)nnas EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1279/98 av den 19 juni 1998 om fastst(cid:132)llande av till(cid:132)mp- ningsf(cid:148)reskrifter avseende de tullkvoter f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt som f(cid:148)reskrivs i r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 3066/95 f(cid:148)r Polen, Ungern, Tjeckien, Slovakien, Bulgarien och Rum(cid:132)nien (1), s(cid:132)rskilt artikel 4. 4 i denna, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: I artikel 1 och 2 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1279/98 fastst(cid:132)lls de kvantiteter f(cid:132)rskt, kylt och fryst n(cid:148)tk(cid:148)tt med ursprung i Bulgarien, Polen, Rum(cid:132)nien, Slovakien, Tjeckien och Ungern samt f(cid:148)r Polen en omr(cid:132)knad m(cid:132)ngd k(cid:148)tt uttryckt i vikt av bearbetade produkter som f(cid:134)r importeras s(cid:134) s(cid:132)rskilda villkor under perioden 1 april(cid:246)30 juni 1999. De kvantiteter f(cid:132)rskt, kylt eller fryst n(cid:148)tk(cid:148)tt med ursprung i Ungern och Tjeckien som omfattas av ans(cid:148)kningar om importlicens (cid:132)r s(cid:134)dana att importlicenser kan beviljas f(cid:148)r hela den kvantitet som ans(cid:148)kningarna g(cid:132)ller. Emellertid m(cid:134)ste ans(cid:148)kningarna f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt med ursprung i Polen och bearbetade produkter med ursprung i Polen minskas proportionellt enligt artikel 4. 4 i ovan n(cid:132)mnda f(cid:148)rord- ning. Inga ans(cid:148)kningar om importlicenser f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt med ursprung i Slovakien, Rum(cid:132)nien och Bulgarien har inkommit. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Alla ans(cid:148)kningar om importlicens som l(cid:132)mnas in under perioden 1 april(cid:246)30 juni 1999 inom ramen f(cid:148)r de kvoter som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 1279/98 skall beviljas upp till f(cid:148)ljande kvantiteter: a) 100 % av de beg(cid:132)rda kvantiterna av produkter med KN-nummer 0201 och 0202 med ursprung i Ungern och Tjeckien. b) 2,307 % av de beg(cid:132)rda kvantiteterna av produkter med KN-nummer 0201, 0202, 1602 50 31 och 1602 50 39 med ursprung i Polen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 22 april 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 21 april 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 176, 20. 6. 1998, s. 12


title: 1999/600/EF: Kommissionens beslutning af 21. april 1999 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til Dieselmotorenwerk Rostock GmbH (meddelt under nummer K(1999) 1121) (EØS-relevant tekst) (Kun den tyske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
application of EU law
control of State aid
diesel fuel
engine

formats: html pdf print

text: L 232/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 9. 1999 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 21. april 1999 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til Dieselmotorenwerk Rostock GmbH (meddelt under nummer K(1999) 1121) (Kun den tyske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/600/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, afsnit l, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret de øvrige interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten, og ud fra følgende betragtninger: Tyskland svarede Kommissionen ved brev af 30. april, 14. juli samt 10. og 12. september 1997. Heri modtog Kommissionen anmeldelse af yderligere støtte, og den fik forelagt en omstruk- tureringsplan. Den 15. oktober 1997 modtog Kommissionen yderligere oplysninger ved et møde med repræsentanter for de tyske myndigheder. Ved brev af 17. december 1997 meddelte Kommissionen Tysk- land sin beslutning om at udvide proceduren i henhold til artikel 93, stk. 2, i EF-traktaten med henblik på de yderligere støtteforanstaltninger, der var truffet i den mellemliggende tid og af hensyn til den tvivl, der fortsat bestod om omstrukture- ringsstøttens forenelighed med det indre marked. I. SAGSFORLØB Ved brev af 25. april 1996 meddelte Tyskland Kommissionen, at Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS) havde ydet Dieselmotorenwerk Vulkan GmbH i Rostock (herefter DMV) redningsstøtte på i alt 20 mio. DEM i form af et lån. Kommissionen meddelte ved brev af 11. februar 1997 Tysk- land sin beslutning om at indlede en procedure i henhold til artikel 93, stk. 2, i EF-traktaten. Samtidig opfordredes Tyskland til inden en måned at fremsende alle oplysninger, der var nødvendige for at vurdere støtten. Beslutningen om at udvide proceduren blev ligeledes offentlig- gjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2). Øvrige interesse- rede parter blev her på ny opfordret til at tage stilling til støtten. II. SAGSFREMSTILLING 1. Dieselmotorenwerk Rostock GmbH (herefter DMR), i perioden 1995 til 31. juli 1997 benævnt DMV, bestod indtil for kort tid siden af fire dele, nemlig: indlede proceduren blev Kommissionens beslutning om at offentligjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (1). Heri opfor- dredes alle øvrige interesserede parter til at give deres mening om den pågældende støtte til kende. — hovedsædet og Motorenwerk i Rostock-Warnemünde og i byen Rostock med ca. 360 medarbejdere, som hovedsage- ligt fremstiller, afprøver og reparerer totaktsdieselmotorer til fragtskibe (1) EFT C 119 af 17. 4. 1997, s. 8. (2) EFT C 169 af 4. 6. 1998, s. 8. 2. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 232/25 — den tidligere Motorenfabrik i Bremen-Vegesack, hvor der indtil august måned 1997 blev fremstillet skibsmotorer. Denne fabrik har siden hovedsagelig været brugt som støberi og stålværk til fremstilling af grundlæggende komponenter til de motorer, der monteres i Warnemünde, samt støberi- og stålprodukter til andre aftagere. Værket i Vegesack har for tiden ca. 155 beskæftigede. 1995 har DMV siden 1994 været i økonomiske vanskelig- heder. I 1995 led virksomheden et tab på 165 mio. DEM, indebar hvilket egenkapitalen (inklusive reserver) fra 178 mio. DEM til 12,9 mio. DEM. Virksom- hedens likviditet blev primært sikret ved et lån på 52,6 mio. DEM (4) i forbindelse med BVV's cash-concentration system og et BvS-lån på 25 mio. DEM optaget i 1994. en reduktion af — den middelstore virksomhed Mecklenburger Metallguß GmbH (herefter MMG) i Waren med ca. 110 medarbejdere, der hovedsagelig fremstiller fastskruer til skibe. Den 27. januar 1999 solgte DMR MMG til Walzengießerei Coswig GmbH og Herzberg & Partner GmbH. — Wismarer Propeller und Maschinenbau GmbH (herefter WPM) i Wismar, som er en middelstor producent af aksler og skruer med vendbare blade med ca. 50 medarbejdere. Denne virksomhed blev i oktober 1998 solgt til Schottel- Werft Josef Becker GmbH & Co. KG og Schottel Antriebs- technik GmbH. Nærværende beslutning vedrører udelukkende moderselskabet DMR og dets værker i Rostock og Bremen. Da WPM og MMG er blevet solgt, efter at proceduren er indledt, og da omstruktu- forbundet med separat reringen af disse virksomheder er rednings- og omstruktureringsstøtte, træffer Kommissionen afgørelse herom i særskilte beslutninger. 2. DMR's historie går helt tilbage til 1947, hvor Motorenwerk i Rostock blev grundlagt. Efter foreningen af de to Tysklande var DMR en del af den statsejede virksomhed »Deutsche Maschinen und Schiffbau AG (DMS)«. I 1992 blev DMR privati- seret første gang og solgt til Bremer Vulkan Verbund AG (herefter BVV) (3). Ved aftale af 16. december 1994, blev DMR sammen med Bremer Vulkan Werft GmbH's Motorenherstel- lung omdannet til den nye virksomhed DMV. Efter denne første privatisering investerede DMR/DMV i alt 192,5 mio. DEM primært i opførelsen af et nyt produktions- anlæg til motorer i Rostock-Warnemünde, der blev taget i brug i 1994-96. Investeringerne overstiger i omfang det minimums- beløb, der var blevet fastlagt i privatiseringsaftalen fra 1992. DMR er blevet omstruktureret flere gange siden 1990, og situationen forværredes yderligere som følge af købet af under- skudsvirksomheden Motorenwerk i Bremen til den bogførte værdi på 65 mio. DEM. I henhold til revisionsberetningen af (3) Købs- og afståelsesaftalen blev indgået den 11. august 1992 mellem Treuhandanstalt og DMS på den ene side og BVV og Schichau Seebeckwerft AG på den anden side. Denne privatisering faldt ind under Treuhand-ordningen af 1992 (Kommissionens beslutning af 8. december 1992), i henhold til hvilken det ikke var nødvendigt med en særskilt anmeldelse til Kommissionen, fordi DMR's virksomheds- størrelse og størrelsen af de med privatiseringen forbundne finan- sielle ydelser lå under tærskelværdien. 3. Hen imod udgangen af 1995 kom BVV, DMV's modersel- skab, februar i store finansielle vanskeligheder, og den 21. 1996 indgav virksomheden akkordbegæring. Den 1. maj 1996 gik BVV konkurs. Virksomhedens cash-concentration system var i det store og hele udløbet ved udgangen af 1995, og ved slutningen af marts måned 1996 kunne DMR konstatere en likviditetsmangel på ca. 18 mio. DEM, der truede med at stige til over 30 mio. DEM inden udgangen af april. Der var ikke nogen forretningsbank, der var villig til at tilføre virksomheden ny likviditet. For at redde DMR-gruppen og sikre, at omstruktureringen 4. blev gennemført, ydede BvS og delstaten Mecklenburg- Vorpommern i slutningen af 1998 følgende støtte: 1) Et lån på 30 mio. DEM (20 mio. DEM fra BvS og 10 mio. DEM fra delstaten Mecklenburg-Vorpommern), oprindeligt til en rentesats på 3 % over diskontoen, udbetalt den 2. april 1996 og oprindelig forfalden til betaling den 31. december 1998. 2) Et lån på 19,5 mio. DEM (BvS: 13 mio. DEM, Mecklen- burg-Vorpommern 6,5 mio. DEM), udbetalt i juli 1996 på samme betingelser som under punkt 1. 3) Et lån i form af en kreditramme på 25 mio. DEM (ligeledes finansieret i fællesskab af BvS og delstaten Mecklenburg- Vorpommern), hvoraf første rate på 15 mio. DEM blev udbetalt i juni 1997, medens anden rate indtil videre ikke er udbetalt forfaldstidspunktet er den 31. december 1999. sin helhed; i tale om kontrakautioner 4) Statsgarantier på op til 15 mio. DEM, som i september måned 1997 forhøjedes til maksimalt 60 mio. DEM. Der for modtagne var her forskud samt for betalings- og leveringsgarantier fra DMR i forbindelse med ordrer på skibsmotorer. Oprindeligt udløb garantierne ved privatiseringen, dog med den 31. december 1999 som endelig frist. (aval) 5) En fuld garanti ydet af delstaten Mecklenburg-Vorpom- mern (5) den 22. februar 1996 danner sikkerhed for en forretningsbankkredit på 10 mio. DEM. 6) En fuld garanti ydet af BvS og delstaten Mecklenburg- Vorpommern i efteråret 1997 med udløb den 31. december 1998 danner sikkerhed for en kreditramme på 10 mio. DEM. (4) Status pr. 31. december 1995. Sml. Kommissionen beslutning af 22. juli 1998 (endnu ikke offentliggjort i Tidende) om fejlanvendelse af omstruktureringsstøtte til MTW-Schiffswerft og Volkswerft Stralsund i det tidligere BVV og den ikke-godkendte udbetaling af et investe- ringslån på 112,4 mio. DEM til MTW-Schiffswert. Beslutningens afsnit II. 5 indeholder en detaljeret beskrivelse af cash-concentration systemet. Som fremstillet i beslutningens afsnit IV er det højst sand- synligt, at hovedskyldnerne, herunder DMR, nød godt af dele af den fejlanvendte støtte. På grund af den sammenblanding af midlerne, der har fundet sted, har der dog indtil dato ikke kunnet etableres noget sikkert bevis herfor. (5) Garantistillelsen har fuld sikkerhed i ejerpantebreve til en værdi af 35 mio. DEM. L 232/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 9. 