title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o konečném znění Společné příručky a Společné konzulární instrukce (SCH/Com-ex (99) 13)

eurovoc_concepts:
EU visa policy
accession to an agreement
third country

text: 282 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 41999D0013 22. 9. 2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 239/317 ROZHODNUTÍ VÝKONNÉHO VÝBORU ze dne 28. dubna 1999 o konečném znění Společné příručky a Společné konzulární instrukce (SCH/Com-ex (99) 13) VÝKONNÝ VÝBOR, s ohledem na článek 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě, s ohledem na články 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 17, 18 a 25 uvedené úmluvy na jedné straně a na články 9 a 17 uvedené úmluvy na straně druhé, vzhledem k tomu, že je v zájmu všech států Schengenu uplatňovat jednotná pravidla pro udělování víz v rámci společné politiky pohybu osob, aby se zabránilo možným negativním důsledkům pro přistěhovalectví a pro vnitřní bezpečnost; s přáním rozvíjet dosavadní pozitivní zkušenosti s používáním Společné konzulární instrukce a dále sbližovat postup udělování víz; veden zásadou solidarity mezi státy Schengenu, ROZHODL TAKTO: I. 1. Nové znění Společné konzulární instrukce (dodatek 1 (*)) a jejích příloh a 2. nové znění Společné příručky (dodatek 2 (**)) a jejích příloh se přijímají. Při vypracování těchto znění bylo přihlédnuto k těmto změnám: změny příloh 1, 2, 3, 5, 7, 10, 12 a 15 Společné konzulární instrukce a odpovídajících příloh 5, 5A, 14B, 10, 6B, 6C a 14A Společné příručky. II. Dokumenty týkající se předchozích znění Společné konzulární instrukce a Společné příručky a jejich příloh, uvedené v dodatku 3, se zrušují současně s přijetím tohoto nového znění. III. Dokument týkající se zastoupení při udělování víz je pro informaci připojen jako dodatek 4 (***). IV. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Lucemburku dne 28. dubna 1999. Předseda C. H. SCHAPPER Přílohy 5, 9 a 10 jsou důvěrné. Viz SCH/Com-ex (98) 17. (*) (**) Důvěrný dokument. Viz SCH/Com-ex (98) 17. (***) Dokument SCH/II (95) 16, rev. 19: nezveřejněn. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 283 Dodatek 1 SPOLEČNÁ KONZULÁRNÍ INSTRUKCE PRO DIPLOMATICKÉ MISE AKONZULÁRNÍ ÚŘADY OBSAH I. Obecná ustanovení 1. Oblast působnosti 2. Definice a druhy víz 2. 1 Jednotné vízum 2. 1. 1 Letištní průjezdní vízum 2. 1. 2 Průjezdní vízum 2. 1. 3 Krátkodobé nebo cestovní vízum; vízum pro více vstupů 2. 1. 4 Hromadné vízum 2. 2 Dlouhodobé vízum 2. 3 Vízum s omezenou územní platností 2. 4 Víza udělovaná na hranicích II. Příslušná diplomatická mise nebo konzulární úřad 1. Určení příslušného státu 1. 1 Stát příslušný rozhodnout o žádosti 1. 2 Stát zastupující příslušný stát 2. Žádosti o udělení víza vyžadující konzultaci vlastního ústředního orgánu nebo ústředního orgánu jedné či několika smluvních stran podle čl. 17 odst. 2 2. 1 Konzultace vlastního ústředního orgánu 2. 2 Konzultace ústředního orgánu jedné či více smluvních stran 2. 3 Postup konzultací v rámci zastupování 3. Žádosti o udělení víza podané osobami, které nemají v zemi bydliště 4. Oprávnění udělovat jednotná víza III Přijímání žádostí 1. Formuláře žádosti o udělení víza – počet formulářů 2. Povinné doklady 3. Záruky týkající se prostředků pro návrat a obživu 4. Osobní pohovor se žadatelem IV. Právní základ 284 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 V. Posuzování žádostí a přijetí rozhodnutí Základní kritéria pro posuzování žádostí 1. Posuzování žádostí o udělení víza 1. 1 Ověření žádosti o udělení víza 1. 2 Ověření totožnosti žadatele 1. 3 Ověření cestovního dokladu 1. 4 Ověření dalších dokladů podle druhu žádosti — doklady prokazující účel cesty — doklady prokazující způsob dopravy a návratu — doklady prokazující prostředky pro obživu — doklady prokazující ubytování — další doklady podle potřeby 1. 5 Posouzení dobré víry žadatele 2. Postup rozhodování o žádostech o udělení víza 2. 1 Volba druhu víza a počtu vstupů 2. 2 Správní odpovědnost jednajícího orgánu 2. 3 Postup v případech, kdy je nutná předchozí konzultace ústředních orgánů ostatních smluvních stran a) postup b) předávání žádostí vlastnímu ústřednímu orgánu c) informace předávané ústřednímu orgánu d) předávání žádostí mezi ústředními orgány e) lhůta na odpověď – prodloužení f) rozhodování na základě výsledků konzultace g) předávání zvláštních dokladů 2. 4 Odmítnutí posoudit žádost nebo udělit vízum 3. Víza s omezenou územní platností VI. Způsob vyplňování vízového štítku 1. Oddíl pro společné údaje (oddíl 8) 1. 1 Pole „PLATÍ PRO“ 1. 2 Pole „OD … DO“ 1. 3 Pole „POČET VSTUPŮ“ 1. 4 Pole „DELKA POBYTU … DNŮ“ 1. 5 Pole „UDĚLENO V … DNE …“ 1. 6 Pole „ČÍSLO CESTOVNÍHO PASU“ 1. 7 Pole „DRUH VÍZA“ 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 285 2. Oddíl pro vnitrostátní údaje (oddíl 9) 3. Oddíl pro otisk razítka mise nebo úřadu, který vízum udělil (oddíl 4) 4. Strojově čitelná zóna (oddíl 5) 5. Další aspekty související s udělováním víz 5. 1 Podepisování víz 5. 2 Znehodnocení vyplněného vízového štítku 5. 3 Připojování vízových štítků do cestovních pasů 5. 4 Cestovní pasy a cestovní doklady, do nichž lze udělit jednotné vízum VII. Správa a organizace 1. Organizace vízových oddělení 2. Archivace spisů 3. 4. Vízové rejstříky Poplatky vybírané za udělení víza VIII. Konzulární spolupráce na místní úrovni 1. 2. 3. 4. Rámec konzulární spolupráce na místní úrovni Jak předcházet podávání více žádostí o udělení víza současně nebo opakovaně krátce po odmítnutí víza jednou osobou Posouzení dobré víry žadatele Výměna statistických údajů 286 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PŘÍLOHY KE SPOLEČNÉ KONZULÁRNÍ INSTRUKCI 1. — Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti ve všech státech Schengenu — Aktualizovaný přehled států, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti ve všech státech Schengenu — Aktualizovaný přehled států, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti jen v některých státech Schengenu Předpisy pro cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů a držitelů propustek, které vydávají svým úředníkům některé mezinárodní mezivládní organizace Seznam států, cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz, přičemž držitelé 2. 3. 4. Seznam dokladů opravňujících ke vstupu bez víza 5. Seznam žádostí o udělení víza, které vyžadují předchozí konzultaci ústředních orgánů podle čl. 17 odst. 2 6. Seznam honorárních konzulů zmocněných výjimečně a na přechodnou dobu udělovat jednotná víza 7. Orientační částky vyžadované při přechodu hranic, které každoročně stanoví vnitrostátní orgány 8. Vzor vízových štítků a informace o jejich technických a bezpečnostních specifikacích 9. Údaje, které smluvní strany případně zapisují do oddílu „poznámky“ 10. Pokyny pro zapisování údajů do strojově čitelné zóny 11. Kritéria, na základě kterých lze do cestovních dokladů udělit vízum 12. Poplatky v eurech vybírané při udělení jednotného víza 13. Pokyny pro vyplňování vízových štítků 14. Pokyny pro informování smluvních stran při udělování víz s omezenou územní platností, při prohlášení jednotného víza za neplatné od počátku, při jeho rušení a zkracování doby jeho platnosti a při udělování vnitrostátních povolení k pobytu 15. Vzory jednotných formulářů, kterými se prokazuje pozvání, závazek poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování, vypracované smluvními stranami 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 287 SPOLEČNÁ INSTRUKCE pro diplomatické mise a konzulární úřady smluvních stran Schengenské úmluvy PODMÍNKY PRO UDĚLOVÁNÍ JEDNOTNÝCH VÍZ PLATNÝCH PRO ÚZEMÍ VŠECH SMLUVNÍCH STRAN I. OBECNÁ USTANOVENÍ 1. Oblast působnosti Tato společná ustanovení vycházející z kapitoly 3 (oddílů 1 a 2) Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 uzavřené mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 (dále jen „úmluva“), ke které od té doby přistoupily Itálie, Španělsko, Portugalsko, Řecko a Rakousko, se vztahují na posuzování žádostí o udělení víz pro pobyt nepřesahující tři měsíce, včetně průjezdních víz, platných pro území všech smluvních stran (*). Víza pro pobyt delší než tři měsíce jsou i nadále udělována vnitrostátními postupy a opravňují k pobytu pouze na území daného státu. Držitelé těchto víz jsou však oprávněni projíždět přes území ostatních smluvních stran na území smluvní strany, která vízum udělila, pokud splňují podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), d) a e) a nejsou uvedeni ve vnitrostátním seznamu osob, kterým má být odepřen vstup, smluvní strany, přes jejíž území chtějí projíždět. 2. Definice a druhy víz 2. 1 Jednotné vízum Jednotné vízum je oprávnění nebo rozhodnutí udělené v podobě štítku, který smluvní strana vlepí do cestovního pasu, cestovního dokladu nebo jiného platného dokladu opravňujícího držitele k překročení hranic. Umožňuje cizinci podléhajícímu vízové povinnosti, aby se dostavil na hraniční přechod na vnější hranici smluvní strany, která vízum udělila, nebo jiné smluvní strany a požadoval podle druhu víza průjezd nebo pobyt, pokud jsou splněny ostatní podmínky pro průjezd nebo vstup. Skutečnost, že cizinec je držitelem jednotného víza, neznamená automaticky právo na vstup. 2. 1. 1 Letištní průjezdní vízum Vízum opravňuje cizince, kteří podléhají této vízové povinnosti, projít mezinárodními tranzitními zónami na letišti při mezipřistání nebo při přestupu mezi dvěma úseky mezinárodního letu, aniž by vstoupili na území dotyčné země. Požadavek této vízové povinnosti je výjimkou z obecného práva na bezvízový průchod zmíněnou tranzitní zónou. Tento typ víza je vyžadován pro státní příslušníky ze zemí uvedených v příloze 3 a pro osoby, které nejsou státními příslušníky těchto zemí, ale vlastní cestovní doklad vydaný jejich orgány. Výjimky z povinnosti získat letištní průjezdní víza jsou upraveny v části III přílohy 3. (*) Podle článku 138 úmluvy se tato ustanovení vztahují pro Francouzskou republiku a Nizozemské království pouze na jejich evropská území. 288 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 2. 1. 2 Průjezdní vízum Vízum opravňující cizince, kteří cestují z jednoho třetího státu do jiného třetího státu, k průjezdu přes území smluvních stran. Toto vízum lze udělit pro jeden, dva nebo výjimečně více průjezdů za podmínky, že žádný z průjezdů nesmí být delší než pět dnů. 2. 1. 3 Krátkodobé nebo cestovní vízum; vízum pro více vstupů Vízum umožňující cizinci vstoupit na území smluvních stran z jiných důvodů, než je přistěhování, za účelem souvislého pobytu nebo několika pobytů, jejichž délka nepřesáhne tři měsíce během půl roku ode dne prvního vstupu. Obecně lze toto vízum udělit pro jeden nebo více vstupů. Cizincům, kteří potřebují často cestovat do jednoho nebo několika států Schengenu, například z důvodu obchodní cesty, lze udělit krátkodobé vízum pro několik pobytů za podmínky, že celková délka těchto pobytů nepřesáhne tři měsíce během půl roku. Platnost tohoto víza pro více vstupů může být jeden rok a výjimečně pro některé kategorie osob delší než rok (viz V 2, 2. 1). 2. 1. 4 Hromadné vízum Jde o průjezdní vízum nebo vízum s platností omezenou na třicet dnů, které lze udělit, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak, do hromadného cestovního pasu vydaného skupině cizinců, která byla vytvořena již před rozhodnutím cestovat, za podmínky, že členové skupiny vstoupí na území, budou na něm pobývat a opustí je společně. Hromadná víza lze udělit skupinám 5 až 50 osob. Osoba odpovědná za skupinu musí mít osobní cestovní pas, a je-li to nezbytné, vízum udělené na své jméno. 2. 2 Dlouhodobé vízum Vízum pro pobyt delší než tři měsíce udělují vnitrostátní orgány každé smluvní strany v souladu s vlastními právními předpisy. Toto vízum však má platnost jednotného průjezdního víza umožňujícího držiteli cestovat na území smluvní strany, která vízum udělila, za podmínky, že celková doba průjezdu nepřesáhne pět dnů ode dne vstupu, pokud držitel splňuje podmínky vstupu a není uveden ve vnitrostátním seznamu osob, kterým má být odepřen vstup, smluvní strany, přes jejíž území chce projíždět (viz příloha 4). 2. 3 Vízum s omezenou územní platností Vízum vyznačované ve výjimečných případech do cestovního pasu, cestovního dokladu nebo jiného dokladu opravňujícího držitele k překročení hranic, je-li pobyt povolen výlučně pro vnitrostátní území jedné nebo několika smluvních stran, za podmínky, že vstup i vycestování se uskuteční přes území této smluvní strany nebo těchto smluvních stran (viz V 3). 2. 4 Víza udělovaná na hranicích (*) (*) Ve výjimečných případech lze krátkodobá nebo průjezdní víza udělovat na hranicích v souladu s podmínkami vymezenými v části II v bodu 5 Společné příručky o kontrolách na vnějších hranicích. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 289 II. PŘÍSLUŠNÁ DIPLOMATICKÁ MISE NEBO KONZULÁRNÍ ÚŘAD Cizinci, kteří podléhají vízové povinnosti (viz příloha I) a kteří chtějí vstoupit na území smluvní strany, jsou povinni obrátit se na vízové oddělení příslušné diplomatické mise nebo konzulárního úřadu. 1. Určení příslušného státu 1. 1 Stát příslušný rozhodnout o žádosti Pro posouzení žádostí o udělení jednotných krátkodobých nebo průjezdních víz jsou příslušné v tomto pořadí a) — smluvní strana, na jejímž území se nachází jediný nebo hlavní cíl cesty. Průjezdní smluvní strana se nesmí za žádných okolností považovat za hlavní cíl. Diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému je žádost podána, rozhodne v každém jednotlivém případě, která smluvní strana je hlavním cílem cesty, přičemž při svém posuzování bere v úvahu všechny skutečnosti, zejména cíl cesty, trasu a délku pobytu. Při posuzování těchto skutečností se mise nebo úřad zaměří hlavně na doklady předložené žadatelem. — Jsou-li jeden nebo několik cílů přímým důsledkem jiného cíle nebo jej doplňují, soustředí se mise nebo úřad především na hlavní důvod nebo cíl cesty. — Není-li žádný cíl přímým důsledkem jiného cíle ani jej nedoplňuje, soustředí se mise nebo úřad především na nejdelší pobyt; má-li více pobytů stejnou délku, je rozhodující první cíl. b) — smluvní strana prvního vstupu, pokud nelze určit smluvní stranu hlavního cíle cesty. Smluvní stranou prvního vstupu se rozumí stát, přes jehož vnější hranice žadatel po kontrole svých dokladů vstupuje do schengenskéhgo prostoru. — Nestanoví-li smluvní strana prvního vstupu pro žadatele vízovou povinnost, není povinna mu vízum udělit, a pokud neudělí vízum dobrovolně se souhlasem žadatele, je příslušnost přenesena na smluvní stranu prvního cíle cesty nebo na smluvní stranu prvního průjezdu, která stanoví pro držitele vízovou povinnost. — Pro posuzování žádostí a pro udělování víz s omezenou územní platností (na území jedné smluvní strany nebo na území států Beneluxu) je příslušná dotčená smluvní strana nebo dotčené smluvní strany. 1. 2 Stát zastupující příslušný stát a) Nemá-li příslušný stát v daném státě diplomatickou misi ani konzulární úřad, může jednotné vízum udělit diplomatická mise nebo konzulární úřad smluvní strany, která zastupuje zájmy příslušného státu. Vízum se uděluje jménem zastoupené smluvní strany po jejím předchozím 290 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 schválení, a je-li potřeba po konzultaci ústředních orgánů. Má-li svou misi nebo úřad jeden ze států Beneluxu, zastupuje automaticky ostatní státy Beneluxu. b) Má-li příslušný stát diplomatickou misi nebo konzulární úřad v hlavním městě země, ale nikoli v oblasti, kde je žádost podána, a má-li tam jedna nebo více smluvních stran svou misi nebo úřad, může ve výjimečných případech a výlučně v zemích s velkou rozlohou vízum udělit jiná smluvní strana zastupující příslušný stát za podmínky, že existuje výslovná dohoda o zastupování mezi těmito dvěma smluvními stranami a v souladu s podmínkami této dohody. c) Písmena a) a b) umožňují žadateli o vízum v každém případě podat žádost diplomatické misi či konzulárnímu úřadu státu zastupujícího příslušný stát nebo přímo diplomatické misi či konzulárnímu úřadu příslušného státu podle své volby. d) Podskupina pro víza vypracuje přehled dohodnutých pravidel o zastupování a pravidelně jej aktualizuje. e) Postup pro udělování schengenských víz podle čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě ve třetích zemích, kde nemají zastoupení všechny státy Schengenu, se řídí těmito zásadami: — pravidla pro zastupování v rámci vyřizování žádostí o udělení víza se vztahují na jednotná letištní průjezdní víza, průjezdní víza a krátkodobá víza udělená v rámci prováděcí úmluvy a v souladu se Společnou konzulární instrukcí. Zastupující stát je povinen uplatňovat ustanovení Společné konzulární instrukce stejně pečlivě a rychle jako při udělování vlastních víz stejného druhu a se stejnou dobou platnosti, — nestanoví-li dvoustranná dohoda výslovně jinak, nevztahují se pravidla pro zastupování na víza udělená za účelem výkonu výdělečné činnosti nebo činnosti vyžadující předchozí schválení od státu, v němž má být vykonávána. Žadatelé o tento druh víz se musí obrátit na akreditovaný konzulární úřad státu, ve kterém má být uvedená činnost vykonávána, — státy Schengenu nemají povinnost být zastoupeny pro udělování víz ve všech třetích zemích. Mohou rozhodnout, že žádosti o udělení víza podané v určitých třetích zemích nebo žádosti o udělení určitého druhu víz se musí podávat konzulárnímu úřadu nebo diplomatické misi státu, který je hlavním cílem cesty žadatele, — zhodnocení rizika nedovoleného přistěhovalectví při podání žádosti o udělení víza zcela přísluší diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu, který vyřizuje žádost, — zastoupené státy přijímají odpovědnost za vyřízení žádostí o azyl podaných držiteli víza uděleného zastupujícími státy jejich jménem, na kterém je uvedeno, že bylo uděleno v zastoupení, — ve výjimečných případech mohou dvoustranné dohody stanovit, že zastupující stát předloží žádosti o udělení víza podané určitými kategoriemi cizinců orgánům zastoupeného státu, který je hlavním cílem cesty, nebo stálému konzulárnímu úřadu tohoto státu. Tyto kategorie musí být vymezeny písemně, případně pro každou diplomatickou misi nebo konzulární úřad. V takovém případě se má za to, že vízum bylo uděleno s povolením zastoupeného státu, jak stanoví čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy, 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 291 — dvoustranné dohody se mohou průběžně měnit na základě vnitrostátního hodnocení žádostí o azyl podaných v určitém období držiteli víz udělených v zastoupení a na základě dalších relevantních údajů týkajících se udělování víz. Na základě získaných výsledků lze rozhodnout, že je možné v případě určitých diplomatických misí nebo konzulárních úřadů (a případně pro určité státní příslušnosti) od zastupování upustit, — zastupování se vztahuje pouze na udělování víz. Pokud nelze vízum udělit, neboť cizinec není schopen poskytnout dostatečné důkazy, že splňuje dané podmínky, musí být informován možnosti podat svou žádost stálému konzulárnímu úřadu nebo diplomatické misi státu Schengenu, který je jejich hlavním cílem cesty, — pravidla pro zastupování mohou být zdokonalena dalším rozvojem programového vybavení, které by umožnilo konzulárním úřadům a diplomatickým misím zastupujícího státu snadno konzultovat ústřední orgány zastupovaného státu, — přílohou tohoto dokumentu je přehled pravidel pro zastupování při udělování schengenských víz ve třetích zemích, v nichž nemají své zastoupení všechny státy Schengenu. Změny provedené v přehledu jsou po dohodě dotčených států Schengenu oznámeny ústřední skupině, aby je vzala na vědomí. 