title: Rozhodnutie výkonného výboru z 28. apríla 1999 o dohode o spolupráci v konaniach o dopravných priestupkoch (SCH/Com-ex (99) 11 rev 2)

eurovoc_concepts:
judicial cooperation
simplification of formalities

text: 390 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 41999D0011 22. 9. 2000 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 239/428 ROZHODNUTIE VÝKONNÉHO VÝBORU z 28. apríla 1999 o dohode o spolupráci v konaniach o dopravných priestupkoch (SCH/Com-ex (99) 11 rev 2) VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, so zreteľom na Spoločné vyhlásenie zo stretnutia ministrov a štátnych tajomníkov, ktoré sa uskutočnilo v Schengene 19. júna 1990, ROZHODOL TAKTO: Dohoda o spolupráci v konaniach o dopravných priestupkoch a s tým súvisiacom vykonaní uložených peňažných trestov (SCH/III (96) 25 Rev. 18) sa týmto prijíma. Od zástupcov delegácií sa požaduje zostaviť Vysvetľujúcu správu k dohode, zaoberajúcu sa hlavne bodmi obsiahnutými v prílohe tohto rozhodnutia. V Luxemburgu 28. apríla 1999 predseda C. H. SCHAPPER 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 391 SCH/III (96) 25 Rev. 18 DOHODA O SPOLUPRÁCI V KONANÍ O DOPRAVNÝCH PRIESTUPKOCH A S TÝM SÚVISIACOM VYKONANÍ ULOŽENÝCH PEŇAŽNÝCH TRESTOV Vlády BELGICKÉHO KRÁĽOVSTVA, NEMECKEJ SPOLKOVEJ REPUBLIKY, FRANCÚZSKEJ REPUBLIKY, LUXEMBURSKÉHO VEĽKOVOJVODSTVA a HOLANDSKÉHO KRÁĽOVSTVA ako účastnícke strany Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach, ktorý bol podpísaný v Schengene 19. júna 1990, ďalej ako „Dohovor z roku 1990“, ako aj vlády TALIANSKEJ REPUBLIKY, ŠPANIELSKEHO KRÁĽOVSTVA a PORTUGALSKEJ REPUBLIKY, GRÉCKEJ REPUBLIKY, RAKÚSKEJ REPUBLIKY, DÁNSKEHO KRÁĽOVSTVA, ŠVÉDSKEHO KRÁĽOVSTVA a FÍNSKEJ REPUBLIKY, ktoré pristúpili k Dohovoru z roku 1990 podpísaním dohôd 27. novembra 1990, 25. júna 1991, 6. novembra 1992, 28. apríla 1995 a 19. decembra 1996, a vlády Nórskeho kráľovstva a Islandskej republiky, ktoré podpísali 19. decembra 1996 s vyššie uvedenými Zmluvu o spolupráci, ďalej ako „zmluvné strany“, keďže voľný pohyb osôb, na ktorý sa vzťahuje Dohovor z roku 1990, podporuje cestovanie občanov cez vnútorné hranice; keďže je všeobecne známe, že občania štátov Schengenskej dohody sa tiež dopúšťajú dopravných priestupkov počas pobytu na území inej zmluvnej strany než tej, na území ktorej majú trvalé bydlisko; keďže sa ukázalo, že napriek trvalému úsiliu nie vždy je možné eliminovať dopravné priestupky, určiť totožnosť páchateľov pred ich návratom na územie zmluvnej strany, v ktorej majú trvalé bydlisko a vykonať peňažné tresty za spáchané priestupky; presvedčené o tom, že spolupráca medzi zmluvnými stranami na tomto poli je nevyhnutná a že skutočnosť, že za uplatňovanie pravidiel cestnej premávky zodpovedajú rôzne orgány, by nemala byť prekážkou tejto spolupráce; realizujúc Spoločné vyhlásenie ministrov a štátnych tajomníkov z 19. júna 1990, ktoré stanovuje, že sa majú uskutočniť rozhovory o zlepšení spolupráce v stíhaní dopravných priestupkov a že sa má posúdiť možnosť vzájomného vykonávania peňažných trestov, SA DOHODLI TAKTO: KAPITOLA I Definície Článok 1 Na účely tejto dohody: Dopravný priestupok Peňažný trest znamená povinnosť zaplatiť určitú sumu peňazí za dopravný prie- stupok, ktorej výšku stanovujú súdne alebo správne orgány zmluvných strán. Príslušný orgán znamená súdny alebo správny orgán zmluvných strán, zodpo- vedný za konanie vo veci dopravných priestupkov a výkon peňaž- ných trestov za ne. znamená správanie porušujúce pravidlá cestnej premávky, ktoré sa považuje za trestný čin alebo správny priestupok, vrátane porušenia predpisov vzťahujúcich sa na obdobia jazdy a odpo- činku a nariadení o nebezpečnom náklade. Rozhodnutie znamená akt príslušných orgánov jednej zo zmluvných strán určujúcich dopravný priestupok, v súvislosti s ktorým sa osobe 392 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 ukladá peňažný trest, proti ktorému sa môže alebo sa mohlo podať odvolanie. b) dopravné priestupky, ktoré sa splývajú s priestupkami, ktoré nesúvisia iba s cestnou dopravou, ak dopravný priestupok nie je stíhaný výlučne alebo oddelene. Dožadujúci orgán znamená príslušný orgán zmluvnej strany, na území ktorej bol spáchaný dopravný priestupok. KAPITOLA III Dožiadaný orgán znamená príslušný orgán zmluvnej strany, na území ktorej osoba podozrivá zo spáchania dopravného priestupku alebo osoba, kto- rej bol v súvislosti s tým uložený peňažný trest, má buď trvalé bydlisko, alebo obvyklý pobyt. Dožadujúca zmluvná strana znamená zmluvnú stranu, na území ktorej bolo vydané rozhod- nutie týkajúce sa osoby, ktorá má buď trvalé bydlisko, alebo obvyklý pobyt na území inej zmluvnej strany. Dožiadaná zmluvná strana znamená zmluvnú stranu, na území ktorej osoba, v súvislosti s ktorou bolo vydané rozhodnutie na území inej zmluvnej strany, má buď trvalé bydlisko, alebo obvyklý pobyt. KAPITOLA II Zásady Článok 2 Spolupráca v konaní o dopravných priestupkoch Článok 3 1. Príslušné orgány môžu oznámením registračného čísla vozidla prostredníctvom svojich národných registračných úradov vozidiel vyžiadať od národných registračných úradov vozidiel iných zmluvných strán informácie týkajúce sa typu a značky prísluš- ného motorového vozidla ako aj totožnosti a adresy osoby alebo osôb, u ktorých bolo toto motorové vozidlo zaregistrované v čase spáchania dopravného priestupku. 2. Národné registračné úrady vozidiel zmluvných strán si navzá- jom priamo pošlú informácie uvedené v odseku 1 s cieľom ich odovzdania príslušnému orgánu. Taktiež pošlú meno a adresu dožiadaného orgánu, ak ide o iný orgán. 3. Zmluvná strana môže určiť iný ústredný orgán na výmenu informácií uvedených v odseku 2. 4. Na prenos osobných údajov v súlade s odsekom 1 sa vzťahujú príslušné ustanovenia Dohovoru z roku 1990, najmä jeho články 126 až 128. 1. Zmluvné strany sa zaväzujú v čo najväčšej možnej miere vzá- jomne spolupracovať v konaní o dopravných priestupkoch a s tým súvisiacom výkone rozhodnutí v súlade s ustanoveniami tejto dohody. 2. Odsek 1 sa nedotkne uplatňovania širších ustanovení platných bilaterálnych alebo multilaterálnych dohôd medzi zmluvnými stranami. 3. Kapitola IV tejto dohody sa nevzťahuje na: Článok 4 1. Dožadujúci orgán môže poslať všetky oznámenia o násled- koch a rozhodnutiach súvisiacich s dopravným priestupkom priamo osobám podozrivým zo spáchania dopravného priestup- ku. Analogicky sa uplatnia ustanovenia článku 52 Dohovoru z roku 1990. a) výkon rozhodnutia, ktoré obsahuje trest odňatia slobody ako hlavný trest; 2. Oznámenia a rozhodnutia uvedené v odseku 1 obsahujú alebo sú doplnené o všetky informácie, ktoré príjemca požaduje na to, aby mohol reagovať, a ktoré sa týkajú hlavne: 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 393 a) povahy dopravného priestupku, miesta, dátumu a času, kedy c) peňažný trest nie je premlčaný na základe obmedzenia podľa bol spáchaný a spôsobu, akým bol zistený; práva dožadujúcej zmluvnej strany; b) registračného čísla a tam, kde je to možné, typu a značky motorového vozidla, ktorým bol spôsobený dopravný priestu- pok alebo, ak tieto informácie chýbajú, akýchkoľvek prostried- kov identifikácie vozidla; d) rozhodnutie sa týka osoby, ktorá má buď trvalé bydlisko, alebo obvyklý pobyt na území dožiadanej zmluvnej strany; e) výška uloženej pokuty alebo peňažného trestu je najmenej c) výšky peňažného trestu, ktorý môže byť uložený, alebo tam, kde to je primerané, peňažného trestu, ktorý bol uložený, ter- mínu splatnosti a spôsobu platby; 40 EUR. d) možnosti použitia oslobodzujúcich okolností, ako aj termínov a postupov pre uplatnenie týchto okolností; 2. Zmluvné strany môžu dvojstranne zmeniť rozsah ustanove- nia odseku 1 písm. e). e) možných spôsobov odvolania sa proti rozhodnutiam, postu- pov a termínov na podanie odvolania, ako aj kontaktných údajov o orgáne, ktorému má byť odvolanie podané. Článok 7 Článok 5 1. Ak adresát neodpovedá na oznámenia alebo rozhodnutia podľa článku 4 v stanovenom čase, alebo ak dožadujúci orgán považuje poskytnutie ďalších informácií za nevyhnutné pre uplat- nenie tejto dohody, potom tento môže priamo požiadať o pomoc dožiadaný orgán. Preklad do oficiálneho jazyka alebo jedného z oficiálnych jazykov dožiadanej zmluvnej strany sa pripojí k takým žiadostiam o pomoc. 1. Odovzdanie výkonu rozhodnutia smie byť zamietnuté, iba ak by sa dožiadaná zmluvná strana domnievala, že: a) dopravný priestupok, na základe ktorého vzniklo rozhodnu- tie, nie je ustanovený za priestupok podľa práva dožiadanej zmluvnej strany; b) výkon dožiadania pôsobí proti zásade ne bis in idem podľa článkov 54 až 58 Dohovoru z roku 1990; 2. Ustanovenia hlavy III, kapitoly 2 Dohovoru z roku 1990 sa vzťahujú na žiadosti uvedené v odseku 1. c) peňažný trest je premlčaný na základe obmedzenia podľa práva dožiadanej zmluvnej strany; KAPITOLA IV Výkon rozhodnutí Článok 6 d) dotknutej osobe by dožiadaná zmluvná strana udelila amne- stiu alebo milosť, keby sa dopravný priestupok stal na jej úze- mí. 2. Dožiadaná zmluvná strana bude čo najskôr informovať doža- dujúcu zmluvnú stranu o zamietnutí vyhovenia žiadosti, pričom uvedie dôvody tohto zamietnutia. 