title: 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 1999/35/EB dėl privalomų patikrinimų sistemos, užtikrinančios saugų ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų, kuriais teikiamos reguliarios paslaugos, plaukiojimą

eurovoc_concepts:
carriage of goods
carriage of passengers
ferryboat
high-speed transport
maritime safety
roadworthiness tests
ship's passport

text: 296 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. 31999L0035 1999 6 1 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 138/1 TARYBOS DIREKTYVA 1999/35/EB 1999 m. balandžio 29 d. dėl privalomų patikrinimų sistemos, užtikrinančios saugų ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų, kuriais teikiamos reguliarios paslaugos, plaukiojimą EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 84 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos (3), (1) (2) (3) Kadangi pagal bendrą transporto politiką turi būti imtais papildomų priemonių keleivinio jūrų transporto saugai sustiprinti. Kadangi Bendrija yra rimtai susirūpinusi laivybos avari- jomis, susijusiomis su ro-ro keltais, kurių metu žūva daug žmonių; kadangi visoje Bendrijoje ro-ro keltais ir greitaeigiais keleiviniais laivais besinaudojantys asmenys turi teisę tikėtis atitinkamo saugos lygio ir juo pasik- liauti. Kadangi 1994 m. gruodžio 22 d. rezoliucija dėl ro-ro tipo keleivinių keltų saugos (4). Taryba paragino Komi- siją pateikti pasiūlymus dėl privalomos patikrinimo ir kontrolės tvarkos taikymo visiems į Bendrijos uostus arba iš jų plaukiojantiems ro-ro keleiviniams keltams, įskaitant teisę tirti jūrų katastrofas. (1) OL C 108, 1998 4 7, p. 122. (2) OL C 407, 1998 12 28, p. 106. (3) 1998 m. spalio 7 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 328, 1998 10 26, p. 82), 1998 m. gruodžio 21 d. Tarybos bendroji pozi- cija (OL C 49, 1999 2 22, p. 15) ir 1999 m. vasario 10 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). (4) OL C 379, 1994 12 31, p. 8. (4) (5) (6) (7) (8) (9) Kadangi, ypač atsižvelgiant į keleivinio jūrų transporto vidaus rinkos apimtį, veiksmai Bendrijos lygiu — tai veiksmingiausias būdas bendrams mažiausiam laivų sau- gos lygiui nustatyti Bendrijoje. Kadangi veiksmai Bendrijos lygiu — tai geriausias būdas užtikrinti suderintą kai kurių principų, dėl kurių susi- tarta Tarptautinėje jūrų organizacijoje (TJO), vykdymą, kad būtų išvengta skirtingų Bendrijos uostų ir ro-ro keltų bei greitaeigių keleivinių laivų konkurencijos iškrai- pymo. Kadangi atsižvelgiant į proporcingumo principą, Tarybos direktyva yra tinkamas teisinis instrumentas, numatantis vienodo ir privalomo bendrų saugos standartų taikymo valstybėse narėse sistemą, paliekant kiekvienai valstybei narei teisę pasirinkti jos vidaus sistemai geriausiai tin- kančias įgyvendinimo priemones. Kadangi laivų sauga — tai visų pirma vėliavos valstybių atsakomybė; kadangi kiekviena valstybė narė turėtų užtikrinti, kad su jų vėliavomis plaukiojantys ro-ro keltai ir greitaeigiai keleiviniai laivai bei juos eksploatuojančios kompanijos laikytųsi reikiamų saugos reikalavimų. Kadangi uosto valstybės kontrolė nenumato ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų reguliarių nuodugnių profi- laktinių patikrinimų ir patikros; kadangi turėtų būti patikrinta, ar kompanijos ir jų keltai bei laivai ati- tinka saugos standartus, dėl kurių susitarta TJO ir, jeigu reikia, regioniniu lygiu taikant priimančiųjų valstybių reguliarių privalomų patikrinimų sistemą; kadangi kom- panijoms neturėtų būti leista eksploatuoti tokius keltus ir laivus, jeigu šie patikrinimai rodo pavojingą šių saugos standartų neatitikimą. todėl Kadangi ši direktyva yra skirta valstybėms narėms kaip priimančiosioms valstybėms; kadangi jų prisiimti įsipa- reigojimai yra konkrečiais uosto valstybės įsipareigoji- Jungtinių Tautų mais, kurie visiškai atitinka 1982 m. jūrų teisės konvenciją (Unclos). 