title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja radiotaajuuspolitiikasta Radiotaajuudet Euroopan yhteisön televiestintä-, yleisradiotoiminta-, liikenne- ja t& k-politiikassa"

text: 16. 6. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 169/3 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Vihreä kirja radiotaajuuspolitiikasta Radiotaajuudet Euroopan yhteisön televiestintä-, yleisradiotoiminta-, liikenne- ja t&k-politiikassa” (1999/C 169/02) Euroopan komissio päätti 15. joulukuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta ”Vihreä kirja radiotaajuuspolitiikasta – Radiotaajuudet Euroopan yhteisön televiestintä-, yleisradiotoiminta-, liikenne- ja t&k-politiikassa”. Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -jaosto antoi lausun- tonsa 13. huhtikuuta 1999. Esittelijä oli Yvonne Thompson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. huhtikuuta 1999 pitämässään 363. täysistunnossa (huhtikuun 28. päivän istunnossa) seuraavan lausunnon äänin 66 puolesta, 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan 1. 1. lähentymistä koskevassa vihreässä kirjassa (1) ja muissa yh- teisön asiakirjoissa on viime vuosina käsitelty erityisesti radio- taajuuksien käyttöä sekä tällä talouden ja yhteiskunnan kannal- ta tärkeällä alalla tapahtuvaa monimutkaista päätöksentekoa. Alalla tapahtuu huomattavaa laajentumista ja taloudellista toimintaa ja siksi sitä on tarpeen tarkastella uudelleen. Valtiot koordinoivat radiotaajuuksien käyttöä perintei- 1. 2. sesti kansainvälisessä teleliitossa ITU:ssa (International Telecom- munication Union), joka on Yhdistyneiden kansakuntien erityi- selin. ITU:n järjestämissä maailman radiohallintojen konferens- seissa (WRC, World Radiocommunications Conference) 186 maata päättää joka toinen vuosi kansainväliseen yhdenmukaistami- seen tähtäävistä toimista. Euroopassa 43 maata, joihin sisäl- tyvät myös EU:n jäsenvaltiot, koordinoivat radiotaajuuksien käyttöä Euroopan radio-, tele-, ja postihallintojen yhteistyö- konferenssissa (CEPT) ja sen alakomiteassa Euroopan radiovies- tintäkomiteassa (ERC). 1. 3. Seuraavien kahden vuoden aikana tullaan käymään merkittävää poliittista keskustelua toisaalta televiestintäalan ”vuoden 1999 selonteosta”, joka on liikennealalla valmisteilla oleva huomattava tarkistustyö, ja toisaalta tulevasta maailman radiohallintojen konferenssistaWRC–2000:sta. 1. 4. Taajuuksien käytöstä on tullut hyvin tärkeä asia jäsen- valtioissa, EU:ssa, EU:n ulkopuolisessa Euroopassa ja koko maailmassa. Taajuudet ovat teknisen kehityksen sekä liikealan ja kuluttajien vaatimusten myötä käyneet viime vuosina hyvin rajalliseksi resurssiksi. Erilaisia säännösmalleja ja käytäntöjä on väistämättä kehittynyt sekä valtiotasolla että kansainvälisesti. CEPT on onnistunut takaamaan Euroopassa asianmukaisen käytön ja vähentämään teknisiä ongelmia. Nykytilanteen ob- jektiivinen tarkastelu osoittaa, että taajuuksista tehtäviin päätöksiin sisältyy poliittisia, sosiaalisia, taloudellisia ja teknisiä näkökohtia. 1. 5. Euroopan yhteisöllä on painavia syitä kehittää johdon- mukaista radiotaajuuspolitiikkaa, sillä radiotaajuudet muodos- tavat monentyyppisen teollisen toiminnan selkärangan esimer- kiksi televiestinnän, yleisradiotoiminnan, liikenteen, tutkimuk- sen ja kehityksen (t&k) ja yleistä etua koskevien palvelujen alalla. Vihreän kirjan tavoite on selvittää, mistä lähtökohdista 1. 6. taajuuspolitiikkaa voidaan parhaiten suunnitella ja toteuttaa yhteisön tasolla. Radiotaajuuspolitiikan ympäristön muuttumisen joh- 1. 