1. Odovzdanie výkonu rozhodnutí je možné žiadať na základe tejto dohody iba vtedy, keď: Článok 8 a) všetky spôsoby odvolania proti rozhodnutiu boli vyčerpané a rozhodnutie je vykonateľné na území dožadujúcej zmluvnej strany; 1. Rozhodnutie bez odkladu vykonajú príslušné orgány dožiada- nej zmluvnej strany. b) príslušné orgány požiadali, hlavne v súlade s článkom 4, dot- knutú osobu, aby zaplatila uloženú pokutu, avšak zbytočne; 2. Peňažný trest je splatný v peňažnej mene dožiadanej zmluv- nej strany. Jeho výška sa vypočíta na základe oficiálneho kurzu platného v čase vydania rozhodnutia uvedeného v odseku 1. 394 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 3. Ak sa po prepočte ukáže, že výška peňažného trestu stanove- ného rozhodnutím presahuje maximálnu výšku peňažného tre- stu, ktorú pre ten istý druh dopravného priestupku určuje právo dožiadanej zmluvnej strany, výkon rozhodnutia nepresiahne túto maximálnu výšku. 4. V čase ukladania svojich listín ratifikácie, prijatia alebo schvá- lenia môže každý štát, či už z dôvodu dodržania ústavného poriadku alebo iného dôležitého dôvodu, vyhlásiť, že zamýšľa zaviesť výnimku pri uplatňovaní odseku 1, a to tak, že vymedzí prípady, kedy peňažný trest, ktorý sa má vykonať, bude musieť byť uznaný za vykonateľný súdnym rozhodnutím dožiadanej zmluvnej strany pred jeho vykonaním. Avšak toto súdne rozhod- nutie sa nedotkne obsahu a rozsahu rozhodnutia dožadujúcej zmluvnej strany, ktoré sa má vykonať. Článok 12 1. Žiadosti o odovzdanie výkonu rozhodnutia a celá komuniká- cia s tým súvisiaca sa uskutoční v písomnej podobe. Môžu sa pre- nášať akýmikoľvek vhodnými prostriedkami zanechávajúcimi písomný záznam, vrátane faxu. 2. Dokumenty sa prenášajú priamo medzi príslušnými orgánmi zmluvných strán, ktorých kontaktné údaje poskytnú národné registračné úrady vozidiel (článok 3 ods. 2). Ak sa kontaktné údaje príslušného orgánu nedajú vyvodiť z informácií, na ktoré odka- zuje prvá veta, tieto dokumenty sa budú prenášať prostredníc- tvom vybraných ústredných orgánov zmluvnej strany. Článok 9 Článok 13 1. Výkon rozhodnutia podlieha právu dožiadanej zmluvnej strany. 1. K žiadosti o odovzdanie výkonu rozhodnutia sa doloží kópia rozhodnutia a vyhlásenie príslušného orgánu dožadujúcej zmluv- nej strany potvrdzujúce, že podmienky stanovené v písmenách a), b), c) článku 6 ods. 1 boli splnené. 2. Akákoľvek časť peňažného trestu už vykonaná dožadujúcou zmluvnou stranou bude odpočítaná v plnej výške od pokuty, ktorá sa má vykonať dožiadanou zmluvnou stranou. 3. Keď peňažný trest nemôže byť úplne alebo čiastočne vyko- naný, dožiadaná zmluvná strana môže použiť náhradný trest vrá- tane odňatia slobody alebo väzby, ak je to prípustné v obidvoch zmluvných štátoch a ak to výslovne nevylučuje dožadujúca zmluvná strana. 2. Tam, kde je to vhodné, dožadujúca zmluvná strana doplní svoju žiadosť o ďalšie informácie dôležité pre odovzdanie výkonu rozhodnutia, najmä o informácie týkajúce sa zvláštnych okolno- stí priestupku, na ktoré sa prihliadalo, keď sa vymeriaval peňažný trest a tam, kde je to možné, o text uplatnených právnych usta- novení. 3. Ak dožiadaná zmluvná strana považuje informácie poskytnuté dožadujúcou zmluvnou stranou za nepostačujúce na uplatnenie tejto dohody, požiada o potrebné dodatočné informácie. Článok 10 4. Preklad príslušných dokumentov do oficiálneho jazyka alebo do jedného z oficiálnych jazykov dožiadanej zmluvnej strany bude priložený. Len čo dožadujúca zmluvná strana požiada o odovzdanie výkonu rozhodnutia, nemôže v ňom ďalej pokračovať. Právo výkonu opäť prejde na dožadujúcu zmluvnú stranu, až keď ju dožiadaná zmluvná strana informuje o tom, že odmieta alebo nie je schopná uskutočniť výkon rozhodnutia. Článok 14 Príslušné orgány dožiadanej zmluvnej strany informujú príslušné orgány dožadujúcej zmluvnej strany o výkone peňažného trestu alebo tam, kde je to vhodné, o nemožnosti vykonať rozhodnutie. Článok 11 Dožiadaná zmluvná strana ukončí výkon rozhodnutia len čo ju (dožiadanú zmluvnú stranu) dožadujúca zmluvná strana informuje o akomkoľvek rozhodnutí, opatrení alebo akýchkoľvek iných okolnostiach, ktorých následkom sa rozhodnutie odloží alebo prestane byť vykonateľné. Vykonaný bude peňažný trest a náklady, ktoré vynaložila dožadujúca zmluvná strana na konanie. Peniaze získané z výkonu rozhodnutí pripadnú dožiadanej zmluvnej strane. Článok 15 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 395 Článok 16 vyhlásenie, táto dohoda sa bude uplatňovať iba na dopravné prie- stupky spáchané po nadobudnutí jej účinnosti alebo po tom, čo sa stala vykonateľnou. Zmluvné strany nebudú navzájom uplatňovať nárok na náhradu nákladov vyplývajúcich z uplatnenia tejto dohody. KAPITOLA V Záverečné ustanovenia Článok 17 úlohou 1. Základnou vytvoreného výkonného na základe Dohovoru z roku 1990, bude monitorovanie riadneho uplatňovania tejto dohody. Uplatňovať sa budú ustanovenia článku 132 Dohovoru z roku 1990. výboru, 2. V záležitostiach súvisiacich s ochranou osobných údajov bude, za poskytnutie stanoviska k všeobecným aspektom vyplývajúcim z vykonávania tejto dohody zodpovedať spoločný dozorný orgán, vytvorený na základe Dohovoru z roku 1990. 3. Na návrh zmluvnej strany môže výkonný výbor rozhodnúť o zmene sumy, ktorú ustanovuje písm. e) článku 6 ods. 1. Článok 18 Táto dohoda sa bude uplatňovať na území zmluvných strán. Avšak, v súlade s článkom 138 Dohovoru z roku 1990, pokiaľ ide o Francúzsku republiku, táto dohoda sa bude uplatňovať len pre európske územie Francúzskej republiky a pokiaľ ide o Holandské kráľovstvo, táto dohoda sa bude uplatňovať len pre európske územie Holandského kráľovstva. V súlade s článkom 5 ods. 1 Dohody o pristúpení Holandského kráľovstva k Dohovoru z roku 1990 sa táto dohoda nebude uplatňovať pre Faerské ostrovy a Grónsko. Článok 20 1. Táto dohoda podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu. Listiny ratifikácie, prijatia alebo schválenia budú uložené pri vláde Luxemburského veľkovojvodstva, ktorá to oznámi všetkým zmluvným stranám. 2. Táto dohoda nadobúda účinnosť v prvý deň druhého mesiaca nasledujúceho po dni uloženia posledných listín ratifikácie, prija- tia alebo schválenia štátmi, pre ktoré vstúpil do platnosti Doho- vor z roku 1990 podľa odseku 1, druhý pododsek záverečného aktu vyššie uvedeného dohovoru. Vláda Luxemburského veľkovojvodstva oznámi všetkým zmluv- ným stranám dátum nadobudnutia účinnosti. Pokiaľ ide o iné štáty, táto dohoda nadobudne účinnosť v prvý deň druhého mesiaca nasledujúceho po dni uloženia listín ratifikácie, prijatia alebo schválenia, avšak najskôr dňom vstupu do platnosti Dohody o pristúpení týchto štátov k Dohovoru z roku 1990 alebo k Dohode o spolupráci z roku 1996. 3. Až do nadobudnutia účinnosti tejto dohody každý štát, v kto- rom bol Dohovor z roku 1990 uvedený do platnosti v čase ukla- dania listín ratifikácie, prijatia alebo schválenia, môže počas ukla- dania týchto listín alebo kedykoľvek neskôr vyhlásiť túto dohodu za použiteľnú vo svojich vzťahoch s tými štátmi, ktoré urobili podobné vyhlásenie. Toto vyhlásenie nadobúda účinnosť prvým dňom druhého mesiaca nasledujúceho po dni uloženia. Článok 21 Článok 19 1. Každá zmluvná strana môže uschovávateľovi predložiť návrh na zmeny a dodatky k tejto dohode. O tomto návrhu uschováva- teľ informuje ďalšie zmluvné strany. 1. Táto dohoda je taktiež uplatniteľná na dopravné priestupky spáchané pred nadobudnutím jej účinnosti. 2. Zmluvné strany spoločne odsúhlasia akékoľvek zmeny a dodatky k tejto dohode. 2. Každý štát, pri uložení listiny ratifikácie, prijatia alebo schvá- lenia, môže vyhlásiť, že pokiaľ sa jeho týka a pokiaľ ide o jeho vzťah k tým zmluvným stranám, ktoré urobili podobné 3. Zmeny a dodatky nadobudnú účinnosť v prvý deň druhého mesiaca nasledujúceho po dni uloženia posledných listín ratifiká- cie, prijatia alebo schválenia. 396 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 Článok 22 3. Uschovávateľ informuje každú zmluvnú stranu o určených orgánoch a následných zmenách. 1. Najneskôr pri ukladaní svojich listín ratifikácie, prijatia alebo schválenia každý štát oznámi uschovávateľovi mená a adresy orgánov v zmysle článkov 1, 3 a 11 ods. 2. 2. Zoznamy orgánov uvedených v odseku 1 sa môžu prostred- níctvom derogácie podľa článku 19 ods. 1 kedykoľvek neskôr zmeniť oznámením uschovávateľovi. Táto dohoda zostáva otvorenou pre pristúpenie všetkých štátov, ktoré sa stanú zmluvnými stranami Dohovoru z roku 1990. Článok 23 Na dôkaz toho dolupodpísaní, riadne poverení na tento účel, podpísali túto dohodu. V Luxemburgu, dvadsiateho ôsmeho apríla tisíc deväťsto deväťdesiat deväť, po jednom origináli v holandskom, anglickom, francúzskom, nemeckom, gréckom, talianskom, portugalskom a španielskom jazyku, pričom všetkých osem znení je rovnako autentických. Znenia v dánčine, fínčine, islandčine, nórčine a švédčine, ktoré majú byť predložené v deň nasledujúci po ich podpísaní, sú rovnako autentické