07/4 t. (10) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 297 į vėliavą, su kuria jie plaukioja, Kadangi siekiant tobulinti saugą ir vengti konkurencijos iškraipymų, bendrus saugos standartus reikėtų taikyti ro- ro keltams ir greitaeigiams keleiviniams laivams neatsiž- velgiant teikiantiems reguliarias paslaugas valstybių narių uostui arba iš jo tiek tarptautiniais, tiek vidaus maršrutais jūros zonose, esančiose toliau kaip 20 mylių nuo kranto linijos, kur galėtų išsilaipinti sudužusio laivo keleiviai, paliekant valstybėms narėms galimybę išplėsti direktyvos taikymo sritį, kad ji būtų taikoma ro-ro keltams ir greitaeigiams keleiviniams laivams, eksploatuojamiems vidaus maršru- tuose jūros zonose, esančiose ne toliau kaip per 20 mylių nuo jūros kranto. (16) Kadangi norint sumažinti kompanijoms tenkančią naštą reikėtų deramai atsižvelgti į ankstesnes patikras ir patik- rinimus; kadangi ro-ro keltai ir greitaeigiai keleiviniai lai- vai neturėtų būti tikrinami, jeigu patvirtinama, kad jie atitinka šios direktyvos nuostatas dėl jų eksploatavimo panašiuose maršrutuose, o juos pakeitusiems keltams bei laivams turėtų būti taikomos specialios priemonės; ro-ro keltuose ir greitaeigiuose keleiviniuose laivuose, kurie tikrinami priimančiosios valstybės reikalavimu, neturėtų būti atliekami išplėstiniai patikrinimai pagal 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyvą 95/21/EB dėl laivo sau- gumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplau- kiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse (uosto valstybės kontrolė) (1). (11) Kadangi būtina, kad priimančios valstybės patikrintų, ar ro-ro keltai ir greitaeigiai keleiviniai laivai, plaukiojantys į Bendrijos uostus ir iš jų, atitinka tam tikrus suderintus reikalavimus dėl laivo sertifikavimo ir patikrinimo, kurį atlieka vėliavos valstybė. (17) Kadangi valstybės narės, vykdydamos savo įsipareigoji- mus kaip priimančiosios valstybės, turėtų bendradar- biauti. (12) (13) (14) (15) ir greitaeigiai keleiviniai Kadangi tie ro-ro keltai laivai statybos ir visos eksploatacijos metu turėtų taip pat ati- tikti korpuso, pagrindinių ir pagalbinių mechanizmų, elektros ir valdymo įrenginių statymo ir priežiūros klasi- fikavimo standartus ir juose turėtų būti sumontuotas ati- tinkamus tarptautinius reiso duomenų rašytuvas. reikalavimus atitinkantis (18) Kadangi valstybės narės gali nuspręsti, kad būtų nau- dinga, jeigu atlikti jų uždavinius joms padėtų pripažintos organizacijos, atitinkančios 1994 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyvos 94/57/EB dėl laivų apžiūros ir tikri- nimo organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (2) reikalavimus. (19) Kadangi planuojant patikrinimus reikėtų deramai atsiž- velgti į ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų eksploa- tavimo ir priežiūros tvarkaraščius. Kadangi priimančiosios valstybės turėtų patikrinti, ar kompanijos, teikiančios šias paslaugas, savo ro-ro keltus ir greitaeigius keleivinius laivus eksploatuoja taip, kad būtų užtikrinta maksimali sauga; kadangi suinteresuo- išskyrus vėliavos valstybes, toms valstybėms narėms, turėtų būti leista be jokių apribojimų dalyvauti tiriant jūrų katastrofas. Kadangi svarbu patikrinti, ar vėliavos trečiosios šalies administracijos sutinka su kompanijų