7. dosta Eurooppa kohtaa uusia haasteita: – Sekä kaupallisten että ei-kaupallisten uusien järjestelmien määrä lisääntyy. – Maailmanlaajuistumisen seurauksena tarvitaan yhä enemmän kansainvälistä yhteistyötä. 2. Komission vihreä kirja 2. 1. EU ja radiotaajuudet 2. 1. 1. Kullekin palvelulle allokoitujen radiotaajuuksien si- ja vain pieni jainti ja määrä saattavat vaihdella eri maissa, osa radiotaajuuksien käytöstä on yhdenmukaistettu maiden kesken. 2. 1. 2. mattavasti aloittain kuten seuraavista esimerkeistä ilmenee: Radiotaajuuksia koskevat EU-toimet vaihtelevat huo- (1) KOM(97) 623 lopull. – TSK:n lausunto, EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 79. Televiestinnän alan radiotaajuuksien hakijoiden 2. 1. 2. 1. määrä on lisääntynyt teknisten innovaatioiden ja televiestintä- markkinoiden maailmanlaajuisen avautumisen seurauksena. C 169/4 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 16. 6. 1999 2. 1. 2. 2. Radiotaajuuksien saatavuutta yleisradiotoimintaan ei sitä vastoin ole lukuun ottamatta neuvoston päätöslauselmaa julkisesta yleisradiotoiminnasta (1) toistaiseksi käsitelty Euroo- pan yhteisössä asiana, joka vaatii poliittisia tai lainsäädännölli- siä toimia. 2. 1. 2. 3. Liikennepolitiikat puolestaan hyötyvät siitä, että näillä aloilla radiotaajuuksia jaetaan lähes yksinoikeudella ja kansainvälisesti. 2. 1. 2. 4. Vaikka kaukokartoitukseen ja radioastronomiaan on ohjattu huomattava määrä EU-rahoitusta, niihin käytettä- viin radiotaajuuksiin kohdistuu paineita. 2. 2. EU:n radiotaajuuspolitiikka – kannanottojen aiheita 2. 2. 1. avainaiheesta: Euroopan komissio pyytää kannanottoja viidestä – – – – – radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu, radiotaajuuksien allokoinnin yhdenmukaistaminen, radiotaajuuksien antaminen ja toimiluvat, radiolaitteet ja standardit, radiotaajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys. Vihreän kirjan liitteessä I esitetään yleiskatsaus radio- 2. 3. taajuuksiin vaikuttavista Euroopan yhteisöjen politiikoista. 3. Yleishuomautuksia Komitea on tyytyväinen komission vihreän kirjan 3. 1. julkaisemiseen ja katsoo komission tavoin, että taajuuksien käytöstä on syytä käydä laajaa keskustelua. Koska kohdassa 2. 2. 1 mainitut viisi aihetta ovat mer- 3. 2. kittäviä useiden EU:n toimintalinjojen kannalta, on tärkeää, että EU:lla on huomattava rooli taajuuspolitiikassa, jota tulee tehdä erityisesti CEPT:n ja sen alakomiteoiden jo aloittaman tuloksekkaan työn pohjalta. 3. 3. On tutkittava, miten taajuuksia koskevat päätökset syntyvät nykyisin ITU:ssa, WRC:ssä ja CEPT/ERC:ssä. Lisäksi on olemassa painavia perusteita sille, että EU osallistuu entistä suoremmin radiotaajuusstrategioiden kehittämiseen. Nykyinen menettely on esitetty selkeästi vihreässä kirjassa. 3. 4. Tämän rajallisen resurssin osalta on löydettävä tasapai- no nykyisen teknisen arviointimenetelmän ja mahdollisten tulevien, entistä poliittisempien, taloudellisempien ja sosiaali- sempien menetelmien välillä. (1) Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden halli- tusten edustajien päätöslauselma, annettu 25. 1. 1999, julkisesta yleisradiotoiminnasta, EYVL C 30, 5. 2. 1999, s. 1. 3. 5. Nykyisessä taajuuspolitiikassa radiotaajuuden arvo ei ole tärkein tavallisesti huomioon otettava tekijä, vaikka asiaa- nkuuluvat viranomaiset enenevässä määrin huutokauppaavat ja myyvät määriteltyjä, säänneltyjä lupia taajuuksien käyttöön. Komitea varoittaa kuitenkin, että tämä seikka voi vaikuttaa haitallisesti työllisyyteen tai johtaa kuluttajahintojen nousuun. Eräät vihreässä kirjassa luetellut avainaiheet ovat kes- 3. 