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 877/1999 af 28. april 1999 om udstedelse af importlicenser for ris i forbindelse med ansøgninger, der er indgivet i de ti første arbejdsdage i april 1999 efter forordning (EF) nr. 327/98

eurovoc_concepts:
import
import licence
rice
third country

formats: pdf print

text: L 111/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 4. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 877/1999 af 28. april 1999 om udstedelse af importlicenser for ris i forbindelse med ansøgninger, der er indgivet i de ti første arbejdsdage i april 1999 efter forordning (EF) nr. 327/98 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) ansøgte mængder, der alt efter tilfældet nedsættes med procentsatserne efter bestemmelserne i bilaget (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 327/98 af 10. februar 1998 om (cid:134)bning og forvaltning af visse toldkontingenter for indførsel af ris og brudris (1), ændret ved forordning (EF) nr. 648/98 (2), særlig artikel 5, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: Efter artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 327/98 skal Kommissionen senest ti dage fra den sidste dag for fristen for indgivelse af oplysninger fra medlemsstaten beslutte, i hvilket omfang de indgivne ansøgninger kan tages til følge, og fastsætte, hvilke mængder der er disponible for den følgende tranche; en gennemgang af de mængder, der blev indgivet ansøg- ninger for, viser, at der bør udstedes licenser for de UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. For de ansøgninger om importlicenser for ris, der er indgivet i de ti første arbejdsdage i april 1999 efter forord- ning (EF) nr. 327/98 og meddelt Kommissionen, udstedes der licenser for de mængder, der er anført i ansøgnin- gerne, og som, alt efter tilfældet, nedsættes med procents- atserne i bilaget. 2. De mængder, der er disponible for den følgende tranche, er fastsat i bilaget. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 29. april 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 28. april 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 37 af 11. 2. 1998, s. 5. (2) EFT L 88 af 24. 3. 1998, s. 3. 29. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 111/9 BILAG Nedsættelsesprocentsatserne, der skal anvendes p(cid:134) de mængder, der er ansøgt om for tranchen for april 1999, og de mængder, der er disponible for den følgende tranche: a) Den i artikel 2 omhandlede mængde: delvis sleben ris eller sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 Oprindelse USA Thailand Australie Anden oprindelse Nedsættelse (%) 0 (1) 0 (1) 0 (1) 98,2459 Mængde, der er disponibel for den supplerende tranche i juli 1999 (i tons) 19 978,84 6 050,53 890 (cid:190) (1) Udstedelse for den mængde, der er anført i ansøgningen. b) Den i artikel 2 omhandlede mængde: afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 Oprindelse Nedsættelse (%) Australien USA Thailand Anden oprindelse (cid:190) 0 (1) 0 (1) 0 (1) (1) Udstedelse for den mængde, der er anført i ansøgningen. Mængde, der er disponibel for den supplerende tranche i juli 1999 (i tons) 10 386 3 877 102 76