2. Žádosti o udělení víza vyžadující konzultaci vlastního ústředního orgánu nebo ústředního orgánu jedné či několika smluvních stran podle čl. 17 odst. 2 2. 1 Konzultace vlastního ústředního orgánu Diplomatická mise nebo konzulární úřad posuzující žádost požaduje povolení od svého ústředního orgánu, konzultuje jej nebo jej uvědomí o rozhodnutí, které hodlá přijmout, v případech a v souladu s pravidly a lhůtami stanovenými vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi. Případy, které vyžadují konzultaci vlastních orgánů, jsou uvedeny v příloze 5A. 2. 2 Konzultace ústředního orgánu jedné či více smluvních stran Diplomatická mise nebo konzulární úřad, u kterého byla žádost podána, žádá o povolení vlastní ústřední orgán, který žádost předá příslušným ústředním orgánům jedné nebo více smluvních stran (viz část V, 2, 2. 3). Dokud výkonný výbor neschválí konečný seznam případů, ve kterých je nutná konzultace, použije se seznam připojený jako příloha k této Společné konzulární instrukci (viz příloha 5B). 2. 3 Postup konzultací v rámci zastupování a) Žádosti o udělení víza podané státními příslušníky zemí uvedených v příloze 5C na velvyslanectví nebo na konzulárním úřadě státu Schengenu, který zastupuje jiný stát Schengenu, jsou předmětem konzultací se zastoupeným státem. b) U těchto žádostí o udělení víza se vyměňují stejné informace, jaké se v současné době vyměňují v rámci konzultací podle přílohy 5B. Formulář však musí obsahovat povinný oddíl pro odkazy na území zastoupeného státu. c) Pro lhůty, jejich prodlužování a způsob odpovědi platí stávající ustanovení Společné konzulární instrukce. d) Konzultace stanovené v příloze 5B provádí zastoupený stát. 292 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 3. Žádosti o udělení víza podané osobami, které nemají v zemi bydliště Je-li žádost podána ve státě, ve kterém nemá žadatel bydliště, a existují-li pochybnosti o jeho skutečných záměrech (zejména je-li zjištěno riziko nedovoleného přistěhovalectví), lze vízum udělit pouze po konzultaci diplomatické mise nebo konzulárního úřadu státu, kde má žadatel bydliště, nebo jeho ústředního orgánu. 4. Oprávnění udělovat jednotná víza Oprávnění udělovat jednotná víza mají s výjimkou případů zmíněných v příloze 6 výlučně diplomatické mise nebo konzulární úřady smluvních stran. III. PŘIJÍMÁNÍ ŽÁDOSTÍ 1. Formuláře žádosti o udělení víza – počet formulářů Vyplňovat formulář žádosti o udělení jednotného víza jsou povinni rovněž cizinci. Musí být vyplněn nejméně jeden formulář žádosti, který bude možné použít zejména při konzultacích ústředních orgánů. Vyžadují-li to vnitrostátní správní postupy, mohou smluvní strany požadovat více vyhotovení žádosti. 2. Povinné doklady Cizinci předkládají spolu s žádostí tyto doklady: a) platný cestovní doklad, do nějž lze udělit vízum (viz příloha 11); b) případně doklady prokazující účel a okolnosti zamýšleného pobytu. Vyplývá-li z informací předložených diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu, že žadatel má dobrou pověst, mohou ho zaměstnanci odpovědní za udělování víz zbavit povinnosti předložit zmíněné doklady. 3. Záruky týkající se prostředků pro návrat a obživu Cizinci musí přesvědčit diplomatickou misi nebo konzulární úřad, kterým podali svou žádost, že mají dostatečné prostředky pro svůj pobyt a návrat. 4. Osobní pohovor se žadatelem Obecně musí být žadatel vyzván, aby se dostavil osobně a ústně zdůvodnil svou žádost, zejména existují-li pochybnosti o skutečném účelu pobytu nebo o úmyslu vrátit se do výchozí země. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 293 Tuto zásadu lze opustit, je-li žadatel dobře znám nebo je-li vzdálenost k diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu příliš velká, a neexistují-li pochybnosti o jeho dobré víře, a v případě hromadného cestování, zaručí-li dobrou víru těchto osob vážený a důvěryhodný subjekt. IV. PRÁVNÍ ZÁKLAD Jednotná víza lze udělit, pouze jsou-li splněny podmínky vstupu vymezené v článcích 15 a 5 úmluvy. Tyto články znějí: Článek 15 Víza podle článku 10 mohou být v zásadě udělována, pouze pokud cizinec splňuje podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), c), d) a e). Článek 5 Pro pobyt, který netrvá déle než tři měsíce, může být cizinci povolen vstup na území smluvních stran, 1. pokud splňuje tyto podmínky: a) má jeden nebo více platných dokladů umožňujících překročení hranice, které stanoví výkonný výbor; b) má platné vízum, je-li požadováno; c) případně předloží doklady, které prokážou účel a podmínky předpokládaného pobytu, a má zajištěny dostatečné prostředky pro obživu jak na dobu předpokládaného pobytu, tak na návrat do země původu nebo na průjezd do třetího státu, ve kterém je zaručeno jeho přijetí, nebo je schopen si tyto prostředky legálním způsobem opatřit; d) není veden jako osoba, které má být odepřen vstup; e) nepředstavuje nebezpečí pro veřejný pořádek, bezpečnost státu nebo mezinárodní vztahy některé ze smluvních stran. 2. Cizinci, který nesplňuje všechny tyto podmínky, musí být vstup na území smluvních stran odepřen, ledaže smluvní strana pokládá z humanitárních důvodů nebo z důvodů národního zájmu nebo na základě mezinárodních závazků za nezbytné se od této zásady odchýlit. V tom případě bude přijetí omezeno na území dotyčné smluvní strany, která o tom musí uvědomit ostatní smluvní strany. Zvláštní ustanovení azylového práva a článek 18 nejsou dotčeny. Víza s omezenou územní platností lze udělit, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 11 odst. 2, čl. 14 odst. 1 a článku 16 ve spojení s čl. 5 odst. 2 (viz část V, 3). Čl. 11 odst. 2 2. Odstavec 1 nebrání smluvní straně, aby v případě potřeby v průběhu zmíněného půl roku udělila další vízum, jehož platnost bude omezena na její území. 294 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Čl. 14 odst. 1 1. Vízum nesmí být uděleno do cestovního dokladu, jestliže tento cestovní doklad není platný v žádné ze smluvních stran. Je-li cestovní doklad platný jen pro jednu nebo pro několik smluvních stran, bude udělované vízum omezeno na tuto smluvní stranu nebo tyto smluvní strany. Článek 16 Pokládá-li některá ze smluvních stran za nezbytné odchýlit se z některého z důvodů uvedených v čl. 5 odst. 2 od zásady vymezené v článku 15 a udělit vízum cizinci, který nesplňuje všechny podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1, bude platnost tohoto víza omezena na území této smluvní strany, která o tom musí uvědomit ostatní smluvní strany. V. POSUZOVÁNÍ ŽÁDOSTÍ A PŘIJETÍ ROZHODNUTÍ Diplomatická mise nebo konzulární úřad nejprve posoudí předložené doklady (1) a poté na základě těchto dokladů o žádosti o udělení víza rozhodne (2). Základní kritéria pro posouzení žádostí Při posuzování žádostí o udělení víza je třeba mít na paměti zejména: bezpečnost smluvních stran a boj proti nedovolenému přistěhovalectví i další stranky z mezinárodních vztahů. V každé zemi může mít jedno z těchto hledisek větší váhu než jiné, žádné z nich však nelze nikdy zanedbat. Pokud jde o bezpečnost, doporučuje se prověřit, zda byly provedeny nezbytné kontroly: prohlédnutí záznamů (vedených o osobách, kterým má být odepřen vstup) v Schengenském informačním systému, konzultace s ústředními orgány v zemích, kterých se tento postup týká. Diplomatická mise nebo konzulární úřad plně odpovídají za vyhodnocení rizika přistěhovalectví. Účelem posuzování žádostí je odhalit žadatele, kteří se chtějí usadit jako přistěhovalci na území smluvních stran a chtějí na ně vstoupit s vízem uděleným pro účely turistiky, studia, služební cesty nebo návštěvy rodiny. Proto je nutná zvláštní bdělost u „rizikových kategorií“, tj. nezaměstnaných, osob s nepravidelnými příjmy atd. V případě jakékoli pochybnosti o pravosti předložených dokladů a doprovodných dokumentů diplomatická mise nebo konzulární úřad vízum neudělí. Naopak, kontroly budou usnadněny pro žadatele, u kterých je na základě výměny informací v rámci konzulární spolupráce zjištěno, že mají dobrou víru. 1. Posuzování žádostí o udělení víza 1. 1 Ověření žádosti o udělení víza — požadovaná délka pobytu musí odpovídat účelu pobytu, — odpovědi na otázky ve formuláři musí být úplné a ve vzájemném souladu. Součástí formuláře musí být fotografie totožnosti žadatele a musí v něm být pokud možno uveden hlavní cíl cesty. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 295 1. 2 Ověření totožnosti žadatele a ověření, zda je o žadateli veden záznam v Schengenském informačním systému (SIS) jako o osobě, které má být odepřen vstup, nebo zda představuje jiné ohrožení (bezpečnosti), které je důvodem pro neudělení víza, nebo zda žadatel představuje riziko z hlediska přistěhovalectví, neboť při předchozím pobytu překročil povolenou délku pobytu. 1. 3 Ověření cestovního dokladu — ověření, zda je cestovní doklad v pořádku: musí být úplný, nesmí být padělaný ani pozměněný, — ověření územní platnosti cestovního dokladu: musí být platný pro vstup na území smluvních stran, — ověření doby platnosti cestovního dokladu: doba platnosti cestovního dokladu musí být o tři měsíce delší než doba platnosti víza (čl. 13 odst. 2 úmluvy), — z naléhavých humanitárních důvodů nebo z důvodů národního zájmu nebo na základě mezinárodních závazků bude možné ve zcela výjimečných případech vyznačit vízum i do cestovního dokladu, jehož doba platnosti je kratší, než je uvedeno v předchozím odstavci (tři měsíce), pokud je doba platnosti tohoto dokladu delší než doba platnosti víza a pokud není ohrožena záruka návratu, — ověření délky předchozích pobytů na území smluvních stran. 1. 4 Ověření dalších dokladů podle druhu žádosti Počet a povaha dalších požadovaných dokladů závisí na možném riziku nedovoleného přistěhování a na místní situaci (například směnitelnosti měny) a může se v jednotlivých zemích lišit. Pokud jde o hodnocení dalších dokladů, mohou se diplomatické mise nebo konzulární úřady smluvních stran dohodnout na praktickém postupu přizpůsobeném místním podmínkám. Další doklady se musí povinně týkat účelu cesty, způsobu dopravy a návratu, prostředků pro obživu a ubytování: — další doklady týkající se účelu cesty: — písemné pozvání, — předvolání, — organizovaný zájezd, — další doklady týkající se způsobu dopravy a návratu: — zpáteční jízdenka, — devizy na benzín nebo pojištění vozidla, — další doklady týkající se prostředků pro obživu: Jako doklad, jímž se prokazují prostředky pro obživu, lze přijmout: hotové peníze ve volně směnitelné měně, cestovní šeky, šekové knížky k devizovému účtu, kreditní karty nebo jakékoli jiné prostředky zaručující devizové zdroje. 296 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Výše prostředků pro obživu musí být úměrná délce a účelu pobytu a životním nákladům v navštíveném státě nebo státech Schengenu. Pro tento účel stanoví vnitrostátní orgány smluvních stran každoročně referenční částky potřebné pro překročení hranic (viz příloha 7) (*), — další doklady týkající se ubytování: Jako doklady, jimiž lze prokázat ubytování, lze mimo jiné přijmout: a) rezervace v hotelu nebo v podobném zařízení; b) doklady prokazující nájemní smlouvu nebo vlastnické právo na jméno žadatele k nemovitosti umístěné v zemi pobytu; c) uvádí-li cizinec, že bude bydlet u jiné osoby nebo v nějakém zařízení, musí diplomatické mise a konzulární úřady ověřit, zda tam bude cizinec skutečně ubytován: — buď ověřením u vnitrostátních orgánů, je-li to nutné, — nebo požadavkem, aby žadatel předložil potvrzení závazku poskytnout ubytování v podobě jednotného formuláře vyplněného ubytovatelem a orazítkovaného příslušným orgánem smluvní strany v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Výkonný výbor může schválit vzor takového formuláře, — nebo požadavkem, aby žadatel předložil osvědčení nebo úřední či veřejný dokument potvrzující závazek poskytnout ubytování, jehož podoba je v souladu s vnitrostátním právem dotčené smluvní strany a který je v souladu s ním ověřen. Předložení dokladů potvrzujících závazek poskytnout ubytování, které jsou uvedeny ve dvou předchozích odrážkách, neznamená novou podmínku pro udělení víz. Tyto doklady slouží praktickému účelu a mají prokázat existenci ubytování a případně prostředků pro obživu. Pokud smluvní strana takový dokument používá, musí v každém případě obsahovat údaje o totožnosti ubytovatele a ubytovaného nebo ubytovaných, adresu místa ubytování, délku a účel pobytu, případné údaje o rodinných vztazích a údaj o řádnosti pobytu ubytovatele. Po udělení víza vyznačí diplomatická mise nebo konzulární úřad na tento dokument své razítko a napíše na něj číslo víza, aby se zabránilo jeho opakovanému použití. Účelem těchto kontrol je vyloučit falešná nebo podvodná pozvání nebo pozvání od cizinců, kteří v zemi pobývají nedovoleným nebo nejistým způsobem. Před podáním žádosti o udělení víza může být žadatel zbaven povinnosti předložit doklady potvrzující ubytování, je-li schopen prokázat, že má dostatečné finanční prostředky pro pokrytí svých nákladů na obživu a ubytování ve státě nebo státech Schengenu, které hodlá navštívit; (*) Tyto referenční částky se stanoví podle pravidel uvedených ve Společné příručce o vnějších hranicích v části I. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 297 — Další doklady, které mohou být podle potřeby vyžadovány, například: — doklad o bydlišti a doklad o svazcích se zemí bydliště, — souhlas rodičů v případě nezletilých, — doklad o sociálním a profesním postavení žadatele. — Pokud vnitrostátní právo některého státu Schengenu vyžaduje pro doložení pozvání soukromých osob nebo pro služební cesty závazek poskytnutí podpory, osvědčení o ubytování nebo potvrzení o přijetí, použije se pro ně jednotný formulář. 1. 5 Posouzení dobré víry žadatele Při posuzování dobré víry žadatele ověří diplomatická mise nebo konzulární úřad v rámci konzulární spolupráce na místní úrovni, zda je žadatel znám jako osoba jednající v dobré víře. Kromě toho rovněž posoudí informace získané výměnou, jak je uvedeno v kapitole VIII, 3 této instrukce. 2. Postup rozhodování o žádostech o udělení víza 2. 1 Volba druhu víza a počtu vstupů Jednotné vízum podle článku 11 může být: — cestovní vízum platné pro jeden nebo více vstupů, přičemž délka nepřetržitého pobytu ani celková délka po sobě následujících pobytů nesmí přesáhnout tři měsíce během půl roku ode dne prvního vstupu, — vízum s dobou platnosti jeden rok, které opravňuje k tříměsíčnímu pobytu během půl roku a k několika vstupům; toto vízum lze udělit osobám, které poskytnou nezbytné záruky a o které mají smluvní strany zvláštní zájem. Výjimečně může být určitým kategoriím osob uděleno vízum opravňující k několika vstupům s dobou platnosti delší než jeden rok, nejvýše však pět let, — průjezdní vízum, které opravňuje držitele, aby jednou, dvakrát nebo výjimečně vícekrát cestoval přes území smluvních stran na území třetího státu, přičemž doba průjezdu nesmí překročit pět dní, pokud je vstup cizince na území cílového třetího státu zaručen a pokud zvolená trasa obvykle vyžaduje průjezd územím smluvních stran. 2. 2 Správní odpovědnost jednajícího orgánu Diplomatický zástupce nebo vedoucí konzulárního oddělení přejímají v souladu se svými vnitrostátními pravomocemi plnou odpovědnost za praktický postup při udělování víz na svých misích nebo úřadech a vzájemně se informují. Diplomatická mise nebo konzulární úřad rozhoduje na základě všech údajů, které má k dispozici, a s ohledem na konkrétní situaci každého žadatele. 298 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 2. 3 Postup v případech, kdy je nutná předchozí konzultace ústředních orgánů ostatních smluvních stran Smluvní strany se dohodly zavést systém, podle něhož budou provádět konzultace ústředních orgánů. Dojde-li k selhání technického systému konzultací, lze na přechodnou dobu a podle situace přijmout tato opatření: — omezení konzultovaných případů na ty, u kterých je konzultace považována za nevyhnutelnou, — využití místní sítě velvyslanectví a konzulátů dotčených smluvních stran pro uskutečnění konzultací, — využití sítě velvyslanectví smluvních stran a) v zemi, která si konzultaci vyžádala, b) v zemi, která konzultaci poskytuje, — využití běžných způsobů komunikace mezi kontaktními místy: fax, telefon atd. , — posílení ostražitosti ve společném zájmu. Udělování víz žadatelům z kategorií uvedených v příloze 5B, u nichž je nutná konzultace ústředních orgánů – ministerstva zahraničních věcí nebo jiného orgánu – (čl. 17 odst. 2 úmluvy), se řídí postupem uvedeným níže. Diplomatická mise nebo konzulární úřad, u kterého podá žádost osoba z některé z těchto kategorií, je povinna se nejprve ujistit, že o žadateli není veden záznam v Schengenském informačním systému za účelem odepření vstupu. Poté následuje tento postup: a) Postup Postup podle písmene b) se nepoužije, je-li žadatel veden v Schengenském informačním systému jako osoba, které má být odepřen vstup. b) Předávání žádostí vlastnímu ústřednímu orgánu Diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému podá žádost osoba z kategorií, u nichž je nutné provádět konzultace, neprodleně zašle tuto žádost ústřednímu orgánu ve své zemi, — pokud se ústřední orgán rozhodne zamítnout žádost, pro kterou je daná smluvní strana příslušná, není nezbytné zahájit konzultační postup s ústředními orgány smluvních stran, které žádaly, aby byly konzultovány, ani v něm pokračovat, — pokud je žádost posuzována v zastoupení příslušného státu, předá ji ústřední orgán smluvní strany, které byla žádost podána, ústřednímu orgánu příslušného státu. Pokud se ústřední orgán zastupovaného státu, nebo je-li to sjednáno v dohodě o zastupování, ústřední orgán zastupujícího státu rozhodne žádost o udělení víza zamítnout, není nezbytné zahájit konzultační postup s ústředními orgány jiných smluvních stran, které žádaly, aby byly konzultovány, ani v něm pokračovat. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 299 c) Informace předávané ústřednímu orgánu V rámci konzultace ústředních orgánů předávají diplomatické mise nebo konzulární úřady, kterým byla žádost podána, svému ústřednímu orgánu tyto informace: 1. diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému byla žádost podána; 2. příjmení a jména, datum a místo narození, a jsou-li známa, jména rodičů žadatele; 3. státní příslušnost žadatele (žadatelů), a jsou-li známy, předchozí státní příslušnosti; 4. druh a číslo předloženého cestovního dokladu (předložených cestovních dokladů), datum jejich vydání a datum konce platnosti; 5. délka a účel zamýšleného pobytu; 6. předpokládaný datum cesty; 7. bydliště, povolání a zaměstnavatel žadatele; 8. informace od členských států, zejména předchozí žádosti a pobyty ve státech Schengen; 9. hranice, přes kterou má žadatel v úmyslu vstoupit na území Schengenu; 10. jiná jména (rodné příjmení, případně jméno po svatbě, aby byla totožnost doplněna v souladu s požadavky vnitrostátního práva smluvních stran a s vnitrostátním právem státu, jehož je žadatel státním příslušníkem); 11. další informace považované diplomatickou misí nebo konzulárním úřadem za nutné, například o manželovi nebo manželce nebo o nezletilých dětech doprovázejících dotyčnou osobu, o vízech udělených žadateli dříve a o žádostech o udělení víza pro stejný cíl cesty. Tyto údaje jsou přebírány z formuláře žádosti o udělení víza v pořadí, v němž jsou na formuláři uvedeny. Uvedené rubriky jsou základem pro informace, které se zasílají v rámci konzultace ústředních orgánů. Smluvní strana, která konzultaci provádí, obecně odpovídá za způsob předávání těchto informací, přičemž datum a čas předání a přijetí ústředními orgány musí být jasně vyznačeny. d) Předávání žádostí mezi ústředními orgány Ústřední orgán smluvní strany, jejíž mise nebo úřad žádost obdržel, konzultuje ústřední orgán nebo orgány smluvní strany nebo stran, které o konzultaci požádaly. Ústředními orgány jsou v tomto smyslu orgány, které smluvní strany určí. Po provedení nutného ověření předají tyto orgány své hodnocení žádosti o udělení víza ústřednímu orgánu, který je konzultoval. 300 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 e) Lhůta na odpověď’– Prodloužení Maximální lhůta pro odpověď dotázaných ústředních orgánů ústřednímu orgánu, který o konzultaci požádal, je sedm kalendářních dnů. Tato první lhůta na odpověď se počítá od předání žádosti ústředním orgánem, který o konzultaci požádal. Požádá-li během těchto sedmi dnů některý z konzultovaných ústředních orgánů o prodloužení lhůty, lze ji prodloužit o sedm dnů. Ve výjimečných případech může konzultovaný ústřední orgán podat odůvodněnou žádost o prodloužení o více než sedm dnů. Konzultované orgány dbají, aby v naléhavých případech byla odpověď zaslána co nejdříve. Neposkytnutí odpovědi během původní lhůty nebo případně během prodloužené lhůty se považuje za souhlas a znamená to, že konzultovaná smluvní strana nebo konzultované smluvní strany nemají žádnou námitku proti udělení víza. f) Rozhodování na základě výsledků konzultace Po uplynutí původní nebo prodloužené lhůty může ústřední orgán smluvní strany, které byla žádost podána, pověřit svou diplomatickou misi nebo konzulární úřad udělením jednotného víza. Nevydá-li vlastní ústřední orgán výslovné rozhodnutí, může diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému byla žádost podána, vízum udělit po uplynutí lhůty čtrnácti dnů od předání žádosti ústředním orgánem, který konzultaci poskytuje. Každý ústřední orgán uvědomí své mise a úřady o začátku konzultační lhůty. Je-li ústřednímu orgánu podána žádost o výjimečné prodloužení lhůty, uvědomí o tom misi nebo úřad, kterému byla žádost podána; ten nesmí o žádosti rozhodnout dříve, než obdrží od vlastního ústředního orgánu výsledné pokyny. g) Předávání zvláštních dokladů Ve výjimečných případech může velvyslanectví, kterému byla žádost o udělení víza podána, na žádost konzulárního úřadu státu konzultovaného v souladu s článkem 17 prováděcí úmluvy předat formulář žádosti o udělení víza (s místem pro fotografii). Tento postup se uplatňuje pouze ve městech, kde jsou diplomatické mise nebo konzulární úřady konzultujícího i konzultovaného státu, a pouze pro osoby se státní příslušností uvedenou v příloze 5B. Odpověď na konzultaci nebo žádost o prodloužení lhůty na odpověď se v žádném případě nesmějí předávat na místní úrovni, s výjimkou konzultací na místní úrovni konaných podle stávajících ustanovení přílohy 5B Společné konzulární instrukce; vždy se musí využít konzultační struktury mezi ústředními orgány. 2. 4 Odmítnutí posoudit žádost nebo udělit vízum V případech, kdy diplomatická mise nebo konzulární úřad smluvní strany odmítne posoudit žádost nebo udělit vízum, se řízení a možné opravné prostředky řídí právem dané smluvní strany. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 301 Je-li žádost o udělení víza zamítnuta a stanoví-li vnitrostátní předpisy, že zamítnutí musí být odůvodněno, musí odůvodnění vycházet z tohoto znění: „Vaše žádost o udělení víza byla zamítnuta podle článku 15 ve spojení s článkem 5 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 19. června 1990, neboť nesplňujete podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), c), d), e) zmíněné úmluvy (odpovídající zakroužkujte), která stanoví… (znění dotyčné podmínky nebo podmínek). “ Toto odůvodnění lze případně doplnit podrobnějšími údaji nebo může obsahovat jiné informace podle požadavků, které v této oblasti stanoví vnitrostátní právní předpisy. Je-li velvyslanectví nebo konzulární úřad zastupující partnerský stát nucen přerušit posuzování žádosti o udělení víza, jsou povinny o tom žadatele uvědomit a informovat jej, že se může obrátit na diplomatickou misi nebo na konzulární úřad státu, který je příslušný pro posouzení žádosti o udělení víza. 3. Víza s omezenou územní platností Víza, jejichž územní platnost je omezena na výsostné území jedné nebo několika smluvních stran, lze udělit: 1. v případech, kdy diplomatická mise nebo konzulární úřad považuje za nezbytné odchýlit se od zásady uvedené v článku 15 úmluvy (článek 16) z některého z důvodů uvedených v čl. 5 odst. 2 (humanitární důvody nebo národní zájem nebo mezinárodní závazky); 2. v případě stanoveném v článku 14 úmluvy, podle něhož: „1. Vízum nesmí být uděleno do cestovního dokladu, jestliže tento cestovní doklad není platný v žádné ze smluvních stran. Je-li cestovní doklad platný jen pro jednu nebo pro několik smluvních stran, bude udělované vízum omezeno na tuto smluvní stranu nebo tyto smluvní strany. 2. Pokud jedna nebo několik smluvních stran neuznává cestovní doklad za platný, lze vízum udělit formou povolení, které vízum nahradí. “; 3. v případě, kdy z důvodu naléhavosti (humanitární důvody, národní zájem nebo mezinárodní závazky) diplomatická mise nebo konzulární úřad nekonzultuje ústřední orgány nebo kdy tento postup vede k námitkám; 4. v případě, kdy diplomatická mise nebo konzulární úřad udělí, je-li to nezbytné, žadateli, který již v období šesti měsíců využil vízum platné tři měsíce, nové vízum pro pobyt během stejného pololetí. V případech 1, 3 a 4 je platnost omezena na území jedné smluvní strany, států Beneluxu nebo dvou států Beneluxu, v případě 2 je omezena na území jedné nebo několika smluvních stran, států Beneluxu nebo dvou států Beneluxu. Diplomatické mise nebo konzulární úřady ostatních smluvních stran musí být informovány o udělení těchto víz. 302 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 VI. ZPŮSOB VYPLŇOVÁNÍ VÍZOVÉHO ŠTÍTKU Přílohy 8 a 13 obsahují: popis bezpečnostních prvků štítku (8); vyplněné vzory vízových štítků (13). 1. Oddíl pro společné údaje (oddíl 8) 1. 1 Pole „PLATÍ PRO“ V tomto poli se uvádí území, kam je držitel víza oprávněn cestovat. Toto pole lze vyplnit pouze jedním z následujících tří způsobů: a) státy Schengenu; b) stát nebo státy Schengenu, na jehož nebo na jejichž území je platnost víza omezena (v tomto případě se používají tyto zkratky: A pro Rakousko, F pro Francii, D pro Německo, E pro Španělsko, GR pro Řecko, P pro Portugalsko, I pro Itálii, L pro Lucembursko, N pro Nizozemsko a B pro Belgii); c) Benelux. — Pokud se štítek použije pro udělení jednotného víza podle článků 10 a 11 úmluvy nebo pro udělení víza, jehož platnost není omezena na území smluvní strany, která je udělila, vyplní se pole „platí pro“ slovy „státy Schengenu“ v jazyce smluvní strany, která vízum udělila. — Pokud se štítek použije pro udělení víz, která omezují vstup, pobyt a vycestování pouze na území jednoho státu, je v tomto poli v národním jazyce uveden název smluvní strany, na kterou je vstup, pobyt a vycestování držitele víza omezeno. — Podle článku 14 úmluvy se může omezená územní platnost vztahovat na území více smluvních stran; v takovém případě se názvy dotčených smluvních stran vepíší do tohoto pole. — Omezení územní platnosti se nemůže rovněž vztahovat na menší území, než je území některé smluvní strany. 1. 2 Pole „OD … DO“ V tomto poli je uvedeno období, během kterého může držitel víza uskutečnit povolený pobyt. Za slovem „OD“ je zapsán den, od kterého smí držitel vstoupit na území, pro které je vízum platné: — den se zapisuje dvěma číslicemi, odpovídá-li den jednociferné číslici, je první z nich nula, — spojovník, 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 303 — měsíc se zapisuje dvěma číslicemi, odpovídá-li měsíc jednociferné číslici, je první z nich nula, — spojovník, — rok se zapisuje dvěma číslicemi, které odpovídají posledním dvěma číslicím letopočtu, — například: 15-04-94 = 15. dubna 1994. Za slovem „DO“ se píše poslední den období, během kterého může držitel víza uskutečňovat pobyt, ke kterému jej vízum opravňuje. Držitel víza musí území, pro které vízum platí, opustit do půlnoci uvedeného dne. Toto datum se zapisuje stejným způsobem jako předchozí datum. 1. 3 Pole „POČET VSTUPŮ“ V tomto poli je uveden počet povolených vstupů držitele víza na území, pro které vízum platí; jinými slovy to znamená počet období pobytu, mezi které může rozdělit povolené dny pobytu uvedené v poli 1. 4. Počet vstupů může být jeden, dva nebo více. Číslo se zapisuje doprava do předtištěného pole a používá se číslic „01“ nebo „02“ nebo zkratky „MULT“, opravňuje-li vízum k více než dvěma vstupům. U průjezdního víza se povoluje pouze jeden nebo dva vstupy (zapíše se „01“ nebo „02“). Více než dva vstupy (poznámka „MULT“) se povolují pouze ve výjimečných případech. Vízum pozbývá platnosti, jakmile se celkový počet vycestování držitele rovná počtu povolených vstupů, a to i v případě, že držitel nevyužil maximálně povolený počet dnů pobytu. 1. 4 Pole „DÉLKA POBYTU … DNŮ“ V tomto poli je uveden počet dnů, po který může držitel pobývat na území, pro které vízum platí (*). Tento pobyt lze uskutečnit vcelku nebo jej lze rozdělit podle počtu povolených dnů na několik úseků v období uvedeném v bodu 1. 2 při zachování povoleného počtu vstupů podle bodu 1. 3. Počet povolených dnů pobytu se zapisuje na volné místo mezi slova „DÉLKA POBYTU“ a slovo „DNŮ“ dvěma číslicemi, z nichž první je nula v případě, že počet dnů je menší než 10. Nejvyšší počet dnů, který může být v tomto poli zapsán, je 90 dnů za půl roku. (*) U průjezdních víz nesmí délka průjezdu přesáhnout pět dnů. 304 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 1. 5 Pole „UDĚLENO V … DNE …“ V tomto poli je uveden v jazyce smluvní strany, která vízum udělila, název města, ve kterém se nachází diplomatická mise nebo konzulární úřad, který vízum udělil. Toto jméno se vpisuje mezi slova „V“ a „DNE“. Za slovo „DNE“ se zapíše datum udělení víza. Datum udělení víza se zapisuje stejným způsobem jako data popisovaná v bodu 1. 2. Totožnost orgánu, který vízum udělil, může být určena pomocí razítka, které se vyznačuje v poli 4. 1. 6 Pole „ČÍSLO CESTOVNÍHO PASU“ V tomto poli je uvedeno číslo cestovního pasu, do něhož je vyznačen vízový štítek. Za tímto číslem následuje odkaz na nezletilé děti a manžela nebo manželku zapsané v cestovním pasu, které doprovázejí držitele (písmeno „X“ pro děti, před kterým je uveden jejich počet (například 3X = tři děti) a písmeno „Y“ pro manžela nebo manželku). Číslo cestovního pasu je číslo série, které je předtištěno nebo perforováno na všech nebo téměř všech stránkách cestovního pasu. 1. 7 Pole „DRUH VÍZA“ Pro usnadnění práce kontrolních orgánů je v tomto poli pomocí písmen A, B, C a D upřesněn druh víza: A: letištní průjezdní vízum, B: průjezdní vízum, C: krátkodobé vízum, D: dlouhodobé vnitrostátní vízum. Pro víza s omezenou územní platností a pro hromadná víza se používají písmena A, B nebo C podle konkrétního případu. 2. Oddíl pro vnitrostátní údaje („Poznámky“) (oddíl 9) Na rozdíl od oddílu 8 (společné a povinné údaje) je tento oddíl vyhrazen pro případné poznámky související s vnitrostátními předpisy. Ačkoli smluvní strany mohou uvádět jakékoli poznámky, které považují za relevantní, jsou povinny o tom uvědomit své partnery, aby jim tyto poznámky byly srozumitelné (viz příloha 9). 3. Oddíl pro otisk razítka mise nebo úřadu, který vízum udělil (oddíl 4) Razítko mise nebo úřadu, který vízum udělil, se vyznačuje do obdélníku vymezeného levou stranou štítku a oddílem „Poznámky“ a hlubotiskovým polem a strojově čitelnou zónou. Velikost a obsah razítka a druh použitého inkoustu určují vnitrostátní předpisy smluvních stran. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 305 4. Strojově čitelná zóna (oddíl 5) O formátu vízového štítku i strojově čitelné zóny rozhodlo ICAO na návrh států Schengenu. Tuto zónu tvoří dva řádky po 36 znacích (OCR B-10 cpi). Způsob vyplnění tohoto oddílu popisuje příloha 10. 5. Další aspekty související s udělováním víz 5. 1 Podepisování víz Pokud právo nebo zvyklosti smluvní strany vyžadují vlastnoruční podpis, podepisuje štítek vlepený do cestovního pasu k tomu příslušný úředník. Podpis je umístěn na pravou stranu pole „Poznámky“ tak, aby část podpisu přesahovala na stránku cestovního pasu nebo cestovního dokladu, aniž by však zasahovala do strojově čitelné zóny. 5. 2 Znehodnocení vyplněného vízového štítku Na vízovém štítku nesmí být přepisováno ani škrtáno. Dojde-li při udělování víza k chybě, musí být štítek znehodnocen. — Je-li chyba zjištěna dříve, než se štítek vlepí do cestovního pasu, štítek se zničí nebo úhlopříčně přestříhne na poloviny. — Je-li chyba zjištěna po vlepení štítku do cestovního pasu, štítek se přeškrtne červeným křížem a vlepí se štítek nový. 5. 3 Připojování vízových štítků do cestovních pasů Štítek se vyplní před vlepením do cestovního pasu. Razítko a podpis se na štítek doplní po vlepení do cestovního pasu nebo cestovního dokladu. Jakmile je vízový štítek správně vyplněn, vlepí se na první volnou stránku v cestovním pasu, na které nejsou žádné jiné údaje ani razítka – kromě identifikačního razítka žádosti. Cestovní pasy, v nichž není dost volného místa k vlepení štítku, cestovní pasy, u nichž uplynula doba platnosti, a cestovní pasy, které neumožňují v době platnosti víza vycestování z daného území nebo návrat cizince do jeho země původu nebo vstup do třetí země (viz článek 13 úmluvy), se odmítnou. 5. 4 Cestovní pasy a cestovní doklady, do nichž lze udělit vízum Kritéria pro rozhodování, do kterých cestovních dokladů lze udělit vízum v souladu s čl. 17 odst. 3 písm. a) úmluvy, jsou uvedena v příloze 11. 306 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 V souladu s článkem 14 nesmí být vízum uděleno do cestovního dokladu, jestliže tento cestovní doklad není platný v žádné ze smluvních stran. Je-li cestovní doklad platný jen pro jednu nebo několik smluvních stran, bude udělené vízum omezeno na tuto smluvní stranu nebo tyto smluvní strany. Pokud jedna nebo několik smluvních stran neuznává cestovní doklad za platný, lze vízum udělit formou povolení, které vízum nahrazuje. Toto povolení se zapíše na zvláštní list papíru a může mít pouze účinek víza s omezenou územní platností. 1. Organizace vízových oddělení VII. SPRÁVA A ORGANIZACE Organizace vízových oddělení je v pravomoci každé smluvní strany. Vedoucí diplomatické mise nebo konzulárního úřadu je povinen zajistit, aby oddělení příslušné pro udělování víz bylo organizováno způsobem, kterým se vyloučí jakékoli nedbalé jednání, které by mohlo usnadňovat krádeže nebo padělání. — Zaměstnanci odpovědní za udělování víz nesmějí být žádným způsobem vystaveni tlakům na místní úrovni. — Aby se zabránilo vytvoření „rutiny“, která by mohla způsobit snížení bdělosti, musí být úředníci na svých místech pravidelně obměňováni. — Uchovávání a používání vízových štítků musí podléhat obdobným bezpečnostním opatřením, jaká se používají pro jiné dokumenty vyžadující ochranu. 2. Archivace spisů Každá smluvní strana odpovídá za archivaci žádostí o udělení víza včetně fotografií žadatelů u žádostí, které podléhaly konzultaci ústředních orgánů. Žádosti o udělení víza se musí archivovat nejméně rok v případě udělení a nejméně pět let v případě neudělení víza. Pro usnadnění nalezení žádostí jsou na ně při konzultacích a odpovědích na konzultace uváděna čísla kartotéky a archívu. 3. Vízové rejstříky Každá smluvní strana registruje udělená víza v souladu se svými zvyklostmi. Znehodnocené vízové štítky musí být rovněž registrovány. 4. Poplatky vybírané za udělení víza Poplatky, které se vybírají za udělení víza, jsou uvedeny v příloze 12. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 307 VIII. KONZULÁRNÍ SPOLUPRÁCE NA MÍSTNÍ ÚROVNI 1. Rámec konzulární spolupráce na místní úrovni Konzulární spolupráce na místní úrovni se obecně zaměřuje na odhad rizika přistěhovalectví. Jejím cílem je zejména určit společná kritéria pro posuzování žádostí, výměna informací o používání padělaných dokladů, o případných trasách nedovoleného přistěhovalectví a o odmítnutých žádostech o udělení víza, pokud jsou zjevně bezdůvodné nebo podvodné. Tato spolupráce by rovněž měla umožňovat výměnu informací o žadatelích v dobré víře a o společném poskytování informací veřejnosti o podmínkách pro podávání žádostí o udělení schengenského víza. Konzulární spolupráce rovněž přihlíží k místním správním podmínkám a sociální a hospodářské struktuře. Diplomatické mise a konzulární úřady pořádají pravidelná setkání v závislosti na okolnostech a na úrovních, které považují za odpovídající; zprávy o těchto setkáních podávají ústředním orgánům. Na žádost předsednictví mohou předkládat všeobecnou pololetní zprávu. 