6. kenään ristiriitaisia. Ei esimerkiksi ole aina mahdollista ottaa huomioon radiotaajuuksien taloudellista arvoa ja samalla taata riittävää taajuusmäärää yleishyödylliseen käyttöön, vaikka onkin ilmeistä, että radiotaajuuksia käyttävät palvelut tulevat lähentymään toisiaan yhä enenevässä määrin. 3. 7. Tällä alalla tehtävät päätökset ovat äärettömän tärkeitä. Toisinaan päätökset ovat luonteeltaan taloudellisia ja koskevat miljoonia euroja ja toisinaan niiden merkitys on sosiaalinen, kuten silloin kun kyseessä ovat vanhusten hälytyslaitteet tai radiotaajuuksien käyttö pienimuotoiseen paikallisradiotoimin- taan. On hyvin ilmeistä, että EU:n tavoitteita ei voida aina 3. 8. saavuttaa nykyisten säännösten puitteissa. 3. 9. Huomioitavia seikkoja ovat erityisesti – – – – – uudet kehityssuunnat ja kilpailu, selkeiden lainsäädännöllisten puitteiden laatiminen, jäsenvaltioiden ja Euroopan tarpeiden tasapainottaminen, EU:n roolin vahvistaminen maailmanlaajuisesti, tekniset standardit ja yhtenäistäminen. 3. 10. aloihin vaihtelevat, alaan, joihin tutkimuksella on voimakas vaikutus (2): On selvää, että EU:n mahdollisuudet vaikuttaa eri jos se jakaa taajuuksien käytön viiteen – – – televiestintä, yleisradiolähetykset, liikenne, – hallinto (puolustus, laki ja järjestys), – t&k. toimia koskeva tarkoittavia (2) Katso Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä viides puiteohjelma (1998–2002), EYVL L 26, 1. 2. 1999, s. 1; TSK:n lausunto aiheesta ”Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva Euroo- pan yhteisön viides puiteohjelma (1998–2002) – erityisohjelmat”, EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 123; TSK:n lausunto aiheesta ”Kohti viidettä puiteohjelmaa (1998–2002): tieteelliset ja teknologiset tavoitteet”, EYVL C 355, 21. 11. 1997, s. 38. 16. 6. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 169/5 luotava mekanismi, Komitean mielestä olisi 3. 11. joka tarjoaa EU:lle entistä merkittävämmän roolin taajuuspolitii- kassa. Ala on niin laaja ja monimutkainen, että EU:n ei pidä ottaa hoitaakseen yksityiskohtaista johtamistehtävää, jota CEPT/ERC ja jäsenvaltioiden hallitukset itse usein hoitavat kyvykkäästi. EU:n tärkeä tehtävä sen sijaan olisi tuoda keskuste- luun mukaan taloudellisten, poliittisten ja sosiaalisten näkökohtien muodostamat tärkeät ulottuvuudet. Tämän tehtä- vän myötä voidaan myös tehostaa yhtenäismarkkinoita, kilpai- lukykyä ja Euroopan asemaa maailmanmarkkinoilla sekä vah- vistaa EU:n asemaa asianomaisilla kansainvälisillä foorumeilla. 3. 12. Komitea kannattaa mekanismeja, joihin sisältyy tällai- nen menetelmä, mutta haluaa kuitenkin varmistaa, että minkä tahansa uuden tehtävän EU tällä alalla ottaakin hoitaakseen, siinä otetaan täysin huomioon jäsenvaltioiden toiminta ja nykyiset mekanismit. 3. 13. Komitea edellyttää tällaisen mekanismin olevan selkeä ja avoin syrjimättömyyden takaamiseksi. Myös nykyiset meka- nismit on muutettava entistä avoimemmiksi, jotta taajuusaluei- den käyttöä anovilla on asiasta selkeä käsitys. Se auttaa myös näkemään, miten taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat otetaan huomioon. 3. 14. Komitean mielestä on tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot noudattavat samoja hyviä käytänteitä radiotaajuuksien hallin- nossa, ja sen mielestä EU:n tulisi edesauttaa asiaa. Esimerkiksi radiotoimilupia allokoitaessa on tärkeää kehittää sekä sosiaalis- ta että taloudellista kontekstia. Yhteiskunnan näkökulmasta katsoen on sitouduttava moninaisuuteen, joka ulottuu kulttuu- rista ohjelmamuotoihin ja omistussuhteisiin (1). 4. Erityishuomautuksia 4. 