įsipareigojimais bendradarbiauti tiriant jūros katastrofas ar nelaimingus atsitikimus ir laikytis pripažintų organizacijų patvirtintų klasifikavimo ir atitinkamais atvejais sertifikavimo taisy- klių; kadangi šios administracijos turėtų pritarti suderin- tos patikrinimo ir sertifikavimo tvarkos taikymo. (20) (21) Kadangi valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų vidaus teisinės sistemos joms ir kitoms iš esmės suinteresuo- toms valstybėms narėms sudarytų sąlygas dalyvauti arba bendradarbiauti tiriant arba organizuojant nelaimingų atsitikimų tyrimus pagal TJO jūrų katastrofų tyrimo kodekso nuostatas; kadangi tokių tyrimų rezultatai turėtų būti viešai prieinami. priemonės papildomos Kadangi navigacinio vedimo sistemų, nepaprastosios padėties planavimo ir eksploatavimo vidaus apribojimų srityje dar labiau page- rins saugą. laivų (22) Kadangi tam kad būtų galima vykdyti šios direktyvos tai- kymo monitoringą, turėtų būti sukurta duomenų bazė, pagrįsta patikrinimų metu sukaupta informacija. Kadangi norint užtikrinti, kad ro-ro keltai ir greitaeigiai keleiviniai laivai nuolatos aitiktų šios direktyvos reikala- vimus, priimančiosios valstybės turėtų atlikti patikrini- mus prieš pradedant teikti paslaugą, o vėliau — regulia- riai ir kaskart pastebimai pasikeitus eksploatavimo aplin- kybėms. (1) OL L 157, 1995 7 7, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/42/EB (OL L 184, 1998 6 27, p. 40). (2) OL L 319, 1994 12 12, p. 4. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 97/58/EB (OL L 274, 1997 10 7, p. 8). LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. Kadangi būtina, kad iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas padėtų Komisijai veiksmingai taikyti šią direk- tyvą; kadangi šios veiklos gali imtis 1993 m. rugsėjo 13 d. Tarybos direktyvos 93/75/EEB dėl būtiniausių reikala- vimų į Bendrijos uostus įplaukiantiems arba iš jų išplau- kiantiems laivams, vežantiems pavojingus arba aplinką teršiančius krovinius (1), 12 straipsniu įsteigtas Komite- tas. c) „keleivis“ — tai bet kuris asmuo, išskyrus: i) kapitoną, įgulos narius arba kitus pasamdytus ar einan- čius kokias nors su laivo eksploatavimu susijusias parei- gas, ir ii) jaunesnį nei vienerių metų vaiką; 298 (23) (24) toks komitetas gali pritaikyti Kadangi tam tikras tos direktyvos nuostatas taip, kad jos atitiktų Bendrijos arba TJO priemones ir pagerinti jos veikimą, kad būtų atsiž- velgta į vėlesnius įsigaliojusius 1974 m. Tarptautinės jūroje konvencijos dėl žmogaus gyvybės (SOLAS) pakeitimus ir užtikrintas suderintas pakeitimų, padarytų kai kurioms TJO rezoliucijoms, neišplečiant direktyvos taikymo srities, įgyvendinimas, apsaugos PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Tikslas Šios direktyvos tikslas — nustatyti privalomų patikrinimų sis- temą, padedančią labiau pasitikėti ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų reguliarių paslaugų, teikiamų Bendrijos uostams ir iš jų, saugumu ir suteikti valstybėms narėms teisę atlikti, dalyvauti arba bendradarbiauti tiriant jūrų katastrofas ar nelai- mingus atsitikimus, įvykusius teikiant šias paslaugas. 2 straipsnis Apibrėžimai Šioje direktyvoje ir jos prieduose: a) b) „ro-ro keltas“ — tai keleivinis jūrų laivas su įrenginiais kelių transporto priemonėms arba geležinkelio transporto prie- monėms įvažiuoti į laivą ir išvažiuoti iš jo, plukdantis dau- giau kaip 12 keleivių; laivas“ — tai greitaeigis „greitaeigis keleivinis laivas, apibrėžtas 1974 m. SOLAS Konvencijos X skyriaus 1 tai- syklėje, su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakei- timais, vežantis daugiau kaip 12 keleivių; (1) OL L 247, 1993 10 5, p. 19. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/74/EB (OL L 276, 1998 10 13, p. 7). d) e) f) „1974 m. SOLAS konvencija“ — tai Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, kartu su jos proto- kolais ir pakeitimais, galiojančiais šios direktyvos priėmimo dieną; „Greitaeigių laivų kodeksas“ — tai „Tarptautinis greitaeigių laivų saugos kodeksas“, išdėstytas TJO Saugos jūroje komi- teto 1994 m. gegužės 20 d. rezoliucijoje MSC 36 (63), su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais; „reguliari paslauga“ — tai ro-ro arba greitaeigių keleivinių laivų maršrutai, skirti užtikrinti susiekimą tarp tų pačių dviejų arba daugiau uostų, arba maršrutai iš to paties uosto ir atgal į jį, neįplaukiant į tarpinius uostus, kurie vykdomi: i) pagal paskelbtą tvarkaraštį arba ii) kai reisai yra tokie reguliarūs arba dažni, kad jie sudaro atpažįstamą sisteminę seriją; g) „jūros zona“ — tai jūros zona, įtraukta į sąrašą, nustatytą pagal 1998 m. kovo 17 d. Tarybos direktyvos 98/18/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų (2) 4 straipsnio nuostatas; h) „liudijimai“ — tai: i) tarptautiniais maršrutais plaukiojančių ro-ro keltų ir išduoti greitaeigių keleivinių laivų saugos liudijimai, pagal 1974 m. SOLAS konvencijos su padarytais pakei- timais, nuostatas bei atitinkami įrašai apie įrenginius ir, jeigu reikia, leidimai verstis veikla; liudijimai bei išimties ii) vidaus maršrutais plaukiojančių ro-ro keltų ir greitaei- gių keleivinių laivų saugos liudijimai, išduoti pagal Direktyvos 98/18/EB nuostatas, ir atitinkami įrašai apie įrenginius ir, jeigu reikia, išimties liudijimai bei leidimai verstis veikla; i) „išimties liudijimas“ — tai liudijimas, išduotas pagal 1974 m. SOLAS konvencijos I B/12 taisyklės a punkto vi įtraukos nuostatas; (2) OL L 144, 1998 5 15, p. 1. 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 299 su „vėliavos valstybės administracija“ — tai valstybės, kurios vėliava suteikta teisė plaukioti ro-ro keltui arba grei- taeigiam keleiviniam laivui, kompetentingos institucijos; uostą arba iš jo, teikiantiems reguliarias paslaugas, neatsižvel- giant į jų vėliavą, plaukiojantiems tarptautiniais arba vidaus maršrutais jūros zonose, priskirtose A klasei, kaip nurodyta Direktyvos 98/18/EB 4 straipsnyje. j) k) „priimančioji valstybė“ — tai valstybė narė, į kurios uostą (-us) arba iš kurios uosto (-ų) išplaukia reguliarias paslaugas teikiantis ro-ro keltas arba greitaeigis keleivinis laivas; l) „tarptautinis maršrutas“ — tai jūros maršrutas iš valstybės narės uosto į uostą už valstybės narės ribų arba atvirkščiai; m) „vidaus maršrutas“ — tai jūros zonų maršrutas iš valstybės narės uosto į tą patį arba kitą tos valstybės narės uostą; Valstybės narės gali taikyti šią direktyvą ro-ro keltams ir 2. greitaeigiams keleiviniams laivams, plaukiojantiems vidaus maršrutais kitose jūros zonose nei nurodytos 1 dalyje. Tokiais atvejais atitinkamos taisyklės taikomos visiems ro-ro keltams arba greitaeigiams keleiviniams laivams, plaukiojantiems pagal tuos pačius reikalavimus, nediskriminuojant dėl vėliavos, pri- klausymo vienai ar kitai šaliai ar kompanijos įsisteigimo vietos. n) „pripažinta organizacija“ — tai pagal Direktyvos 94/57/EB 4 straipsnio nuostatas pripažinta organizacija; 4 straipsnis o) „kompanija“ — tai kompanija, eksploatuojanti vieną ar daugiau ro-ro keltų, kuriems pagal 1995 m. gruodžio 8 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 3051/95 dėl ro-ro tipo keleivi- nių keltų (ro-ro keltų) saugaus valdymo (1) 5 straipsnio 2 dalies nuostatas išduotas atitikties dokumentas, arba kom- panija, laivus, kuriems pagal 1974 m. SOLAS konvencijos su pakeitimais, padarytais šios direktyvos priėmimo dieną, IX/4 taisyklės nuostatas išduotas atitikties dokumentas; eksploatuojanti greitaeigius keleivinius p) „Jūrų katastrofų tyrimo kodeksas“ — tai Jūrų katastrofų ir nelaimingų atsitikimų tyrimo kodeksas, kurį priėmė TJO 1997 m. lapkričio 27 d. Asamblėjos rezoliucija A. 849(20); q) „specialus patikrinimas“ — tai priimančiosios valstybės atliekamas patikrinimas, apibrėžtas 6 ir 8 straipsniuose; Pirminiai ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų patikri- nimai 1. Prieš pradedant ro-ro keltu arba greitaeigiu keleiviniu laivu teikti reguliarias paslaugas arba per 12 mėnesių nuo 19 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos, jei ro-ro keltas arba grei- taeigis keleivinis laivas tą dieną jau teikė reguliarias paslaugas, priimančiosios valstybės patikrina, ar jis: a) plaukioja turėdami galiojančius liudijimus, išduotus vėliavos valstybės administracijos arba jos vardu veikiančios pri- pažintos organizacijos; r) „kvalifikuotas inspektorius“ — tai valstybės tarnautojas arba kitas reikiamus kompetentingos institucijos suteiktus įgalio- jimus atlikti su liudijimais susijusius patikrinimus turintis asmuo, atitinkantis V priede išdėstytus kvalifikacijos ir nepriklausomumo kriterijus; b) yra patikrintas, kad jam būtų galima išduoti liudijimus pagal atitinkamą tvarką ir gaires, pridėtas prie TJO Asamblėjos rezoliucijos A. 746(18) dėl tikrinimo rekomen- dacijų pagal suderintą tikrinimo ir sertifikavimo sistemą, galiojančias šios direktyvos priėmimo metu arba laikantis tam pačiam tikslui skirtos tvarkos; s) „trūkumas“ — tai padėtis, nustatyta kaip neatitinkanti šios direktyvos reikalavimų. 3 straipsnis Taikymo sritis Ši direktyva taikoma visiems ro-ro keltams ir greitaei- 1. giams keleiviniams laivams, plaukiojantiems į valstybės narės (1) OL L 320, 1995 12 30, p. 14. Reglamentas su pakeitimais, padary- tais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 178/98 (OL L 19, 1998 1 24, p. 35). c) d) atitinka klasifikavimo standartus, nustatytus pagal pri- pažintų organizacijų taisykles, arba pagal taisykles, kurias vėliavos valstybės administracija pripažįsta lygiavertėmis, reglamentuojančias korpuso, pagrindinių ir pagalbinių mechanizmų, elektros ir valdymo įrenginių gamybą ir pri- ežiūrą; turi sumontuotą reiso duomenų rašytuvą (RDR) informaci- jai kaupti, kad būtų galima tirti galimas katastrofas. RDR atitinka veikimo standartus, lapkričio 27 d. TJO Asamblėjos rezoliucijoje A. 861(20), ir bandymo standartus, pateiktus Tarptautinės elektrotechnikos komisi- jos (TEK) standarte Nr. 61996. Tačiau RDR įtaiso, kuris turi būti sumontuotas ro-ro keltuose arba greitaeigiuose keleivi- išdėstytus 1997 m. 300 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. niuose laivuose, pastatytuose iki šios direktyvos įsigalio- jimo, atitikčiai kai kuriems reikalavimams gali būti suteik- tos išlygos. Šios išlygos ir sąlygos, kuriomis jos gali būti suteiktos, tvirtinamos 16 straipsnyje nustatyta tvarka; 2) patikrinama, ar kelto arba laivo, plaukiojančio ne su vals- tybės narės vėliava, vėliavos valstybė sutinka su kompanijos įsipareigojimais laikytis šios direktyvos reikalavimų. e) atitinka konkrečius stabilumo reikalavimus, priimtus regio- niniu lygiu ir perkeltus į jų nacionalinės teisės aktus pagal pranešimo tvarką, išdėstytą 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/34/EB, nustatančioje informacijos apie techninius standartus ir reglamentus tei- kimo tvarką (1), tame regione teikiant paslaugas, kurioms taikomi nacionalinės teisės aktai, jei tie reikalavimai nevi- ršija 1995 m. SOLAS Konferencijos 14 rezoliucijos priede nurodytų reikalavimų (Stabilumo reikalavimai, pridėti prie susitarimo) ir jei apie tuos reikalavimus buvo pranešta TJO Generaliniam sekretoriui pagal tos rezoliucijos 3 punkte nurodytą tvarką. Prireiktus greitaeigiams keleiviniams laivams taikomas 1 2. dalies e punktas. 