1999 september 1997 underrettede Tyskland Ved brev af 10. Kommissionen om, at BvS og delstaten Mecklenburg-Vorpom- mern havde givet afkald på tilbagebetaling af afdrag og renter på de under punkt 1-3 anførte lån og var parat til ved behov at ændre disse til lavere prioriterede aktionærlån. Efter revisions- beretningen for 1997 (6) var lån på i alt 49,5 mio. DEM blevet nedprioriteret for at undgå en generaleksekution. Med samme brev meddelte Tyskland Kommissionen, at BvS gav afkald på renterne for investeringslånet fra 1994 på 25 mio. DEM, og at lånet om nødvendigt ville blive konverteret til egenkapital. Den oprindelige årlige rente var på 8,5 %. Lånebeløbet ville være forfaldent til betaling den 30. oktober 2000. DMR/DMV: Omsætning og resultatopgørelse 1994-98 (mio. DEM) År Omsætning Driftsresultat Årets resultat 1994 180,5 4,4 4,1 1995 181,4 – 165,2 – 165,2 1996 252,7 – 70,5 – 71,0 Ved brev af 21. december 1998 underrettede Tyskland Kommissionen om BvS‘ og Mecklenburg-Vorpommerns plan forbindelse med om at yde 10 mio. DEM i socialbidrag i fyringen af 140-150 ansatte. Den vedlagte udførlige omstruktu- reringsplan (7) omtalte også den nødvendige forlængelse af statsgarantierne på 60 mio. DEM minimum indtil slutningen af 2001. 5. Siden 1996 har DMR truffet en række finansielle forholds- regler for at støtte datterselskaberne WPM og MMG. Da disse to virksomheder ikke er berørt af denne beslutning, skal de hertil anvendte beløb fratrækkes. Af de tyske myndigheders brev af 10. september 1997 og 14. december 1988 (8) og revisionsberetningerne fremgår det, at gældseftergivelsen og kapitalforøgelsen til fordel for WPM og MMG refinansieredes med støtte fra DMR. Fra den under punkt 4 nævnte støtte skal der således trækkes et beløb på 10,0 mio. DEM, som ikke er anvendt på DMR, men derimod på dennes datterselskaber (9). resultater i perioden 1994-1998 viser 6. DMR's store udsving, der afspejler ændringerne i DMR's hovedforretnings- område, som er fremstilling og reparation af skibsmotorer. Dette forretningsområde tegner sig for mere end 80 % af virk- somhedens omsætning. Tallene i nedenstående tabel er dog ikke fuldt sammenlignelige, da virksomhedens regnskabsfø- ringen er ændret grundlæggende fra regnskabsåret 1994 til regnskabsåret 1995. Det positive resultat for 1997 skyldes forbindelse med DMR's hovedsagelig gældseftergivelsen i udskillelse fra BVV. (6) Kommissionen modtog denne revisionsberetning den 6. oktober 1998. (7) Arthur D. Kap. 3. 4. Little, Überarbeitete Geschäftsplanung 1999-2001, (8) Meddelelse om privatiseringen af WPM. (9) Forklarende note: a) WPM Likviditetstilførsel: 1,5 mio. DEM Leverancer og tjenesteydelser: 0,6 mio. DEM Brugsafgifter: 0,2 mio. DEM b) MMG Kapitalforøgelse (materielle værdier, DEM Kapitalforøgelse (kapitalindskud): 6,00 mio. DEM fast ejendom): 1,70 mio. 1997 210,7 – 26,3 1998 (p) (1) 194,1 12,7 1998 (e) (2) [. ] (*) ej oplyst 1999 (p) 2000 (p) 2001 (p) [. ] [. ] [. ] ej oplyst ej oplyst ej oplyst 30,1 4,2 [. ] [. ] [. ] [. ] (1) Forventet resultat i henhold til omstruktureringsplanen af 1997. (2) Anslået resultat i henhold til den ændrede plan fra december 1998 (DMR uden WPM og MMG); årsagen til det dårligere årsresultat for 1998 ligger primært i henlæggelserne til tab i forbindelse med de planlagte nedskæringer i medarbej- derstaben i de kommende år. (*) Forretningshemmelighed 7. Antallet af leverede skibsmotorer var i 1994 på 19, i 1995 på 17, i 1996 på 29, i 1997 på 18 og i 1998 på 17. I 1999 skal der efter planen fremstilles [. ] motorer, mod [. ] i 2000 og [. ] i 2001. Fra 1993 til 1997 var DMR den største leverandør af store totaktsdieselmotorer i EU. I Tyskland havde virksomheden en markedsandel på mellem 53 % (1995) og 83 % (1996). I 2000/ 2001 håber DMR at kunne beholde en markedsandel på ca. 50 % i Tyskland. 8. DMR fremstiller totaktsdieselmotorer til fragtskibe. Der er tale om motorer til tankskibe, bulk-skibe og containerskibe, idet de fleste andre skibstyper er udstyret med firtaktsmotorer. Motorerne fremstilles på licens. På verdensplan er der tre licens- givere for skibsmotorer, nemlig MAN B&W AG (Tyskland), Wärtsilä NSD Oy AB (Finland) og Mitsubishi Heavy Industries (Japan). DMR har indgået licensaftaler med alle tre licensgivere, men ikke benyttet licensen fra Mitsubishi. Licensaftalerne gælder for Tyskland og Østeuropa med undtagelse af Polen og Kroatien. Efterspørgslen afhænger således hovedsagelig af ordresituationen hos de tyske værfter, der bygger fragtskibe. Sålænge DMR var i forbund med Bremer Vulkan, fik virksom- heden næsten tilslag på alle ordrer af den type fra BVV's forskellige værfter, og det oprindelige virksomhedskoncept byggede på den antagelse, at DMR dermed var sikret fuld udnyttelse af sin kapacitet. Det betød dog, at DMR sjældent fik ordrer fra andre værfter, da disser ikke var særlig tilbøjelige til at give ordrer til en konkurrent. 2. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 232/27 I 1995 modtog BVV's værfter (10) en lang række ordrer på containerskibe. Selvom en del af bestillingerne senere blev annulleret, så DMR's ordrebeholdning alligevel meget fin ud - nogle af ordrerne rakte oven i købet helt ind i 1999. Efter BVV's sammenbrud ændredes ordretilgangen dog fuldstændigt. DMR er nu nødt til at indhente ordrer på det frie marked som oftest i direkte konkurrence med østasiatiske licenstagere fra Man B&W eller Wärtsilä NSD. Bortset fra den dårlige finansielle situation er DMR også i vanskeligheder, fordi virksomheden praktisk talt som den eneste motorproducent hverken har forretningstilknytning til en licensgiver eller et større værft. Der fremstilles stadig færre fragtskibe inden for EU. Europas markedsandel i tankskibe og bulkskibe er forsvindende lille. På containerskibsmarkedet, der er den tyske værftsindustris faste støtte, er situationen blevet markant værre i forbindelse med et tydeligt fald i nye bestillinger i 1996 og igen i 1998. De fleste tyske værfter forsøger at klare situationen ved at sadle om til andre skibstyper eller offshore-anlæg, hvilket dog naturligvis ikke giver DMR nye ordrer på skibsmotorer. Priserne på motorer på DEM-betingelser var i 1994/95 og igen i 1998 under stort pres. DMR's rådgivende konsulent forventer, at priserne vil blive på det nuværende lave niveau indtil slut- ningen af 2001 — som er overslagsperiodens slutning. Hoved- konkurrenten er nu blevet Korea, hvor der i de seneste år er taget en række store motorfabrikker i drift. De europæiske producenter og især DMR med sit funklende nye værk har dog i kraft af deres geografiske nærhed til de europæiske værfter en servicefordel, der frem for alt betyder noget i montage- og afprøvningsfasen. For de fleste af markedsdeltagerne var årets resultat utilfredsstillende i 1998. Chancen har været større for at tjene på reservedele og reparationer end på salg af nye motorer. Såvel mellem licensgiverne som — på trods af licens- er konkurrencen - mellem motorproducenterne aftalerne intens, Om end den primært foregår uden for EU. sammenbrud i Efter BVV-koncernens februar 1996 9. forhandlede BvS og delstaten Mecklenburg-Vorpommern med BVV's kurator om at udskille DMR fra koncernen. Disse forhandlinger trak i langdrag på grund af parallelt pågående forhandlinger om et hurtigt salg af DMR til en af licensgiverne (MAN B&W), der dog brød sammen i september 1996. Ved aftale af 28. april 1997 blev andelene formedelst en symbolsk pris overdraget fra BVV Zwischenholding Vulkan Industrie Holding GmbH in Konkurs (herefter VIH) til BvS (51 %) og delstaten Mecklenburg-Vorpommern (49 %). Samtidig aftaltes fra det, Kommissionen (11) skulle give afkald på tilbagebetaling af fordringer på DMV på over 54,8 mio. DEM fra det indtil begyndelsen af 1996 anvendte cash-concentration system. forudsætning VIH under tilladelse at af I henhold til revisionsberetningen for 1996 kunne det kun lade sig gøre at afvende DMR's konkurs i det pågældende år, fordi VIH gik med til at lade sine fordringer nedprioritere, og fordi (10) Bl. a. Bremer Vulkan Werft, Schichau Seebeckwerft, Flender Werft, MTW-Schiffswerft og Volkswerft. (11) Sml. fodnote 4. BVV lå inde med mere end 99 % af andelene i VIH og havde fuldstændig økonomisk og administrativ kontrol med gruppen. BVV's og VIH's konkurser afvikles af samme kurator. BvS og delstaten Mecklenburg-Vorpommern uformelt gav tilsagn om at overtage DMR. 10. BvS og Mecklenburg-Vorpommern overtog DMR med den bestemte hensigt hurtigst muligt at privatisere virksom- heden igen. Allerede i 1996 sikrede de sig ved aftale støtte fra Goldman, Sachs & Co. OHG til jagten efter en køber. Det viste sig dog at være yderst vanskeligt at få et salg bragt i stand. For det første var antallet af potentielle købere yderst begrænset på grund af den høje grad af koncentration i branchen. For det andet skulle licensaftalerne først forhandles på plads igen, da de eksisterende aftaler var indgået med DMV i dennes egenskab af datterselskab til BVV, og licensgiver skulle give sit tilsagn til overdragelse af licensen til DMR. For det tredje var der ikke store chancer for at sælge DMR, sålænge det var uklart, hvilken skæbne virksomhedens største aftagere, BVV-værfterne, ville lide. Volkswerft GmbH og MTW-Schiffswerft GmbH blev først privatiseret igen i begyndelsen af 1998. i Forhandlingerne med potentielle investorer påbegyndtes starten af 1998, men har hidtil været resultatløse. I henhold til Tysklands brev af 30. september 1998 forhandles der for tiden om en privatisering med de polske motorproducenter H. Cegielski - Poznan SA (herefter HCP). HCP befinder sig imid- lertid selv midt i en privatiserings- og omstruktureringsproces. Alle andre tiltag såsom forhandlinger med to konsortier bestående af mellemstore maskinkonstruktionsvirksomheder, som hovedsageligt ville anvende DMR's produktionsanlæg til fremstilling af andre produkter, har ikke hidtil ført til noget konkret. Det kan derfor konstateres, at DMR i sin nuværende form ikke på kort sigt synes at have nogen mulighed for privatisering. Efter Tysklands opfattelse er privatiseringschan- cerne uden yderligere bistand i form af gældseftergivelse og den finansielle støddæmpning, yderligere personalenedskæringer vil kunne give, lig nul. 11. Udarbejdelsen af en omstruktureringsplan ved det rådgi- vende firma Arthur D. Little (herefter ADL) i 1996 blev forsinket betydeligt af de privatiseringsforhandlinger, der i sidste ende alligevel faldt til jorden. Omstruktureringsplanen, som for en dels vedkommende blev realiseret fra efteråret 1996, og som ADL færdiggjorde endeligt i juli 1997, byggede på to antagelser, nemlig en årlig produktion på fra 15 til 18 motorer og stabile (1997) DEM-priser. Planen omfattede 56 foranstaltninger, der efter planen skulle resultere i en drastisk reduktion af produktionsomkostninger og et positivt driftsre- sultat fra 1997. Det lykkedes DMR at gennemføre stort set alle de planlagte foranstaltninger med undtagelse af en lønsænk- ning. Driftstabene på skibsmotorerne kunne således nedbringes fra 31,7 mio. DEM i 1996 til 22,1 mio. DEM i 1997, og virksomheden ville i 1998 have opnået et driftsresultat på 9,4 mio. DEM, hvis ikke det var blevet nødvendigt at foretage ekstraordinære afskrivninger og reservehensættelser til de kommende år. L 232/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 9. 