1. Vihreässä kirjassa aliarvioidaan jäsenvaltioiden hallitus- ten mahdollinen huoli muutoksista taajuuksien allokoinnissa, sillä taajuuksien allokointia on käytetty enenevässä määrin valtion tulojen kasvattamiseen. 4. 2. Olisi syytä harkita mahdollisuutta, että asiaankuuluvien viranomaisten myydessä tai huutokaupatessa lupia taajuuksien käyttöön huomattava osuus näin saaduista varoista korvamer- kitään johonkin erityiseen toimintaan, esimerkiksi t&k-toimin- taan sen sijaan että varat menevät pelkästään valtionkassoihin. 4. 3. Uudelleensijoittamista koskevien ehdotusten tulisi olla pääasiallisesti markkinakeskeisiä. Mahdollisten muiden ehdo- tusten tulee vakuuttaa täysin nykyiset käyttäjät taajuuden vaihtamisen tuomasta taloudellisesta hyödystä, mikäli vaihto aiheuttaa heille suoraan lisäkustannuksia. 4. 4. Aloilla, joilla saavutetaan taajuuksien käytön yhdenmu- kaistamista, taloudellinen hyöty kasvaa. Standardointi edistäisi EU:n asemaa, mutta on huomattava, että suora taloudellinen hyöty olisi marginaalinen. Radiotaajuuksien yhdenmukaista- minen ja laitestandardit voivat tuottaa huomattavaa hyötyä loppukäyttäjälle. Tämä hyöty voi joissakin tapauksissa olla myös taloudellista. Standardien kehittämisen tulisi olla suurelta osin markkinajohteista. 4. 5. Vihreässä kirjassa ei ilmaista täysin sitä hyödyn määrää, joka voitaisiin saada digitaalitekniikan käytöstä. Mitkä taajuus- kaistat vapautetaan ja miten niitä käytetään tulevaisuudessa? 4. 5. 1. Kaikki parannellut puitteet tulee voida sopeuttaa tekniikan hyvin nopeaan kehitykseen. Vaikka onkin hyvin vaikeaa ennustaa minkään asteen varmuudella alan tulevaa kehitystä, tehtävä sopii EU:lle. 4. 6. Komitea haluaa varmistaa suojelun ja kansanterveyden mahdollisimman korkean tason. Se on tietoinen tutkimuksista, joita tehdään elektromagneettisten kenttien terveysvaikutuksis- ta (2), ja odottaa vankkoja ja selkeitä toimintalinjoja sekä alan jatkuvaa tarkkailua ja tutkimusta. Nykyiseen päätöksentekoprosessiin tehtävien muutos- 4. 7. ten tulee noudattaa EU:n läheisyysperiaatetta. 5. Päätelmät Radiotaajuudet muodostavat monentyyppisen tärkeän 5. 1. teollisen toiminnan selkärangan. Päätökset tehdään nykyään pääasiassa teknisin perustein. Komitea katsoo, että tulevissa päätöksissä tulee ottaa huomioon myös taajuuksien käytön taloudelliset, yhteiskunnalliset ja poliittiset näkökohdat. 5. 2. Komitea katsoo, että olisi perustettava rahasto erityis- toimintaa varten, kuten t&k-toiminta, ja että kyseinen rahasto jotka tulisi rahoittaa varaamalla tarkoitukseen osa tuloista, viranomaiset saavat taajuuksien käyttölupien myynnistä tai huutokauppaamisesta. 5. 3. Nykyisiin päätöksentekoprosesseihin tehtävissä muu- toksissa tulee ottaa huomioon CEPT:n ja ERC:n rooli sekä pyrkiä välttämään EU:n joutumista osalliseksi taajuuksien hallinnan lukuisista yksityiskohdista. EU:n tehtävä televiestin- täalalla on yhdenmukaistaa radiotaajuuksien saatavuus. (1) TSK valmistelee parhaillaan oma-aloitteista lausuntoa aiheesta ”Moniarvoisuus ja tiedotusvälineiden keskittyminen”. (2) KOM(1998) 268 lopull. ”Ehdotus neuvoston suositukseksi väestön altistumisen rajoittamisesta taajuudeltaan 0 Hz–300 GHz oleville sähkömagneettisille kentille”. C 169/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 16. 6. 1999 5. 