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Groenboek over het radiospectrumbeleid in samenhang met verschillende beleidsterreinen van de Europese Gemeenschap zoals telecommunicatie, omroep, vervoer en O& O"

eurovoc_concepts:
broadcasting
development policy
research policy
telecommunications
transport policy
waveband

formats: html pdf print

text: 16. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 169/3 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Groenboek over het radiospectrumbeleid in samenhang met verschillende beleidsterreinen van de Europese Gemeenschap zoals telecom- municatie, omroep, vervoer en O&O” (1999/C 169/02) Op 15 december 1998 heeft de Raad besloten het Economisch en Sociaal Comité conform artikel 198 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap te raadplegen over het voornoemde Groenboek. De Afdeling „Vervoer, energie, infrastructuur, informatiemaatschappij”, die was belast met de voorberei- dende werkzaamheden, heeft haar advies op 13 april 1999 goedgekeurd; rapporteur was mevrouw Thompson. Tijdens zijn 363e zitting (vergadering van 28 april 1999) heeft het Economisch en Sociaal Comité het volgende advies uitgebracht, dat met 66 stemmen vo´ o´ r en 1 stem tegen, bij 1 onthouding, is goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. In het Groenboek over de convergentie van de sectoren telecommunicatie, media en informatietechnologie (1) en in andere recente EU-documenten wordt veel aandacht besteed aan het gebruik van het radiospectrum en aan de ingewikkelde besluitvorming op dit sociaal-economisch belangrijke gebied. De economische bedrijvigheid in de sector neemt zo snel toe dat het beleid in kwestie aan herziening toe is. Landen coördineren het gebruik van het radiospectrum 1. 2. vanouds binnen de Internationale Telecommunicatie-unie (ITU), een gespecialiseerde instelling van de Verenigde Naties. Tijdens de Wereldradioconferenties (WRC’s) van de ITU stellen 186 landen om de twee jaar maatregelen vast om het gebruik van het radiospectrum internationaal te harmoniseren. In Europa wordt het gebruik hiervan door 43 landen, waaronder de EU-lidstaten, binnen de Europese Conferentie van PTT- administraties (CEPT) en de subcommissie hiervan, de Europese Radiocommissie (ERC), gecoördineerd. 1. 3. Voor de komende twee jaar staan belangrijke activitei- ten en beleidsdiscussies op stapel: de „evaluatie 1999” („99 Review”) van de telecommunicatiesector, ingrijpende maatre- gelen voor de vervoerssector en de WRC 2000. 1. 4. Het gebruik van het radiospectrum is in de lidstaten, de EU, de rest van Europa en ook in de rest van de wereld uitgegroeid tot een onderwerp van groot belang. Door technische verbeteringen en de toegenomen vraag van bedrijfsleven en consumenten zijn radiofrequenties de afge- lopen jaren een schaars goed geworden. Onvermijdelijk zijn de regels en het gebruik nationaal en internationaal uiteen gaan lopen. De CEPT heeft in Europa het gebruik in goede banen weten te leiden en is er bovendien in geslaagd het aantal technische problemen te reduceren. Bij een objectieve beoordeling van de huidige situatie blijkt dat besluiten over het radiospectrum een politieke, sociale, economische en technische kant hebben. (1) COM(97) 623 def. — ESC-advies: PB C 214 van 10. 7. 1998, blz. 79. 1. 5. De Europese Unie hecht grote waarde aan de ontwikke- ling van een samenhangend radiospectrumbeleid, omdat dit de basis vormt voor een hele serie industriële activiteiten in sectoren zoals telecommunicatie, radio, vervoer, O&O en diensten van algemeen belang. 1. 6. Met het Groenboek wil de Commissie uitzoeken welk spectrumbeleid het beste op EU-niveau kan worden uitgevoerd. Europa ziet zich geconfronteerd met een aantal nieuwe 1. 7. ontwikkelingen: — het aantal nieuwe, zowel commerciële als niet-commerciële systemen neemt toe; — door globalisering wordt internationale samenwerking steeds belangrijker. 2. Het Groenboek van de Commissie 2. 1. De EU en het radiospectrum 2. 1. 1. De hoeveelheid frequenties die aan elke dienst wor- den toegewezen en de plaats hiervan op het spectrum verschil- len per land; slechts over een klein gedeelte van het radiospec- trum bestaan internationale afspraken. 2. 1. 2. zoals uit de volgende voorbeelden blijkt: Het EU-beleid op dit gebied verschilt sterk per sector, 2. 1. 2. 1. Als gevolg van de technische vooruitgang en de wereldwijde liberalisering van de telecommunicatie is in deze sector het aantal aanvragen voor de toewijzing van frequenties gestegen. C 169/4 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 2. 1. 2. 2. Wat frequenties voor de radio-omroepactiviteiten betreft, zijn door de EU daarentegen, behalve een Resolutie van de Raad over de publieke omroep (1), nog geen politieke of wetgevende maatregelen genomen. 2. 1. 2. 3. in internationaal verband op bijna exclusieve basis radiofrequenties beschikbaar. Voor het vervoer zijn er wél Hoewel de EU aanzienlijke bedragen beschikbaar 2. 1. 2. 4. stelt voor aardobservatie en radio-astronomie, dreigen de radiofrequenties voor deze activiteiten in het gedrang te komen. 2. 2. Het radiospectrumbeleid van de EU — verzoek om op- en aanmerkingen 2. 2. 1. licht te laten schijnen over de volgende vijf onderwerpen: De Commissie verzoekt de betrokken partijen hun — strategische planning van het gebruik van het radiospec- trum; — harmonisatie van de toewijzing van radiofrequenties; — de toewijzing van frequenties en het verlenen van vergun- ningen; — radio-apparatuur en -normen; 3. 5. In het huidige beleid wordt in het algemeen weinig rekening gehouden met de economische waarde van het radiospectrum. Toch veilen of verkopen de bevoegde instanties steeds vaker gereglementeerde vergunningen voor het gebruik van bepaalde frequenties, waardoor er banen verloren kunnen gaan en de consument mogelijk duurder uit is. Sommige van de zogenoemde kernthema’s die de 3. 6. Commissie in het Groenboek behandelt, staan op gespannen voet met elkaar. Zo is het niet altijd mogelijk recht te doen aan de economische waarde van radiofrequenties en tegelijkertijd frequenties toe te wijzen voor het openbaar belang. Wel is duidelijk dat de diensten die radiofrequenties gebruiken steeds meer zullen convergeren. 3. 7. Besluiten op dit gebied zijn van eminent belang. Soms zijn ze van financiële aard en zijn er miljoenen euro’s mee gemoeid, andere keren hebben ze betrekking op alarm- systemen voor bejaarden of op het gebruik van radiofrequen- ties door lokale zenders. Het is zonneklaar dat niet alle EU-doelstellingen binnen 3. 8. het huidige regelgevingskader verwezenlijkt zullen worden. 3. 9. Dit geldt vooral voor de volgende doelstellingen: — innovatie en concurrentie; — het institutionele kader voor de coördinatie van het radiospectrumbeleid. — totstandbrenging van een duidelijk rechtskader; Bijlage I van het Groenboek bevat een overzicht van de 2. 3. EU-beleidsmaatregelen op het gebied van radiofrequenties. — de belangen van de lidstaten en van de EU met elkaar in evenwicht helpen brengen; 3. Algemene opmerkingen Het Comité stemt 3. 1. in met het Groenboek van de Commissie, die terecht een brede discussie over het gebruik van het radiospectrum op gang wil brengen. 3. 2. De vijf in paragraaf 2. 2. 1 genoemde onderwerpen zijn voor tal van EU-beleidsterreinen zo belangrijk dat de EU een actievere rol moet gaan spelen op het gebied van het radiospectrum. Hierbij dient zij voort te bouwen op wat de CEPT en haar subcommissies al bereikt hebben. De manier waarop binnen de ITU, WRC en CEPT/ERC 3. 3. momenteel besluiten tot stand komen, dient onderzocht te worden. De EU zou nauwer bij de uitwerking van beleidsmaat- regelen moeten worden betrokken. De huidige gang van zaken staat duidelijk in het Groenboek uitgelegd. 3. 4. Bij beoordelingsprocedures dienen de technische as- pecten (die tot nu toe de meeste aandacht hebben gekregen) en eventuele meer politieke, economische en sociale aspecten van het radiospectrum voortaan met elkaar in evenwicht te zijn. (1) Resolutie van de Raad en de vertegenwoordigers van de regeringen van de lidstaten, in het kader van de Raad bijeen op 25 januari 1999, betreffende de publieke omroep — PB C 30 van 5. 2. 1999, blz. 1. — versterking van de internationale positie van de EU; — technische normen en harmonisering. 3. 10. onderzoek beïnvloede onderdelen (2), opdeelt: Als de EU het spectrum in vijf belangrijke, sterk door — telecommunicatie; — omroep; — vervoer; — overheid (defensie en openbare orde); — O&O, dan is het duidelijk dat het vermogen van de EU om invloed uit te oefenen van onderdeel tot onderdeel zal variëren. (2) Zie het vijfde kaderprogramma van de Europese Gemeenschap voor activiteiten op het gebied van onderzoek, technologische ontwikkeling en demonstratie (1998-2002) — PB L 26 van 1. 2. 1999, blz 1; ESC-advies over het „Vijfde kaderprogramma voor onderzoek en technologische ontwikkeling (1998-2000) — specifieke programma’s” — PB C 407 van 28. 12. 1998, blz. 123; ESC-advies over „het vijfde kaderprogramma: wetenschappelijke en technologische doelstellingen” — PB C 355 van 21. 11. 1997, blz. 38. 16. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 169/5 3. 11. Er zou een mechanisme moeten komen met behulp waarvan de EU een grotere rol kan gaan spelen in het spectrumbeleid. Dit bestrijkt zo’n groot gebied en is zo complex, dat het weinig zinvol zou zijn als de EU het management van een en ander op zich neemt. Van deze taak kwijten de CEPT/ERC en de regeringen van de lidstaten zich doorgaans heel behoorlijk. De EU moet er juist voor zorgen dat ook belangrijke economische, politieke en sociale aspecten aandacht krijgen. Dat zal de werking van de interne markt en het concurrentievermogen, de internationale concurrentieposi- tie en de rol van Europa op relevante internationale fora ten goede komen. 3. 12. Desbetreffende procedures kunnen op steun van het Comité rekenen. Als de EU zich op dit gebied een nieuwe rol aanmeet, dan moet zij wel terdege rekening houden met de huidige activiteiten en procedures van de lidstaten. 3. 13. Nieuwe procedures moeten altijd duidelijk, open en transparant zijn om discriminatie te voorkomen. Hetzelfde geldt voor bestaande procedures; dan weten aanvragers van radiofrequenties namelijk waar ze aan toe zijn en blijkt ook welke aandacht de economische en sociale aspecten van een en ander krijgen. 3. 14. De EU moet de lidstaten aanmoedigen om beproefde methoden voor het frequentiemanagement uit te wisselen. Bij de toewijzing van radiolicenties mogen maatschappelijke en economische aspecten niet uit het oog worden verloren. In maatschappelijk opzicht moet worden gezorgd voor diversi- teit: verschillende culturen, programmaformules en eige- naren (1). 4. Bijzondere opmerkingen 4. 1. Nationale regeringen zouden wel eens veel meer voor- behoud tegen een andere frequentietoewijzing kunnen maken dan de Commissie nu denkt. Per slot van rekening vloeien uit de toewijzing van frequenties steeds meer inkomsten in de staatskas. 4. 2. Als overheden frequenties verkopen of veilen, zou de opbrengst hiervan voor een groot gedeelte in aanverwante activiteiten op bijvoorbeeld O&O-gebied moeten worden geïnvesteerd en dus niet in zijn geheel in de staatskas mogen vloeien. 4. 3. „Refarming”-voorstellen moeten zoveel mogelijk op marktontwikkelingen aansluiten. Is dit niet het geval, maar worden de extra kosten van een „refarming” van het radiospec- trum wel ten dele op hen verhaald, dan dienen gevestigde gebruikers duidelijk overtuigd te worden van de economische voordelen die nieuw toegewezen frequentiebanden met zich meebrengen. 4. 4. Harmonisatie van het radiospectrumbeleid levert eco- nomisch voordeel op. Standaardisering zou de positie van de EU ten goede komen, maar de directe economische voordelen hiervan zijn marginaal. Eindgebruikers zouden (soms in econo- misch opzicht) veel baat hebben bij harmonisering van het radiospectrumbeleid en standaardisering van de gebruikte apparatuur. De ontwikkeling van normen moet grotendeels door de markt gedicteerd worden. 4. 5. De eventuele voordelen van het gebruik van digitale technologie worden in het Groenboek niet volledig gekwantifi- ceerd. Welke frequentiebanden zullen vrij komen en hoe zullen deze in de toekomst gebruikt worden? 4. 5. 1. In een verbeterd kader moet altijd ruimte zijn voor de razendsnelle technologische ontwikkelingen. Hoewel deze ontwikkelingen erg moeilijk te voorspellen zijn, is hier voor de EU toch een uitgelezen taak weggelegd. Het Comité wil dat gezorgd wordt voor de best 4. 6. mogelijke bescherming van de volksgezondheid. De gevaren van elektromagnetische velden voor de gezondheid zijn al onderzocht (2); het is nu tijd voor een duidelijk en krachtig beleid alsmede continu toezicht en onderzoek op dit gebied. 4. 7. Eventuele veranderingen van de manier waarop mo- menteel besluiten tot stand komen, mogen niet indruisen tegen het subsidiariteitsbeginsel. 5. Conclusies 5. 1. Het radiospectrum vormt de ruggengraat van een hele serie belangrijke industriesectoren. Besluiten worden nu nog vooral om technische redenen genomen; voortaan moeten ook de economische, maatschappelijke en politieke aspecten van het gebruik van het radiospectrum in ogenschouw worden genomen. 5. 2. Er zou een fonds moeten komen voor bepaalde activiteiten op bijvoorbeeld O&O-gebied. Dit fonds zou gefi- nancierd moeten worden uit een deel van de winst die de overheden maken met het verkopen of veilen van vergunnin- gen voor het gebruik van radiofrequenties. 5. 3. Bij wijzigingen in de manier waarop momenteel beslui- ten tot stand komen, dient rekening te worden gehouden met de rol van de CEPT en de ERC en moet de EU zien te voorkomen dat zij betrokken raakt bij het erg gedetailleerde frequentiemanagement. In de telecommunicatiesector is wel een rol voor de EU weggelegd: daar moet ze de verschillende nationale maatregelen m. b. t. het radiospectrum harmoniseren. (1) Het ESC werkt momenteel aan een advies getiteld: „Pluralisme en concentratie in de media”. (2) „Voorstel voor een aanbeveling van de Raad betreffende de beperking van blootstelling van de bevolking aan elektromagneti- sche velden 0 Hz-300 GHz” — COM(1998) 268 def. C 169/6 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 5. 4. De EU moet een grotere en beter gecoördineerde rol gaan spelen in het radiospectrumbeleid en een transparant kader uitwerken waarin economische, maatschappelijke en politieke aspecten ruim aan bod komen. Maar ook de jongste technologische ontwikkelingen mogen niet vergeten worden. Soms zal het nodig zijn te voorspellen welke kant deze ontwikkelingen op zullen gaan. Brussel, 28 april 1999. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een verordening van de Raad tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 3922/91 van de Raad van 16 december 1991 inzake de harmonisatie van technische voorschriften en administratieve procedures op het gebied van de burgerluchtvaart” (1) (1999/C 169/03) De Raad heeft op 10 maart 1999 besloten, overeenkomstig artikel 84 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling „Vervoer, energie, infrastructuur, informatiemaatschappij”, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 13 april 1999 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Decaillon. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 363e zitting van 28 en 29 april 1999 (vergadering van 28 april) het volgende advies uitgebracht, dat met 76 stemmen vo´ o´ r, 1 stem tegen, bij 1 onthouding is goedgekeurd. 1. Inleiding Bij Verordening (EEG) nr. 3922/91 van de Raad (2) 1. 1. worden de geharmoniseerde technische voorschriften en admi- nistratieve procedures (JAR’s), die zijn opgesteld door de Joint Aviation Authorities (JAA), in EU-wetgeving omgezet. In 1996 is een voorstel tot wijziging van de verordening (3) ingediend, dat tot doel had nieuwe JAR-codes over kleine vliegtuigen en helikopters in die verordening op te nemen, maar dit dossier is geblokkeerd, omdat bepaalde landen eerst een gemeenschap- pelijke erkenningsprocedure via het bestuursreglement van de JAA (JAR 21) wensten in te leiden waarbij een en ander over de toepassing van die technische codes zou worden verduidelijkt. Desondanks heeft de Commissie de verordening in 1996 aangepast aan de wetenschappelijke en technische vooruitgang (4) en nu beoogt zij de verordening opnieuw te herzien. 2. Inhoud van het Commissievoorstel 2. 1. In de JAR-code 145 over „goedgekeurde onderhouds- organisaties” was geen enkele technische aanpassing mogelijk omdat de jongste door de JAA goedgekeurde wijzigingen op grond waarvan de lidstaten een buitenlandse onderhoudsor- ganisatie kunnen aanvaarden op basis van een door een derde land verleende goedkeuring, niet in overeenstemming waren met de externe bevoegdheden van de Gemeenschap. (1) PB C 44 van 18. 2. 1999, blz. 10. (2) Verordening (EEG) nr. 3922/91 van de Raad van 16. 12. 1991 inzake de harmonisatie van technische voorschriften en adminis- tratieve procedures op het gebied van de burgerluchtvaart — PB L 373 van 31. 12. 1991, blz. 4; Advies ESC in PB C 159 van 17. 6. 1991. (3) Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 3922/91 inzake de harmonisatie van technische voorschriften en administratieve procedures op het gebied van de burgerluchtvaart — COM(96) 186 def. — SYN 96/0119; Advies ESC in PB C 30 van 30. 1. 1997. 2. 2. Gelet op de externe bevoegdheden van de Gemeen- schap zoals die door de jurisprudentie van het Europees Hof van Justitie zijn bevestigd, zal de Gemeenschap immers de nodige bilaterale overeenkomsten moeten sluiten en beheren. Dit is evenwel niet in een nabije toekomst mogelijk. Daarom (4) Verordening (EG) nr. 2176/96 van de Commissie van 13. 11. 1996 tot aanpassing van Verordening (EEG) nr. 3922/91 van de Raad aan de wetenschappelijke en technische vooruitgang — PB L 291 van 14. 11. 1996, blz. 15