2. Jak předcházet podávání více žádostí o udělení víza současně nebo opakovaně krátce po odmítnutí víza jednou osobou Výměna informací mezi diplomatickými misemi a konzulárními úřady a identifikace žádostí razítkem nebo jiným způsobem slouží k vyloučení možnosti, aby jedna osoba podávala současně nebo opakovaně více žádostí o udělení víza buď během posuzování žádosti, nebo po jejím zamítnutí, u téže nebo u jiné diplomatické mise nebo konzulárního úřadu. Aniž jsou dotčeny konzultace, které mohou probíhat mezi diplomatickými misemi či konzulárními úřady, a výměna informací mezi nimi, vyznačí diplomatická mise či konzulární úřad, kterým byla žádost podána, do cestovního pasu každého žadatele razítko, na kterém je uvedeno: „Žádost o udělení víza podána dne… v …“. Volné místo za slovem „dne“ se vyplní šesti číslicemi (dvě pro označení dne, dvě pro měsíc a dvě pro rok); volné místo za slovem „v“ je vyhrazeno pro údaj o dotčené diplomatické misi nebo konzulárním úřadě. Dále se doplní kód druhu požadovaného víza. O vyznačení razítka do diplomatických a služebních pasů rozhodne mise či úřad, kterým byla žádost podána. Razítko lze vyznačit rovněž pro žádosti o udělení dlouhodobého víza. Je-li vízum udělováno v zastoupení, je na razítku za kódem pro druh požadovaného víza uvedeno písmeno „R“ následované kódem zastoupeného státu. Je-li vízum uděleno, je vízový štítek pokud možno nalepen přes otisk tohoto identifikačního razítka. Ve výjimečných případech, kdy nelze vyznačit razítko, uvědomí diplomatická mise nebo konzulární úřad vykonávající předsednictví příslušnou schengenskou pracovní skupinu a předloží jí ke schválení návrh náhradního řešení, například výměnu fotokopií cestovních pasů nebo seznamů zamítnutých žádostí o udělení víza s uvedením důvodů zamítnutí. Vedoucí diplomatických misí nebo konzulárních úřadů rozhodnou z podnětu předsednictví nebo z vlastního podnětu, zda je nezbytné přijmout náhradní nebo doplňující preventivní opatření. 308 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 3. Posouzení dobré víry žadatele Pro usnadnění posouzení dobré víry žadatelů o víza si mohou diplomatické mise nebo konzulární úřady v souladu s vnitrostátními právními předpisy vyměňovat informace na základě ujednání uzavřených na místní úrovni v rámci své spolupráce a v souladu s bodem 1 této kapitoly. Pravidelně si mohou vyměňovat informace o osobách, jejichž žádost byla zamítnuta, neboť použily ukradené, ztracené nebo padělané doklady, nedodržely datum vycestování uvedené na předchozím vízu nebo existuje riziko pro bezpečnost, a zejména je-li důvod se domnívat, že jde o pokus o nedovolené přistěhování na území smluvních stran. Společně vyměňované a vypracované informace slouží jako pracovní nástroj pro posouzení žádostí o udělení víza. Nenahrazují však vlastní posouzení žádosti o udělení víza, ani vyhledávání v Schengenském informačním systému, ani konzultace dožadujících ústředních orgánů. 4. Výměna statistických údajů 4. 1 Statistické údaje o udělených krátkodobých vízech, průjezdních vízech a letištních průjezdních vízech a o formálně zamítnutých žádostech o taková víza se vyměňují každé tři měsíce. 4. 2 Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z článku 16 úmluvy, které jsou jasně vyloženy v příloze 14 Společné konzulární instrukce a podle kterých musí státy Schengenu ve lhůtě 72 hodin předat podrobné údaje o vízech s omezenou územní platností, jsou diplomatické mise a konzulární úřady států Schengenu povinny si každý měsíc vyměňovat statistické údaje o vízech s omezenou územní platností udělených v předchozím měsíci a předávat je svému vnitrostátnímu ústřednímu orgánu. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 309 PŘÍLOHA 1 I. Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti ve všech státech Schengenu II. Aktualizovaný přehled států, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti ve všech státech Schengenu III. Aktualizovaný přehled států, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti jen v některých státech Schengenu Níže uvedené seznamy odrážejí rozhodnutí přijatá schengenským výkonným výborem do 1. května 1999. Informace o případných změnách provedených po 1. květnu 1999 lze získat u příslušných útvarů Komise nebo generálního sekretariátu Rady. I. Společný seznam států (*), jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti ve všech státech Schengenu. SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY (**) AFGHÁNISTÁN (**) ANTIGUA A BARBUDA ALBÁNIE (**) ARMÉNIE (**) ANGOLA (**) ÁZERBÁJDŽÁN (**) BOSNA A HERCEGOVINA BARBADOS BANGLADÉŠ (**) BURKINA FASO (**) BULHARSKO (**) BAHRAJN (**) BURUNDI (**) BENIN (**) BAHAMY BHÚTÁN (**) BOTSWANA BĚLORUSKO (**) BELIZE KONŽSKÁ DEMOKRATICKÁ REPUBLIKA (**) STŘEDOAFRICKÁ REPUBLIKA (**) KONGO (**) POBŘEŽÍ SLONOVINY (**) KAMERUN (**) ČÍNA (**) KUBA (**) KAPVERDY (**) DŽIBUTI (**) DOMINIKA DOMINIKÁNSKÁ REPUBLIKA (**) ALŽÍRSKO (**) EGYPT (**) ERITREA (**) ETIOPIE (**) FIDŽI (**) MIKRONÉSIE GABUN (**) GRENADA GRUZIE (**) GHANA (**) GAMBIE (**) GUINEA (**) ROVNÍKOVÁ GUINEA (**) GUINEA – BISSAU (**) GUYANA (**) HAITI (**) INDONÉSIE (**) INDIE (**) IRÁK (**) ÍRÁN (**) JAMAJKA JORDÁNSKO (**) KEŇA KYRGYZSTÁN (**) KAMBODŽA (**) KIRIBATI KOMORY (**) SV. KRYŠTOF A NEVIS SEVERNÍ KOREA (**) KUVAJT (**) KAZACHSTÁN (**) LAOS (**) LIBANON (**) SVATÁ LUCIE SRÍ LANKA (**) LIBÉRIE (**) LESOTHO LIBYE (**) MAROKO (**) MOLDAVSKO (**) (*) Tímto seznamem nejsou dotčeny postoje jednotlivých států Schengenu k mezinárodnímu postavení uvedených zemí ani vztahy, které s těmito zeměmi případně udržují. (**) Uvedeno v příloze nařízení Rady (ES) č. 574/99 ze dne 12. března 1999, kterým se určují třetí země, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum. 310 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 MADAGASKAR (*) MARSHALLOVY OSTROVY BÝVALÁ JUGOSLÁVSKÁ REPUBLIKA MAKEDONIE (*) SENEGAL (*) SOMÁLSKO (*) SURINAM (*) MALI (*) MYANMAR (*) MONGOLSKO (*) SEVERNÍ MARIANY MAURITÁNIE (*) MAURICIUS (*) MALEDIVY (*) MALAWI MOSAMBIK (*) NAMIBIE NIGER (*) NIGÉRIE (*) NEPÁL (*) NAURU OMÁN (*) PERU (*) PAPUA-NOVÁ GUINEA (*) FILIPÍNY (*) PÁKISTÁN (*) PALAU KATAR (*) RUMUNSKO (*) RUSKO (*) RWANDA (*) SAÚDSKÁ ARÁBIE (*) ŠALAMOUNOVY OSTROVY SEYCHELY SÚDÁN (*) SIERRA LEONE (*) SVATÝ TOMÁŠ A PRINCŮV OSTROV (*) SÝRIE (*) SVAZIJSKO ČAD (*) TOGO (*) THAJSKO (*) TÁDŽIKISTÁN (*) TURKMENISTÁN (*) TUNISKO (*) TONGA TURECKO (*) TRINIDAD A TOBAGO TUVALU TCHAJ-WAN (*) TANZANIE (*) UKRAJINA (*) UGANDA (*) UZBEKISTÁN (*) SVATÝ VINCENC A GRENADINY VIETNAM (*) VANUATU ZÁPADNÍ SAMOA JEMEN (*) SVAZOVÁ REPUBLIKA JUGOSLÁVIE (SRBSKO A ČERNÁ HORA) (*) JIŽNÍ AFRIKA ZAMBIE (*) ZIMBABWE II. Aktualizovaný přehled států, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti ve všech státech Schengenu ANDORRA ARGENTINA AUSTRÁLIE BRUNEJ BOLÍVIE BRAZÍLIE (**) KANADA ŠVÝCARSKO CHILE KOSTARIKA KYPR ČESKÁ REPUBLIKA EKVÁDOR ESTONSKO MONAKO GUATEMALA HONDURAS CHORVATSKO MAĎARSKO IZRAEL (***) ISLAND JAPONSKO JIŽNÍ KOREA LICHTENŠTEJNSKO LITVA LOTYŠSKO (*) Uvedeno v příloze nařízení Rady (ES) č. 574/99 ze dne 12. března 1999, kterým se určují třetí země, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum. (**) Řecko vyžaduje víza pro námořníky, kteří jsou státními příslušníky tohoto státu. (***) Francie i nadále vyžaduje krátkodobá víza pro členy posádky lodí nebo letadel konající službu. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 311 MALTA MEXIKO MALAJSIE NICARAGUA NORSKO NOVÝ ZÉLAND PANAMA POLSKO (*) PARAGUAY SINGAPUR SLOVINSKO SLOVENSKO SAN MARINO SALVADOR SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ (**) URUGUAY VATIKÁN VENEZUELA III. Aktualizovaný přehled států, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti v jednom nebo několika státech Schengenu KOLUMBIE Přehled států, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti jen v některých státech Schengenu Benelux Německo Řecko Španělsko Francie Itálie Rakousko Portugalsko Kolumbie V V V V (*) (**) Řecko vyžaduje víza pro námořníky, kteří jsou státními příslušníky tohoto státu. Francie vyžaduje víza pro tyto kategorie občanů Spojených států: — studenti, — novináři na služební cestě, — posádky lodí nebo letadel konající službu. 312 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PŘÍLOHA 2 Předpisy pro cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů a držitelů propustek, které vydávají svým úředníkům některé mezinárodní mezivládní organizace I. Předpisy pro cestování přes vnější hranice 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. Cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů se neřídí společným seznamem zemí, pro které platí vízová povinnost. Smluvní státy se však zavazují předem informovat své partnery o zamýšlených změnách předpisů pro cestování držitelů výše uvedených pasů a brát ohled na zájmy svých partnerů. Ve snaze zvýšit pružnost při sbližování předpisů pro cestování držitelů výše uvedených pasů je ke společné konzulární instrukci připojen informativně přehled zemí, jejichž státní příslušníci, kteří jsou držiteli výše uvedených pasů, nepodléhají vízové povinnosti, ačkoli držitelé obyčejných cestovních pasů této povinnosti podléhají. O opačných případech bude případně rovněž vypracován přehled. Za aktualizaci těchto seznamů odpovídá výkonný výbor. Předpisy pro cestování uvedené v tomto dokumentu se nevztahují na držitele obyčejných cestovních pasů, kteří konají veřejnou službu, ani na držitele služebních, úředních, zvláštních apod. pasů vydaných třetími zeměmi, jejichž zvyklosti při vydávání cestovních pasů nejsou v souladu s mezinárodní praxí uplatňovanou státy Schengenu. V souladu s tím může výkonný výbor na návrh skupiny odborníků vypracovat seznam cestovních pasů jiných než obyčejných, jejichž držitelům státy Schengenu nezamýšlejí poskytnout zvýhodněný režim. Podle článku 18 prováděcí úmluvy mohou osoby, jimž bylo vízum uděleno, aby dojely na území státu Schengenu za účelem akreditace, alespoň projet přes území ostatních států do státu, který jim vízum udělil. Osoby, které již byly akreditovány u diplomatické mise nebo konzulárního úřadu a které jsou držiteli průkazu totožnosti vydaného ministerstvem zahraničních věcí, a jejich rodinní příslušníci mohou překračovat vnější hranice schengenského prostoru při předložení zmíněného průkazu totožnosti a případně cestovního dokladu. Držitelé diplomatických, úředních nebo služebních pasů nejsou obecně povinni, pokud tato povinnost existuje, prokazovat dostatek prostředků pro obživu, i pokud nadále podléhají vízové povinnosti. Pokud však cestují soukromě, mohou být podle potřeby požádáni, aby předložili stejné další doklady, jaké jsou vyžadovány od držitelů cestovních pasů při podávání žádosti o udělení víza. Každou žádost o udělení víza do diplomatického, úředního nebo služebního pasu žadatele, který je na služební cestě, musí doprovázet verbální nóta ministerstva zahraničních věcí nebo diplomatické mise (pokud byla žádost o udělení víza podána ve třetí zemi). Jde-li o soukromou cestu, může být vyžadována rovněž verbální nóta. 8. 1 Pro žádosti o udělení víza podané držiteli diplomatických, úředních a služebních pasů se uplatní ustanovení o předchozí konzultaci ústředních orgánů ostatních států Schengenu. Předchozí konzultace se neprovádí vůči státu, který se zemí, jejíž státní příslušníci jsou dotčeni, uzavřel dohodu o zrušení vízové povinnosti pro držitele diplomatických, úředních nebo služebních pasů (v případech uvedených v příloze 5 této instrukce). Pokud některý ze smluvních států vznese námitky, může stát Schengenu, který o žádosti o udělení víza rozhoduje, udělit vízum s omezenou územní platností. 8. 2 Státy Schengenu se zavazují, že v budoucnosti nebudou bez předchozí domluvy s ostatními členskými státy uzavírat dohody o zrušení vízové povinnosti pro držitele diplomatických, úředních a služebních pasů se státy, pro jejichž státní příslušníky je při udělování víza povinná předchozí konzultace s jiným státem Schengenu. 8. 3 Pokud má být cizinci uvedenému na seznamu osob, kterým má být odepřen vstup, uděleno vízum pro jeho akreditaci a pokud se uplatní pravidlo o předchozí konzultaci, provádí se tato konzultace podle článku 25 prováděcí úmluvy. 19/sv. 2 CS 9. Úřední věstník Evropské unie 313 Jestliže smluvní stát uplatní výjimky podle čl. 5 odst. 2 prováděcí úmluvy, je vstup držitelů diplomatických, úředních nebo služebních pasů rovněž omezen na území dotčeného státu, který o tom musí uvědomit ostatní členské státy. II. Předpisy pro cestování přes vnitřní hranice Obecně se uplatní pravidla podle článku 19 a následujících s výjimkou udělování víz s omezenou územní platností. Držitelé diplomatických, úředních a služebních pasů mohou cestovat po území smluvních států po dobu tří měsíců ode dne vstupu (nepodléhají-li vízové povinnosti) nebo po dobu stanovenou vízem. Osoby akreditované u diplomatické mise nebo konzulárního úřadu a jejich rodinní příslušníci, kteří jsou držiteli průkazu vydaného ministerstvem zahraničních věcí, mohou cestovat na území smluvních států po dobu nejdéle tří měsíců při předložení tohoto průkazu, a je-li to nezbytné, cestovního dokladu. III. Předpisy pro cestování uvedené v tomto dokumentu se uplatní pro propustky vydané mezinárodními mezivládními organizacemi, jejichž členy jsou všechny státy Schengenu, vydané jejich úředníkům, kteří jsou v souladu se zakládajícími smlouvami těchto organizací osvobozeni od povinnosti registrovat se jako cizinci a žádat o povolení k pobytu (viz stranu 66 Společné příručky). Předpisy pro cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů Přehled A Země, jejichž státní příslušníci NEPODLÉHAJÍ vízové povinnosti v jednom nebo několika státech Schengenu, pokud jsou držiteli diplomatických, úředních a služebních pasů, ale podléhají této povinnosti, pokud jsou držiteli obyčejných cestovních pasů Antigua a Barbuda Albánie Angola Bosna a Hercegovina Barbados Burkina Faso Bulharsko Benin Bahamy Botswana E F I AU P BNL D GR DS DS D D DS D D DS D DS D D DS DS DS D DS DS DS DS DS DS DS DS Pobřeží slonoviny DS DS Kapverdy Dominika Dominikánská republika Alžírsko 314 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 BNL D GR E F I AU P Egypt Fidži Gabun Ghana Gambie Guyana Indie Jamajka Kuvajt Lesotho Maroko Bývalá jugoslávská republika Makedonie Mauritánie Maledivy Malawi Mosambik Niger Peru Filipíny Pákistán Rumunsko Seychely Senegal Svatý Tomáš a Princův ostrov Svazijsko Čad Togo Thajsko Tunisko Turecko D D D DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS D DS DS D DS D DS D DS DS DS DS D D DS DS D DS DS DS DS D DS DS DS DS DS D D D D DS DS D DS DS D DS DS DS DS DS DS DS DS D D DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 315 Trinidad a Tobago Uganda Venezuela Západní Samoa Svazová republika Jugoslávie Jižní Afrika Zimbabwe BNL D GR E F I DS DS DS DS DS P D AU DS DS DS: držitelé diplomatických a služebních pasů jsou osvobozeni od vízové povinnosti. D: pouze držitelé diplomatických pasů jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Přehled B Země, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti v jednom nebo několika státech Schengenu, pokud jsou držiteli diplomatických, úředních nebo služebních pasů, ale NEPODLÉHAJÍ této povinnosti, pokud jsou držiteli cestovních pasů Austrálie Chile Izrael Mexiko Paraguay BNL D GR E F X X I AU X P X X Spojené státy americké (*) Platí pro služební cesty. X X (*) 316 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PŘÍLOHA 3 Seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti (*) Státy Schengenu se zavazují, že nebudou měnit část I přílohy 3 bez předchozího souhlasu ostatních členských států. Pokud členský stát hodlá změnit část II této přílohy, zavazuje se uvědomit o tom své partnery a přihlédnout k jejich zájmům. ČÁST I Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz ve všech státech Schengenu, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti (1) (2) AFGHÁNISTÁN BANGLADÉŠ KONŽSKÁ DEMOKRATICKÁ REPUBLIKA (3) ERITREA (3) ETIOPIE GHANA IRÁK ÍRÁN SRÍ LANKA NIGÉRIE PÁKISTÁN SOMÁLSKO Tyto osoby nepodléhají vízové povinnosti, jsou-li držiteli povolení k pobytu vydaného jedním z členských států EHP uvedeným v části III A této přílohy nebo povolení k pobytu vydaného Andorrou, Japonskem, Kanadou, Monakem, San Marinem, Švýcarskem nebo Spojenými státy americkými uvedeného níže, které zaručují neomezené právo návratu podle části III B. Seznam povolení k pobytu se doplňuje a pravidelně ověřuje na základě vzájemné dohody v rámci podskupiny pro víza pracovní skupiny II. Vzniknou-li potíže, mohou státy Schengenu pozastavit uplatňování těchto opatření až do vyřešení těchto obtíží vzájemnou dohodou. Smluvní strany mohou z této výjimky vyloučit některá povolení k pobytu, je-li to uvedeno v části III. O výjimkách z povinnosti letištních průjezdních víz pro držitele diplomatických, služebních nebo jiných úředních pasů rozhoduje každý členský stát samostatně. (*) (1) (2) (3) Pro udělení letištního průjezdního víza není nutné konzultovat ústřední orgány. Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz pro všechny státy Schengenu: — členové posádek letadel, kteří jsou státními příslušníky smluvní strany Chicagské úmluvy. Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz pro země Beneluxu, Francii a Španělsko: — držitelé diplomatických a služebních pasů. Pro Německo: nabývá vízová povinnost účinku až po dokončení zahájeného vnitrostátního řízení. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 317 ČÁST II Seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz pouze v některých státech Schengenu, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti D GR E (2) F (3) I (4) AU (5) P Albánie Angola Bulharsko Pobřeží slonoviny Indie Gambie Guinea Bissau Haiti Indonésie Jordánsko Libanon Libérie Libye Mali Rumunsko Súdán Sierra Leone Senegal Sýrie Togo Turecko BNL- (1) X X X X X X (6) X X X X X X X X (6) X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X (1) Pouze pokud nejsou státní příslušníci držiteli povolení k pobytu platného v zemích EHP, ve Spojených státech amerických nebo v Kanadě. Držitelé diplomatických a služebních pasů jsou rovněž osvobozeni. (2) Držitelé diplomatických, úředních a služebních pasů jsou osvobozeni od povinnosti letištních průjezdních víz. Totéž platí pro drži- tele obyčejných cestovních pasů, kteří mají trvalý pobyt v členském státě EHP, ve Spojených státech amerických nebo v Kanadě nebo mají vstupní vízum platné v jedné z těchto zemí. (3) Tyto osoby jsou osvobozeny od povinnosti letištních průjezdních víz: — držitelé diplomatických a služebních pasů, — držitelé některého povolení k pobytu vyjmenovaného v části III, — členové posádek letadel, kteří jsou státními příslušníky některé smluvní strany Chicagské úmluvy. (4) Pouze pokud tito státní příslušníci nejsou držiteli povolení k pobytu platného v členských státech EHP, ve Spojených státech ame- rických nebo v Kanadě. (5) Státní příslušníci třetích zemí, kteří podléhají povinnosti průjezdních víz, nemusí mít toto vízum pro průjezd přes rakouské leti- ště, pokud jsou držiteli následujících dokladů platných po dobu průjezdu: — povolení k pobytu vydaného Andorrou, Japonskem, Kanadou, Monakem, San Marinem, Švýcarskem, Vatikánem nebo Spo- jenými státy americkými, které zaručují neomezené právo návratu; — víza nebo povolení k pobytu státu Schengenu, pro který byla uvedena v platnost dohoda o přistoupení; — povolení k pobytu členského státu EHP. (6) Pouze pokud tito státní příslušníci nejsou držiteli víza platného v členském státě EHP, ve Švýcarsku, v Kanadě nebo ve Spojených státech amerických. 318 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 ČÁST III A. Seznam povolení k pobytu členských států EHP, jejichž držitelé jsou při předložení tohoto dokladu osvobozeni od povinnosti letištních průjezdních víz: DÁNSKO: — Opholdstilladelse (povolení k pobytu v podobě karty označené C, D, E, F, G, H, J, K nebo L) — Opholdstilladelse (povolení k pobytu v podobě růžového a bílého štítku nalepeného do pasu a označeného písmenem B, C nebo H) — Tilbagerejsetilladelse (povolení k návratu v podobě razítka vyznačeného do cestovního pasu s označením I, II nebo III) FINSKO: — Oleskelulupa uppehållstillstånd – residence permit in card form (povolení k pobytu v podobě karty pro státní příslušníky Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru a jejich rodinné příslušníky, kteří mají bydliště ve Finsku) — Povolení k pobytu v podobě štítku vyplněného v angličtině, z něhož jasně vyplývá druh povolení a délka jeho platnosti a který obsahuje poznámky „Suomi Finnland“, „Visa“ a „Permit“ — Povolení k pobytu v podobě štítku odpovídajícího vzoru vízového štítku s finským nápisem „Oleskelulupa Ja Työlupa“ (povolení k pobytu a pracovní povolení) — Oleskelulupa uppehållstillstånd (jednotné povolení k pobytu EU vyplněné ve finštině/švédštině) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ: — Leave to remain in the United Kingdom for an indefinite period (časově neomezené povolení k pobytu ve Spojeném království; tento doklad zaručuje návrat, pouze pokud držitel nepobýval mimo Spojené království déle než dva roky) — Certificate of entitlement to the right of abode (osvědčení o povolení k usazení) IRSKO: — Residence permit ve spojení s re-entry visa (povolení k pobytu výlučně ve spojení s vízem umožňujícím návrat) ISLAND: — Alien’s passport (cestovní pas pro cizince) (hnědé desky) ve spojení s povolením k návratu (re-entry permit) v podobě razítka v cestovním pasu (*) — Temporary residence permit (povolení k přechodnému pobytu) (červená karta) ve spojení s povolení k návratu (re-entry permit) v podobě razítka v cestovním pasu — Permanent residence permit (povolení k trvalému pobytu) (žlutá karta se zeleným pruhem) — Permanent work and residence permit (trvalé pracovní povolení a povolení k trvalému pobytu) (zelená karta) LICHTENŠTEJNSKO: — Livret pour étranger B (povolení k pobytu zajišťující držiteli návrat po dobu platnosti jednoho roku) — Livret pour étranger C (povolení k usazení zajišťující držiteli návrat po dobu platnosti pěti nebo deseti let) (*) Držitel tohoto povolení k pobytu není osvobozen od povinnosti letištního průjezdního víza v Německu. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 319 NORSKO: — Oppholdstillatelse (povolení k přechodnému pobytu) — Arbeidstillatelse (dočasné pracovní povolení) — Bosettingstillatelse (povolení k pobytu a pracovní povolení s neomezenou dobou platnosti) ŠVÉDSKO: — Povolení k trvalému pobytu v podobě štítku v cestovním pasu s nápisem „SVERIGE Bevis om permanent uppehållstillstånd“ (ŠVÉDSKO osvědčení o povolení k trvalému pobytu) — Povolení k pobytu a pracovní povolení v podobě vízového štítku v cestovním pasu s nápisem „SVERIGE Uppehålls och arbetstillstånd“ (ŠVÉDSKO povolení k pobytu a pracovní povolení) B. Seznam povolení k pobytu zajišťujících neomezené právo návratu, jejichž držitelé jsou při předložení osvobozeni od povinnosti letištních průjezdních víz: ANDORRA: — Tarjeta provisional de estancia y de trabajo (prozatímní povolení k pobytu a pracovní povolení) (bílé); vydávají se pro sezónní práci; doba platnosti závisí na délce práce, avšak nikdy nesmí přesahovat šest měsíců. Nelze jej prodlužovat. (1) — Tarjeta de estancia y de trabajo (povolení k pobytu a pracovní povolení) (bílé); vydávají se na dobu šesti měsíců a lze je prodloužit o další rok. (1) — Tarjeta de estancia (povolení k pobytu (bílé); vydává se na dobu šesti měsíců a lze jej prodloužit o další rok. (1) — Tarjeta temporal de residencia (dočasné povolení k usazení) (růžové); vydává se na rok a lze jej dvakrát prodloužit vždy o jeden rok. (1) — Tarjeta ordinaria de residencia (obyčejné povolení k usazení) (žluté); vydává se na tři roky a lze jej prodloužit o další tři roky (1) — Tarjeta privilegiada de residencia (zvláštní povolení k usazení) (zelené); vydává se na pět let a lze jej prodloužit vždy o dalších pět let. — Autorización de residencia (oprávnění k usazení) (zelené); vydává se na rok a lze jej prodloužit vždy o tři roky. (1) — Autorización temporal de residencia y de trabajo (dočasné oprávnění k usazení a dočasné pracovní oprávnění) (růžové); vydává se na dva roky a lze jej prodloužit o další dva roky. (1) — Autorización ordinaria de residencia y de trabajo (obyčejné oprávnění k usazení a obyčejné pracovní oprávnění) (žluté); vydává se na pět let — Autorización privilegiada de residencia y de trabajo (zvláštní oprávnění k usazení a zvláštní pracovní oprávnění) (zelené); vydává se na deset let a lze jej prodloužit vždy o dalších deset let KANADA: — Returning Resident Permit (povolení k návratu pro osoby s bydlištěm na území), volný list v cestovním pasu ŠVÝCARSKO: — Livret pour étranger B (povolení k pobytu zaručující držiteli návrat po dobu platnosti jednoho roku) (1) — Livret pour étranger C (povolení k usazení zaručující držiteli návrat po dobu platnosti pěti nebo deseti let) (1) Držitel tohoto povolení k pobytu není osvobozen od povinnosti letištního průjezdního víza v Německu. 320 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 MONAKO: — Carte de séjour de résident temporaire de Monaco (povolení k pobytu pro přechodný pobyt) (*) — Carte de séjour de résident ordinaire de Monaco (obyčejné povolení k pobytu) — Carte de séjour de résident privilégé (zvláštní povolení k pobytu) — Carte de séjour de conjoint de ressortissant monégasque (povolení k pobytu pro manželku nebo manžela monackého státního příslušníka) JAPONSKO: — Re-entry permit to Japan (povolení k návratu do Japonska) (*) SAN MARINO: — Permesso di soggiorno ordinario (validità illimitata) (obyčejné povolení k pobytu (s neomezenou platností)) — Permesso di soggiorno continuativo speciale (validità illimitata) (zvláštní povolení k trvalému pobytu (s neomezenou platností)) — Carta d’identità de San Marino (validità illimitata) (průkaz totožnosti San Marina (s neomezenou platností)) SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ: — Form I-551 Permanent resident card (doba platnosti dva roky (*) nebo deset let) — Form I-551 Alien registration receipt card (doba platnosti dva roky (*) nebo deset let) — Form I-551 Alien registration receipt card (neomezená doba platnosti) — Form I-327 Re-entry document (doba platnosti dva roky – vydává se držitelům dokladu I-551) (*) — Resident alien card (průkaz totožnosti cizince pro osoby s bydlištěm s dobou platnosti dva roky (*) nebo deset let nebo s neomezenou platností. Tento doklad zaručuje držiteli návrat, pouze pokud pobýval mimo Spojené státy po dobu nepřesahující jeden rok) — Permit to re-enter (povolení k návratu s dobou platnosti dva roky. Tento doklad zaručuje držiteli návrat, pouze pokud pobýval mimo Spojené státy po dobu nepřesahující dva roky) (*) — Valid temporary residence stamp v platném cestovním pasu (platí jeden rok ode dne udělení) (*) (*) Držitel tohoto povolení k pobytu není osvobozen od povinnosti letištního průjezdního víza v Německu. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 321 PŘÍLOHA 4 Seznam dokladů opravňujících ke vstupu bez víza BELGIE — Carte d’identité d’étranger Identiteitskaart voor vreemdelingen Personalausweis für Ausländer (průkaz totožnosti pro cizince); — Certificat d’inscription au registre des étrangers Bewijs van inschrijving in het vreemdelingenregister Bescheinigung der Eintragung im Ausländerregister (osvědčení potvrzující zápis do evidence cizinců) — Zvláštní povolení k pobytu vydaná ministerstvem zahraničních věcí: — Carte d’identité diplomatique Diplomatieke identiteitskaart Diplomatischer Personalausweis (diplomatický průkaz totožnosti) — Carte d’identité consulaire Consular identiteitskaart Konsularer Personalausweis (konzulární průkaz totožnosti) — Carte d’identité spéciale – couleur bleue Bijzondere identiteitskaart – blauw Besonderer Personalausweis – blau (zvláštní průkaz totožnosti - modrý) — Carte d’identité spéciale – couleur rouge Bijzondere identiteitskaart – rood Besonderer Personalausweis – rot (zvláštní průkaz totožnosti - červený) — Certificat d’identité pour les enfants âgés de moins de cinq ans des étrangers privilégiés titulaires d’une carte d’identité diplomatique, d’une carte d’identité consulaire, d’une carte d’identité spéciale – couleur bleue ou d’une carte d’identité – couleur rouge Identiteitsbewijs voor kinderen, die de leeftijd van vijf jaar nog niet hebben bereikt, van een bevoorrecht vreemdeling dewelke houder is van een diplomatieke identiteitskaart, consulaire identiteitskaart, bijzondere identiteitskaart – blauw of bijzondere identiteitskaart – rood Identitätsnachweis für Kinder unter fünf diplomatischen Personalausweises sind, Personalausweises – rot oder eines besonderen Personalausweises – blau Jahren, von privilegierten Ausländern, die Inhaber eines eines besonderen eines konsularen Personalausweises, (průkaz totožnosti pro děti mladší pěti let cizinců, kteří jsou držiteli diplomatického průkazu totožnosti, konzulárního průkazu totožnosti, zvláštního modrého průkazu totožnosti nebo zvláštního červeného průkazu totožnosti) — Certificat d’identité avec photographie délivré par une administration communale belge à un enfant de moins de douze ans Door een Belgisch gemeentebestuur aan een kind beneden de 12 jaar afgegeven identiteitsbewijs met foto 322 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Von einer belgischen Gemeindeverwaltung einem Kind unter dem 12. Lebensjahr ausgestellter Personalausweis mit Lichtbild (průkaz totožnosti s fotografií vydaný orgány belgické místní samosprávy dětem mladším dvanácti let) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie NĚMECKO — Aufenthaltserlaubnis für die Bundesrepublik Deutschland (povolení k pobytu pro Spolkovou republiku Německo) — Aufenthaltserlaubnis für Angehörige eines Mitgliedstaates der EG (povolení k pobytu pro státní příslušníky států ES) — Aufenthaltsberechtigung für die Bundesrepublik Deutschland (oprávnění k pobytu pro Spolkovou republiku Německo) — Aufenthaltsbewilligung für die Bundesrepublik Deutschland (potvrzení pobytu pro Spolkovou republiku Německo) — Aufenthaltsbefugnis für die Bundesrepublik Deutschland (dovolení pobytu pro Spolkovou republiku Německo) Tyto doklady k pobytu opravňují ke vstupu bez víza pouze, jsou-li zapsány do cestovního pasu nebo vydány v souvislosti s cestovním pasem jako oprávnění nahrazující vízum. Neopravňují ke vstupu bez víza, jsou-li vydány místo vnitrostátního dokladu totožnosti. Doklad týkající se odložení vyhoštění (strpění pobytu) „Aussetzung der Abschiebung (Duldung)“ a prozatímní povolení k pobytu pro žadatele o azyl „Aufenthaltsgestattung für Asylbewerber“ rovněž neopravňují ke vstupu bez víza. — Zvláštní povolení k pobytu vydaná ministerstvem zahraničních věcí: — Diplomatenausweis (diplomatický průkaz) (červený) — Ausweis für bevorrechtigte Personen (průkaz pro osoby s výsadním postavením) (modrý) — Ausweis (průkaz) (žlutý) — Personalausweis (průkaz totožnosti) (zelený) — Zvláštní povolení k pobytu vydaná spolkovými zeměmi: — Ausweis für Mitglieder des Konsularkorps (průkaz pro členy konsulárního sboru) (bílý) — Ausweis (průkaz) (šedý) — Ausweis für Mitglieder des Konsularkorps (průkaz pro členy konzulárního sboru) (bílý se zelenými pruhy) 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 323 — Ausweis (průkaz) (žlutý) — Ausweis (průkaz) (zelený) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie ŘECKO — Αδεια παραμονής αλλοδαπού για εργασία (pracovní povolení) — Αδεια παραμονής μελών οικογενείας αλλοδαπού (povolení k pobytu vydané pro účely sloučení rodiny) — Αδεια παραμονής αλλοδαπού για σπουδές (povolení k pobytu pro studijní účely) — Αδεια παραμονής αλλοδαπού (χρώμα λευκό) (oprávnění k pobytu pro cizince (bílé) (Vydává se cizincům, kteří uzavřeli manželství s řeckými státními příslušníky; doba jeho platnosti je jeden rok a lze jej prodlužovat, dokud trvá manželství. ) — Δελτίο ταυτότητας αλλοδαπού (χρώμα πράσινο) (průkaz totožnosti cizince) (zelený) (Vydává se výlučně cizincům řeckého původu; doba jeho platnosti je dva roky nebo pět let. ) — Ειδικό Δελτίο Ταυτότητας Ομογενούς (χρώμα μπέζ) (zvláštní průkaz totožnosti pro osoby řeckého původu) (béžový) (Vydává se albánským státním příslušníkům řeckého původu; doba jeho platnosti je tři roky. Tentýž doklad se vydává rovněž jejich manželům nebo manželkám a potomkům řeckého původu, nezávisle na jejich státní příslušnosti, pokud je příbuzenský vztah potvrzen úředním dokladem. ) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie ŠPANĚLSKO Držitelům platného oprávnění k opětovnému vstupu je umožněn vstup bez víza. Platná povolení k pobytu, která opravňují cizince, kteří by jinak z důvodu své státní příslušnosti podléhali vízové povinnosti, vstoupit na španělské území bez víza, jsou: — Permiso de Residencia Inicial (předběžné povolení k pobytu) — Permiso de Residencia Ordinario (obyčejné povolení k pobytu) — Permiso de Residencia Especial (zvláštní povolení k pobytu) 324 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 — Tarjeta de Estudiante (průkaz studenta) — Permiso de Residencia tipo A (povolení k pobytu typu A) — Permiso de residencia tipo b (povolení k pobytu typu b) — Permiso de Trabajo y de Residencia tipo B (pracovní povolení a povolení k pobytu typu B) — Permiso de Trabajo y de Residencia tipo C (pracovní povolení a povolení k pobytu typu C) — Permiso de Trabajo y de Residencia tipo d (pracovní povolení a povolení k pobytu typu d) — Permiso de Trabajo y de Residencia tipo D (pracovní povolení a povolení k pobytu typu D) — Permiso de Trabajo y de Residencia tipo E (pracovní povolení a povolení k pobytu typu E) — Permisa de Trabajo fronterizo tipo F (pracovní povolení pro pohraničí typu F) — Permisa de Trabajo y Residencia tipo P (pracovní povolení a povolení k pobytu typu P) — Permisa de Trabajo y Residencia tipo Ex (pracovní povolení a povolení k pobytu typu Ex) — Tarjeta de Reconocimiento de la excepción a la necesidad de obtener Permiso de Trabajo y Permiso de Residencia (art. 16 Ley 7/85) (průkaz potvrzující výjimku z povinnosti získat pracovní povolení a povolení k pobytu – článek 16 zákona č. 7/85) — Permiso de Residencia para Refugiados (povolení k pobytu pro uprchlíky) — Lista de personas que participan en un viaje excolar dentro de la Unión Europea (seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie) — Tarjeta de Familiar Residente Comunitario (průkaz pro příbuzného osoby s bydlištěm v ES) — Tarjeta temporal de Familiar de Residente Comunitario (dočasný průkaz pro příbuzného osoby s bydlištěm v ES) Držitelé těchto platných akreditačních průkazů vydaných ministerstvem zahraničních věcí mají povolen vstup bez víza: — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, červené barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „ Cuerpo Diplomático. Embajador. Documento de Identidad“ (Diplomatický sbor. Velvyslanec. Doklad totožnosti), vydává se akreditovaným velvyslancům 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 325 — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, červené barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Cuerpo Diplomático. Documento de Identidad“ (Diplomatický sbor. Doklad totožnosti), vydává se akreditovaným pracovníkům diplomatických misí, kteří mají status diplomatů. Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, žluté barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Misiones Diplomáticas. Personal Administrativo y Técnico. Documento de Identidad“ (Diplomatické mise. Administrativní a technický personál. Doklad totožnosti), vydává se administrativním pracovníkům u akreditovaných diplomatických misí. Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, červené barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Tarjeta Diplomática de Identidad“ (Diplomatický průkaz totožnosti), vydává se pracovníkům, kteří mají status diplomatů u zastoupení Ligy arabských států, a pracovníkům akreditovaným při zastoupení Palestinské obecné delegace (Oficina de la Delegación General). Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, červené barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Organismos Internacionales. Estatuto Diplomático. Documento de Identidad“ (Mezinárodní organizace. Diplomatický status. Doklad totožnosti). Doklad totožnosti vydávaný pracovníkům akreditovaným u mezinárodních organizací, kteří mají status diplomatů. Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, modré barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Organismos Internacionales. Personal Administrativo y Técnico. Documento de Identidad“ (Mezinárodní organizace. Administrativní a technický personál. Doklad totožnosti), vydává se administrativním pracovníkům akreditovaným u mezinárodních organizací. Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, zelené barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Funcionario Consular de Carrera. Documento de Identidad“ (Profesionální konzulární úředník. Doklad totožnosti), vydává se profesionálním konzulárním úředníkům akreditovaným ve Španělsku. Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, zelené barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Empleado Consular. Emitido a … Documento de Identidad“ (Konzulární pracovník. Vydáno pro… Doklad totožnosti), vydává se administrativním konzulárním pracovníkům akreditovaným ve Španělsku. Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F — Tarjeta especial (zvláštní průkaz, šedé barvy); na jeho vnějších deskách je nápis „Personal de Servicio. Missiones Diplomáticas, Oficinas Consulares y Organismos Internacionales. Emitido a … Documento de Identidad“ (Obslužný personál. Diplomatické mise, konzulární úřady a mezinárodní organizace. Vydáno pro… Doklad totožnosti). Vydává se pracovníkům zaměstnaným na diplomatických misích, konzulárních úřadech a v mezinárodních organizacích (obslužný personál) a pracovníkům s diplomatickým nebo konzulárním statusem (zaměstnanci v osobní službě). Na průkazech vydaných manželům nebo manželkám nebo dětem je vyznačeno písmeno F FRANCIE 1. Zletilí cizinci musí vlastnit tyto doklady: — Carte de séjour temporaire comportant une mention particulière qui varie selon le motif du séjour autorisé (povolení k dočasnému pobytu s konkrétními údaji, které se mění podle důvodů povoleného pobytu) — Carte de résident (průkaz pobytu) — Certificat de résidence d’Algérien comportant une mention particulière qui varie selon le motif du séjour autorisé (1 an, 10 ans) (osvědčení o pobytu pro Alžířany označené podle důvodů povoleného pobytu) (1 rok, 10 let) — Certificat de résidence d’Algérien portant la mention „membre d’un organisme officiel“) (2 ans) (osvědčení o pobytu pro Alžířany označené nápisem „člen úředního orgánu“) (2 roky) 326 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 — Carte de séjour des Communautés européennes (1 an, 5 ans, 10 ans) (povolení k pobytu pro Evropská společenství) (1 rok, 5 let, 10 let) — Carte de séjour de l’Espace Economique Européen (povolení k pobytu pro Evropský hospodářský prostor) — Cartes officielles valant de titre de séjour, délivrées par le Ministère des Affaires Etrangères (úřední povolení vydaná ministerstvem zahraničních věcí, která mají stejnou platnost jako povolení k pobytu) (a) Cartes diplomatiques (diplomatické průkazy): — Carte portant la mention „corps diplomatique“ délivrée aux chefs de mission diplomatique (couleur blanche) (průkaz s nápisem „corps diplomatique“ vydávaný vedoucím diplomatických misí) (bílá) — Carte portant la mention „corps diplomatique“ délivrée au personnel des représentations diplomatiques accréditées en France (couleur orange) (průkaz s nápisem „corps diplomatique“ vydávaný pracovníkům diplomatických misí akreditovaných ve Francii) (oranžová) — Carte portant la mention „organisations internationales“ et en deuxième page „assimilé à un chef de mission diplomatique“ (couleur blanche) (průkaz s nápisem „organizations internationales“ a na druhé stránce „na úrovni vedoucího diplomatické mise“) (bílá) — Carte portant la mention „organisations internationales“ et en deuxième page „assimilé à un membre de mission diplomatique“ (couleur bleue) (průkaz s nápisem „organizations internationales“ a na druhé stránce „na úrovni člena diplomatické mise“) (modrá) b) Cartes spéciales (zvláštní průkazy): — Carte spéciale portant la mention „carte consulaire“ délivrée aux fonctionnaires des postes consulaires (couleur verte) (zvláštní průkaz s nápisem „carte consulaire“ vydávaný úředníkům konzulárních úřadů) (zelená) — Carte spéciale portant la mention „organisations internationales“ délivrée aux fonctionnaires internationaux des organisations situées en France (couleur verte) (zvláštní průkaz s nápisem „organisations internationales“ vydávaný zahraničním úředníkům mezinárodních organizací se sídlem ve Francii) (zelená) — Carte spéciale portant la mention „carte spéciale“ délivrée au personnel administratif et technique, de nationalité étrangère, des missions diplomatiques et consulaires et des organisations internationales (couleur beige) (zvláštní průkaz s nápisem „carte spéciale“ vydávaný zahraničním administrativním a technickým pracovníkům u diplomatických misí, konzulárních úřadů nebo mezinárodních organizací) (béžová) — Carte spéciale portant la mention „carte spéciale“ délivrée au personnel de service, de nationalité étrangère, des missions diplomatiques et des postes consulaires et des organisations internationales (couleur grise) (zvláštní průkaz s nápisem „carte spéciale“ vydávaný zahraničním obslužným pracovníkům u diplomatických misí, konzulárních úřadů nebo mezinárodních organizací) (šedá) — Carte spéciale portant la mention „carte spéciale“ délivrée au personnel privé, de nationalité étrangère, au service des agents diplomatiques ou assimilés, des fonctionnaires consulaires et des fonctionnaires internationaux (couleur grise) (zvláštní průkaz s nápisem „carte spéciale“ vydávaný zahraničním soukromým pracovníkům ve službách diplomatických nebo obdobných úředníků, konzulárních úředníků a úředníků mezinárodních organizací) (šedá) 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 327 — Carte spéciale portant la mention „carte spéciale“ délivrée au personnel étranger en mission officielle et de statut particulier (couleur bleu-gris) (zvláštní průkaz s nápisem „carte spéciale“ vydávaný zahraničním pracovníkům na úřední misi a se zvláštním postavením) (modrošedá) 2. Nezletilí cizinci musí vlastnit tyto doklady: — Document de circulation pour étrangers mineurs (cestovní doklad pro nezletilé cizince) — Visa de retour (sans condition de nationalité et sans présentation du titre de séjour, auquel ne sont pas soumis les enfants mineurs) (vízum k návratu) (nezletilí cizinci nepodléhají podmínkám státní příslušnosti a nemusí předkládat povolení k pobytu) — Passeport diplomatique/de service/ordinaire des enfants mineurs des titulaires d’une carte spéciale du Ministère des Affaires étrangères revêtu d’un visa de circulation (diplomatický/služební/obyčejný cestovní pas pro nezletilé děti držitelů zvláštního průkazu vydaného ministerstvem zahraničních věcí s vyznačeným cestovním vízem) 3. Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie Poznámka 1: Je třeba upozornit, že potvrzení o přijetí první žádosti o povolení k pobytu nemá žádnou platnost. Potvrzení žádosti o prodloužení povolení k pobytu nebo o změnu povolení se naopak považují za platná, pokud se s nimi předkládá původní povolení. Poznámka 2: „Potvrzení o službě“ (attestations de fonctions) vydávaná ministerstvem zahraničních věcí nenahrazují povolení k pobytu. Jejich držitelé musí vlastnit rovněž některé povolení k pobytu podle obecného práva (body 1 až 6 seznamu). ITÁLIE — Carta di soggiorno (validità illimitata) (povolení k pobytu) (neomezená platnost) — Permesso di soggiorno con esclusione delle sottoelencate tipologie: (povolení k pobytu s výjimkou těchto případů): 1. Permesso di soggiorno provvisorio per richiesta asilo politico ai sensi della Convenzione di Dublino (prozatímní povolení k pobytu pro žadatele o politický azyl ve smyslu Dublinské úmluvy) 2. Permesso di soggiorno per cure mediche (povolení k pobytu z důvodů lékařské péče) 3. Permesso di soggiorno per motivi di giustizia (povolení k pobytu z právních důvodů) — Carta d’identità M. A. E. – Corpo diplomatico (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí – diplomatický sbor) — Carta d’identità – Organizzazioni internazionali e Missioni Estere Speciali (průkaz totožnosti – mezinárodní organizace a zvláštní zahraniční mise) — Carta d’identità – Rappresentanze Diplomatiche (průkaz totožnosti – diplomatická zastoupení) — Carta d’identità – Corpo Consolare (průkaz totožnosti – konzulární sbor) — Carta d’identità – Uffici Consolari (průkaz totožnosti – konzulární úřady) — Carta d’identità – Rappresentanze Diplomatiche (personale amministrativo e tecnico) (průkaz totožnosti – diplomatická zastoupení) (administrativní a techničtí pracovníci) — Carta d’identità – Rappresentanze Diplomatiche e Consolari (personale di servizio) (průkaz totožnosti – diplomatická a konzulární zastoupení) (obslužný personál) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie. 328 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 LUCEMBURSKO — Carte d’identité d’étranger (průkaz totožnosti pro cizince) — Autorisation de séjour provisoire apposée dans le passeport national (prozatímní povolení k pobytu zapsané do vnitrostátního cestovního pasu) — Carte diplomatique délivrée par le Ministère des Affaires étrangères (diplomatický průkaz vydaný ministerstvem zahraničních věcí) — Titre de légitimation délivré par le Ministère des Affaires Etrangères au personnel administratif et technique des Ambassades (legitimace vydávaná ministerstvem zahraničních věcí pro administrativní a technické pracovníky velvyslanectví) — Titre de légitimation délivré par le Ministère de la Justice au personnel des institutions et organisations internationales établies au Luxembourg (legitimace vydávaná ministerstvem spravedlnosti pro pracovníky mezinárodních orgánů a organizací se sídlem v Lucembursku) — Seznam osob účastnících se školního výletu v rámci Evropské unie NIZOZEMSKO — Tyto doklady: — Vergunning tot vestiging (vzor „A“) (povolení k usazení) — Toelating als vluchteling (vzor „B“) (povolení vstupu pro uprchlíky) — Verblijf voor onbepaalde duur (vzor „C“) (povolení k trvalému pobytu na dobu neurčitou) — Vergunning tot verblijf (vzor „D“) (povolení k pobytu) — Voorwaardelijke vergunning tot verblijf (vzor „D“ s označením „voorwaardelijk“ (podmíněný)) (podmíněné povolení k pobytu) — Verblijfskaart van een onderdaan van een Lid-Staat der EEG (vzor „E“) (povolení k pobytu pro státní příslušníky členského státu ES) — Vergunning tot verblijf (in de vorm van een stempel in het paspoort) (povolení k pobytu (v podobě razítka v cestovním pasu)) — Vreemdelingendocument s kódem „A“, „B“, „C“, „D“, „E“, „F1“, „F2“ nebo „F3“ (doklad pro cizince) — Legitimatiebewijs voor leden van diplomatieke of consulaire posten (průkaz totožnosti členů diplomatických misí a konzulárních úřadů) — Legitimatiebewijs voor ambtenaren met een bijzondere status (průkaz totožnosti úředníků se zvláštním statusem) — Legitimatiebewijs voor ambtenaren van internationale organisaties (průkaz totožnosti pro úředníky mezinárodních organizací) 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 329 — Identiteitskaart voor leden van internationale organisaties waarvan de zetel in Nederland is gevestigd (průkaz totožnosti pro členy mezinárodních organizací se sídlem v Nizozemí) — Visum voor terugkeer (vízum pro návrat) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie. Poznámky k první a druhé odrážce Vydávání dokladů k pobytu zmíněných v první a druhé odrážce skončilo k 1. březnu 1994 (vydávání vzoru „D“ a vyznačování razítek do cestovních pasů skončilo k 1. červnu 1994). Doklady, které jsou již v oběhu, zůstávají v platnosti nejdéle do 1. ledna 1997. Poznámka k třetí odrážce Doklad pro cizince je vydáván od 1. března 1994. Tento doklad v podobě kreditní karty postupně nahradí povolení k pobytu zmiňovaná v první a druhé odrážce. Kód označující druh pobytu je zachován. Doklad pro cizince s kódem E se vydává státním příslušníkům ES i státním příslušníkům smluvních států Dohody o Evropském hospodářském prostoru. Podmíněná povolení k pobytu se označují kódy F1, F2 nebo F3. Poznámka k sedmé odrážce Seznam mezinárodních organizací se sídlem v Nizozemí, jejichž zaměstnanci (včetně rodinných příslušníků, kteří s nimi žijí v domácnosti) jsou držiteli dokladů totožnosti, které nevydává ministerstvo zahraničních věcí: 1. Evropská agentura pro vesmír – EAV (European Space Agency - ESA) 2. Evropský patentový úřad (EPÚ) 3. Mezinárodní společnost pro podporu čaje (International Tea Promotion Association, ITPA), 4. Mezinárodní úřad pro vnitrostátní zemědělský výzkum (International Service for National Agricultural Research, ISNAR) 5. Technické středisko pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova (Technical Centre for Agricultural and Rural Cooperation, ACP) 6. Institut pro nové technologie (United Nations University Institute for New Technologies, UNU-INTECH), 7. African Management Services Company (AMSCO SA). RAKOUSKO — Aufenthaltstitel in Form der Vignette entsprechend der Gemeinsamen Maßnahme der Europäischen Union vom 16. Dezember 1996 zur einheitlichen Gestaltung der Auftenthaltstitel (povolení k pobytu v podobě štítku v souladu se společnou akcí Evropské unie ze dne 16. prosince 1996 o jednotném vzoru povolení k pobytu) [Od 1. ledna 1998 se budou povolení k pobytu vydávat nebo prodlužovat pouze v této podobě. Jako „druh povolení“ se uvádí: Niederlassungsbewilligung (povolení k usazení), Aufenthaltserlaubnis (povolení k pobytu), Befr. Aufenthaltsrecht (povolení k pobytu na omezenou dobu). ] 330 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 — Vor dem 1. Jänner 1998 erteilte Aufenthaltstitel im Rahmen der — auch „unbefristet“ eingetragenen — Gültigkeitsdauer: (povolení k pobytu vydaná před 1. lednem 1998 po uvedenou dobu platnosti včetně povolení s neomezenou platností): „Wiedereinreise — Sichtvermerk“ oder „Einreise — Sichtvermerk“; wurden bis 31. 12. 1992 von Inlandsbehörden, aber auch von Vertretungsbehörden in Form eines Stempels ausgestellt; (vstupní víza) udělené do 31. prosince 1992 rakouskými úřady a rovněž udělené zastupitelskými úřady v podobě razítka „Gewöhnlicher Sichtvermerk“; wurde vom 1. 1. 1993 bis 31. 12. 1997 in Form einer Vignette — ab 1. 9. 1996 entsprechend der VO[EG] 1683/95 — ausgestellt; (obyčejné vízum) udělené od 1. ledna 1993 do 31. prosince 1997 v podobě štítku a od 1. září 1996 v souladu s nařízením ES č. 1683/95 „Aufenthaltsbewilligung“; wurde vom 1. 1. 1993 bis 31. 12. 1997 in Form einer speziellen Vignette ausgestellt; (povolení k pobytu) vydané od 1. ledna 1993 do 31. prosince 1997 v podobě zvláštního štítku — Konventionsreisepaß, ausgestellt ab 1. Januar 1993 (cestovní doklad vydaný po 1. lednu 1993) — Legitimationskarten für Träger von Privilegien und Immunitäten in den Farben rot, gelb und blau, ausgestellt vom Bundesministerium für auswärtige Angelegenheiten (legitimace (červená, žlutá a modrá) pro držitele výsad a imunit vydávaná spolkovým ministerstvem zahraničních věcí) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie. Následující doklady se nepovažují za povolení k pobytu a neopravňují proto ke vstupu bez víza na území Rakouska: — Lichtbildausweis für Fremde gemäß § 85 Fremdengesetz 1997 (průkaz totožnosti cizince s fotografií vydaný podle § 85 zákona o cizincích z roku 1997) — Durchsetzungsaufschub und Abschiebungsaufschub nach Aufenthaltsverbot oder Ausweisung (odložené vykonání nebo odložené vyhoštění po vyslovení zákazu pobytu nebo příkazu k vyhoštění) — Bewilligung zur Wiedereinreise trotz bestehenden Aufenthaltsverbotes, in Form eines Visums erteilt, jedoch als eine solche Bewilligung gekennzeichnet (souhlas s opětovným vstupem na rakouské území přes platný zákaz pobytu udělený v podobě víza, na němž je uvedeno, že jde o takový souhlas) — Vorläufige Aufenthaltsberechtigung gemäß § 19 Asylgesetz 1997 bzw. § 7 AsylG 1991 (prozatímní povolení k pobytu podle § 19 azylového zákona z roku 1997 nebo podle § 7 azylového zákona z roku 1991) — Befristete Aufenthaltsberechtigung gemäß § 15 Asylgesetz 1997 bzw. § 8 AsylG 1991 als Duldung des Aufenthaltes trotz abgelehnten Asylantrags (časově omezené oprávnění k pobytu podle § 15 azylového zákona z roku 1997 nebo § 8 azylového zákona z roku 1991, který umožňuje pobyt, přestože žádost o azyl byla zamítnuta) PORTUGALSKO — Cartão de Identidade (emitido pelo Ministério dos Negócios Estrangeiros) (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí) Corpo Consular, Chefe de Missão (konzulární sbor, vedoucí mise) — Cartão de Identidade (emitido pelo Ministério dos Negócios Estrangeiros) (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí) Corpo Consular, Funcionário de Missão (konzulární sbor, úředník mise) 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 331 — Cartão de Identidade (emitido pelo Ministério dos Negócios Estrangeiros) (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí) Pessoal Auxiliar de Missão Estrangeira (pomocní pracovníci zahraniční mise) — Cartão de Identidade (emitido pelo Ministério dos Negócios Estrangeiros) (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí) Funcionário Administrativo de Missão Estrangeira (administrativní pracovníci zahraniční mise); — Cartão de Identidade (emitido pelo Ministério dos Negócios Estrangeiros) (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí) Corpo Diplomático, Chefe de Missão (diplomatický sbor, vedoucí mise) — Cartão de Identidade (emitido pelo Ministério dos Negócios Estrangeiros) (průkaz totožnosti vydaný ministerstvem zahraničních věcí) Corpo Diplomático, Funcionário de Missão (diplomatický sbor, úředník mise) — Título de Residência (1 Ano) (povolení k pobytu - 1 rok) — Título de Residência Anual (1 Ano) (roční povolení k pobytu – 1 rok) — Título de Residência Anual (cor de laranja) (roční povolení k pobytu – oranžová barva) — Título de Residência Temporário (5 Anos) (povolení k dočasnému pobytu – 5 let) — Título de Residência Vitalício (povolení k doživotnímu pobytu) — Cartão de Residência de Nacional de um Estado Membro da Comunidade Europeia (vnitrostátní povolení k pobytu pro příslušníky členského státu Evropského společenství) — Cartão de Residência Temporário (povolení k dočasnému pobytu) — Cartão de Residência (povolení k pobytu) — Autorização de Residência Provisória (prozatímní povolení k pobytu) — Título de Identidade de Refugiado (průkaz totožnosti uprchlíka) 332 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 DŮVĚRNÉ PŘÍLOHA 5 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 333 PŘÍLOHA 6 Seznam honorárních konzulů zmocněných výjimečně a po přechodnou dobu udělovat jednotná víza V souladu s rozhodnutím ministrů a státních tajemníků na zasedání dne 15. prosince 1992 všechny státy Schengenu souhlasily, že následující honorární konzulové jsou zmocněni udělovat jednotná víza po uvedené období: Stávající honorární konzulové Nizozemska — v Nassau (Bahamy), dokud některý ze států Schengenu nezřídí zastoupení s profesionálními diplomaty, — v Manamě (Bahrajn) po dobu pěti let od vstupu prováděcí úmluvy v platnost. 