4. Komitea katsoo, että EU:lla tulisi olla taajuuspolitiikassa entistä suurempi ja paremmin koordinoitu rooli ja että sen tulisi luoda avoimet puitteet, joissa korostetaan taloudellisia, sosiaalisia ja poliittisia näkökohtia. Myös teknologia on integ- roitava kyseisiin suunnittelupuitteisiin, jotta niissä otettaisiin huomioon tekniikan viimeisin kehitys. Toisinaan niiden avulla tulee voida myös ennustaa tulevaa teknistä kehitystä. Bryssel 28. huhtikuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla 16 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 muuttamisesta” (1) (1999/C 169/03) Neuvosto päätti 10. maaliskuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 84 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -jaosto antoi lausun- tonsa 13. huhtikuuta 1999. Esittelijä oli Joël Decaillon. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. –29. huhtikuuta 1999 pitämässään 363. täysistunnossa (huhtikuun 28. päivän istunnossa) seuraavan lausunnon äänin 76 puolesta, 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Neuvoston asetus (ETY) N:o 3922/9 (2)on väline, jonka 1. 1. avulla jäsenvaltioiden ilmailuviranomaisten yhteistyöelimen JAA:n (Joint Aviation Authorities) laatimat yhdenmukaistetut tekniset säännöt ja hallinnolliset menettelyt (Joint Aviation Requirements, JAR) voidaan sisällyttää yhteisön lainsäädäntöön. Vuonna 1996 tehty muutosehdotus (3), jolla halutaan sisäl- lyttää asetukseen kevyitä lentokoneita ja helikoptereita koske- via uusia JAR-sääntöjä, ei ole edennyt, koska eräät jäsenvaltiot haluavat, että JAA:n hallinnollisten asetusten (JAR 21) avulla (1) EYVL C 44, 18. 2. 1999, s. 10. (2) Neuvoston asetus (ETY) 3922/91, annettu 16. 12. 1991, teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla, EYVL L 373, 31. 12. 1991, s. 4. TSK:n lausunto,EYVL C 159, 17. 6. 1991. (3) Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) teknisten sääntöjen ja hallin- nollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla annetun neuvoston asetuksen (ETY) 3922/91 muuttamisesta, KOM (96) 186 lopull. – SYN 96/0119. TSK:n lausunto,EYVL C 30, 30. 1. 1997. laaditaan ensin yhteiset hyväksymismenettelyt, joissa määri- tellään teknisten sääntöjen soveltamistapa. Komissio teki kui- tenkin vuonna 1996 sääntöihin ja menettelyihin tieteen ja tekniikan kehityksen edellyttämät muutokset (4)ja aikoo tehdä lisää muutoksia vuonna 1999. 2. Komission asiakirjan pääsisältö 2. 1. ”Hyväksyttyjä huoltolaitoksia” koskevan JAR 145 -säännön tekninen mukauttaminen ei ole ollut mahdollista, koska viimeisimmät JAA:n tekemät muutokset eivät ole yh- teisön toimivallan mukaisia. Kyseisten muutosten mukaan jäsenvaltiot voivat hyväksyä ulkomaisen huoltolaitoksen kol- mannen maan antaman hyväksynnän perusteella. 2. 2. Kun otetaan huomioon Euroopan yhteisön ulkoinen toimivalta sellaisena kuin se on vahvistettu Euroopan yhteisö- jen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, yhteisön on neuvotel- tava asianmukaiset kahdenväliset sopimukset ja hallinnoitava niitä. Tämä ei ole kuitenkaan mahdollista lähitulevaisuudessa. (4) Komission asetus (EY) 2176/96, annettu 13. 11. 1996, neuvoston asetuksen (ETY) 3922/91 mukauttamisesta tieteen ja tekniikan kehitykseen,EYVL L 291, 14. 11. 1996, s. 15


title: Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di decisione del Consiglio che istituisce un quadro comunitario di cooperazione nel settore dell'inquinamento marino dovuto a cause accidentali"

eurovoc_concepts:
cooperation policy
environmental protection
industrial hazard
man-made disaster
marine pollution

formats: html pdf print