title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o Dohodě o spolupráci při řízení o dopravních přestupcích [SCH/Com-ex (99) 11 rev. 2]

text: 390 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 41999D0011 22. 9. 2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 239/428 ROZHODNUTÍ VÝKONNÉHO VÝBORU ze dne 28. dubna 1999 o Dohodě o spolupráci při řízení o dopravních přestupcích [SCH/Com-ex (99) 11 rev. 2] VÝKONNÝ VÝBOR, s ohledem na článek 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě, s ohledem na společné prohlášení ministrů a státních tajemníků, zasedajících v Schengenu dne 19. června 1990, ROZHODL TAKTO: Schvaluje se Dohoda o spolupráci při řízení o dopravních přestupcích a při vymáhání pokut udělených v této souvislosti [SCH/III (96)25 rev. 18]. Zástupci delegací jsou vyzváni, aby vypracovali objasňující zprávu k této dohodě, která se bude zabývat zejména otázkami uvedenými v příloze tohoto rozhodnutí. V Lucemburku dne 28. dubna 1999. Předseda C. H. SCHAPPER 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 391 SCH/III (96) 25 rev. 18 DOHODA O SPOLUPRÁCI PŘI ŘÍZENÍ O DOPRAVNÍCH PŘESTUPCÍCH A PŘI VYMÁHÁNÍ POKUT UDĚLENÝCH V TÉTO SOUVISLOSTI Vlády BELGICKÉHO KRÁLOVSTVÍ, SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO, FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY, LUCEMBURSKÉHO VELKOVÉVODSTVÍ a NIZOZEMSKÉHO KRÁLOVSTVÍ, smluvní strany Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 uzavřené mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, která byla podepsána v Schengenu dne 19. června 1990 (dále jen „úmluva z roku 1990“), jakož i vlády ITALSKÉ REPUBLIKY, ŠPANĚLSKÉHO KRÁLOVSTVÍ a PORTUGALSKÉ REPUBLIKY, ŘECKÉ REPUBLIKY, RAKOUSKÉ REPUBLIKY, DÁNSKÉHO KRÁLOVSTVÍ, ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ a FINSKÉ REPUBLIKY, které přistoupily k úmluvě z roku 1990 na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992, 28. dubna 1995 a 19. prosince 1996, a vlády Norského království a Islandské republiky, které podepsaly dohodu o spolupráci s výše uvedenými stranami dne 19. prosince 1996 (dále jen „smluvní strany“), vzhledem k tomu, že volný pohyb osob uvedený v úmluvě z roku 1990 podporuje pohyb občanů uvnitř Společenství; vzhledem k tomu, že je obecně známo, že se občané států Schengenu dopouštějí dopravních přestupků rovněž při svém pobytu na území jiné smluvní strany, než ve které mají trvalý pobyt; vzhledem k tomu, že není vždy možné, i přes trvalé úsilí stíhat dopravní přestupky, zjistit totožnost jejich pachatelů dříve, než se vrátí na území smluvní strany, kde mají trvalý pobyt, a udělit jim pokuty v souvislosti se spáchanými přestupky; přesvědčeny o nezbytnosti spolupráce smluvních stran v této oblasti a o tom, že by překážkou této spolupráce neměla být skutečnost, že na dodržování pravidel silničního provozu dbají různé orgány; uplatňujíce společné prohlášení ministrů a státních tajemníků ze dne 19. června 1990, které stanoví, že mají být zahájeny rozhovory o zdokonalení spolupráce při stíhání dopravních přestupků a o možnosti vzájemně vymáhat pokuty udělené v této souvislosti, SE DOHODLY TAKTO: KAPITOLA I Definice Článek 1 Pro účely této dohody se rozumí: dopravním přestupkem pokutou povinnost uhradit v souvislosti s dopravním přestupkem určitou peněžní částku, jejíž výši určují soudní nebo správní orgány smluvních stran; příslušným orgánem soudní nebo správní orgán smluvních stran příslušný k řízení ve věci dopravních přestupků a k vymáhání pokut s nimi souvi- sejících; jednání, které je porušením dopravních předpisů a které se pova- žuje za trestný čin nebo přestupek, včetně porušení předpisů o době řízení a době odpočinku řidičů a předpisů o přepravě nebezpečných věcí; akt příslušných orgánů jedné ze smluvních stran, jímž se určuje, že byl spáchán dopravní přestupek,za který je osobě uložena rozhodnutím 392 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 pokuta, a proti němuž může nebo mohl být podán opravný prostředek; 3. Kapitola IV této dohody se nevztahuje: dožadujícím orgánem a) na výkon rozhodnutí, jehož součástí je trest odnětí svobody jako hlavní forma trestu, příslušný orgán smluvní strany, na jejímž území byl dopravní přestupek spáchán; b) na dopravní přestupky, které byly spáchány s trestnými činy nebo přestupky nesouvisejícími pouze se silničním provozem, ledaže jsou tyto dopravní přestupky stíhány samostatně nebo ledaže jsou stíhány pouze tyto přestupky. dožádaným orgánem příslušný orgán smluvní strany, na jejímž území má trvalé nebo obvyklé bydliště osoba podezřelá ze spáchání dopravního přestupku nebo osoba, jíž byla uložena pokuta v souvislosti s přestupkem; KAPITOLA III Spolupráce při řízení o dopravních přestupcích dožadující smluvní stranou Článek 3 smluvní strana, na jejímž území bylo přijato rozhodnutí vůči osobě, která má trvalé nebo obvyklé bydliště na území jiné smluvní strany; dožádanou smluvní stranou smluvní strana, na jejímž území má trvalé nebo obvyklé bydliště osoba, o které bylo přijato rozhodnutí na území jiné smluvní strany. KAPITOLA II Zásady Článek 2 1. Příslušné orgány si mohou, po oznámení státní poznávací značky vozidla prostřednictvím vnitrostátních orgánů pro regis- traci vozidel, vyžádat od vnitrostátních orgánů pro registraci vozi- del ostatních smluvních stran údaje o druhu a značce tohoto motorového vozidla a o totožnosti a adrese osoby nebo osob, na které bylo motorové vozidlo registrováno v době, kdy byl dopravní přestupek spáchán. 2. Orgány pro registraci vozidel smluvních stran si přímo vyměňují údaje uvedené v odstavci 1, aby je mohly předat příslušnému orgánu. Sdělují rovněž název a adresu dožádaného orgánu, jde-li o jiný orgán. 3. Smluvní strana může pro výměnu údajů uvedenou v odstavci 2 určit jiný ústřední orgán. 4. Pro předávání osobních údajů podle odstavce 1 se použijí odpovídající ustanovení úmluvy z roku 1990, a zejména její články 126 až 128. Článek 4 1. Smluvní strany se zavazují, že budou v souladu s touto doho- dou vzájemně spolupracovat na co nejširším základě při řízení o dopravních přestupcích a při výkonu s nimi souvisejících roz- hodnutí. 1. Dožadující orgán může zasílat veškerá sdělení o důsledcích dopravního přestupku a o souvisejících rozhodnutích přímo osobám podezřelým ze spáchání dopravního přestupku. Článek 52 úmluvy z roku 1990 se použije obdobně. 2. Odstavcem 1 není dotčeno uplatňování širších ustanovení dvoustranných nebo mnohostranných dohod platných mezi smluvními stranami. 2. Sdělení a rozhodnutí uvedená v odstavci 1 obsahují nebo jsou k nim přiloženy veškeré údaje, které adresát pro svou odpověď potřebuje, zejména údaje 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 393 a) o povaze dopravního přestupku, místě, dni a čase, kdy k němu došlo, a o způsobu jeho zjištění; b) příslušné orgány bezvýsledně žádaly, zejména na základě článku 4, zúčastněnou osobu o uhrazení uložené pokuty; b) o registrační značce a případně typu a značce motorového vozidla, s nímž byl dopravní přestupek spáchán, nebo nejsou-li tyto údaje dostupné, jakýkoli jiný způsob identifikace vozidla; c) pokuta není podle práva dožadující smluvní strany promlčená; d) rozhodnutí se týká osoby, která má trvalé nebo obvyklé byd- liště na území dožádané smluvní strany; c) o výši pokuty, kterou lze uložit, případně pokuty, která byla uložena, lhůtě její splatnosti a způsobu úhrady; e) výše uložené pokuty činí nejméně 40 eur. d) o možných polehčujících okolnostech včetně lhůt a postupů pro jejich uplatnění; 2. Smluvní strany mohou dvoustrannou dohodou změnit oblast působnosti ustanovení odst. 1 písm. e). e) o opravných prostředcích proti rozhodnutím, způsobech jejich využití a o lhůtách pro jejich podání a bližší údaje o orgánu, u kterého se opravný prostředek podává. Článek 7 Článek 5 1. Převzetí výkonu rozhodnutí nelze odmítnout, ledaže dožádaná smluvní strana má za to, že: 1. Pokud adresát ve stanovené lhůtě neodpoví na sdělení nebo rozhodnutí podle článku 4 nebo pokud dožadující orgán pova- žuje za nutné pro uplatnění této dohody získat další informace, může přímo požádat o pomoc dožádaný orgán. K žádosti připojí její překlad do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků dožádané smluvní strany. a) dopravní přestupek, na jehož základě bylo rozhodnutí vydáno, není upraven v právu dožádané smluvní strany; b) vyřízení žádosti je v rozporu se zásadou zákazu dvojího trestu podle článků 54 až 58 úmluvy z roku 1990; 2. Pro žádosti uvedené v odstavci 1 se použije kapitola 2 hlavy III úmluvy z roku 1990. c) pokuta je podle práva dožádané smluvní strany promlčená; KAPITOLA IV Výkon rozhodnutí d) pokud by byl dopravní přestupek spáchán na území dožádané smluvní strany, byla by dotyčné osobě udělena amnestie nebo milost. 2. Dožádaná smluvní strana uvědomí co nejdříve dožadující smluvní stranu, že žádost byla zamítnuta, a uvede důvody. Článek 6 Článek 8 1. O převzetí výkonu rozhodnutí podle této dohody lze žádat, pouze pokud jsou splněny tyto podmínky: 1. Příslušné orgány dožádané smluvní strany vykonávají rozhod- nutí neprodleně. a) byly vyčerpány všechny možnosti opravných prostředků proti je na území dožadující smluvní rozhodnutí a rozhodnutí strany vykonatelné; 2. Pokuta je splatná v národní měně dožádané smluvní strany. Částka se počítá na základě úředního směnného kursu platného v okamžiku přijetí rozhodnutí uvedeného v odstavci 1. 394 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 3. Pokud se po směně zjistí, že částka uložené pokuty je vyšší než maximální výše pokuty stanovená právními předpisy dožádané smluvní strany pro stejný druh dopravního přestupku, omezí se výkon rozhodnutí na tuto maximální částku. 4. Při ukládání svých ratifikačních listin, listin o přijetí nebo lis- tin o schválení může každá smluvní strana prohlásit, že se z ústav- ních důvodů nebo z důvodů obdobného významu odchýlí od odstavce 1, a může ve svém prohlášení vymezit případy, kdy musí být vymahatelnost pokuty stanovena soudním rozhodnutím dožádané smluvní strany. Toto soudní rozhodnutí se však nesmí týkat obsahu ani výše částky, která má být vymáhána a na kterou se vztahuje rozhodnutí dožadující smluvní strany. Článek 12 1. Žádosti o převzetí výkonu rozhodnutí a veškerá související sdělení se provádějí písemně. Lze je předávat jakýmkoli vhodným způsobem, který zanechá písemný záznam, včetně faxu. 2. Dokumenty si vyměňují přímo příslušné orgány smluvních stran, jejichž kontaktní údaje poskytují orgány pro registraci vozi- del (čl. 3 odst. 2). Není-li možné zjistit kontaktní údaje příslušného orgánu z údajů zmíněných v první větě, předávají si tyto doku- menty určené ústřední orgány smluvní strany. Článek 9 1. Výkon rozhodnutí se řídí právem dožádané smluvní strany. 1. Žádost o převzetí výkonu rozhodnutí je doplněna kopií roz- hodnutí a prohlášením příslušného orgánu dožadující smluvní strany, kterým se potvrzuje, že byly splněny podmínky uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a), b) a c). Článek 13 2. Případná část pokuty, kterou dožadující smluvní strana již zís- kala, se odečte od pokuty, která má být vymáhána dožádanou smluvní stranou. 2. Dožadující smluvní strana případně ke své žádosti připojí další údaje, které mají význam pro převzetí výkonu rozhodnutí, zejména informace o zvláštních okolnostech přestupku, ke kte- rým bylo přihlédnuto při vyměřování pokuty, a pokud možno rovněž znění použitých ustanovení. 3. Není-li zcela nebo zčásti možné vymáhat pokutu, může dožádaná smluvní strana uplatnit náhradní trest odnětí svobody je-li přípustný v obou smluvních nebo donucovací vazby, stranách, pokud to dožadující smluvní strana výslovně nevyloučí. 3. Má-li dožádaná smluvní strana za to, že informace poskytnuté dožadující smluvní stranou jsou nedostatečné a neumožňují jí uplatnit tuto dohodu, požádá o sdělení dalších nezbytných infor- mací. Článek 10 4. Musí být přiložen překlad dokumentů uvedených v tomto článku do úředního jazyka nebo do jednoho z úředních jazyků dožádané smluvní strany. Jakmile dožadující smluvní strana požádá o převzetí výkonu rozhodnutí, nemůže ve výkonu rozhodnutí sama pokračovat. Právo na výkon rozhodnutí přechází zpět na dožadující smluvní jakmile jí dožádaná smluvní strana sdělí, že odmítá stranu, převzetí výkonu rozhodnutí nebo že ho nemohla provést. Článek 14 Příslušné orgány dožádané smluvní strany oznámí příslušným orgánům dožadující smluvní strany, že pokuta byla vymožena, nebo případně, že rozhodnutí nelze vykonat. Článek 11 Článek 15 Dožádaná smluvní strana zastaví výkon rozhodnutí, jakmile jí dožadující smluvní strana sdělí rozhodnutí, opatření nebo jinou okolnost, které mají za následek pozastavení nebo zrušení vykonatelnosti rozhodnutí. Vymáhá se pokuta a náklady řízení vzniklé dožadující smluvní straně. Výnosy plynoucí z výkonu rozhodnutí získá dožádaná smluvní strana. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 395 Článek 16 Článek 20 Smluvní strany vzájemně nepožadují náhradu nákladů vzniklých při uplatňování této dohody. KAPITOLA V Závěrečná ustanovení Článek 17 1. Výkonný výbor zřízený na základě úmluvy z roku 1990 je obecně pověřen sledováním řádného uplatňování této dohody. Uplatní se článek 132 úmluvy z roku 1990. 2. Společný kontrolní orgán zřízený na základě úmluvy z roku 1990 je příslušný ve věcech týkajících se ochrany osobních údajů zaujímat stanoviska ke společným otázkám vznikajícím v souvis- losti s uplatňováním této dohody. 3. Na návrh smluvní strany může výkonný výbor rozhodnout o změně částky uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. e). Článek 18 Tato dohoda se vztahuje na území smluvních stran. V souladu s článkem 138 úmluvy z roku 1990 se však pro Francouzskou republiku a pro Nizozemské království vztahuje pouze na jejich evropské území. Podle čl. 5 odst. 1 dohody o přistoupení Dánského království k úmluvě z roku 1990 se tato dohoda nevztahuje na Faerské ostrovy a Grónsko. 1. Tato dohoda podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Ratifi- kační listiny a listiny o přijetí nebo listiny o schválení budou ulo- ženy u vlády Lucemburského velkovévodství, jež o jejich uložení uvědomí všechny smluvní strany. 2. Tato úmluva vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po uložení ratifikačních listin, listin o přijetí nebo schválení státy, pro které úmluva z roku 1990 vstoupila v plat- nost v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem závěrečného aktu uvedené úmluvy. Vláda Lucemburského velkovévodství oznámí den vstupu v plat- nost všem smluvním stranám. Pro ostatní státy vstupuje tato dohoda v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po uložení jejich ratifikačních lis- tin, listin o přijetí nebo schválení, avšak nejdříve dnem vstupu v platnost dohody o přistoupení těchto států k úmluvě z roku 1990 nebo k dohodě o spolupráci z roku 1996. 3. Před vstupem této dohody v platnost může každý stát, v němž byla úmluva z roku 1990 v okamžiku uložení jeho ratifikačních listin, listin o přijetí nebo listin o schválení uvedena v platnost, prohlásit při uložení těchto listin nebo kdykoli později, že se tato dohoda uplatňuje v jeho vztazích se státy, které učinily totožné prohlášení. Toto prohlášení se použije od prvního dne druhého měsíce následujícího po uložení. Článek 21 Článek 19 1. Kterákoli smluvní strana může depozitáři předložit návrh na změnu této dohody. Depozitář o tomto návrhu uvědomí ostatní smluvní strany. 1. Tato dohoda se vztahuje též na dopravní přestupky, ke kterým došlo před jejím vstupem v platnost. 2. Při uložení svých ratifikačních listin, listin o přijetí nebo listin o schválení může každá smluvní strana prohlásit, že v jejím případě a ve vztazích se smluvními stranami, které učiní obdobné prohlášení, se tato dohoda vztahuje pouze na dopravní přestupky spáchané po jejím vstupu v platnost nebo po dni její použitel- nosti. 2. Smluvní strany přijímají změny této úmluvy vzájemnou doho- dou. 3. Změny vstupují v platnost prvním dnem druhého měsíce listiny následujícího po uložení poslední ratifikační o přijetí nebo listiny o schválení. listiny, 396 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Článek 22 3. Depozitář uvědomí každou smluvní stranu o určených orgá- nech a jejich následných změnách. 1. Nejpozději při uložení své ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo listiny o schválení oznámí každý stát depozitáři názvy a adresy orgánů uvedených v článcích 1, 3 a čl. 11 odst. 2. Článek 23 2. Seznamy orgánů uvedených v odstavci 1 lze odchylně od čl. 19 odst. 1 následně změnit podáním oznámení depozitáři. K této dohodě může přistoupit každý stát, který se stane stranou úmluvy z roku 1990. Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy. V Lucemburku dne dvacátého osmého dubna tisíc devět set devadesát devět, v jediném vyhotovení v jazyce italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech osm znění má stejnou platnost. francouzském, anglickém, Znění v dánském, finském, islandském, norském a švédském jazyce, která budou předložena po podpisu, budou mít stejnou platnost


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart»

eurovoc_concepts:
EC Regulation
administrative procedure
civil aviation
harmonisation of standards
proposal (EU)
technical standard