334 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PŘÍLOHA 7 Orientační částky vyžadované při překročení hranic, které každoročně stanoví vnitrostátní orgány BELGIE Belgické právo obecně stanoví ověřování dostatečných prostředků pro obživu, avšak neurčuje žádná závazná pravidla. Správní praxe je následující: — Cizinci, kteří bydlí u soukromé osoby Prostředky pro obživu lze prokázat závazkem poskytnutí podpory podepsaným osobou poskytující cizinci v Belgii ubytování, který je ověřen místním správním orgánem v místě bydliště. Závazek poskytnutí podpory se týká nákladů na pobyt cizince, zdravotní péči, ubytování a návrat do vlasti, pokud by cizinec nebyl schopen uhradit je sám, aby se předešlo jejich náhradě veřejnými orgány. Závazek musí podepsat osoba solventní, a pokud jde o cizince, osoba, která je držitelem povolení k pobytu nebo povolení k usazení. V případě potřeby může být od cizince rovněž požadováno, aby prokázal své osobní finanční prostředky. Nemá-li žádné vlastní finanční prostředky, musí mít k dispozici alespoň 1 500 BEF na každý den zamýšleného pobytu. — Cizinci, kteří bydlí v hotelu Nemůže-li cizinec prokázat žádné vlastní finanční prostředky, musí mít k dispozici alespoň 2 000 BEF na každý den zamýšleného pobytu. Navíc musí dotyčná osoba ve většině případů předložit jízdenku (letenku), která jí umožňuje návrat do země původu nebo bydliště. NĚMECKO Podle čl. 60 odst. 2 zákona o cizincích ze dne 9. července 1990 (AuslG) může být cizinci na hranicích odepřen vstup, pokud existuje důvod k vyhoštění. Jde zejména o případy, kdy je cizinec povinen využívat nebo využívá německé státní sociální dávky pro sebe, členy své rodiny pobývající na německém území nebo pro osoby na něm závislé (čl. 46 odst. 6 zákona o cizincích). Orientační částky požadované úředníky hraniční kontroly nejsou stanoveny; v praxi se obecně používá jako základní částka 50 DEM na den. Cizinec musí rovněž mít zpáteční jízdenku nebo odpovídající finanční prostředky. Než se však rozhodne o odepření vstupu, musí mít cizinec příležitost opatřit si v přiměřené době a legálním způsobem finanční prostředky nezbytné pro zajištění svého pobytu na německém území, zejména předložením: — záruky od německé banky, — prohlášením hostitele o záruce, — telegrafické peněžní poukázky, — záruky složené u cizineckých úřadů příslušných pro jeho pobyt. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 335 ŘECKO Ministerský výnos č. 3011/2/1f ze dne 11. ledna 1992 stanoví výši prostředků pro obživu, kterou musí mít cizí státní příslušníci s výjimkou příslušníků členských států Evropského společenství k dispozici, pokud chtějí vstoupit na řecké území. Podle tohoto ministerského nařízení je částka v devizách umožňující cizím státním příslušníkům ze států, které nejsou členy Evropského společenství, vstup do Řecka, stanovena jako ekvivalent 5 000 GRD v devizách na osobu a den a nejméně 35 000 GRD. Částka požadovaná na den od nezletilých osob, které jsou členy cizincovy rodiny, se snižuje o 50 %. Pro státní příslušníky zemí, které nejsou členy Evropského společenství a které na svých hranicích vyžadují od řeckých státních příslušníků povinnou výměnu deviz, platí z důvodů vzájemnosti stejná povinnost. ŠPANĚLSKO Cizinci musí prokázat, že mají dostatečné prostředky pro obživu. Minimální částky jsou uvedeny níže: a) náklady na pobyt ve Španělsku: 5 000 ESP nebo ekvivalent v cizí měně násobený předpokládaným počtem dnů pobytu ve Španělsku a počtem členů rodiny cestujících společně s dotyčnou osobou. Nezávisle na předpokládané délce pobytu činí minimální požadovaná částka vždy 50 000 ESP na osobu; b) pro návrat do státu původu nebo pro průjezd třetími státy: nepřenosná jízdenka nebo jízdenky na jméno pro předpokládaný druh dopravy. Cizinci musí prokázat výše uvedené prostředky pro obživu předložením hotovosti nebo předložením ověřených šeků, cestovních šeků, stvrzenek, akreditivů nebo bankovního osvědčení potvrzujících existenci těchto prostředků. Nejsou-li k dispozici tyto doklady, lze předložit jiné dokumenty považované španělskou pohraniční policií za platné. FRANCIE Orientační částka prostředků pro obživu dostačujících pro předpokládanou dobu pobytu cizince ve Francii nebo pro jeho průjezd přes Francii do třetí země odpovídá částce minimální zaručené mzdy ve Francii (SMIC) počítané denně na základě sazby stanovované vždy k 1. lednu pro kalendářní rok. Tato částka se pravidelně aktualizuje podle vývoje životních nákladů ve Francii: — automaticky, kdykoli vzroste index cen o více než 2 %, — rozhodnutím vlády po poradě s národní komisí pro kolektivní vyjednávání, kterým se přiznává zvýšení vyšší než růst indexu cen. Ke dni 1. července 1998 činí denní částka minimální mzdy ve Francii (SMIC) 302 FRF. Držitelé potvrzení o ubytování musí mít k pobytu ve Francii k dispozici nejméně částku odpovídající polovině SMIC. Tato částka tedy činí 151 FRF na den. ITÁLIE Prostředky pro obživu, které musí státní příslušníci třetích zemí, kteří chtějí pobývat v Itálii, prokazovat orgánům pohraniční kontroly, nebyly nikdy přesně stanoveny, ačkoli v čl. 3 odst. 5 zákona č. 39 ze dne 28. února 1990 o „Naléhavých pravidlech pro poskytování politického azylu, pro vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí a pro pobyt státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti, kteří se již zdržují na italském území“ jsou obecně tyto prostředky zmíněny. 336 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 V praxi se posouzení, zda má cizinec dostatečné finanční prostředky, ponechává na úvaze úředníků pohraniční kontroly. Odhad je založen zejména na délce a důvodu pobytu, na státní příslušnosti cizince (aby se zjistilo, zda je občanem státu, který je citlivý z hlediska přistěhovalectví), na osobní situaci a na použitém způsobu dopravy. Cizinec může potřebné finanční prostředky prokázat předložením hotovosti, kreditních karet nebo jiných úvěrových dokladů (např. cestovních šeků). Podle čl. 3 odst. 6 uvedeného zákona se má za to, že cizinec má prostředky pro obživu, pokud může předložit doklady potvrzující, že vlastní v Itálii majetek nebo že v Itálii vykonává činnost s pravidelným příjmem (např. povolení k pobytu za účelem práce) nebo že instituce, sdružení nebo soukromá osoba přislíbily, že se zaručí za jeho ubytování nebo obživu a návrat do země původu. Nemá-li cizinec k dispozici žádný z těchto dokladů, musí mít vždy zpáteční jízdenku nebo alespoň dostatečné finanční prostředky (včetně peněz na návrat a částky považované za nezbytnou pro pokrytí jeho výdajů během pobytu). LUCEMBURSKO Lucemburské právo nevyžaduje pro účely hraniční kontroly žádné orientační částky. Kontrolující úředník na místě v jednotlivých případech rozhoduje, zda cizinec, který hodlá překročit hranici, má dostatečné prostředky pro obživu. Přitom bere v úvahu účel pobytu a druh ubytování. NIZOZEMÍ Částka, ze které úředníci hraniční kontroly vycházejí při ověřování prostředků pro obživu, činí v současné době 75 NLG na osobu a den. Uplatňování tohoto kritéria je pružné, neboť platí, že potřebná částka prostředků pro obživu závisí na plánované délce pobytu, na důvodu cesty a na osobní situaci dotyčné osoby. RAKOUSKO Podle čl. 32 odst. 2 Z 3 zákona o cizincích se na hranicích odepře vstup cizincům, kteří nemají v Rakousku bydliště a nemají dostatečné prostředky pro pokrytí nákladů na pobyt a návrat. Nejsou však stanoveny žádné orientační částky. Orgány rozhodují v jednotlivých případech podle důvodu, druhu a délky pobytu; jako doklad lze kromě hotovosti přijmout podle okolností daného případu cestovní šeky, kreditní karty, bankovní záruky nebo písemné závazky poskytnutí podpory podepsané osobami žijícími v Rakousku (které jsou v dobré víře). PORTUGALSKO Cizinci, kteří chtějí vstoupit do Portugalska a pobývat v něm, musí mít k dispozici tyto částky: — 15 000 PTE pro každý vstup, — 8 000 PTE na den na portugalském území. Cizinci, kteří mohou prokázat, že po dobu svého pobytu mají zajištěno ubytování a stravování, mohou být osvobozeni od povinnosti vlastnit uvedené částky. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 337 PŘÍLOHA 8 Vzor vízových štítků a informace o jejich technických a bezpečnostních specifikacích Technické a bezpečnostní specifikace stanovené nařízením Rady (ES) č. 1683/95, kterým se stanoví jednotný vzor víz, se uplatňují od 7. září 1996. NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 100c odst. 3 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, vzhledem k tomu, že čl. 100c odst. 3 Smlouvy požaduje, aby Rada do 1. ledna 1996 přijala opatření ohledně jednotného vzoru víz; vzhledem k tomu, že zavedení jednotného vzoru víz je důležitým krokem k harmonizaci vízové politiky; že článek 7a Smlouvy sta- noví, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb osob v souladu s ustanoveními Smlouvy; že tento krok má být také považován za krok tvořící jednotný celek s opatřeními spadajícími do hlavy VI Smlouvy o Evropské unii; vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby jednotný vzor víz obsaho- val všechny nezbytné informace a splňoval velmi vysoké tech- nické požadavky, zejména pokud jde o ochranu před paděláním a pozměňováním; že také musí vyhovovat potřebám všech člen- ských států a nést všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem; vzhledem k tomu, že toto nařízení obsahuje pouze takový výčet technických podmínek, které nejsou tajné; že tyto specifikace musí být doplněny o další technické podmínky, které musí zůstat utajeny proto, aby se zabránilo padělání a pozměňování, a které nemohou zahrnovat osobní údaje nebo odkazy na tyto údaje; že pravomoc stanovit tyto další technické podmínky by měla být udělena Komisi; odpovědný za tisk víz podle jednotného vzoru, přičemž členské státy mohou tento subjekt změnit, bude-li to potřebné; že z bez- pečnostních důvodů musí každý členský stát sdělit Komisi a ostat- ním členským státům název příslušného subjektu; vzhledem k tomu, že toto nařízení, aby bylo skutečně účinné, by se mělo vztahovat na všechna víza uvedená v článku 5; že člen- ské státy by měly mít možnost použít jednotný vzor víz pro víza, která mohou být používána k jiným účelům, než které jsou uve- deny v článku 5, za předpokladu, že budou obsahovat rozdíly viditelné pouhým okem, aby nebyla možná záměna s jednotnými vízy; vzhledem k tomu, že by měla být zajištěna shoda s předpisy člen- ských států o ochraně dat a rovněž s odpovídajícími právními předpisy Společenství, pokud jde o osobní údaje, jež mají být zaneseny do jednotného vzoru víz v souladu s přílohou k tomuto dokumentu, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Víza udělená členskými státy v souladu s článkem 5 se vyrábějí podle jednotného vzoru (štítek). Musí odpovídat technickým pod- mínkám uvedeným v příloze. Článek 2 Další technické podmínky, které znesnadňují padělání nebo pozměňování víz, budou určeny postupem podle článku 6. Článek 3 vzhledem k tomu, že je také nezbytné zajistit, že uvedené infor- mace nebudou dostupné více osobám než je nezbytné, a je proto také důležité, aby každý členský stát určil nejvýše jeden subjekt 1. Technické podmínky uvedené v článku 2 jsou tajné a nezveřejňují se. Jsou sdělovány pouze subjektům určeným 338 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 členskými státy pro tisk a osobám řádně pověřeným členským státem nebo Komisí. 2. Každý členský stát určí jeden subjekt, který bude odpovědný za tisk víz. Název tohoto subjektu sdělí Komisi a ostatním člen- ským státům. K tomuto účelu může být dvěma nebo více člen- skými státy určen tentýž subjekt. Každý členský stát je oprávněn změnit jím určený subjekt. Uvědomí o tom Komisi a ostatní člen- ské státy. 2. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda sta- novit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou sta- novenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců člen- ských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje. Článek 4 noviskem výboru. 3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se sta- 1. Aniž jsou dotčeny odpovídající širší předpisy týkající se ochrany údajů, má osoba, jíž je uděleno vízum, právo ověřit osobní údaje uvedené na vízu a případně požadovat provedení oprav nebo výmazů. 2. Na vízech podle jednotného vzoru se neuvádějí žádné strojově čitelné informace, pokud nejsou uvedeny rovněž v rámečcích popsaných v bodech 6 až 12 přílohy nebo pokud nejsou uvedeny v odpovídajícím cestovním dokladu. b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Pokud se Rada neusnese ve lhůtě dvou měsíců, přijme navr- hovaná opatření Komise, s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou. Článek 5 Pro účely tohoto nařízení se „vízem“ rozumí oprávnění udělené členským státem nebo rozhodnutí přijaté členským státem, jež je vyžadováno pro vstup na jeho území za účelem — zamýšleného pobytu v tomto členském státě nebo ve více členských státech, jehož celková délka nepřekročí tři měsíce, — průjezdu přes území nebo pásmo tranzitního prostoru letišť tohoto členského státu nebo více členských států. Článek 7 Pokud členské státy užívají jednotný vzor víz pro jiné účely, než které jsou uvedeny v článku 5, musí být přijata vhodná opatření, aby nebyla možná záměna s vízy uvedenými v článku 5. Článek 8 Článek 6 Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. 1. Odkazuje-li se na postup uvedený v tomto článku, použijí se následující ustanovení. Článek 1 je použitelný od šesti měsíců po přijetí opatření uvede- ných v článku 2. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 29. května 1995. Za Radu předseda H. de CHARETTE 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 339 Příloha 1. V tomto prostoru se objevuje znak tvořený devíti elipsami ve tvaru vějíře. Bezpečnostní prvky 2. V tomto prostoru se objevuje opticky se měnící značka („kinegram“ nebo jeho obdoba). V závislosti na úhlu pohledu se stává viditelným písmeno „E“, dvanáct hvězd a zeměkoule v různých velikostech a barvách. 3. V tomto prostoru se objevuje kód státu tvořený písmenem nebo písmeny, který označuje stát udělující vízum (nebo „BNL“ v případě zemí Beneluxu, tj. Belgie, Lucemburska a Nizozemska) se sklopným efektem. Tento kód státu je světlý, drží-li se na plocho, a tmavý, otočí-li se o 90o. Kódy států jsou tyto: „A“ pro Rakousko, „BNL“ pro Benelux, „D“ pro Německo, „DK“ pro Dánsko, „E“ pro Španělsko, „F“ pro Francii, „FIN“ pro Finsko, „GR“ pro Řecko, „I“ pro Itálii, „IRL“ pro Irsko, „P“ pro Portugalsko, „S“ pro Švédsko, „UK“ pro Spojené království. 4. Ve středu tohoto prostoru je slovo „vízum“ velkými písmeny v opticky se měnících barvách. V závislosti na úhlu pohledu je buď červené, nebo zelené. 5. Tento rámeček obsahuje číslo víza, jež je předtištěno a začíná písmenem nebo písmeny označujícími stát udělující vízum, jak je uvedeno v odstavci 3 výše. Užívá se zvláštního písma. Oddíly, které mají být doplněny 6. Tento rámeček začíná slovy „platný pro“. Orgán udělující vízum uvede území, pro které nebo pro která je vízum platné. 7. Tento rámeček začíná slovem „od“ a dále na řádku je slovo „do“. Orgán udělující vízum zde uvede dobu platnosti víza. 8. Tento rámeček začíná slovy „počet vstupů“ a dále na řádku jsou slova „délka pobytu“ (tj. délka zamýšleného pobytu žadatele) a dále slovo „dní“. 9. Tento rámeček začíná slovy „vydáno v“ a užívá se na uvedení místa vydání víza. 340 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 10. Tento rámeček začíná slovem „dne“ (kde vyplní orgán udělující vízum datum jeho vydání) a dále na řádku jsou slova „číslo pasu“ (po nichž následuje číslo pasu držitele). 11. Tento rámeček začíná slovy „druh víza“. Orgán udělující vízum zde uvede kategorii víza v souladu s články 5 a 7 tohoto nařízení. 12. Tento rámeček začíná slovem „poznámky“. Užívá jej orgán udělující vízum pro uvedení dalších informací, jež považuje za nutné, za předpokladu, že to odpovídá článku 4 tohoto nařízení. Pro tyto poznámky je ponecháno dva a půl prázdného řádku. 13. Tento rámeček obsahuje informace zpracovatelné počítačem pro usnadnění kontrol na vnějších hranicích. Papír je pastelově zelený s červenými a modrými znaky. Slova označující rámečky jsou v angličtině a francouzštině. Stát udělující vízum může přidat třetí úřední jazyk Společenství. Slovo „vízum“ v horním řádku však může být v jakémkoliv úředním jazyce Společenství. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 341 DŮVĚRNÉ PŘÍLOHA 9 342 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 DŮVĚRNÉ PŘÍLOHA 10 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 343 PŘÍLOHA 11 Kritéria, na základě kterých lze do cestovních dokladů udělit vízum Níže uvedené cestovní doklady se považují za platné ve smyslu čl. 17 odst. 3 písm. a) úmluvy k provedení Schengenské dohody, pokud dokládají totožnost držitele a v případech uvedených v písmenech a) a b) též jeho státní příslušnost nebo občanství a pokud splňují podmínky článků 13 a 14. a) Cestovní doklady, které vydávají v souladu s platnými mezinárodními pravidly země nebo územní jednotky uznávané všemi členskými státy. b) Cestovní pasy nebo cestovní doklady, které přestože byly vydány zeměmi nebo mezinárodními orgány, jež nejsou uznávány ve všech členských státech, zaručují návrat cizince, pokud je výkonný výbor uznává jako platné doklady, do nichž (nebo na zvláštní list) lze udělit jednotné vízum. Výkonný výbor jednomyslně schválí: — seznam těchto cestovních pasů nebo cestovních dokladů, — seznam zemí nebo územních jednotek, které nejsou uznávány a které vydaly tyto doklady. Případné sestavení těchto seznamů, které se vztahují pouze na požadavky související s prováděním prováděcí úmluvy, nepředjímá uznání dosud neuznávaných zemí nebo územních jednotek členskými státy. c) Cestovní doklady pro uprchlíky vydané v souladu s Úmluvou o postavení uprchlíků z roku 1951. d) Cestovní doklady pro osoby bez státní příslušnosti vydané v souladu s Úmluvou o postavení osob bez státní příslušnosti z roku 1954 (1). (1) Portugalsko a Rakousko nejsou smluvními stranami této úmluvy, avšak souhlasí s tím, že do cestovních dokladů vydaných v souladu s touto úmluvou mohou státy Schengenu udělovat jednotná víza. 344 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PŘÍLOHA 12 Poplatky v eurech vybírané při udělení jednotného víza A. Letištní průjezdní vízum 10 EUR B. Průjezdní víza (jeden, dva nebo více vstupů) 10 EUR C1. Vízum pro velmi krátký pobyt (nejvýše 30 dnů) 15 až 25 EUR C2. Krátkodobé vízum (nejvýše 90 dnů) 30 EUR + 5 EUR od druhého vstupu v případě několika vstupů C3. Víza pro více vstupů po dobu jednoho roku 50 EUR C4. Víza pro více vstupů po dobu nejvýše pěti let 50 EUR + 30 EUR za každý další rok D. Vnitrostátní dlouhodobé vízum Částku určují smluvní strany, které mohou též rozhod- nout o udělování těchto víz bez poplatku. — Víza s omezenou územní platností Částka se rovná nejméně 50 % částky určené pro víza kategorií A, B a C — Víza udělovaná na hranicích Částka se rovná dvojnásobku částky pro kategorii uděle- ného víza. Tato víza lze udělovat bez poplatku. — Hromadná víza, kategorie A a B (5 až 50 osob) 10 EUR + 1 EUR na osobu — Hromadná víza, kategorie C1 (30 dnů), jeden nebo 30 EUR + 1 EUR na osobu dva vstupy (5 až 50 osob) — Hromadná víza, kategorie C1 (30 dnů), více než dva 30 EUR + 3 EUR na osobu vstupy (5 až 50 osob) Zásady: I. Poplatky se platí ve volně směnitelné měně nebo v národní měně podle platného úředního směnného kursu. II. V jednotlivých případech může být poplatek snížen nebo prominut v souladu s vnitrostátními právními předpisy, pokud to slouží k ochraně kulturních zájmů, zájmům zahraniční politiky, zájmů politiky rozvoje nebo jiných důležitých veřejných zájmů. III. Hromadná víza se vydávají v souladu s vnitrostátními předpisy na dobu nejdéle 30 dnů. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 345 PŘÍLOHA 13 Pokyny pro vyplňování vízových štítků Poznámka: Obecně lze víza udělit nejdříve tři měsíce před jejich prvním použitím pro vstup do země. 346 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Konstatuje se, že povinnosti získat letištní průjezdní víza podléhají pouze státní příslušníci některých „citlivých“ zemí (viz příloha 3). Držitelé letištních průjezdních víz nesmějí opustit mezinárodní tranzitní prostor letiště. LETIŠTNÍ PRŮJEZDNÍ VÍZA Příklad 1 LETIŠTNÍ PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO JEDEN VSTUP — Druh víza: letištní průjezdní vízum s kódem A. — Letištní průjezdní vízum pro jeden vstup umožňuje vstup pouze do jedné země (v tomto příkladě Francie). — Doba platnosti se počítá ode dne odjezdu (např. 01. 02. 00); lhůta se vypočítá tak, že se přidá sedm dní pro případ, že by držitel víza odložil odjezd. — Letištní průjezdní vízum neopravňuje k pobytu, proto se pole „délka pobytu“ vyplňuje křížky XXX. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 347 Příklad 2 a) LETIŠTNÍ PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO DVA VSTUPY (ZPÁTEČNÍ) (platné pouze v jedné zemi) — Zpáteční letištní průjezdní vízum umožňuje letištní tranzit při cestě tam i zpět. — Doba platnosti tohoto víza se počítá takto: datum zpáteční cesty + sedm dnů (v tomto příkladě je datum návratu 15. 02. 00). — Předpokládá-li se tranzit pouze přes jediné letiště, uvede se v poli „platí pro“ název dotčené země (viz příklad 2a). Jestliže se při cestě tam a zpět průjezd výjimečně uskuteční přes dvě různé země Schengenu, uvede se na vízum „státy Schengenu“ (viz příklad 2b). 348 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Příklad 2 b) LETIŠTNÍ PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO DVA VSTUPY (platné v několika zemích) V poli „platí pro“ se uvede „státy Schengenu“, aby byl umožněn průjezd přes dvě letiště ve dvou různých zemích. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 349 LETIŠTNÍ PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO VÍCE VSTUPŮ (uděluje se pouze ve výjimečných případech) Příklad 3 — Doba platnosti letištního průjezdního víza pro více vstupů (umožňujícího více průjezdů) se počítá takto: datum prvního odjezdu + tři měsíce. — Pro vyplňování pole „platí pro“ platí stejná pravidla jako u letištních průjezdních víz platných pro dva vstupy. 350 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PRŮJEZDNÍ VÍZA Příklad 4 PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO JEDEN VSTUP — Druh víza: průjezdní vízum označené kódem B. Doporučuje se dodat slovo „TRANSIT“. — Doba platnosti se počítá ode dne odjezdu (např. 01. 02. 00). Lhůta se vypočítá takto: den odjezdu + (nejvýše pět dnů) + sedm dnů (pro případ, že by držitel víza odložil odjezd). — Doba průjezdu nesmí přesáhnout pět dnů. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 351 Příklad 5 PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO DVA VSTUPY — Doba platnosti: není-li známo datum jednotlivých průjezdů, což je obvyklé, vypočítá se doba platnosti takto: den odjezdu + 6 měsíců. — Doba průjezdu nesmí přesáhnout pět dnů. 352 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Příklad 6 PRŮJEZDNÍ VÍZUM PRO VÍCE VSTUPŮ — Doba platnosti se počítá stejně jako pro průjezdní víza platná pro dva vstupy (viz příklad 5). — Doba průjezdu nesmí přesáhnout pět dnů. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 353 KRÁTKODOBÁ VÍZA Příklad 7 KRÁTKODOBÉ VÍZUM PRO JEDEN VSTUP — Druh víza: krátkodobé vízum označené kódem C. — Doba platnosti se počítá ode dne odjezdu (např. 01. 02. 00). Lhůta se vypočítá takto: den odjezdu + délka pobytu + dodatečná lhůta patnáct dnů. — Délka pobytu nesmí přesáhnout 90 dnů během šesti měsíců (v uvedeném příkladě 30 dnů). 354 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Příklad 8 KRÁTKODOBÉ VÍZUM PRO VÍCE VSTUPŮ — Doba platnosti se počítá ode dne odjezdu + nejvýše šest měsíců na základě předložených dokladů. — Délka pobytu nesmí přesáhnout 90 dnů během šesti měsíců (jako v uvedeném příkladě, může být však kratší). Délka pobytu je součtem po sobě následujících pobytů. Závisí rovněž na předložených dokladech. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 355 Příklad 9 KRÁTKODOBÉ CESTOVNÍ VÍZUM — Jde o krátkodobé vízum pro více vstupů s dobou platnosti delší než šest měsíců: jeden rok, dva roky, tři roky nebo ve výjimečných případech pět let (např. VIP). V tomto příkladě je uvedena doba platnosti tři roky. — Pro délku pobytu platí stejná pravidla jako v příkladě 8 (nejvýše 90 dnů). 356 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 VÍZA S OMEZENOU ÚZEMNÍ PLATNOSTÍ Víza s omezenou územní platností se udělují buď jako krátkodobá víza, nebo jako průjezdní víza. Omezení platnosti se může vztahovat na jeden nebo více států. KRÁTKODOBÉ VÍZUM S OMEZENOU ÚZEMNÍ PLATNOSTÍ, PLATNÉ POUZE PRO JEDNU ZEMI Příklad 10 — V tomto příkladě je územní platnost omezena pouze na jednu zemi (Francii). — Krátkodobé vízum s omezenou územní platností se označuje kódem C (jako v příkladě 7). 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 357 KRÁTKODOBÉ VÍZUM S OMEZENOU ÚZEMNÍ PLATNOSTÍ OMEZENÉ NA NĚKOLIK ZEMÍ Příklad 11 — V tomto případě se do pole „platí pro“ uvádějí kódy zemí, pro které vízum platí: (Belgie: B, Německo: D, Řecko: GR, Španělsko: E, Francie: F, Itálie: I, Lucembursko: L, Nizozemí: NL, Rakousko: A, Portugalsko: P. Pro země Beneluxu: BNL). — V uvedeném příkladě je platnost omezena na území Francie a Španělska. 358 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Příklad 12 PRŮJEZDNÍ VÍZUM S OMEZENOU ÚZEMNÍ PLATNOSTÍ OMEZENÉ NA JEDNU ZEMI — Průjezdní vízum je v poli „druh víza“ označeno kódem B. — V uvedeném příkladě je vízum omezeno na území Francie. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 359 DOPROVÁZEJÍCÍ OSOBY Příklad 13 — V tomto případě je v cestovním pase uvedeno jedno nebo několik dětí a výjimečně též manžel nebo manželka. — Vztahuje-li se vízum na jedno nebo několik dětí uvedených v cestovním dokladu, uvede se v poli „číslo cestovního pasu“ za číslem cestovního pasu „+ nX“, kde n je počet dětí a „+ Y“ (je-li v cestovním pasu uveden manžel nebo manželka). V uvedeném příkladě (krátkodobé vízum platné pro jeden vstup, délka pobytu 30 dnů) se vízum vydává pro držitele cestovního, tři děti a jeho manžela nebo manželku. 360 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 VÍZA UDĚLENÁ V ZASTOUPENÍ Příklad 14 Výše uvedené vízum bylo uděleno konzulárním úřadem státu Schengenu, který zastupuje jiný stát Schengenu. V tomto případě musí být v poli „poznámky“ uvedeno písmeno „R“, za nímž se uvede kód země, v jejímž zastoupení bylo vízum uděleno. Používají se tyto kódy zemí: Belgie: Německo: Řecko: Španělsko: Francie: Itálie: B D GR E F I Lucembursko: L Nizozemsko: NL Rakousko: Portugalsko: A P V uvedeném příkladě belgické velvyslanectví v Brazzaville udělilo vízum v zastoupení Španělska. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 361 SHRNUTÍ „PLATÍ PRO“ „DRUH“ „POČET VSTUPŮ“ „OD… DO“ „MAXI-MÁLNÍ DÉLKA POBYTU“ (dny) Le-tištní prů- jezdní víza FRANCII (např. ) nebo STÁTY SCHENGENU Prů-jezdní vízum STÁTY SCHENGENU nebo FRANCII (např. ) Krátkodobé vízum STÁTY SCHENGENU nebo FRANCII (např. ) A B C (1) MULT znamená více cest, tedy více než dva vstupy. (2) MULT znamená více cest, tedy více než jeden vstup. 01 02 Datum odjezdu Datum odjezdu + sedm dnů XXX Datum odjezdu Datum návratu + sedm dnů MULT (1) Datum prvního odjezdu Datum prvního odjezdu + povolený počet měsíců (nejvýše tři měsíce) 01 02 Datum odjezdu Datum odjezdu + doba pobytu + sedm dnů XXX nebo od 1 do 5 Datum prvního odjezdu Datum prvního odjezdu + povolený počet měsíců (nejvýše šest měsíců) MULT (1) Datum prvního odjezdu 01 Datum prvního odjezdu Datum odjezdu + doba pobytu + patnáct dnů od 1 do 90 MULT (2) Datum prvního odjezdu Datum prvního odjezdu + povolený počet měsíců (nejvýše pět let) 362 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 PŘÍLOHA 14 Pokyny pro informování smluvních stran při udělování víz s omezenou územní platností, při prohlášení jednotného víza za neplatné od počátku, při jeho zrušení a při zkrácení doby jeho platnosti a při udělování vnitrostátních povolení k pobytu 1. INFORMOVÁNÍ PŘI UDĚLOVÁNÍ VÍZ S OMEZENOU ÚZEMNÍ PLATNOSTÍ 1. 1 Obecné podmínky Aby mohlo být státním příslušníkům třetích zemí vydáno povolení pro vstup na území smluvních stran Schengenu, musí v zásadě splňovat podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě. Pokud občan třetí země nesplňuje všechny podmínky, musí mu být vstup nebo udělení víza zamítnuto, ledaže smluvní strana pokládá z humanitárních důvodů nebo z důvodů národního zájmu nebo na základě mezinárodních závazků za žádoucí tuto zásadu porušit. Dotčená smluvní strana může v těchto případech udělit pouze vízum s omezenou územní platností a musí o tom uvědomit ostatní smluvní strany (čl. 5 odst. 2 a článek 16 prováděcí úmluvy). Udělování krátkodobých víz s omezenou územní platností podléhá v souladu s prováděcí úmluvou a se Společnou konzulární instrukcí o vízech (SCH/II-visa (93) 11, rev. 6, corr. 4, kapitola V bod 3) v zásadě těmto podmínkám: a) víza s omezenou územní platností se udělují výjimečně. Podmínky pro udělení tohoto druhu víz musí být pečlivě posouzeny v každém jednotlivém případě; b) neznamená to, že smluvní strany budou využívat a zneužívat možnosti vydávat víza s omezenou územní platností; nebylo by to v souladu se zásadami a cíli ustanovení Schengenu. Vzhledem k tomu, že počet víz s omezenou územní platností bude pravděpodobně velmi malý, není nezbytné stanovit automatizovaný postup pro informování ostatních smluvních stran. 1. 2 Pravidla postupu Při vymezení pravidel, podle nichž se smluvní strany informují o udělení víz s omezenou územní platností, je nutno rozlišovat víza udělená diplomatickými misemi a konzulárními úřady a víza udělená orgány hraniční kontroly. Použijí se následující pravidla: 1. 2. 1 Víza udělená diplomatickými misemi a konzulárními úřady Obecně se pro informování ostatních smluvních stran (viz dokument č. SCH/II-visa (94) 7) uplatňují pravidla stanovená pro prozatímní konzultace ústředních orgánů (čl. 17 odst. 2 prováděcí úmluvy). Odchylná ustanovení musí být dotyčnými smluvními stranami sdělena. Obecně musí být informace předány do 72 hodin. 1. 2. 2 Víza udělená orgány hraniční kontroly V tomto případě je informace v zásadě předána do 72 hodin ústředním orgánům ostatních smluvních stran. 1. 2. 3 Je nezbytné, aby smluvní strany určily kontaktní místa, která mají informace obdržet. 1. 2. 4 Při zavádění automatizovaného postupu pro konzultace mezi ústředními orgány (čl. 17 odst. 2 prováděcí úmluvy) musí být též zaručeno, aby ostatní smluvní strany byly informovány o udělení víza s omezenou územní platností, pokud je toto vízum uděleno, neboť jedna smluvní strana (nebo několik smluvních stran) vznesla (vzneslo) při konzultacích námitku proti udělení schengenského víza. Jsou-li víza s omezenou územní platností udělena za jiných okolností, nelze tento postup pro zasílání informací mezi státy použít. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 363 1. 2. 5 Smluvní strany obdrží tyto údaje: příjmení, jméno a datum narození držitele víza státní příslušnost držitele víza datum a místo udělení víza s omezenou územní platností důvody pro udělení víza s omezenou územní platností: — humanitární důvody — důvody národního zájmu — mezinárodní závazky — cestovní doklad není platný ve všech smluvních stranách — druhé udělení víza během období šesti měsíců — pro naléhavost nedošlo ke konzultaci ústředních orgánů — ústřední orgány smluvní strany vznesly během konzultace námitku. 2. PROHLÁŠENÍ JEDNOTNÉHO VÍZA ZA NEPLATNÉ OD POČÁTKU, JEHO ZRUŠENÍ A ZKRÁCENÍ DOBY JEHO PLATNOSTI V souladu se zásadami přijatými výkonným výborem pro prohlášení jednotného víza za neplatné od počátku, pro jeho zrušení a zkrácení doby jeho platnosti (SCH/Com-ex (93) 24) musí být ostatní smluvní strany informovány v těchto případech: 2. 1 Prohlášení víza za neplatné od počátku Účelem prohlášení schengenského víza za neplatné od počátku je zabránit osobám vstoupit na území smluvních stran, ukáže-li se po udělení víza, že tyto osoby nesplňují podmínky nutné pro udělení víza. Smluvní strany, které prohlásí vízum udělené jinou smluvní stranou za neplatné od počátku, musí obecně ve lhůtě 72 hodin uvědomit ústřední orgány státu, který vízum udělil. Toto sdělení musí obsahovat tyto údaje: příjmení, jméno a datum narození držitele víza státní příslušnost držitele víza druh a číslo cestovního dokladu číslo vízového štítku kategorie víza datum a místo udělení víza datum a důvody prohlášení víza neplatné od počátku. 2. 2 Zrušení víz Zrušení víza umožní zrušit zbývající dobu platnosti víza po vstupu na území dotčené strany. 364 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Smluvní strana, která zruší jednotné vízum, o tom musí obecně ve lhůtě 72 hodin uvědomit smluvní stranu, která vízum udělila. Toto sdělení musí obsahovat stejné údaje jako v bodě 2. 1. 2. 3 Zkrácení doby platnosti víza Pokud stát Schengenu zkrátí dobu platnosti víza uděleného jinou smluvní stranou, musí obecně ve lhůtě 72 hodin uvědomit ústřední orgány této smluvní strany. Toto sdělení musí obsahovat stejné údaje jako v bodě 2. 1. 2. 4 Postup Informace podávané smluvní straně, která vízum udělila, při jeho prohlášení za neplatné od počátku, při jeho zrušení nebo zkrácení doby jeho platnosti se obecně zasílají ústřednímu orgánu, který určí tato smluvní strana. 3. INFORMACE O VNITROSTÁTNÍCH POVOLENÍCH K POBYTU (ČLÁNEK 25) V čl. 25 odst. 1 se stanoví, že má-li smluvní strana v úmyslu vydat povolení k pobytu cizinci, který je veden v seznamech osob, kterým má být odepřen vstup, konzultuje předem smluvní stranu, která záznam pořídila, a přihlíží k jejím zájmům; povolení k pobytu bude vydáno pouze ze závažných důvodů, zejména humanitárních nebo z důvodů vyplývajících z mezinárodních závazků. V čl. 25 odst. 1 druhém pododstavci se stanoví, že smluvní strana, která záznam pořídila, tento záznam zruší, může však dotyčného cizince zapsat do vnitrostátního seznamu osob, kterým má být odepřen vstup. Uplatňování výše uvedených ustanovení předpokládá tedy dvojí výměnu informací mezi smluvní stranou, která má v úmyslu vydat povolení k pobytu, a smluvní stranou, která pořídila záznam: — předchozí konzultaci smluvní strany, která záznam pořídila, aby bylo možno přihlédnout k jejím zájmům, a — informování o vydání povolení k pobytu, aby mohla smluvní strana, která pořídila záznam, tento záznam zrušit. V souladu s čl. 25 odst. 2 prováděcí úmluvy je konzultace strany, která záznam pořídila, nezbytná rovněž, pokud se po udělení povolení k pobytu zjistí, že držitel tohoto povolení k pobytu je veden v seznamech osob, kterým má být odepřen vstup. S ohledem na základní zásady prováděcí úmluvy bude vydávání povolení k pobytu státním příslušníkům třetí země vedeným některou smluvní stranou v seznamech osob, kterým má být odepřen vstup, omezeno na výjimečné případy. Konzultace uvedená v článku 25 úmluvy úzce souvisí s fungováním Schengenského informačního systému (SIS). Je třeba posoudit, zda bude možné předávat informace prostřednictvím chystaného postupu SIRENE. Pravidla uvedená v této poznámce budou přezkoumána z hlediska jejich praktické použitelnosti nejpozději 12 měsíců po uvedení prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě v platnost. 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 365 PŘÍLOHA 15 Vzory jednotných formulářů, kterými se prokazuje pozvání, závazek poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování, vypracované smluvními stranami 366 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 367 368 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 369 370 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 2 Dodatek 2 SPOLEČNÁ PŘÍRUČKA DŮVĚRNÉ DŮVĚRNÉ 19/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 371 Dodatek 3 Zrušují se tato rozhodnutí výkonného výboru a ústřední skupiny: a) rozhodnutí výkonného výboru SCH/Com-ex (93) 4 rev. 2 corr. ze dne 14. prosince 1993 SCH/Com-ex (93) 5 rev. ze dne 14. prosince 1993 SCH/Com-ex (94) 5 ze dne 27. června 1994 SCH/Com-ex (94) 6 ze dne 27. června 1994 SCH/Com-ex (94) 7 ze dne 27. června 1994 SCH/Com-ex (94) 12 ze dne 27. června 1994 SCH/Com-ex (94) 20 rev. ze dne 21. listopadu 1994 SCH/Com-ex (94) 23 rev. ze dne 22. prosince 1994 SCH/Com-ex (94) 24 rev. ze dne 22. prosince 1994 SCH/Com-ex (95) 1 ze dne 28. dubna 1995 SCH/Com-ex (95) 4 ze dne 28. dubna 1995 SCH/Com-ex (95) 15 rev. 2 ze dne 29. června 1995 SCH/Com-ex (95) 22 rev. ze dne 20. prosince 1995 SCH/Com-ex (96) 14 rev. ze dne 27. června 1996 SCH/Com-ex (96) 24 ze dne 19. prosince 1996 SCH/Com-ex (97) 13 ze dne 24. června 1997 SCH/Com-ex (97) 21 ze dne 7. října 1997 SCH/Com-ex (97) 36 ze dne 15. prosince 1997 SCH/Com-ex (97) 41 ze dne 15. prosince 1997 SCH/Com-ex (98) 13 ze dne 21. dubna 1998 SCH/Com-ex (98) 36 ze dne 16. září 1998 SCH/Com-ex (98) 38 corr. ze dne 16. září 1998 SCH/Com-ex (98) 54 ze dne 16. prosince 1998 SCH/Com-ex (98) 55 ze dne 16. prosince 1998 b) rozhodnutí ústřední skupiny SCH/C (96) 16 ze dne 12. března 1996 SCH/C (96) 32 ze dne 26. dubna 1996 SCH/C (96) 40 ze dne 28. května 1996 SCH/C (96) 41 ze dne 23. května 1996 SCH/C (96) 96 ze dne 11. května 1996 SCH/SG (97) 9 ze dne 17. ledna 1997 SCH/C (97) 95 ze dne 7. července 1997 SCH/SG (97) 79 ze dne 7. října 1997 SCH/Pers (98) 9 rev. ze dne 30. března 1998 SCH/SG (98) 25 rev. 2 ze dne 31. března 1998 SCH/C (98) 135 ze dne 15. prosince 1998