1999 Krisen i Asien og især udviklingen i det koreanske skibsbyggeri førte i 1998 til et stærkt fald i priserne på skibsmotorer, og de få ordrer på fragtskibe med tyske værfter modtog meget totaktsdieselmotorer. DMR fik ligeledes kun meget få nye ordrer i 1998. Medejerne i DMR bad derfor ADL om at fore- tage en revision af omstruktureringsplanen fra juli 1997. Den seneste udgave af planen stammer fra december 1998. ADL forventer heri ikke, at den meget vanskelige markedssituation, der er præget af lave priser og ringe efterspørgsel, vil ændre sig før år 2001. Produktionen reduceres til blot [. ] motorer om året i 1999, [. ] i år 2000 og [. ] i 2001, idet endnu lavere produktionstal anses for at være økonomisk uholdbare. Ud over afskedigelse af yderligere 140-150 medarbejdere skal der i 1999 ifølge planen foretages midlertidige lukninger, indefrys- ning af lønningerne indtil udgangen af år 2000 og i nogen grad en diversificering af produktionen. Virksomhedens driftsplan tager udtrykkeligt sigte på at bekæmpe krisen, minimere tabene i 1999/2000 og opnå et positivt driftsresultat i 2001. Der tages ikke i planen stilling til DMR's, mellem- og langsigtede perspek- tiver. 12. Kommissionen indledte og udvidede proceduren, fordi den havde sine tvivl om, a) hvorvidt DMR kunne gøres rentabel på ny ved hjælp af den planlagte omstrukturering b) hvorvidt den meget høje støtte var begrænset til det absolut nødvendige, og de ualmindeligt lave finansieringsomkost- ninger kunne undgå at medføre konkurrenceforvridninger på markederne for skibsmotorer og støberiprodukter. III. BEMÆRKNINGER FRA ØVRIGE INTERESSEREDE PARTER forbindelse med I indledelse modtog procedurens Kommissionen ved brev af 16. maj 1997 bemærkninger fra en til støtte for Kommissionens synspunkt. Disse medlemsstat bemærkninger blev ved brev af 6. juni 1997 fremsendt til Tyskland med henblik på stillingtagen, uden at Tyskland dog udtalte sig. Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger om udvid- elsen fra andre interesserede parter. IV. TYSKLANDS BEMÆRKNINGER De bemærkninger, Tyskland har fremsat indtil Kommissionens beslutning om at udvide proceduren, anføres og gennemgås i den relevante meddelelse (12). Ved brev af 20. februar 1998 fremlagde Tyskland udførlige oplysninger om DMR's produkti- onsplan, om hvorledes omstruktureringen skred frem, om (12) Se fodnote 2. finansieringen af omstruktureringen og om status for forhand- lingerne med potentielle købere. for juli Ved et møde i DMR's ledelses forretningslokaler den 1. 1998 drøftede repræsentanter for forbundsregeringen, delstatsregeringen i Mecklenburg-Vorpommern, for BvS, DMR og Kommissionen omstruktureringsplanen. Man nåede her frem til det resultat, at den driftsplan, der indgik i omstrukture- ringsplanen fra 1997 ikke længere svarede til markedsfor- holdene, der havde ændret sig drastisk siden slutningen af 1997. Det aftaltes, at ændre driftsplanen radikalt. Ved brev af 30. september 1998 fremlagde Tyskland en revi- deret provisorisk plan (13), som tog udgangspulkt i en årlig produktion på ti motorer. I sit svar af 30. november 1998 gav Kommissionen udtryk for stærk tvivl om planens bæredyg- tighed, da denne i Kommissionens øjne ikke var egnet til at genskabe et sundt finansielt grundlag for virksomheden og ville gøre det nødvendigt med statsstøtte på ubestemt tid. Ved brev af 21. december 1998, som Kommissionen modtog den 30. december 1998, oplyste Tyskland Kommissionen om nogle yderligere ændringer af driftsplanen foretaget på baggrund af den fortsatte forværring af markedssituationen. DMR's direktion havde vedtaget at foretage disse ændringer på sit møde den 7. december 1998. Kommissionen gjorde i sit svar af 26. januar 1999 over for Tyskland rede for sin holdning til de seneste ændringer. Kommissionen indrømmede i den sammenhæng, at denne plan var mere realistisk, men påpegede også, at den mere lignede en midlertidig redningsplan end en regulær omstruktureringsplan, og at den ikke ændrede noget ved det grundliggende problem, nemlig at DMR fortsat ville have brug for statsstøtte, og at der ikke var nogen realistisk udsigt til en vellykket privatisering. V. VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE 1. Lånene på i alt 74,5 mio. DEM og den renteeftergivelse, som BvS og delstaten Mecklenburg-Vorpommern efterfølgende indrømmede på lånene fra april måned 1996 udgør statsstøtte ganske som statsgarantierne på i alt 80 mio. DEM. I revisions- beretningen for 1995 fastholdt revisorerne udtrykkeligt, at det kun var muligt at videreføre DMR (som på det pågældende tidspunkt endnu hed DMV), hvis staten stillede de nødvendige lån og/eller garantier til rådighed (14). DMR var altså ikke i stand til at opnå lån hos almindelige penge- og finansieringsin- stitutter. Et yderligere lån fra BvS af 6. juli 1994 på over 25 mio. DEM, der oprindeligt var ydet på markedsbetingelser, blev i juni 1997 konverteret til statsstøtte, da BvS gav afkald på betaling af renter på lånet og meddelte, at lånet om nødvendigt kunne omdannes til egenkapital (15). Det planlagte tilskud på 10 mio. DEM til finansiering af frivil- lige indbetalinger i forbindelse med en socialplan for de afske- digelser, der er planlagt i 1999, er ligeledes statsstøtte, da betalingerne følger af en konkret aftale med de beskæftigede og fagforeningerne. Den pågældende støtte er ikke omfattet af den udvidede procedure, da den først blev anmeldt den 21. december 1998. (13) Med henblik på at opnå en så omfattende fremstilling af omstruk- tureringsplanerne som muligt, beskrives brevene af 30. september og 21. december 1998 indgående i afsnit II. (14) C&L Treuarbeit Deutsche Revision AG, Bericht Nr. 18 10 0147, Dieselmotorenwerk Vulkan GmbH Rostock, Prüfung des Jahresab- schlusses årsregnskab pr. 31. december 1995), afsnit 125. zum 31. 12. 1995 (revision af (15) Sml. afsnit II, punkt 4. 2. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 232/29 I henhold til aftalen af 28. april 1997 om overtagelse af 2. DMR (dengang DMV) ved BvS og delstaten Mecklenburg- Vorpommern uden erlæggelse af en købesum skulle sælger, VIH, give afkald på sine fordringer på DMV på i alt 54,8 DEM (inklusive påløbne renter). De pågældende fordringer var et resultat af BVV's cash-concentration system, som anvendtes indtil begyndelsen af 1996. Fordringernes markedsværdi var med sikkerhed betydeligt lavere end pålydende på 54,8 mio. DEM og sandsynligvis ret tæt på nul, da lånene ved en konkurs ville være blevet sidestillet med egenkapitalen. VIH og VIH's kurator ville derfor næppe have kunnet regne med indtægter fra deres fordringer, hvis de fortsat havde været ejere af DMR. Alle andre købere ville ligeledes have forlangt af VIH, at den skulle give afkald på fordringerne, da virksomhedens værdi helt klart var negativ. BvS og Mecklenburg-Vorpommern reagerede altså i denne henseende som private investorer ville have gjort det, og Kommissionen kan derfor anerkende foranstaltningen som adfærd, der er helt i overensstemmelse med principperne for private investeringer. Gældseftergivelsen anses således ikke for at være statsstøtte. 3. Den ovenfor nævnte statsstøtte skal i henhold til artikel 92 i EF-traktaten bedømmes på grundlag af kriterierne i »Fællesska- bets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstruk- turering af kriseramte virksomheder« (16), (herefter »rammebe- stemmelserne«). Med undtagelse af det tilskud på 10 mio. DEM, der blev anmeldt den 21. december 1998 anses alle opnåede støttebeløb for ikke-anmeldt, da foranstaltningerne alle blev gennemført, før Kommissionen kunne tage stilling. Tyskland har med hensyn til denne støtte ikke opfyldt sin pligt til at underrette Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3. 4. I rammebestemmelserne skelnes der mellem rednings- og omstruktureringsstøtte. I det foreliggende tilfælde volder denne skelnen nogen problemer, da DMR allerede var midt i omstruk- tureringsprocessen, da BVV brød sammen i begyndelsen af 1996. Indtil efteråret 1996 var der endnu et berettiget håb om, at DMR kunne blive solgt til en af licensgiverne, hvorfor udar- bejdelsen af et nyt omstruktureringskoncept og udskillelsen af DMR fra VIH blev udskudt. Der blev opnået enighed om de væsentligste af omstruktureringskonceptets bestanddele den 11. februar 1997 (17). På dette grundlag overtog BvS og Mecklen- burg-Vorpommern ved aftale af 28. april 1997 DMR's andele, og Tyskland underrettede ved brev af 10. september 1997 Kommissionen om det omstruktureringskoncept, der var blevet aftalt. Da de nye ejeres finansielle omstruktureringsforanstalt- ninger umiddelbart efter overtagelsen klart havde en længere tidshorisont, anser Kommissionen det for rimeligt, at den støtte, der er ydet indtil overtagelsesaftalen af 28. april 1997, betragtes som redningsstøtte, medens samtlige støtteforanstalt- ninger, der er truffet efter denne dato, anses for omstrukture- ringsstøtte i rammebestemmelsernes forstand. I henhold til rammebestemmelserne gælder der følgende 5. betingelser for redningsstøtte: i) Der skal være tale om likviditetsstøtte i form af kreditgarantier eller i form af lån, der kan tilbagebetales til markedsrente: Støtten i ovennævnte redningstidsrum blev ydet i denne form. Renterne for BvS-lånene ligger tre procentpoint over diskontoen, hvilket i betragtning af den oprindeligt yderst korte løbetid kan anses for at være lig markedsrenten. Også den statsgaranterede kreditramme er ydet til markedsrente. Kontrakautionerne på oprindeligt 15 mio. DEM (hovedsa- geligt vekselkaution) sikrer ligeledes forretningsgangen til markedets betingelser- de fleste af dem danner sikkerhed for bankgarantier, der er nødvendige til afsikring af