text: C 169/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 6. 1999 5. 4. Efter ØSU’s opfattelse bør EU spille en mere fremtræ- dende og bedre koordineret rolle i forbindelse med spektrum- politik ved at udvikle en gennemskuelig ramme, der lægger vægten på de økonomiske, sociale og politiske aspekter. Planlægningsrammen skal også omfatte teknologien: den skal tage hensyn til den seneste teknologiske udvikling og i bedste fald forudse fremtiden. Bruxelles, den 28 april 1999. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart« (1) (1999/C 169/03) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 10. marts 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 84 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informations- samfundet, som udpegede Joël Decaillon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. april 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 363. plenarforsamling af 28. -29. april 1999, mødet den 28. april 1999, med 76 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod følgende udtalelse. 1. Indledning Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 (2) gør det muligt 1. 1. at integrere de tekniske forskrifter og administrative procedurer (JAR — Joint Aviation Requirements), som er udarbejdet af de fælles luftfartsmyndigheder, JAA (Joint Aviation Authorities), i EU’s lovgivning. Et forslag om ændring af forordningen, som blev fremsat i 1996 (3), har været blokeret i mangel af en fælles certificeringsprocedure, som først forventes indført i 1999. Ikke desto mindre vedtog Kommissionen i 1996 en ændring, (1) EFT C 44 af 18. 2. 1999, s. 10. (2) Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart: EFT L 373 af 31. 12. 1991, s. 4; ØSU’s udtalelse: EFT C 159 af 17. 6. 1991. (3) Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart — KOM(96) 186 endelig udg. — SYN 96/0119; ØSU’s udtalelse: EFT C 30 af 30. 1. 1997. der var nødvendig som følge af den videnskabelige og tekniske udvikling (4), og Kommissionen agter at foretage endnu en ændring i 1999. 2. Resumé af Kommissionens forslag 2. 1. Det har imidlertid ikke været muligt at foretage en teknisk tilpasning med hensyn til JAR 145 (Godkendte Vedlige- holdelsesorganisationer), fordi JAA’s seneste ændringer, der vedrører medlemsstaternes anerkendelse af godkendelser, der er udstedt af en udenlandsk vedligeholdelsesorganisation, ikke er i overensstemmelse med EU’s eksterne kompetence. 2. 2. På baggrund af den eksterne kompetence, som EF- Domstolen har bekræftet i sin retspraksis, vil Kommissionen skulle forhandle og forvalte passende bilaterale aftaler, men (4) Kommissionens forordning (EF) nr. 2176/96 af 13. november 1996 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 som følge af den videnskabelige og tekniske udvikling: EFT L 291 af 14. 11. 1996, s. 15. 16. 6. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/7 dette er ikke muligt i en nær fremtid. I den nye artikel 7 a) foreslås det derfor, at medlemsstaterne gives beføjelse til selv at anerkende godkendelser af udenlandske produkter, organisationer og personale. En sådan praksis skal i givet fald underlægges EU-overvågning. 2. 3. Med henblik på denne overvågning skal sådanne godkendelser meddeles Kommissionen og medlemsstaterne for at muliggøre en forudgående undersøgelse. Kommissionen skal påse, at de meddelte godkendelser ikke giver et ringere sikkerhedsniveau end det, der er fastsat i forordningen, at godkendelserne ikke giver et tredjeland uretfærdige fordele, og at de ikke er i modstrid med EU’s politik over for det pågældende tredjeland. Kommissionen bistås i den forbindelse af et rådgivende 2. 4. udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. For at nedsætte dette rådgivende udvalg i stedet for det udvalg efter forskriftsproceduren, der er nedsat i medfør af forordning (EØF) nr. 3922/91, skal artikel 9, 11 og 12 omredigeres. 3. Bemærkninger 3. 1. I tråd med sine tidligere udtalelser støtter ØSU målene om et højt sikkerhedsniveau inden for civil luftfart samt fri udveksling af de beskrevne luftfartsprodukter og -tjenester. ØSU mener, at forordning (EØF) nr. 3922/91 har muliggjort fremskridt på området, men må endnu engang pege på de vanskeligheder, der er med anvendelsen af nævnte forordning, især hvad angår offentliggørelse og oversættelse af de koder, som forordningen indeholder eller kommer til at indeholde. Bruxelles, den 28. april 1999. 3. 2. Med forbehold af nedenstående bemærkninger forhol- der ØSU sig positivt til Kommissionens forslag til Rådets forordning, der i mangel af bilaterale aftaler mellem EU og de pågældende lande giver grønt lys for godkendelser, der er givet i medfør af bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne og tredjelande, samtidig med at disse godkendelser underkastes EU-kontrol. Dermed skulle vejen være banet for, at de tekniske ændringer i JAR 145 kan indarbejdes. Den reviderede forord- ning skulle også give mulighed for fremover at indarbejde andre JAR, der delvist allerede er udarbejdet af repræsentanter fra medlemsstaterne inden for rammerne af JAA. Godkendelse eller accept af en organisation på grund- 3. 3. lag af godkendelser udstedt af de kompetente myndigheder i et tredjeland i medfør af artikel 7 a) må ikke skabe nye økonomiske vilkår eller sociale og arbejdsmarkedsmæssige problemer i kraft af negative konsekvenser for beskæftigelsen i EU. ØSU foreslår derfor, at der iværksættes undersøgelser, som skal kortlægge eventuelle sociale og arbejdsmarkedsmæs- sige konsekvenser. 3. 4. Med hensyn til det nedsatte udvalgs status skal det påpeges, at ØSU i sin tidligere udtalelse (1)foreslog, at der blev nedsat et forskriftsudvalg, fordi forordning (EØF) nr. 3922/91 er meget specifik og teknisk. Med indføjelsen af den nye artikel 7 a) insisterer Kommissionen på, at der nedsættes et rådgivende udvalg. I overensstemmelse med forslaget i ØSU’s udtalelse er der i forordningen af 16. december 1991 tale om et forskriftsudvalg. Efter ØSU’s mening er der ingen nye forhold, der kan begrunde, at det eksisterende forskriftsudvalg omdannes til et rådgivende udvalg og dermed svækkes. (1) Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart: EFT L 373 af 31. 12. 1991, s. 4; ØSU’s udtalelse: EFT C 159 af 17. 6. 1991. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 80/181/CEE do Conselho relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes às unidades de medida»

eurovoc_concepts:
EC Directive
approximation of laws
metrology
proposal (EU)

text: 16. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 169/1 II (Actos preparato´rios) COMITE´ ECONO´ MICO E SOCIAL Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de directiva do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Directiva 80/181/CEE do Conselho relativa à aproximaça˜o das legislaço˜ es dos Estados-Membros respeitantes às unidades de medida» (1) (1999/C 169/01) Em 23 de Abril de 1999, o Conselho decidiu, ao abrigo do artigo 100. °-A do Tratado CE, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. Foi incumbida da preparaça˜o dos respectivos trabalhos a Secça˜o do Mercado U´ nico, Produça˜o e Consumo, que emitiu parecer em 15 de Abril de 1999, relator: K. Stöllnberger. Na 363. a reunia˜o plena´ria de 28 e 29 de Abril de 1999 (sessa˜o de 28 de Abril), o Comité Econo´ mico e Social adoptou por unanimidade o seguinte parecer. 1. Introduça˜o A Directiva 80/181/CEE (2) de 1. 1. 20 de Dezembro de 1979, com a u´ ltima redacça˜o que lhe foi dada pela Directiva 89/617/CEE (3), tem por objectivo a harmonizaça˜o da utilizaça˜o das unidades de medida na Comunidade. Estabelece como unidades legais as unidades do Sistema Internacional (SI). do Conselho, 1. 1. 3. A utilizaça˜o do SI no territo´ rio comunita´rio tem a vantagem de racionalizar o fabrico e o fornecimento de peças e partes de produtos, bem como de fornecer aos consumidores informaço˜ es claras e comparativas. A alteraça˜o proposta na˜o modifica o estatuto do SI na Comunidade. O SI é um sistema mundial, adoptado em 1960 pela 1. 1. 1. Conferência Geral de Pesos e Medidas (CGPM). Trata-se de uma versa˜o coerente do sistema métrico descrita pela Organizaça˜o Internacional de Normalizaça˜o (ISO) na sua norma ISO 1000 e na norma ISO 31. 1. 1. 2. Sa˜o permitidas algumas excepço˜ es especı´ficas para unidades internacionalmente reconhecidas para fins particula- res, como, por exemplo, milı´metros de mercu´ rio para a mediça˜o da tensa˜o arterial (4). (1) JO C 63 de 5. 3. 1999, p. 8; JO C 89 de 30. 3. 1999, p. 8. (2) Directiva 80/181/CEE de 20. 12. 1979 — JO L 39 de 15. 2. 1980, p. 40. (3) Directiva 89/617/CEE — JO L 357 de 7. 12. 1989, p. 28. (4) Outros casos semelhantes sa˜o as unidades de medida inglesas, utilizadas nos territo´ rios do Reino Unido e da Irlanda (por exemplo, pint para a cerveja à pressa˜o). Também é concedida uma derrogaça˜o no domı´nio da navegaça˜o aérea e marı´tima e do tra´fego ferrovia´rio, em que podem ser utilizadas unidades diferen- tes das tornadas obrigato´ rias pela directiva, se tiverem sido estabelecidas em convenço˜ es internacionais que vinculam os Estados-Membros. 2. A proposta da Comissa˜ o 2. 1. Desde que a Directiva 80/181/CEE foi alterada pela u´ ltima vez, foram tomadas deciso˜ es a nı´vel internacional que afectam as definiço˜ es das unidades do SI ou a sua utilizaça˜o. A 19. a CGPM, em 1991, alargou a lista dos prefixos 2. 1. 1. a utilizar para os mu´ ltiplos e submu´ ltiplos das unidades do SI. Em 1992, a ISO reviu a norma ISO 31, relativa às unidades de ângulo plano e de ângulo so´ lido. Além disso, o boletim CODATA do Conselho Internacional das Unio˜ es Cientı´ficas foi substituı´do, em 1986, por uma publicaça˜o que apresenta novos valores experimentais para o electra˜o-volt e para a unidade de massa ato´ mica. Na medida em que os acordos e deciso˜ es destes organismos afectam o conteu´ do da directiva, esta deve, por conseguinte, ser alterada, de modo a ter em consideraça˜o as mudanças. O n. o 2 do artigo 3. o da Directiva 80/181/CEE estabele- 2. 2. cia que, até 31 de Dezembro de 1989, as unidades de medida C 169/2 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 6. 1999 suplementares podiam acompanhar as unidades de medida legais. Em 1989, este prazo foi alargado, por uma alteraça˜o da Directiva 89/617/CEE (1), até 31 de Dezembro de 1999. 2. 2. 1. Findo o perı´odo de transiça˜o, havera´ incompatibili- dade entre as legislaço˜ es da Comunidade e dos EUA, afectando a utilizaça˜o de unidades na indicaça˜o de valores de grandezas. Por um lado, a legislaça˜o comunita´ria deixara´ de permitir indicaço˜ es suplementares em unidades na˜o legais, e, por outro, a legislaça˜o dos EUA prescreve a utilizaça˜o simultânea de unidades do sistema habitual dos EUA (inch/pound) e do SI. 2. 2. 2. A Comissa˜o tem a firme convicça˜o de que a soluça˜o para o problema da utilizaça˜o de unidades repousa na utilizaça˜o de um sistema global baseado no SI, a adoptar igualmente pelos EUA. E´ , efectivamente, necessa´rio ter em conta que os EUA sa˜o o u´ nico paı´s industrializado do mundo a na˜o utilizar o SI. 2. 2. 3. Na opinia˜o da Comissa˜o, os EUA deveriam, a curto prazo, começar por alterar a actual legislaça˜o para permitir a colocaça˜o no seu mercado de produtos com indicaço˜ es de unidades de medida apenas em SI. Entretanto, como medida transito´ ria, a Unia˜o Europeia poderia alargar o perı´odo de transiça˜o, durante o qual sa˜o permitidas indicaço˜ es suplemen- tares em unidades na˜o legais, até 31 de Dezembro de 2009. 3. Observaço˜ es sobre a proposta de directiva A alteraça˜o das definiço˜ es das unidades do SI, por internacional, na˜o 3. 1. forma a ter em conta deciso˜ es a nı´vel apresenta qualquer inconveniente. (1) Directiva 89/617/CEE — JO L 357 de 7. 12. 1989, p. 28. Bruxelas, 28 de Abril de 1999. E´ inega´vel que a obrigaça˜o de cumprimento do prazo 3. 2. de 31 de Dezembro de 1999 sem a concomitante alteraça˜o da legislaça˜o dos EUA acarretara´ custos significativos para certos sectores industriais, afectando a embalagem, a rotulagem, as rubricas de inventa´rio, etc. Segundo dados da Comissa˜o, os custos de conformidade estimados para uma empresa multinacional de cosméticos seriam da ordem dos US 80 mi- lho˜ es anuais. Os respectivos custos para empresas de menores dimenso˜ es situam-se, segundo uma estimativa fornecida pela coligaça˜o de representantes da indu´ stria (que representa os sectores dos cosméticos e produtos de toucador, das tintas para artistas e dos produtos alimentares), entre os US$ 5 000 e alguns milho˜ es de do´ lares anuais. 3. 2. 1. O alargamento do prazo permitira´ aos fabricantes europeus continuarem a comercializar os seus produtos sem terem que cumprir requisitos diferentes em termos de unidades de medida. 3. 2. 2. Os efeitos do alargamento do prazo para os consumi- dores europeus sera˜o, no entanto, limitados, pois estes na˜o se apercebera˜o de qualquer diferença significativa na informaça˜o contida nos ro´ tulos em relaça˜o à situaça˜o actual. 3. 2. 3. Pelos motivos expostos, o alargamento do prazo referido no projecto de proposta é expressamente bem aco- lhido. 3. 2. 4. O Comité chama, porém, a atença˜o para o facto de a Comissa˜o dever aproveitar o alargamento do prazo para trabalhar mais intensamente no sentido da eliminaça˜o da legislaça˜o dos EUA que prescreve o uso de indicaço˜ es em unidades diferentes das do SI. 3. 2. 5. Além disso, o Comité apoia a intença˜o da Comissa˜o de reanalisar a aplicaça˜o da Directiva 80/181/CEE, como também de continuar a examinar assuntos referentes à sua transposiça˜o, de modo a tomar as medidas adequadas para a adopça˜o de um sistema de medidas aplica´vel à escala mundial. A Presidente do Comité Econo´mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 883/1999 της Επιτροπής, της 28ης Απριλίου 1999, για την έκδοση πιστοποιητικών εξαγωγής του συστήματος Β στον τομέα των οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
export
export licence
export refund
pip fruit