text: C 169/16 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 6. 1999 Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di decisione del Consiglio che istituisce un quadro comunitario di cooperazione nel settore dell’inquinamento marino dovuto a cause accidentali» (1) (1999/C 169/07) Il Consiglio, in data 9 febbraio 1999, ha deciso, conformemente al disposto dell’articolo 130 S, paragrafo 1, del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Agricoltura, sviluppo rurale, ambiente», in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Wilkinson e dei correlatori zu Eulenburg e Liverani, in data 9 aprile 1999. incaricata di preparare i lavori Il Comitato economico e sociale ha adottato il 28 aprile 1999, nel corso della 363a sessione plenaria, con 89 voti favorevoli e 2 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione 3. Osservazioni di carattere generale 1. 1. La Comunità è attiva nel campo dell’inquinamento marino dal 1978, quando una risoluzione del Consiglio ha istituito un programma d’azione a sostegno degli Stati membri per migliorare la loro capacità di intervento in caso di gravi incidenti ambientali in mare. Il Comitato sostiene la proposta di decisione del 3. 1. Consiglio in quanto rappresenta il logico e utile sviluppo di un sistema già esistente e che contribuisce a tutelare meglio l’ambiente. E` importante che le attività in questo settore si protraggano nel tempo. 1. 2. Nel 1981 è stato instaurato un sistema comunitario di informazione con l’intento di fornire agli Stati membri i dati necessari per affrontare gli incidenti ambientali. Il suo campo di applicazione è stato ampliato nel 1986 per stilare un inventario delle risorse disponibili. 1. 3. Nel 1987 è stata istituita una task force comunitaria gestita dalla Commissione, allo scopo di assistere qualunque Stato membro che debba far fronte ad un caso d’inquinamento marino dovuto a cause accidentali attraverso il rapido distacca- mento di esperti provenienti da altri Stati membri. 2. La proposta della Commissione 2. 1. Il sistema si è dimostrato valido nel caso di incidenti ambientali più o meno rilevanti, ma è ora necessario consolida- re un quadro di cooperazione più semplice e più coerente, raccogliendo in un unico atto il sistema comunitario di informazione ed il programma d’azione. Il quadro di coopera- zione costituirà una solida base giuridica e fisserà i criteri e le modalità di finanziamento per le azioni intraprese. La proposta comprende lo scambio di informazioni, la 2. 2. formazione, una task force comunitaria, la cooperazione internazionale e progetti pilota per lo sviluppo tecnico. Il bilancio annuale proposto è di 1 milione di euro, di cui la metà andrà a finanziare la formazione e lo scambio di esperti. (1) GU C 25 del 30. 1. 1999, pag. 20. Il Comitato rileva che le proposte sono intese a inquinamento marino di 3. 2. garantire l’intervento in caso di qualunque origine, accidentale o intenzionale. 3. 3. Il Comitato evidenzia inoltre che le proposte giovereb- bero agli Stati membri che partecipano ad altri accordi internazionali sull’inquinamento marino (2), in vigore o in corso di negoziazione. 3. 4. Rileva infine che a livello internazionale sono ancora in atto discussioni riguardanti l’accordo sulla definizione del responsabile di alcuni tipi di inquinamento, per stabilire a chi spetti la responsabilità del risarcimento in base al principio «chi inquina paga». 4. Osservazioni di carattere particolare 4. 1. Il bilancio proposto per il programma è molto limitato, se si pensa ai costi che possono essere evitati agendo efficace- mente e velocemente nel caso di un solo incidente grave. 4. 2. Poiché l’inquinamento marino dovuto a cause acciden- tali puo` facilmente coinvolgere paesi terzi, sembrerebbe ade- guato incoraggiare i paesi che confinano con uno Stato membro ad adottare il quadro di cooperazione europeo, almeno per quanto riguarda il sistema di informazione. 