forud- betalinger på skibsmotorer, der er ved at blive bygget. ii) Støtten skal være begrænset til det beløb, der er nødvendigt for at virksomheden kan videreføres. Tyskland har bevist, at midlerne var begrænset til et minimum, og at de først blev udbetalt, når betalingsforplig- telserne forfaldt. Med undtagelse af nogle meget beskedne beløb blev lån og garantier brugt til finansiering af DMR's løbende forretninger, da virksomheden som en del af det konkursramte BVV havde mistet hele sin driftskapital og ikke havde adgang til nogen alternativ privat finansiering. Virksomhedens aftagere var primært det forhenværende BVV's værfter, der ligeledes var finansielt trængt, og som selv måtte gennemgå en finansiel omstrukturering. iii) Støtten må kun ydes i det tidsrum (i regelen højst seks måneder) der skal til for at tilrettelægge en nødvendig og realisabel sane- ringsplan. Som skildret ovenfor kan Kommissionen i dette særlige tilfælde acceptere forsinkelser i forbindelse med udarbej- delsen af en realisabel omstruktureringsplan, primært fordi det planlagte salg af virksomheden i september 1996 slog fejl i sidste sekund på grund af en forretningspolitisk beslut- ning truffet af BVV's kurator (18), men også på grund af den yderst komplicerede situation, der opstod ved BVV's opløs- ning. iv) Støtten skal være begrundet i akutte beskæftigelsesmæssige forhold, og virksomhedens videreførelse, som derved bliver mulig, må ikke bringe branchens situation i de øvrige medlemsstater ud af balance. De fleste dele af DMR befinder sig i Rostock, en mindre del heraf i Bremerhaven. Begge regioner har status som støtte- berettigede områder og lider under en meget høj arbejds- løshed. Desuden har BVV's sammenbrud berørt regionerne stærkt, da virksomheden er en af de største industrielle arbejdsgivere i begge regioner. Redningsstøtten er derfor berettiget af beskæftigelsesmæssige årsager. (16) EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 12. (17) KPMG Deutsche Treuhand Gesellschaft, Prüfungsbericht zum Jahres- abschluß 1996 (revisionsberetning i forbindelse med årsregnskabet for 1996). (18) Kurator besluttede sig til ikke at sælge VIH's andele i det nye selskab Neuen Sulzer Diesel sammen med DMR's andele, da der derved kunne opnås en højere pris. L 232/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 9. 1999 indenfor det nævnte område. Analysen af, hvilke følger der har været for branchen i andre medlemsstater, kan begrænses til det tyske marked for skibsmotorer, da DMR på det pågældende tidspunkt ikke havde forretningsaktiviteter, der rakte ud over dette marked (19). Som forklaret i afsnit II, punkt 8 begrænses adgangen til markedet for motorproducenterne af licensaf- talerne, hvori producenternes forretningsområde som regel er afgrænset. På den anden side giver disse aftaler på ingen måde noget monopol I praksis sendes hver enkelt af skibsværftets motorer i udbud efter aftale med rederiet, og der er i regelen stor internati- onal konkurrence om de større af ordrerne. DMR og de andre motorproducenter i EU konkurrerer frem for alt med de såkaldte handelsmotorer, der fremstilles på licens af østasiatiske, primært koreanske producenter. Koreanerne er førende på verdensmarkedet og bestemmer også priserne, således at de europæiske producenters konkurrenceevne for så vidt angår standardmotortyper i vidt omfang afhænger af vekselkursen og kapacitetsudnyttelsen i Asien. Produktions- tiden for en skibsdieselmotor er et år, og hele processen fra aftaleforhandling til levering tager nok to år. I det pågæl- dende redningstidsrum (1996 til foråret 1997) modtog DMR ingen nye ordrer, men levede af sin ordrebeholdning, der stammede tilbage fra containerskibsboomet i slutningen af 1995. På grund af denne særlige situation, kan man gå ud fra, at redningsstøtten ikke har haft nogen negative virkninger på konkurrencen i EU. juni 1997 aftalte og delvis udbetalte kreditramme på Den i 25 mio. DEM fik ligeledes en lavere prioritet. I Tysklands brev af 20. februar 1998 anførtes det, at der kun kunne blive tale om en tilbagebetaling pr. 1. januar 1999, hvis virksomheden ikke var insolvent. Også denne foranstaltning skal anses som tilskud med et beløb svarende til det udbetalte lånebeløb med en støtteintensitet på l00 %, da DMR er insolvent. I henhold til revisionsberetningerne for 1996 og 1997 tegner virksomheden sig for et stort underskud, som der ikke er dækning for i egenkapitalen. Det samlede beløb i kontant støtte beløber sig således til 99,5 mio. DEM, hvorfra skal trækkes 10 mio. DEM, som er anvendt på datterselskaberne WPM og MMG. Vekselkautionerne på 60 mio. DEM, som BvS og Mecklenburg- Vorpommern stillede til rådighed dækker i alt væsentligt risici i forbindelse med aftalens overholdelse og garantiydelsen i forbindelse med de ordrer, der er gået til DMR. På grund af aktiviteternes natur er det meget usandsynligt, at der skulle blive tale om et fuldstændigt tab, da de fleste ordrer også afvikles under en konkurs. Når der tages hensyn til de delvise sammenbrud, der efter erfaringen kan regnes med i dette tilfælde, har Kommissionen sat støtteintensiteten til 20 %, hvilket svarer til en støtteækvivalent på 12 mio. DEM. Selv om redningsstøtten ikke er anmeldt og derfor ulovlig, har Kommissionen på grund af de særlige forhold, der er gjort rede for, kunnet erklære den for forenelig med det indre marked. De foranstaltninger, der er truffet, skulle sikre DMR's overlevelse på kort sigt og opfylder på grund af deres egenskaber ramme- bestemmelsernes kriterier. Mecklenburg-Vorpommerns kaution på 10 mio. DEM som sikkerhed for et banklån af samme størrelse er i henhold til Tysklands brev af 20. februar 1998 som følge af DMR's afdrag nedbragt til 6,85 mio. DEM. Støtteintensiteten ligger dermed på 100 % af det endnu ikke betalte restbeløb. Det samme gælder for BvS-kautionerne på 10 mio. DEM til sikkerhed for nogle kortfristede overgangslån. 6. Omstruktureringsstøtten afløste redningsstøtten - da alle foranstaltninger blev videreført på gunstigere betingelser - og omfattede følgende (20): — afkald på renter og henstand med indfrielsen af lån, der var forhenværende i redningstidsrummet og under det ydet privatiseringskoncept af 1994 lån, sættes skal derfor faktisk er konverteret 8. Det samlede støttebeløb i form af kautioner og tilskud, der rent til til 118,35 mio. DEM henholdsvis 60,5 mio. EUR. (På grund af konverteringen indeholder redningsstøtten ikke i sig selv noget støtteelement, eftersom støtteintensiteten rent logisk ikke kan være over 100 %. ) Beløbet kan eventuelt reduceres med de beløb inden for de indrømmede kreditrammer, der ikke er udbetalt på tidspunktet for beslutningen. Desuden er der til 1999 afsat et beløb på 10 mio. DEM til finansiering af en socialplan. — mulighed for optagelse af nye lån og forhøjelse af veksel- kautionsrammen fra 15 mio. DEM til 60 mio. DEM. 9. Støtten skal vurderes ved hjælp af de nedenstående krite- rier for omstruktureringsstøtte, som er taget fra rammebestem- melserne: 7. Henstand med betaling af renter og indfrielse af de i afsnit II, punkt 4 udførligt beskrevne lån på i alt 74,5 mio. DEM og meddelelse om en eventuel nedprioritering må anses som konvertering af lån til tilskud med en støtteintensitet på 100 %. Ved brev af 10. september 1997 havde Tyskland givet Kommissionen meddelelse om, at BvS og delstaten Mecklen- burg-Vorpommern var gået med til at nedprioritere disse lån, og at lånene ville kunne konverteres til kapitalinteresser. (19) Som nævnt ovenfor omfattes datterselskaberne ikke af denne beslutning. (20) Udførlig skildring i afsnit II, punkt 4 og 9. i) Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet På det tvivlede tidspunkt, hvor proceduren udvidedes, Kommissionen på, at DMR ville være i stand til at dække samtlige omkostninger, herunder specielt finansieringsom- kostningerne. Den måde tingene udviklede sig på i 1998 og den seneste udgave af omstruktureringsplanen således som fremsendt af de tyske myndigheder ved brev af 21. december 1998 (og som beskrevet i afsnit II) viser, at DMR ikke er rentabel. Virksomheden har siden 1995 lidt yderst store tab, som har gjort den insolvent. 2. 9. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 232/31 være afhængig Der ventes yderligere tab i årene 1999 og 2000, og heller ikke i 2001 vil DMR være i stand til at betale renter på aktionærlånene. Virksomheden vil i en uoverskuelig fremtid som mindstemål at driftsstøtten af, forlænges yderligere. Ifølge Tysklands oplysninger synes privatisering uden yderligere støtte ikke at være nogen mulighed. Udsigten til, at markedet for totaktsskibsdiesel- motorer i EU skulle komme sig på mellemlang sigt, er ikke gode. Der kan derfor ikke regnes med af rentabiliteten genoprettes inden for overskuelig tid, og denne forudsæt- ning i rammebestemmelserne er således ikke opfyldt. ii) Forhindring af konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med tildeling af støtte Selv om konkurrencen inden for dieselskibsmotorbranchen på grund af den i afsnit II, punkt 8 beskrevne markeds- struktur er begrænset, må den faste finansiering af DMR med statsstøtte frem for alt anses for konkurrenceforvri- dende, fordi der ikke indgås aftale om ordrerne i ordrebe- holdningen til priser, der dækker omkostningerne. Negative virkninger for konkurrenter i EU, der for de flestes vedkom- mende ligeledes befinder sig i en vanskelig situation, kan ikke udelukkes, så meget desto mere som de fleste af de øvrige motorproducenter i EU råder over en mindre kapa- citet og har været ude af stand til at modernisere. Den kapacitetsnedskæring, DMR har planer om som følge af den nuværende nødsituation, kan ikke anses som uigen- kaldelig i rammebestemmelsernes forstand. Da anlæggets kapacitet forbliver uændret, vil DMR ved genansættelse af det nødvendige personale hurtigt kunne komme op på den oprindelige produktionskapacitet. iii) Støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele Støttens størrelse var begrænset til det for virksomhedens overlevelse strengt nødvendige minimum. Den støttede virksomhed var ikke i stand til at give et nævneværdigt bidrag til omstruktureringsomkostningerne, og det kan ikke forventes, at DMR kan sælges for et positivt beløb. Forde- lene består hovedsagelig i, at beskæftigelsen (midlertidigt) bevares i to regioner, der lider under stor arbejdsløshed. Rammebestemmelserne minder godt nok om, at »på lang eller mellemlang sigt hjælper det ikke en region at holde virksomheder kunstigt i live, som i sidste ende vil være dømte til at gå ned af strukturelle eller andre årsager. « I overensstemmelse med sin holdning til støtte til dækning af sociale omkostninger ved omstruktureringsforanstaltninger især i områder med usædvanlig lav levestandard og bety- delig arbejdsløshed, som Kommissionen gør rede for i rammebestemmelserne (21) og i retningslinjerne for