text: L 111/38 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 29. 4. 1999 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 883/1999 TGS EPITQOPGS tgr 28gr Apqik(cid:148)ou 1999 cia tgm (cid:146)jdosg pistopoigtij(cid:150)m enacyc(cid:147)r tou sust(cid:147)lator B stom tol(cid:146)a tym opyqojgpeutij(cid:150)m G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2190/96 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 14gr Moelbq(cid:148)ou 1996, cia tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jamo- mislo(cid:151) (EJ) aqih. 2200/96 tou Sulbouk(cid:148)ou swetij(cid:145) le tir epistqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) stom tol(cid:146)a tym opyqojgpeu- tij(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamo- misl(cid:149) (EJ) aqih. 1287/98 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 5 paq(cid:145)cqa- vor 5, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 458/1999 tgr Epitqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 499/ 1999 (4), jah(cid:149)qise tir emdeijtij(cid:146)r pos(cid:149)tgter cia tir opo(cid:148)er d(cid:151)matai tou sust(cid:147)lator B, ejt(cid:149)r ap(cid:149) eje(cid:148)ma pou fgto(cid:151)mtai sto pka(cid:148)sio tgr episitistij(cid:147)r bo(cid:147)heiar· ma ejd(cid:148)domtai pistopoigtij(cid:145) enacyc(cid:147)r (cid:149)ti, kalbamol(cid:146)mym up(cid:149)xg tym stoiwe(cid:148)ym pou diah(cid:146)tei s(cid:147)leqa g Epitqop(cid:147) cia l(cid:147)ka le pqooqisl(cid:149) tg ceycqavij(cid:147) f(cid:150)mg W, oi emdeijtij(cid:146)r pos(cid:149)tgter pou pqobk(cid:146)pomtai cia tgm tq(cid:146)wousa enacycij(cid:147) peq(cid:148)odo up(cid:145)qwei j(cid:148)mdumor ma nepeqa- sho(cid:151)m pqosew(cid:150)r· (cid:149)ti oi upeqb(cid:145)seir aut(cid:146)r ha (cid:147)tam epif(cid:147)lier cia tgm jak(cid:147) keitouqc(cid:148)a tou jahest(cid:150)tor tym enacycij(cid:150)m epistqov(cid:150)m stom tol(cid:146)a tym opyqojgpeutij(cid:150)m· (cid:149)ti, cia ma amtiletypishe(cid:148) g jat(cid:145)stasg aut(cid:147), pq(cid:146)pei ma apoqqivho(cid:151)m oi ait(cid:147)seir tym pistopoigtij(cid:150)m tou sust(cid:147)la- tor B cia l(cid:147)ka le pqooqisl(cid:149) tg ceycqavij(cid:147) f(cid:150)mg W pou en(cid:145)comtai let(cid:145) tir 26 Apqik(cid:148)ou 1999, jai to(cid:151)to (cid:146)yr to t(cid:146)kor tgr tq(cid:146)wousar enacycij(cid:147)r peqi(cid:149)dou, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Cia l(cid:147)ka le pqooqisl(cid:149) tg ceycqavij(cid:147) f(cid:150)mg W oi ait(cid:147)seir tym pistopoigtij(cid:150)m enacyc(cid:147)r tou sust(cid:147)lator B pou jata- t(cid:146)hgjam dum(cid:145)lei tou (cid:145)qhqou 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 458/1999, cia tir opo(cid:148)er g dias(cid:145)vgsg enacyc(cid:147)r tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym (cid:146)cime apodejt(cid:147) let(cid:145) tir 26 Apqik(cid:148)ou 1999, jai pqim ap(cid:149) tir 17 La(cid:155)ou 1999, apoqq(cid:148)ptomtai. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 29 Apqik(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 28 Apqik(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 292 tgr 15. 11. 1996, s. 12. (2) EE L 178 tgr 23. 6. 1998, s. 11. (3) EE L 55 tgr 3. 3. 1999, s. 8. (4) EE L 59 tgr 6. 3. 1999, s. 22


title: Verordening (EG) nr. 881/1999 van de Commissie van 28 april 1999 houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1854/96 tot vaststelling van een lijst van referentiemethoden voor de analyse en de kwaliteitsbeoordeling van melk en zuivelproducten in het kader van de gemeenschappelijke marktordening

eurovoc_concepts:
application of EU law
butter
food inspection
milk
milk product
product quality