4. 3. Andrebbe considerato un finanziamento parziale della partecipazione alle previste attività di formazione dei paesi (2) Come l’Accordo di Bonn (mare del Nord), la Convenzione di Barcellona (Mediterraneo) e la Convenzione di Helsinki (mar Baltico). 16. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 169/17 candidati all’adesione, e in particolare di quelli con zone costiere. Tale finanziamento potrebbe essere attinto dal bilan- cio proposto dal documento COM(1998) 769 def. o da altre fonti UE. 4. 4. Sarebbe inoltre opportuno che organizzazioni interna- zionali come l’IMO fossero tenute al corrente dei progressi realizzati, nella speranza che utilizzino poi il quadro di cooperazione UE come modello sul piano internazionale. Bruxelles, 28 aprile 1999. La Presidente del Comitato economico e sociale Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica la Direttiva 92/117/CEE riguardante le misure di protezione delle zoonosi specifiche e la lotta contro agenti zoonotici specifici negli animali e nei prodotti di origine animale allo scopo di evitare focolai di infezioni e intossicazioni alimentari» (1999/C 169/08) Il Consiglio, in data 22 aprile 1999 , ha deciso, conformemente al disposto degli articoli 43 e 198 del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Agricoltura, sviluppo rurale, ambiente», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Nielsen, in data 8 aprile 1999. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 28 aprile 1999, nel corso della 363a sessione plenaria, con 93 voti favorevoli e 3 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione 1. 1. La Direttiva 92/117/CEE del Consiglio obbliga gli Stati membri ad applicare misure per garantire la protezione contro le zoonosi e gli agenti zoonotici negli animali e nei prodotti di origine animale, allo scopo di prevenire i focolai d’infezione e d’intossicazione alimentari. La direttiva prevede un sistema di rilevazione epidemiologica delle zoonosi nonché sistemi di sorveglianza e di lotta ai fini dell’eradicazione di alcuni sierotipi invasivi di salmonella nei gruppi di pollame da riproduzione. La direttiva prevede infine l’elaborazione di programmi di controllo di agenti zoonotici diversi dalle salmonelle. La Commissione è tenuta a sorvegliare l’evolversi della situazione in questo settore e a definire, altresı`, orientamenti relativi alle misure di lotta contro le zoonosi. 1. 2. Nonostante l’adozione all’unanimità da parte del Consi- glio, ci si è ben presto resi conto che non tutti gli Stati membri erano in grado di attuare le disposizioni della direttiva. L’obbligo di macellare o di distruggere, ecc. gli allevamenti di pollame contaminati dalle salmonelle (S. enteriditis e S. typhimurium) presentava particolari difficoltà. Attualmente, la direttiva è pienamente attuata solo in quattro Stati membri, tra i quali la Svezia e la Finlandia, due paesi che nel 1995, in seguito alla loro adesione all’Unione europea, hanno avuto il diritto di esigere, a tempo indeterminato, garanzie per quanto concerne gli scambi. Malgrado nel 1997 la Direttiva 97/22/CEE abbia prolungato ulteriormente le scadenze, numerosi paesi non hanno ancora comunicato i loro programmi nazionali per la realizzazione degli obiettivi fissati dalla direttiva, né per l’attuazione delle apposite misure. 1. 