stats- støtte med regionalt sigte (22), kan Kommissionen dog acceptere den planlagte betaling af 10 mio. DEM i social- støtte for 1999. På grundlag af de ovenfor anførte overvejelser kommer Kommissionen frem til det resultat, at den allerede ydede omstruktureringsstøtte og den planlagte forlængelse af foran- staltningerne ikke er i overensstemmelse med rammebestem- melserne og uforenelig med det indre marked. Den planlagte socialstøtte på 10 mio. DEM i 1999 derimod kan anses som forenelig med det indre marked. VI. KONKLUSIONER Tyskland har ved en overtrædelse af EF-traktatens artikel 93, stk. 3 truffet en række støtteforanstaltninger med henblik på at redde og omstrukturere DMR. På grund af de særlige vanskelig- heder i forbindelse med BVV's sammenbrud i 1996 kan de lån og garantier, der er ydet indtil april 1997, og BvS og Mecklen- burg-Vorpommerns overtagelse af virksomheden anses for at være forenelige med det indre marked. Den derpå følgende renteeftergivelse og henstanden med afdragsbetalingen på lån på i alt 89,5 mio. DEM samt opretholdelsen af statsgarantier med et pålydende på i alt 80 mio. DEM kan ikke anses for at være foreneligt med det indre marked, da foranstaltningerne ikke opfylder rammebestemmelsernes kriterier. Foranstaltnin- gerne skal derfor stoppes og den allerede ydede støtte tilbage- betales. Den planlagte socialstøtte på 10 mio. DEM i 1999 derimod anses for at være forenelig med det indre marked — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 De finansielle foranstaltninger, Tyskland mellem februar 1996 for at redde Dieselmotorenwerk og april 1997 har truffet Rostock GmbH (dengang Dieselmotorenwerk Vulkan GmbH), samt de i aftale af 28. april 1997 indeholdte bestemmelser om overdragelse af virksomheden er i henhold til artikel 92, stk. 3, litra c) forenelige med det indre marked. Artikel 2 til Den støtte Tyskland siden maj måned 1997 har ydet omstrukturering af Dieselmotorenwerk Rostock GmbH på i alt op til 118,35 mio. DEM er ikke forenelig med det indre marked. Artikel 3 Den statsstøtte på 10 mio. DEM, som Tyskland påtænker at yde til sociale foranstaltninger i forbindelse med personalened- skæringerne i Dieselmotorenwerk Rostock GmbH, er i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a) forenelig med det indre marked. (21) Se fodnote 16, punkt 3. 2. 5. (22) EFT C 74 af 10. 3. 1998, s. 9, punkt 4. 15. L 232/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 9. 1999 Artikel 4 Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 2 omhandlede støtte, 1. som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtageren. 2. Tilbagesøgningen sker i henhold til de relevante tyske retsforskrifter. Der opkræves renter af støttebe- løbene fra den dato, hvor støtten er ydet til datoen for beløbets tilbagebetaling. Som rentesats anvendes den sats, Kommissionen i det pågældende tidsrum har anvendt til beregning af nettosubventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte. Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen. Artikel 5 Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland. Artikel 6 Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 1999. På Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


title: Regolamento (CE) n. 831/1999 della Commissione, del 21 aprile 1999, che modifica il regolamento (CE) n. 1489/97 recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite

text: L 105/20 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 22. 4. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 831/1999 DELLA COMMISSIONE del 21 aprile 1999 che modifica il regolamento (CE) n. 1489/97 recante modalit(cid:133) d’applicazione del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo nell’ambito della politica comune della pesca (1), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2846/98 (2), in particolare l’articolo 3, paragrafo 10, considerando che il regolamento (CE) n. 1489/97 della Commissione, del 29 luglio 1997, recante modalit(cid:133) d’ap- plicazione del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consi- glio per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite (3), specifica nell’allegato III le informazioni relative all’autorit(cid:133) competente nazionale responsabile del Centro di controllo della pesca (CCP); che tali informazioni sono indispensabili per la trasmis- sione simultanea dei pertinenti dati al CCP dello Stato membro costiero; considerando che occorre modificare il regolamento (CE) n. 1489/97 della Commissione allo scopo di completare il suo allegato III inserendo le informazioni relative ai CSP recentemente istituiti da alcuni Stati membri; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per la pesca e l’acquacoltura, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 L’allegato III del regolamento (CE) n. 1489/97 della Commissione (cid:138) sostituito dal testo dell’allegato del presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 21 aprile 1999. Per la Commissione Emma BONINO Membro della Commissione (1) GU L 261 del 20. 10. 1993, pag. 1. (2) GU L 358 del 31. 12. 1998, pag. 5. (3) GU L 202 del 30. 7. 1997, pag. 18. 22. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 105/21 ANEXO (cid:190) BILAG (cid:190) ANHANG (cid:190) PAQAQTGLA (cid:190) ANNEX (cid:190) ANNEXE (cid:190) ALLEGATO (cid:190) BIJLAGE (cid:190) ANEXO (cid:190) LIITE (cid:190) BILAGA BELGI(cid:220)/BELGIQUE Benaming/Nom: Adres/Adresse: Dienst voor de zeevisser¶ Administratief Centrum Vr¶havenstraat 5 8400 Oostende Telefoon/T(cid:130)l(cid:130)phone (32-59) 50 89 66; 51 29 94 Fax: Telex: DANMARK Navn: Adresse: Tlf. Fax: Telex: X. 25: E-post: DEUTSCHLAND Name: Anschrift: Telefon: Telefax: Telex: X. 25: EKKADA (cid:133)mola: Die(cid:151)humsg: Tgk(cid:146)vymo: Van: T(cid:146)ken: (32-59) 51 45 57 81075 dzvost Fiskeridirektoratet Stormgade 2 DK-1470 København K (45) 33 96 36 09 (45) 33 96 39 00 16144 fm dk 238 301 023 8535 (til Fiskeridirektoratet) 238 301 023 853 (fra Fiskeridirektoratet) fd@fd. dk Bundesanstalt f(cid:129)r Landwirtschaft und Ern(cid:132)hrung Palmaille 9 22767 Hamburg (49-40) 3 89 05-173 -180 (49-40) 3 89 05-128 -160 0214/763 0 262 45 4001 20221 Upouqce(cid:148)o Elpoqij(cid:147)r Mautik(cid:148)ar/Die(cid:151)humsg Kilemij(cid:147)r Astumol(cid:148)ar Cq. Kalpq(cid:145)jg 150/GR-18518 Peiqai(cid:145)r (30-1) 419 14 14 (30-1) 419 15 61-422 04 66 21 22 39-21 22 73 Die(cid:151)humsg W. 25: 22 100 256-32 102 208 E-mail: yen@yen. gr L 105/22 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 22. 4. 1999 ESPA(cid:158)A Nombre: Direcci(cid:155)n: Tel. : Fax: Secretar(cid:146)a General de Pesca Mar(cid:146)tima Coraz(cid:155)n de Mar(cid:146)a, 8 E-28002 Madrid (34) 913 47 36 70 (34) 913 47 36 63 Direcci(cid:155)n X. 25: 214531713858 FRANCE Nom: Adresse: T(cid:130)l(cid:130)phone: Fax: Telex: IRELAND Name: Address: Tel. : Fax: X. 25: ITALIA Nome: Indirizzo: Telefono: Telefax: Telex: E-mail: NEDERLAND Benaming: Adres: Telefoon: Fax: X. 25: E-mail: Cross Atlantique Ch(cid:131)teau de la Garenne Avenue Louis Bougo F-56410 Etel (33 2) 97 55 35 35 (33 2) 97 55 49 34 95 05 19 National Supervisory Centre Naval Base Haulbowline County Cork (353 21) 86 48 30 / 86 48 31 (353 21) 37 80 96 23 78 59 01 02 01 Comando generale del Corpo delle Capitanerie di porto (cid:190) Guardia costiera Viale dell’Arte n. 16 I-00144 Roma (39-6) 59 23 569 - 59 24 145 - 59 08 45 27 (39-6) 59 22 737 - 59 08 47 93 (39-6) 61 41 56 - 61 41 03 - 61 11 72 cogecap3@flashnet. it Algemene Inspectiedienst Kloosterraderstraat 25 Postbus 234 6460 AE Kerkrade (31-45) 546 62 22 (31-45) 546 62 30 (31-45) 546 10 11 0204 14444605 Meldkamer@aid. agro. nl 22. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 105/23 PORTUGAL Nome: Morada: Telefone: Telefax: Endere(cid:135)o X-25: SUOMI Name: Address: Telephone: Telefax: X. 25: E-mail: SVERIGE Namn: Adress: Tfn Fax X. 25: E-post: UNITED KINGDOM Name: Address: Tel. : Fax: Telex: X. 25: E-mail: Inspec(cid:135)(cid:209)o-Geral das Pescas Av. de Bras(cid:146)lia 1400-038 Lisboa (351-1) 302 51 00 (cid:190) 302 51 90 (351-1) 302 51 01 268096110344 Ministry of Agriculture and Forestry, Department of Fisheries and Game Hallituskatu 3 A 00170 Helsinki (358-9) 160 1 (358-9) 160 22 84 (0) 244 20 10 01 31 ali. lindahl@mmm. fi Fiskeriverket Box 423 S-401 26 G(cid:148)teborg (46-31) 743 03 00 (46-31) 743 04 44 2043 7 201034 fiskeriverket@fiskeriverket. se Ministry of Agriculture, Fisheries and Food Fisheries IV Division Nobel House 17, Smith Square London SW1P 3JR (44 171) 238 56 92 (44 171) 238 64 74 21274 423 36 59 10 r. crooks@fish. maff. gov. uk (not for data transmission)


title: 2000/735/EC: Commission Decision of 21 April 1999 on the treatment by the Netherlands tax authorities of a technolease agreement between Philips and Rabobank (notified under document number C(1999) 1122) (Text with EEA relevance) (Only the Dutch text is authentic)

eurovoc_concepts:
Netherlands
State aid
application of EU law
bank
electrical engineering
tax relief

text: 24. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 297/13 II (Acts whose publication is not obligatory) COMMISSION COMMISSION DECISION of 21 April 1999 on the treatment by the Netherlands tax authorities of a technolease agreement between Philips and Rabobank (notified under document number C(1999) 1122) (Only the Dutch text is authentic) (Text with EEA relevance) (2000/735/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 93(2), second paragraph, Having requested the parties concerned to submit their comments pursuant to those Articles, Whereas: (1) (2) (3) (4) I. PROCEDURES By means of press articles dated January/February 1997 mentioning that the Netherlands tax authorities had accepted a technolease agreement between Philips and Rabobank that would impose a large but unspecified burden on the State budget, the Commission was informed that the Netherlands may have been granting aid to Philips and/or Rabobank within the framework of a technolease agreement. By letter of 24 April 1997, the Commission informed the Netherlands that the procedure provided for in Article 93(2) of the EC Treaty had been initiated in respect of the aid that may have been granted in the form of a tax advantage within the framework of an agreement on sale-leaseback of know-how between Philips and Rabobank (hereafter the technolease agreement). The Commission has not received any comments from other Member States or third parties concerned. II. DESCRIPTION In 1992, Philips sold a defined quantity of its know-how with a value on its balance sheet of NLG 2 200 million to its subsidiary Electrologica. In return Philips received the shares of Electrolo- gica and provided a loan at an annual interest rate of 7 %. Electrologica then leased the know-how to Philips and in turn was compensated by the royalties it received from Philips. L 297/14 EN Official Journal of the European Communities 24. 