text: L 111/24 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 29. 4. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 881/1999 VAN DE COMMISSIE van 28 april 1999 houdende w¶ziging van Verordening (EG) nr. 1854/96 tot vaststelling van een l¶st van referentiemethoden voor de analyse en de kwaliteitsbeoordeling van melk en zuivelproducten in het kader van de gemeenschappel¶ke marktordening DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 804/68 van de Raad van 27 juni 1968 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector melk en zuivelproducten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1587/96 (2), en met name op artikel 6, lid 6, artikel 7, lid 5, artikel 8, lid 4, artikel 9, lid 3, artikel 10, lid 3, artikel 11, lid 3, artikel 12, lid 3, artikel 13, lid 3, artikel 16, leden 1 en 4, en artikel 17, lid 14, Overwegende dat in artikel 2, lid 1, van Verordening (EG) nr. 2721/95 van de Commissie van 24 november 1995 tot vaststelling van regels voor de toepassing van referentie- en routinemethoden voor de analyse en de kwaliteitsbe- oordeling van melk en zuivelproducten in het kader van de gemeenschappel¶ke marktordening (3) is bepaald dat elk jaar v(cid:155)(cid:155)r 1 april een l¶st van referentiemethoden voor de in artikel 1 van die verordening bedoelde analyses moet worden vastgesteld; dat de l¶st is vastgesteld b¶ Verordening (EG) nr. 1854/96 van de Commissie (4), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 745/98 (5); dat de l¶st van referentiemethoden moet worden b¶ge- werkt; dat de b¶lage b¶ Verordening (EG) nr. 1854/96 dient te worden vervangen; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor melk en zuivelproducten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De b¶lage b¶ Verordening (EG) nr. 1854/96 wordt vervangen door de b¶lage b¶ deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publica- tieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 28 april 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 148 van 28. 6. 1968, blz. 13. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 21. (3) PB L 283 van 25. 11. 1995, blz. 7. (4) PB L 246 van 27. 9. 1996, blz. 5. (5) PB L 103 van 3. 4. 1998, blz. 8. B(cid:246)LAGE „B(cid:246)LAGE L(cid:246)ST VAN REFERENTIEMETHODEN OVEREENKOMSTIG VERORDENING (EG) Nr. 2721/95 Index: IDF = International Dairy Federation (Internationale Zuivelfederatie), ISO = International Standards Organization (Internationale Organisatie voor normalisatie), IUPAC = International Union of Pure and Applied Chemistry, ADPI = American Dairy Products Institute. DEEL A: Verordening van de Commissie Verordening (EG) nr. 454/95 Publieke opslag Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Ongezouten boter Melkvet Min. 82 % Water Vetvr¶e vaste stoffen Vr¶e vetzuren (max. ) Peroxygetal (max. ) Max. 16 % Max. 2 % 1,2 mmol/100 g vet 0,3 mEq. zuurstof/1 000 g vet Coliforme organismen Niet detecteerbaar in 1 g Niet-melkvet Sterolverklikstoffen Niet detecteerbaar met denanalyse Niet detecteerbaar triglyceri- Verordening (EG) nr. 880/98 (PB L 124 van 25. 4. 1998, blz. 16) Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 IDF-norm 6B:1989 IDF-norm 74A:1991 versie) Verordening (EG) nr. 1080/96 van de Commissie (PB L 142 van 15. 6. 1996, blz. 13) B¶lage III (Engelse Verordening (EG) nr. 86/94 van de Commissie (PB L 17 van 20. 1. 1994, blz. 7) Aantekening 1 Aantekening 3 Overige verklikstoffen: (cid:190) Vanilline Niet detecteerbaar Verordening (EG) nr. 1459/98 (PB L 193 van 9. 7. 1998, blz. 16) Aantekening 2 2 9. 4. 1 9 9 9 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n L 1 1 1 / 2 5 Verordening van de Commissie Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen (cid:190) Ethylester van caroteenzuur Niet detecteerbaar (cid:190) Triglyceriden van n-heptaan- Niet detecteerbaar Verordening (EG) nr. 1082/96 van de Commissie (PB L 142 van 15. 6. 1996, blz. 26) IUPAC 2. 301, punt 5 zuur Sensorische kenmerken Waterdispersie Minstens vier op de v¶f punten voor uiterl¶k, geur en consistentie Minstens vier punten B¶lage IV IDF-norm 112A:1989 Verordening (EG) nr. 454/95 Private opslag Ongezouten boter Melkvet Water Min. 82 % Max. 16 % Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 Aantekening 6 Verordening (EG) nr. 454/95 Private opslag Gezouten boter Melkvet Water Zout Min. 80 % Max. 16 % Max. 2 % Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 IDF-norm 12B:1988 Aantekening 6 Verordening (EG) nr. 2571/97 Ongezouten boter Min. 82 % Max. 16 % Melkvet Water Verklikstoffen: (cid:190) Sterolen (cid:190) Vanilline (cid:190) Ethylester van caroteenzuur (cid:190) Triglyceriden van n-heptaan- zuur Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 86/94 Verordening (EG) nr. 1459/98 Verordening (EG) nr. 1082/96 IUPAC 2. 301 punt 5 Aantekening 2 L 1 1 1 / 2 6 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n 2 9. 4. 1 9 9 9 Verordening van de Commissie Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Verordening (EG) nr. 2571/97 Gezouten boter Min. 80 % Max. 16 % Max. 2 % Melkvet Water Zout Verklikstoffen: (cid:190) Sterolen (cid:190) Vanilline (cid:190) Ethylester van caroteenzuur (cid:190) Triglyceriden van n-heptaan- zuur Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 IDF-norm 12B:1988 Verordening (EG) nr. 86/94 Verordening (EG) nr. 1459/98 Verordening (EG) nr. 1082/96 IUPAC 2. 301, punt 5 Aantekening 2 Verordening (EG) nr. 2571/97 Boterconcentraat Melkvet Vocht en van melk afkomstige vetvr¶e vaste stoffen Min. 99,8 % Max. 0,2 % Vr¶e vetzuren Peroxygetal (max. ) Max. 0,35 % (uitgdrukt in oliezuur) 0,5 mEq. zuurstof/1 000 g vet Niet-melkvetten Geen Vers Vr¶ van vreemde geuren Geen neutraliserende stoffen, anti- oxydantia en conserveermiddelen Smaak Geur Andere Verklikstoffen: (cid:190) Sterolen (cid:190) Vanilline (cid:190) Ethylester van caroteenzuur (cid:190) Triglyceriden van n-heptaan- zuur (van melk IDF-norm 24:1964 IDF-norm 23A:1988 (vocht) IDF-norm 24:1964 afkomstige vetvr¶e vaste stoffen) IDF-norm 6B:1989 IDF-norm 74A:1991 versie) B¶lage III b¶ Verordening (EG) nr. 454/95 van de Commissie (PB L 46 van 1. 3. 1995, blz. 1) (Engelse Aantekening 1 Verordening (EEG) nr. 3942/92 van de Commissie (PB L 399 van 31. 12. 1992, blz. 29) Verordening (EG) nr. 1459/98 Verordening (EG) nr. 1082/96 IUPAC 2. 301, punt 5 Aantekening 2 2 9. 4. 1 9 9 9 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n L 1 1 1 / 2 7 Verordening van de Commissie Verordening (EG) nr. 2571/97 Room Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Vet Verklikstoffen: (cid:190) Sterolen (cid:190) Vanilline (cid:190) Ethylester van caroteenzuur (cid:190) Triglyceriden van n-heptaan- zuur 35 % IDF-norm 16C:1987 Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden Verordening (EG) nr. 1459/98 Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden IUPAC 2. 301, punt 5 Aantekening 2 Aantekening 2 Aantekening 2 Verordening (EEG) nr. 429/90 Boterconcentraat Melkvet Min. 96 % Vetvr¶e vaste stoffen Max. 2 % Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden Aantekening 2 Aantekening 2 Verklikstoffen: (cid:190) Stigmasterol (95 %) (cid:190) Stigmasterol (85 %) (cid:190) Triglyceriden van n-heptaan- 15 g/100 kg boterconcentraat 17 g/100 kg boterconcentraat 1,1 kg/100 kg boterconcentraat Verordening (EEG) nr. 3942/92 Verordening (EEG) nr. 3942/92 IUPAC 2. 301, punt 5 zuur (cid:190) Ethylester stigmasterol van boterzuur en Zie b¶lage, punt 1, onder c) (cid:190) Lecithine (E322) Max. 0,5 % NaCl Vr¶e vetzuren Peroxygetal (max. ) Smaak Geur Andere Max. 0,75 % Max. 0,35 % (uitgedrukt zuur) 0,5 mEq. zuurstof/1 000 g vet in olie- Vers Vr¶ van vreemde geuren Geen neutraliserende stoffen, anti- oxydantia en conserveermiddelen Verordening (EEG) nr. 3942/92 (stigmasterol) en door bevoegde autoriteit goedgekeurde methoden (boterzuur) Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden IDF-norm 12B:1988 IDF-norm 6B:1989 Aantekening 2 Aantekening 2 IDF-norm 74A:1991 versie) (Engelse Aantekening 1 L 1 1 1 / 2 8 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n 2 9. 4. 1 9 9 9 Verordening van de Commissie Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Verordening (EEG) nr. 2191/81 Ongezouten boter Verordening (EEG) nr. 2191/81 Gezouten boter Verordening (EEG) nr. 2990/82 Ongezouten boter Verordening (EEG) nr. 2990/82 Gezouten boter Melkvet Vochtgehalte Melkvet Vochtgehalte Zout Melkvet Vochtgehalte Melkvet Vochtgehalte Zout Verordening (EG) nr. 1081/96 Kaas van schapenmelk en/of geitenmelk Koemelk Min. 82 % Max. 16 % Min. 80 % Max. 16 % Max. 2 % Min. 82 % Max. 16 % Min. 80 % Max. 16 % Max. 2 % : 1 % Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 IDF-norm 12B:1988 Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 IDF-norm 12B:1988 Verordening (EG) nr. 1081/96 van de Commissie (PB L 142 van 15. 6. blz. 15) Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage I (cid:190) Zuur-case(cid:139)ne Vochtgehalte Vetgehalte Gehalte aan vr¶e vetzuren Max. 12,00 % Max. 1,75 % Max. 0,30 % (uitgedrukt in melk- zuur) IDF-norm 78C:1991 IDF 127A:1988 IDF-norm 91:1979 Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage I (cid:190) Leb-case(cid:139)ne Vochtgehalte Vetgehalte Asgehalte Max. 12,00 % Max. 1,00 % Min. 7,50 % IDF-norm 78C:1991 IDF 127A:1988 IDF-norm 90:1979 2 9. 4. 1 9 9 9 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n L 1 1 1 / 2 9 Verordening van de Commissie Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage I (cid:190) Case(cid:139)naat Vochtgehalte Gehalte aan melkeiwitten Gehalte aan vet en as Max. 6,00 % Min. 88,00 % Max. 6,00 % Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage II (cid:190) Zuur-case(cid:139)ne Vochtgehalte Vetgehalte Gehalte vr¶e vetzuren Totaalgehalte aan kiemen (max. ) Gehalte aan coli-achtigen Gehalte aan thermofiele kiemen (max. ) Max. 10,00 % Max. 1,50 % Max. 0,20 % (uitgedrukt in melk- zuur) 30,000/1 g Geen/0,1 g 5,000/1 g Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage II (cid:190) Leb-case(cid:139)ne Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage II (cid:190) Case(cid:139)naat Verordening (EEG) nr. 2921/90 B¶lage III (cid:190) Case(cid:139)naat Vochtgehalte Vetgehalte Asgehalte Totaalgehalte aan kiemen (max. ) Gehalte aan coli-achtigen Gehalte aan thermofiele kiemen (max. ) Max. 8,00 % Max. 1,00 % Min. 7,50 % 30,000/1 g Geen/0,1 g 5,000/1 g Vochtgehalte Gehalte aan melkeiwitten Gehalte aan vet en as Max. 6,00 % Min. 88,00 % Max. 6,00 % Totaalgehalte aan kiemen (max. ) Gehalte aan coli-achtigen Gehalte aan thermofiele kiemen (max. ) 30,000/1 g Geen/0,1 g 5,000/1 g Vochtgehalte Gehalte aan melkeiwitten Vetgehalte Melksuikergehalte Asgehalte Totaalgehalte aan kiemen (max. ) Gehalte aan coli-achtigen Gehalte aan thermofiele kiemen (max. ) Max. 6,00 % Min. 85,00 % Max. 1,50 % Max. 1,00 % Max. 6,50 % 30,000/1 g Geen/0,1 g 5,000/1 g IDF-norm 78C:1991 IDF-norm 92:1979 IDF 127A:1988 IDF-norm 89:1979 of IDF-norm 90:1979 IDF-norm 78C:1991 IDF 127A:1988 IDF-norm 91:1979 IDF-norm 100B:1991 Verordening (EG) nr. 1080/96 IDF-norm 100B:1991 Aantekening 3 Aantekening 3 Aantekeningen 3 en 4 IDF-norm 78C:1991 IDF 127A:1988 IDF-norm 90:1979 IDF-norm 100B:1991 Verordening (EG) nr. 1080/96 IDF-norm 100B:1991 IDF-norm 78C:1991 IDF-norm 92:1979 IDF 127A:1988 IDF 89:1979 of IDF 90:1979 IDF-norm 100B:1991 Verordening (EG) nr. 1080/96 IDF-norm 100B:1991 IDF-norm 78C:1991 IDF-norm 92:1979 IDF 127A:1988 IDF-norm 106:1982 IDF 89:1979 of IDF 90:1979 IDF-norm 100B:1991 Verordening (EG) nr. 1080/96 IDF-norm 100B:1991 Aantekening 3 Aantekening 3 Aantekeningen 3 en 4 Aantekening 3 Aantekening 3 Aantekeningen 3 en 4 Aantekening 3 Aantekening 3 Aantekeningen 3 en 4 L 1 1 1 / 3 0 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n 2 9. 4. 1 9 9 9 Verordening van de Commissie Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Verordening (EEG) nr. 1725/79 Mengvoeders en magere- melkpoeder (voor diervoe- ding) Water (aangezuurde (cid:190) karnemelk- poeder) Water (mageremelkpoeder) Vet (mageremelkpoeder) Lebwei (mageremelkpoeder) Zetmeel (mageremelkpoeder) Water (mengsel) Vetstof (mengsel) Max. 5 % Max. 11 % Geen Geen Max. 5 % (van de vetvr¶e droge stof) (cid:190) Max. 5 % B¶lage VI Lebwei (mengsel) Gehalte mageremelkpoeder (eind- product) Vetstof (eindproduct) Zetmeel (eindproduct) Kopergehalte (eindproduct) Geen Min. 50 % Min. 2,5 % of 5 % Min. 2 % 25 ppm IDF-norm 26A:1993 IDF-norm 9C:1987 B¶lage IV B¶lage V IDF-norm 26A:1993 van Richtl¶n de 84/4EEG Commissie (PB L 15 van 18. 1. 1984, blz. 28) B¶lage IV B¶lage III Aantekening 7 Richtl¶n 84/4/EEG B¶lage V Richtl¶n Commissie (PB 29. 7. 1978, blz. 43) 78/633/EEG van L 206 Aantekening 7 Aantekening 8 Aantekening 9 de van Verordening (EG) nr. 322/96 Mageremelkpoeder (spray) Vetgehalte Eiwitgehalte Watergehalte Zuurtegraad (N/10 NaOH) Gehalte aan lactaten Fosfataseproef Onoplosbaarheidsco(cid:137)ffici(cid:137)nt Gehalte aan verbrande deeltjes Gehalte aan micro-organismen Colibacterieproef Karnemelk Lebwei Zure wei Antibacteri(cid:137)le substanties Max. 1,0 % Min. 31,4 % van de vetvr¶e droge stof Max. 3,5 % Max. 19,5 mls Max. 150 mg/100 g Negatief Max. 0,5 ml b¶ 24 (cid:176)C Max. 15,0 mg (cid:190) dit betekent ten minste monster B 40,000/1 g Negatief/0,1 g Negatief Negatief Negatief IDF-norm 9C:1987 IDF-norm 20B:1993 IDF-norm 26A:1993 IDF-norm 86:1981 IDF-norm 69B:1987 IDF-norm 3356:1975 IDF 129A:1988 ADPI:1990 IDF-norm 100B:1991 Verordening (EG) nr. 1080/96 B¶lage VI B¶lage V Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden B¶lage VII Aantekening 3 Aantekening 3 Aantekening 2 2 9. 4. 1 9 9 9 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n L 1 1 1 / 3 1 Verordening van de Commissie Product Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Verordening (EEG) nr. 1105/68 Magere melk Verordening (EEG) nr. 1105/68 Botermelk Vetgehalte Vetvr¶e vaste stoffen Totaal vaste stoffen Vriespunt Vetgehalte Vetvr¶e vaste stoffen Totaal vaste stoffen 1 % max. 8,75 % min. (cid:190) (cid:190) 1 % max. 8,00 % min. (cid:190) IDF-norm 22B:1987 IDF-norm 21B:1987 IDF-norm 108B:1991 IDF-norm 22B:1987 IDF-norm 21B:1987 Aantekening 5 Aantekening 5 DEEL B: De referentiemethoden vermeld in deel B z¶n van toepassing op de productanalyses zoals voorzien in de verordeningen aangeduid in de eerste kolom. Verordening van de Commissie Product CN-code Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen Verordening (EEG) nr. 1150/90 Verordening (EG) nr. 1466/95 Verordening (EG) nr. 1600/95 Verordening (EG) nr. 2508/97 Melk en room, niet inge- dikt, zonder toegevoegde zoet- suiker of stoffen andere 0401 Vetten (@ 6 %) Melk en room, ingedikt of met toegevoegde suiker of andere zoetstoffen 0402 Vetten (; 6 %) Vetten (vloeibare vorm) Vetten (vaste vorm) Sucrose (normaal gehalte) Sucrose (laag gehalte) stoffen volle vaste Totaal (gecondenseerde melk met suiker) Totaal stoffen vaste (ge(cid:137)vaporeerde melk of room) De limieten zoals gespecifi- ceerd in de omschr¶ving van de GN-code voor het genoemde product of, waar van toepassing, gespecifi- ceerd in deel 9 van de exportrestitutienomencla- tuur van Verordening (EEG) de nr. Commissie (PB L 366 van 24. 12. 1987, blz. 1) 3846/87 van IDF-norm 1D:1996 IDF-norm 16C:1987 IDF-norm 13C:1987 IDF-norm 9C:1993 IDF-norm 35A:1992 Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden IDF-norm 15B:1991 IDF-norm 21B:1987 Aantekening 2 L 1 1 1 / 3 2 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n 2 9. 4. 1 9 9 9 Verordening van de Commissie Product CN-code Parameter Grenswaarde Referentiemethode Opmerkingen of gegiste Karnemelk, aangezuurde melk en room, ook indien inge- toegevoegde dikt, met suiker of zoet- stoffen andere andere Wei, ook indien ingedikt of met toegevoegde suiker of zoetstoffen; producten bestaande uit natuurl¶ke bestanddelen van melk 0403 Vetten Sucrose (normaal gehalte) Sucrose (laag gehalte) 0404 Vetten Eiwitten Sucrose (normaal gehalte) Sucrose (laag gehalte) IDF 1D:1996, IDF 9C:1987 IDF 16C:1987, IDF 22B:1987 IDF 126A:1988 IDF-norm 35A:1992 Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden Aantekening 2 IDF 9C:1987, IDF 16C:1987 IDF 22B:1987 IDF-norm 20B:1993 IDF-norm 35A:1992 Door bevoegde autoriteit goedge- keurde methoden Aantekening 2 (indien vetten Verordening (EG) nr. 880/98 Boter en andere van melk afkomstige vetstoffen; zuivelpasta’s 0405 Vetten @ 85 %) Water Kaas en wrongel 0406 Boter Vetvr¶e vaste stoffen NaCl Butteroil Vetten (vetten ; 99 %) Water : 99 %) (indien vetten Vetten Droge stof Droge stof (Ricotta) NaCl Lactose Verordening (EG) nr. 880/98 Verordening (EG) nr. 880/98 IDF-norm 12B:1988 IDF-norm 24:1964 IDF-norm 23A:1988 IDF-norm 5B:1986 IDF-norm 4A:1982 IDF-norm 58:1970 IDF-norm 88A:1988 IDF-norm 79B:1991 2 9. 4. 1 9 9 9 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n L 1 1 1 / 3 3 Aantekeningen b¶ de l¶st van EU-referentiemethoden Aantekening 1: Isolatie melkvet: volgens IDF-norm 6B:1989 (donker bewaren). Aantekening 2: Er is geen referentiemethode vastgesteld. Aantekening 3: Monsterbereiding overeenkomstig IDF-norm 122C:1996 of overeenkomstig IDF-norm 73A:1985. Aantekening 4: Incubatie gedurende 48 uur b¶ een temperatuur van 55 (cid:176)C; voorzorgsmaatregelen te nemen tegen het uitdrogen van het voedingsmedium. Aantekening 5: % Vetvr¶e vaste stoffen = % Totaal vaste stoffen – % Vetten. Aantekening 6: De boter moet beantwoorden aan de in b¶lage II van Verordening (EG) nr. 454/95 van de Commissie bedoelde nationale kwaliteitsklasse van de lidstaat van productie. Aantekening 7: Richtl¶n 84/4/EEG. Aantekening 8: Verordening (EG) nr. 1758/94 van de Commissie (PB L 183 van 19. 7. 1994, blz. 14). Aantekening 9: Richtl¶n 78/633/EEG. ” L 1 1 1 / 3 4 N L P u b l i c a t i e b l a d v a n d e E u r o p e s e G e m e e n s c h a p p e n 2 9. 4. 1 9 9 9