3. La Commissione intende adesso modificare sostanzial- mente la politica finora portata avanti e gli obiettivi della futura strategia. Questa nuova impostazione prevede in particolare la flessibilità nella realizzazione degli obiettivi nei vari Stati membri, misure per prevenire la diffusione di agenti zoonotici mediante gli scambi, misure per evitare qualsiasi contenzioso commerciale con i paesi terzi, la conformità al principio «dal produttore al consumatore» e, per quanto concerne questo ultimo aspetto, la definizione di un «codice di buona pratica nel settore agricolo». 1. 4. All’inizio, era previsto che la Commissione presentasse, entro il 1° gennaio 1996, una relazione accompagnata da proposte di revisione della direttiva alla luce delle esperienze effettuate. termine è stato prolungato nel 1997 ma è stato ora nuovamente superato di un anno e mezzo. La Commissione si rammarica di non essere sempre in grado di presentare nuove proposte a causa del carattere complicato Il


title: 99/317/CE: Decisión de la Comisión, de 28 de abril de 1999, por la que se reconoce el carácter plenamente operativo de la base de datos sobre animales de la especie bovina de Finlandia [notificada con el número C(1999) 854] (Los textos en lenguas finesa y sueca con los únicos auténticos)

eurovoc_concepts: Finland beef cattle database

text: L 122/40 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 12. 5. 1999 II (Actos cuya publicaci(cid:155)n no es una condici(cid:155)n para su aplicabilidad) COMISI(cid:222)N DECISI(cid:222)N DE LA COMISI(cid:222)N de 28 de abril de 1999 por la que se reconoce el car(cid:145)cter plenamente operativo de la base de datos sobre animales de la especie bovina de Finlandia [notificada con el n(cid:156)mero C(1999) 854] (Los textos en lenguas finesa y sueca con los (cid:156)nicos aut(cid:130)nticos) (1999/317/CE) LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 820/97 del Consejo, de 21 de abril de 1997, por el que se establece un sistema de identificaci(cid:155)n y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno (1), y, en parti- cular, el primer gui(cid:155)n del apartado 3 de su art(cid:146)culo 6, destinadas a mejorar la situaci(cid:155)n a m(cid:145)s tardar el 30 de abril de 1999; (3) Considerando que, a la vista de la situaci(cid:155)n en Finlandia, procede reconocer el car(cid:145)cter completa- mente operativo de la base de datos sobre animales de la especie bovina, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISI(cid:222)N: Vista la solicitud presentada por Finlandia, Art(cid:146)culo 1 (1) (2) Considerando que el 10 de julio de 1998 las auto- ridad finlandesas presentaron a la Comisi(cid:155)n una solicitud relativa al reconocimiento de la plena operatividad de su base de datos que forma parte del sistema finland(cid:130)s de identificaci(cid:155)n y registro de animales de la especie bovina; que esta solicitud se acompa(cid:157)(cid:155) de todos los datos requeridos, que se actualizaron a 19 de enero de 1999; Se reconoce que la base de datos de animales de la especie bovina de Finlandia ser(cid:145) plenamente operativa a partir del 1 de mayo de 1999. Art(cid:146)culo 2 La destinataria de la presente Decisi(cid:155)n ser(cid:145) la Rep(cid:156)blica de Finlandia. Considerando que las autoridades finlandesas se han comprometido a mejorar la fiabilidad de esta base de datos, garantizando, en particular, que la autoridad competente podr(cid:145) corregir a la mayor brevedad todo error o deficiencia que se detecte autom(cid:145)ticamente correspondientes tras inspecciones in situ; que las autoridades finlan- desas se han comprometido a aplicar las medidas las o Hecho en Bruselas, el 28 de abril de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 117 de 7. 5. 1997, p. 1