11. 2000 (5) (6) (7) (8) (9) On 30 November 1993 Philips and Rabobank agreed that Philips would sell its shares in Electrolo- gica to Rabobank on 3 January 1994. The market value of the know-how then was estimated NLG 2 800 million. Rabobank paid NLG 640 million in cash to Philips for the shares in Electrolo- gica. In addition, Philips kept its claim on Electrologica, from that moment on a subsidiary of Rabobank. Furthermore Rabobank and Philips agreed that 50 % of the future revenues from sublicensing (parts of) the know-how of Electrologica to third parties would go to Philips and 50 % to Rabobank. The sale-leaseback contract between Philips and Electrologica provided for yearly interest payments of NLG 154 million by Electrologica to Philips and yearly royalty payments of NLG 140 million by Philips to Electrologica. Furthermore, once 10 years have elapsed after the acquisition of the shares in Electrologica by Rabobank, Rabobank will have for the following 24 months the right to sell the shares in Electrologica to Philips for NLG 50 million. By the transfer of the shares in Electrologica from Philips to Rabobank, Electrologica is no longer part of the tax group of Philips. This means that the taxable income of Elecrtrologica is no longer consolidated with the taxable income of Philips. After the transfer Electrologica forms a part of the tax group of Rabobank so the taxable income of Electrologica will from then on be consolidated with the taxable income of Rabobank. Overall the technolease agreement implies a shift in taxable income between the tax group of Philips and the tax group of Rabobank because the exclusive right to depreciate on the know-how is shifted from Philips to Rabobank. In return Philips receives from Rabobank an immediate cash payment of NLG 640 million and an inter-group debt of NLG 2 200 million is converted in a loan to Rabobank which implies a substantial improvement of the figures on the balance sheet of Philips. Both Philips and Rabobank are private enterprises. Philips is listed at the Amsterdam Exchanges and Rabobank is a cooperative. The Netherlands authorities are not a stakeholder in either one of them. The technolease agreement therefore is a commercial transaction between private parties. (10) The Commission decided to initiate the procedure pursuant to Article 93(2) of the EC Treaty in connection with the tax treatment of the technolease arrangement because of the following doubts: — for the assessment whether any burden was imposed on the State budget, information was needed on the depreciation period, the depreciation rate and the basis for depreciation of the know-how, — the revaluation of the know-how from NLG 2 200 million to NLG 2 800 million lacked a solid basis, — it was not clear whether taxable profits of Philips in those years would be enough for Philips to realise the full benefit of the depreciation of the know-how itself, — more information on the tax rules governing sale-leaseback of immaterial assets was necessary to assess whether any discretionary power was used by the Netherlands tax authorities to the benefit of Philips and/or Rabobank. III. OBSERVATIONS OF INTERESTED PARTIES (11) Commission communication giving the other Member States and third parties notice to submit their observations was published in the Official Journal of the European Communities (1) on 8 November 1997. As part of the procedure, no other Member States or third parties submitted any observations to the Commission. IV. COMMENTS OF THE NETHERLANDS (12) The Netherlands authorities forwarded their observations to the Commission by letter of 28 October 1997. The general position of the Netherlands authorities was that there was no element of State aid in the treatment by the Netherlands tax authorities of the technolease agreement between Philips and Rabobank because it merely applied general tax rules instead of using discretionary power. In (1) OJ C 338, 8. 11. 1997. 24. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 297/15 addition they addressed more specifically the questions put forward by the Commission. At a meeting between representatives of the Netherlands and the Commission that was held on 19 February 1998 in The Hague, the representatives of the Commission were enabled to examine confidential documents. As some information was still missing, the Commission requested additional information by letter dated 24 April 1998. In response, the Netherlands authorities provided all the needed information by letter dated 29 April 1998. (13) In the observations they submitted, the Netherlands authorities explained that: — neither civil nor tax law in the Netherlands contains special provisions for the assessment of sale-leaseback transactions. Nevertheless the interpretation of the law by the High Court in the Netherlands (1) as found in its jurisprudence makes it clear that sale-leaseback transactions are legally valid under existing law in the Netherlands, — because no special provisions existed for the assessment by the tax authorities of sale-leaseback of immaterial assets, the technolease agreement between Philips and Rabobank had to be assessed on the basis of the principle of ‘sound business practice’ that is laid down in the Netherlands tax law. According to the principle of sound business practice the owner of a fixed asset can yearly deduct a certain percentage of the value of the asset from taxable income. The central issue in case of sale-leaseback of immaterial assets is where the ownership actually lies, at the side of the lessor or at the side of the lessee. The assessment of the ownership of the know-how was made in accordance with civil and tax law as well as jurisprudence, — the Netherlands tax authorities had approved already another case of sale-leaseback of immaterial assets (trade marks) in 1987 merely by interpreting general tax rules, — the book value of the know-how before the transfer of Electrologica from Philips to Rabobank was based on cost-minus, leaving some cost elements out because of the principle of prudence that rules the concept of sound business practice in the Netherlands. The Netherlands tax law (2) prescribes the revaluation of assets from book value to market value at the moment a subsidiary leaves the tax group so any hidden reserves can be taxed. The market value of the know-how of Electrologica at the moment of the transfer to Rabobank was determined on the basis of the OECD-guidelines for transfer pricing (3), — royalty and interest to the amount of NLG 140, respectively NLG 154 million, are fully paid between Philips and Rabobank for a period of 10 years, the length of the contract. However in 1994 and 1995 the royalty payments from Philips to Rabobank are settled with the cash payments from Rabobank to Philips, implying that Rabobank deducted the royalties that Philips owed them from the cash payment to Philips, — the guidelines for the assessment of sale-leaseback of immaterial assets published in the Directive of 22 August 1994 by the Netherlands tax authorities merely give an interpretation of the general tax law and cannot change the Netherlands tax law. Furthermore it is argued that a posteriori application of the Directive to the technolease agreement between Philips and Rabobank would not have altered the outcome. (14) These arguments were developed in the subsequent correspondence and at the meeting held with the Commission. Furthermore, the Netherlands authorities provided: — detailed information on the depreciation scheme applying to Philips and Rabobank, — figures on the taxable income of Philips as well as Rabobank in 1990, 1991, 1992 and 1993, — the contracts underlying the technolease agreement between Philips, Rabobank and Electrologica. V. APPRAISAL V. 1. V. 1. Technical appraisal of the operation (15) The Commission takes into consideration that the sale-leaseback of assets is widely used as a financing scheme in the Member States of the European Community as well as abroad. One consequence of sale-leaseback of assets is that the lessor that acquired the ownership of the asset obtains the exclusive right to depreciate on the acquired asset for tax purposes. The examination of tax legislation in Member States leads to the conclusion that this holds in the vast majority of the Member States. (1) BNB95/116 Keereweer-Sogelease where the High Court in the Netherlands decided that the sale-leaseback of printing presses was legally valid under Dutch law. (2) Standard Conditions (i. e. No 16) in the Annex to Article 15, Law on Corporation Tax. (3) OECD-report ‘Transfer pricing guidelines for multinational enterprises and tax administrations’. L 297/16 EN Official Journal of the European Communities 24. 11. 2000 (16) (17) The Commission supports the notion made by the Netherlands authorities that the exploitation of immaterial assets does not in principle differ from the exploitation of other assets. However, because of the special properties of immaterial assets special conditions may apply to the exploitation of immaterial assets (1). In this respect the publication of the Netherlands tax authorities' Directive with guidelines on sale-leaseback of immaterial assets cannot be considered at odds with applying general tax rules. By the transfer of the shares in Electrologica from Philips to Rabobank, Electrologica is no longer part of the tax group of Philips. This means that the taxable income of Electrologica is no longer consolidated with the taxable income of Philips. After the transfer, Electrologica forms part of the tax group of Rabobank so that the taxable income of Electrologica will, from then on, be consolidated with the taxable income of Rabobank. Furthermore, the technolease agreement has the following implications. First, the exclusive right to depreciate on the know-how (as deductible tax allowance) is shifted from Philips to Rabobank. Hence, the technolease agreement decreases taxable income of Rabobank and increases taxable income of Philips, allowing Rabobank to pay less tax than it would have without the technolease agreement while Philips at the same time pays more tax. Second, due to the technolease agreement, Philips makes a (taxable) book profit of NLG 600 million that it would not have realised without the sale of its subsidiary Electrologica to Rabobank. (18) The Dutch tax authorities provided all the information that enabled the Commission to certify that neither Philips nor Rabobank had unsettled fiscal losses at the time of the technolease agreement. The figures on taxable income of Philips and Rabobank in 1990, 1991, 1992 and 1993 lead the Commission to the conclusion that Philips and Rabobank both were in the position to benefit fully from the depreciation of the know-how. Moreover the prospects on future profits were promising to Philips as well as to Rabobank. Every change in taxable income therefore results accordingly in a change in overall tax revenues for the State. (19) In detail, the shift in taxable income for Philips and Rabobank, and thus in tax revenues for the State, is as follows (see also table below): — without the sale of Electrologica to Rabobank, the tax group of Philips could have depreciated on the know-how linearly from 1994 in 4 years on the basis of the book value of NLG 2 200 million. Missing the depreciation on the know-how increases the taxable income of Philips with NLG 550 million per year over four years at a tax rate of 35 %, — after the sale of Electrologica to Rabobank, the fiscal depreciation on the know-how is based on a book value of NLG 2 800 million and over six years consists of depreciation of 25 % of the remaining book value (reducing balance method) in each year, followed by linear depreciation over four years. The depreciation on the know-how decreases the taxable income of the tax group of Rabobank with NLG 700 million the first year (25 % of NLG 2 800), NLG 525 million in the second year (25 % of NLG 2 100) down till NLG 125 million in year 10, at a tax rate of 35 % (2), — royalty and interest payments between Philips and Rabobank take place for a period of 10 years, the length of the contract. As far as the royalty payments from Philips to Rabobank have been settled out of the cash payments from Rabobank to Philips for the purchase of Electrologica, no actual transfer of money is made between Philips and Rabobank, — Philips and Rabobank agreed that the loan of NLG 2 200 million by Philips to Electrologica could be redeemed at the end of the contract. The debt conversion is tax neutral according to vast jurisprudence in the Netherlands (3) — any revenues from sublicensing the know-how of Electrologica to third parties during the contract are divided equally between Philips and Rabobank and taxed accordingly. From the information received these revenues are expected in the second half of the duration of the contract (i. e. from 1999 on). (1) Commission Regulation (EEC) No 556/89 of 30 November 1988 on the application of Article 85(3) of the Treaty to certain licensing agreements (OJ L 61, 4. 3. 1989, p. 2). (2) The differences between the depreciation schemes for Philips and Rabobank have been ascribed by the Netherlands authorities to the fact that the know-how played a significantly different role as a capital asset to Philips from the role it played Rabobank, for whom it was a purely financial asset. (3) BNB1969/202, BNB1978/140 for the creditor and BNB1993/237 for the debtor. 24. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 297/17 (20) The first column of the first table below shows the increase in taxable income of the tax group of Rabobank resulting from the royalty payments made by Philips to Electrologica. The second and third columns show the decrease in taxable income of the tax group of Rabobank resulting from interest payments made by Electrologica to Philips and the depreciation on the know-how of Electrologica. The fourth column shows the decrease in taxable income of the tax group of Philips resulting from the royalty payments by Philips to Rabobank. The following three columns show the increase in taxable income of the tax group of Philips respectively due to the interest received from Electrologica, missing the depreciation on the know-how and finally the book profit Philips made on the know-how by selling Electrologica to Rabobank. The last column of the first table sums the shifts in taxable income. The last row of the first table shows the present value of all shifts in taxable income in 1994. The second table shows the impact of the changes in taxable income on overall tax revenues, based on a tax rate of 35 %. (21) As follows from the second table, the technolease agreement has the effect that overall tax revenues rise in the short term and fall in the long term. The shift over time in tax revenues can be attributed to two circumstances. First, because Electrologica leaves the Philips tax group in 1994 prior to the transfer to Rabobank, the previously hidden reserves on the know-how are realised and are subsequently taxed in that year. Second, because of the differences in depreciation schemes between Philips and Rabobank, depreciation on the know-how is to some extent decelerated. Any future tax revenues from sublicensing the know-how to third parties will be left aside in the following overview. For the purpose of overall tax revenue it is irrelevant whether the revenues will be received by Philips (in case the know-how would not have been sold to Rabobank) or the revenues will be divided between Philips and Rabobank (as Philips and Rabobank agreed to under the terms of the technolease agreement). Table 1 Shifts in taxable income due to technolease (1994 = year 1) Rabobank Philips Total Year Royalties Interest Depreciation Royalties Interest Depreciation Book profit 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 140 140 140 140 140 140 140 140 140 140 – 154 – 700 – 140 – 154 – 525 – 140 – 154 – 394 – 140 – 154 – 295 – 140 – 154 – 220 – 140 – 154 – 166 – 140 – 154 – 125 – 140 – 154 – 125 – 140 – 154 – 125 – 140 – 154 – 125 – 140 154 154 154 154 154 154 154 154 154 154 550 550 550 550 — — — — — — 600 + 450 — — — — — — — — — + 25 + 156 + 255 – 220 – 166 – 125 – 125 – 125 – 125 Present Value (in year 1 = 1994 at a discount rate of 1,06): 1 1 031 – 1 133 – 2 279 – 1 031 1 133 1 906 + 566 + 193 L 297/18 EN Official Journal of the European Communities 24. 11. 2000 Table 2 Shifts in tax revenues (effective tax rate 0,35) due to technolease (1994 = year) Rabobank Philips Total Year Royalties Interest Depreciation Royalties Interest Depreciation Book profit 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 49 49 49 49 49 49 49 49 49 49 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 54 – 245 – 184 – 138 – 103 – 77 – 58 – 44 – 44 – 44 – 44 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 – 49 54 54 54 54 54 54 54 54 54 54 192 192 192 192 — — — — — — 210 + 157 — — — — — — — — — + 8 + 54 + 89 – 77 – 49 – 44 – 44 – 44 – 44 Present Value (in year 1 = 1994 at a discount rate of 1,06): 1 411 – 452 – 798 – 411 452 667 198 + 68 (22) Overall, the technolease agreement can be expected to benefit the State budget in the sense that tax revenues are accelerated rather than decelerated. The discounted value of this benefit in 1994 amounted to NLG 68 million at a discount rate of 1,06 (1). The tax benefit to Rabobank should therefore be fully paid up for by Philips paying more taxes. The tax benefit to Rabobank can be considered to be part of the fee Philips is paying for the financial services supplied by the Rabobank. (23) Any estimation made at the time by the Dutch administration, as mentioned in press articles, suggesting that the technolease agreement imposed a burden to the State resources appears to have overlooked the tax consequences of the technolease agreement at the side of Philips. V. 2. Application of Article 92(1) of the EC Treaty to the tax treatment of the operation (24) The technolease agreement must be assessed on the basis of the criteria laid down in Article 92(1) of the EC Treaty. For any element of State aid to be present in the technolease agreement some advantage must be given at the expense of State resources. Furthermore, to be considered an aid, the advantage must be specific or selective in that it favours certain enterprises or certain productions. Finally it has to be established that competition and trade between the Member States are affected. a) Effect on trade (25) As stated in the opening of the procedure, Philips and Rabobank both operate outside the Nether- lands on the Community market. So, if aid were available for these companies, it would place them in a better position to compete with their products and services in other Member States. It would also be more difficult for competitors from other Member States to compete against them in the Netherlands. Any aid given to Philips and/or Rabobank will therefore affect trade between Member States. (1) Discounting at a lower rate than 1,06 would result in a smaller benefit to the State budget. 24. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 297/19 b) Possible selective character through the use of discretionary power (26) (27) The treatment of economic agents on a discretionary basis may mean that the individual application of a general tax measure takes on the features of a selective measure (1). With regard to the doubts whether the Netherlands tax administration has exercised any discretionary power to the benefit of Philips and/or Rabobank or whether it merely has applied general tax rules, the Commission has considered the following. In favour of the assumption that the tax administration exercised to some extent discretionary power to the benefit of Philips and/or Rabobank is the fact that the government intervened in the dossier. This intervention seems however to have been prompted by the pressure exercised by Philips to put an end to the conflict that took place inside the fiscal administration. This conflict was merely bearing on the interpretation of the general tax rules which was delaying an answer to the transaction submitted to it. the main question is whether Rabobank actually obtained the ownership of (28) As neither civil nor tax law in the Netherlands contain specific provisions for the assessment by tax authorities of sale-leaseback transactions, assessment had to be based on the general principle of ‘sound business practice’ laid down in Dutch tax law. Applying this principle to the technolease agreement, the know-how merely by the purchase of shares in Electrologica and was therefore justifiably benefiting from the depreciation on the know-how (2). To be regarded the economic owner of an asset it is necessary for the owner to bear some risk (positive or negative) with regard to the end value of the asset. Rabobank was entitled to the surplus value of the know-how over the book value at the end of the contract as well as to 50 % of the revenues from sublicensing the know-how to third parties. On the basis of the information available to it the Commission concludes that under Netherlands law and jurisprudence this would be considered sufficient for establishing risk and therefore ownership. (29) Also the Directive on sale-leaseback of immaterial assets that the Netherlands tax authorities published in August 1994 concentrates on conditions regarding economic ownership. The Directive presents guidelines for the interpretation of Netherlands tax law and can not make any change to the law. Because the Directive was not published until after the technolease agreement between Rabo- bank and Philips, it can only be tested whether the technolease agreement satisfies a posteriori the conditions laid down in the Directive. Doing so does not invalidate the conclusion that general tax rules have been applied. (30) According to the Directive sale-leaseback of immaterial assets depends on meeting overall sufficiently five conditions: 1. the original owner may not stipulate an exclusive right of use of the asset by which also the question who has the factual power to dispose of the immaterial asset at the end of the lease-period is relevant; 2. the duration of the lease must be shorter than the lifetime of the know-how; 3. the depreciation must be in relation with the lease payments and take into account a just end value; 4. the transfer price should be at arm's length and the tax administration should be able to test this; 5. the lease payments plus other benefits to the lessor should enable the lessor to make up for its costs including depreciation and interest. (31) According to the Directive the conditions 1, 2 and 5 do not have to be fully met, as long as not meeting one of the conditions is compensated by meeting more other conditions. Overall the five conditions must be sufficiently met. (1) Commission notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation, (OJ L 384, 10. 12. 1998, p. 3). (2) The mere fact that know-how is an immaterial asset does not prohibit it being transferred. L 297/20 EN Official Journal of the European Communities 24. 11. 2000 (32) Applying the conditions a posteriori to the technolease agreement between Philips and Rabobank yields the following results. 1. The lease-back to Philips is in principle exclusive. However, the agreement explicitly foresees the possibility that Philips capitalises the know-how by handing out licenses to third parties. With regard to the case that Philips hands out licenses to third parties, the agreement provides that Rabobank is entitled to 50 % percent of the revenues. There is a mutual interest for both Philips and Rabobank to engage in handing out licences. At the time Philips was going through a major reorganisation, going back to core business and closing down some of its production lines. For this reason Philips is actually a stakeholder in handing out licenses to third parties. From the information received it can be concluded that sublicensing of know-how to third parties is common practice to Philips. Furthermore the Directive specifically provides that also the question who has the factual power to dispose of the immaterial asset at the end of the lease-period is relevant for deciding whether to qualify an agreement as ‘exclusive’. It is clear that it is Rabobank who will have this power. As was noted above, Rabobank has only the right, but not the obligation, to sell the shares in Electrologica back to Philips at the end of the lease-period. Moreover, it can terminate the lease-back agreement between Electrologica and Philips as of 1 January 2004. 2. The duration of the lease is 10 years. The Commission has no reason to suspect that the expected lifetime of the know-how is less than the duration of the lease period. 3. The depreciation on the acquired asset in 10 years by Rabobank can be regarded as normal in the light of its function as long-term funding. 4. The transfer price of the know-how is based upon the OECD Transfer Pricing Guidelines, which are applicable to the transfer of the know-how. Furthermore the tax administration has tested and approved the transfer price of the know-how using the normal cost-minus method applied for that purpose in the Netherlands. The Commission considers the DECD Guidelines a useful basis for the valuation of the know-how. 5. Given a commercial net calculation, Rabobank can be considered to have made a commercially sound transaction. Beyond that, there is a possibility of extra revenues for both Rabobank and Philips from licensing to third parties as well as the revaluation of the know-how at the end of the lease contract. (33) (34) (35) The Commission concludes that the technolease agreement between Philips and Rabobank a posteriori can be regarded as sufficiently meeting the conditions laid down in the Netherlands tax authorities Directive on sale-leaseback of immaterial assets. Besides the aforementioned conditions concentrating mainly on the ownership of the asset, the Directive demands that there is an economic rationale to the sale-leaseback of immaterial assets in order to prevent any (ab)use of sale-leaseback for the purpose of tax avoidance. The economic rationale for the technolease agreement is found in Philips' aim for an immediate improvement of its funding and its balance sheet figures and Rabobank's interest in a long-term funding operation. Crucial to the technolease agreement between Philips and Rabobank seems to have been the urgent need for cash flow at the side of Philips. Because the liquidity ratio of Philips was falling short at the time it was in danger of losing its AA-ranking as a debtor. The financial consortium behind Philips was no longer prepared to supply cash. Hence the liquidation of hidden reserves was some kind of last resort. (36) The fact that in 1987 the tax authorities had already approved a sale-leaseback of immaterial assets by merely interpreting general tax rules gives further evidence in favour of the conclusion that the tax authorities merely have applied general tax rules. (37) Another way to establish whether general tax rules have been applied is by checking whether other enterprises actually could engage in sale-leaseback of immaterial assets. The Netherlands authorities have supplied the names of enterprises that following Philips used sale-leaseback of immaterial assets in order to generate cash flow. These cases date from before as well as after the Philips/Rabobank agreement. Furthermore from press releases it can be concluded that other enterprises comparable to Philips also felt that sale-leaseback of immaterial assets was open to them. 24. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 297/21 (38) Furthermore, the economic rationale cannot be put in doubt by a possible fiscal gain over the sale-leaseback operation since, as shown in point V. l. , it can be expected that there will not be any actual loss of tax revenues for the State. On the contrary, a tax benefit should result whose discounted value in 1994 amounts to NLG 68 million. c) Use of State resources (39) As has been pointed out, the tax treatment of the technolease agreement will not impose any burden on State resources. VI. Conclusion (40) In the light of the aforementioned considerations, the Commission concludes that, as the Nether- lands authorities have not selectively granted a fiscal advantage to Philips nor Rabobank through any discretionary interpretation of their fiscal law nor at the expense of any State resources, there is no element of State aid falling under Article 92(1) to either party involved in the technolease agreement between Philips and Rabobank. The Commission therefore, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 The treatment by the Netherlands tax authorities of a technolease agreement between Philips and Rabobank does not constitute an aid within the meaning of Article 92(1) of the EC Treaty. This Decision is addressed to the Kingdom of the Netherlands. Article 2 Done at Brussels, 21 April 1999. For the Commission Karel VAN MIERT Member of the Commission


title: Regolamento (CE) n. 832/1999 della Commissione, del 21 aprile 1999, che modifica il correttivo applicabile alla restituzione per i cereali

eurovoc_concepts:
cereals
export refund
third country

text: L 105/24 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 22. 4. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 832/1999 DELLA COMMISSIONE del 21 aprile 1999 che modifica il correttivo applicabile alla restituzione per i cereali LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), in particolare l’articolo 13, paragrafo 8, considerando che il correttivo applicabile alla restituzione per i cereali (cid:138) stato fissato dal regolamento (CE) n. 689/ 1999 della Commissione (3), modificato dal regolamento (CE) n. 732/1999 (4); considerando che, in funzione dei prezzi cif e dei prezzi cif d’acquisto a termine odierni e tenendo conto dell’evo- luzione prevedibile del mercato, (cid:138) necessario modificare il correttivo applicabile alla restituzione per i cereali, attual- mente in vigore; considerando che il correttivo deve essere fissato secondo la stessa procedura; che nell’intervallo tra una fissazione e l’altra esso pu(cid:149) essere modificato, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Il correttivo applicabile alle restituzioni fissate in anticipo per le esportazioni dei prodotti previsti dall’articolo 1, paragrafo 1, lettere a), b) e c) a eccezione del malto del regolamento (CEE) n. 1766/92, (cid:138) modificato conforme- mente all’allegato. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 22 aprile 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 21 aprile 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 87 del 31. 3. 1999, pag. 5. (4) GU L 93 dell’8. 4. 1999, pag. 22. 22. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 105/25 ALLEGATO al regolamento della Commissione, del 21 aprile 1999, che modifica il correttivo applicabile alla restituzione per i cereali Codice prodotto Destinazione (1) Corrente 4 1o term. 5 2o term. 6 3o term. 7 4o term. 8 5o term. 9 6o term. 10 (EUR/t ) (cid:190) 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –1,00 (cid:190) 0 0 (cid:190) –25,00 0 (cid:190) 0 (cid:190) 0 –1,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 0 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –1,00 (cid:190) 0 0 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) 0 –2,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0 0 0 0 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) –10,00 (cid:190) 0 –3,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) –35,00 –10,00 (cid:190) –10,00 (cid:190) 0 –4,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 –10,00 (cid:190) (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) –10,00 –10,00 (cid:190) 0 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 (cid:190) 01 (cid:190) 01 01 (cid:190) 03 02 (cid:190) 01 (cid:190) 04 02 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 01 01 01 01 01 (cid:190) (cid:190) 01 (cid:190) (cid:190) 01 01 (cid:190) 01 (cid:190) (1) Le destinazioni sono identificate come segue: 01 tutti i paesi terzi, 02 altri paesi terzi, 03 Stati Uniti, Canada e Messico, 04 Svizzera, Liechtenstein e Slovenia. NB: Le zone sono quelle definite dal regolamento (CEE) n. 2145/92 della Commissione (GU L 214 del 30. 7. 1992, pag. 20), modificato