5 straipsnis Pirminiai kompanijų ir vėliavos valstybės patikrinimai Prieš pradedant ro-ro keltu arba greitaeigiu keleiviniu laivu teikti reguliarias paslaugas arba per 12 mėnesių nuo 19 straips- nio 1 dalyje nurodytos datos, jei ro-ro keltas arba greitaeigis keleivinis laivas tą dieną jau teikė reguliarias paslaugas, pri- imančiosios valstybės patikrina, ar: 1) kompanijos, kurios tokiu keltu arba laivu teikia ar ketina teikti reguliarias paslaugas: a) b) imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad konkretūs I priede išdėstyti reikalavimai būtų taikomi, ir priiman- čiosioms valstybėms, dalyvaujančioms teikiant regulia- rias paslaugas, pateikia įrodymą, kad laikomasi šios dalies ir 4 straipsnio; iš anksto sutinka, kad priimančiosios valstybės ir kiek- viena iš esmės suinteresuota valstybė narė gali tirti, be jokių apribojimų dalyvauti arba bendradarbiauti tiriant jūros katastrofą ar nelaimingą atsitikimą pagal 12 straipsnio nuostatas ir leidžia susipažinti su informacija, gauta iš joms priklausančiame kelte ar laive, susiju- siame su tokia katastrofa ar nelaimingu atsitikimu, sumontuoto RDR; 6 straipsnis Pirminiai specialūs patikrinimai 1. Prieš pradedant ro-ro keltu arba greitaeigiu keleiviniu laivu teikti reguliarias paslaugas arba per 12 mėnesių nuo 19 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos, jei ro-ro keltas arba grei- taeigis keleivinis laivas tą dieną jau teikė reguliarias paslaugas, priimančiosios valstybės pagal I ir III priedo nuostatas atlieka pirminį specialų patikrinimą norėdamos įsitikinti, ar ro-ro kel- tas arba greitaeigis keleivinis laivas atitinka saugiam reguliarių paslaugų teikimui būtinus reikalavimus. 2. Kai šis straipsnis taikomas prieš pradedant teikti regulia- rias paslaugas, priimančiosios valstybės nustato pirminio spe- cialaus patikrinimo datą, kuri, skaičiuojant nuo dokumentų, reikalingų patikrinimui pagal 4 ir 5 straipsnio nuostatas užbaigti, gavimo dienos, negali būti vėliau nei po mėnesio. 7 straipsnis Specialiosios nuostatos 1. Kai ro-ro keltu arba greitaeigiu keleiviniu laivu ketinama teikti kitas reguliarias paslaugas, nauja priimančioji valstybė pagal galimybes atsižvelgia į prieš tai atliktus to kelto ar laivo, kuriuo buvo teikiamos reguliarios paslaugos, kurioms taikoma ši direktyva, patikrinimus. Jeigu naują priimančiąją valstybę tenkina šių ankstesnių patikrinimų rezultatai ir jie atitinka nau- jas veikimo sąlygas, prieš pradedant ro-ro keltais arba greitaei- giais keleiviniais laivais teikti naujas reguliarias paslaugas 4, 5 ir 6 straipsniai gali būti netaikomi. 2. 4, 5 ir 6 straipsniai gali būti netaikomi, kai šios direkty- vos reikalavimus atitinkančiu ro-ro keltu arba greitaeigiu kelei- viniu laivu, jau teikiančiais reguliarias paslaugas, kurioms ši direktyva taikoma, pradedamos teikti kitos reguliarios paslau- gos, kurioms ši direktyva taikoma, jeigu atitinkamos priiman- čiosios valstybės susitaria dėl panašių maršruto charakteristikų ir visos priimančiosios valstybės sutinka, kad ro-ro keltas arba greitaeigis keleivinis laivas atitinka visus saugiam reguliarių paslaugų teikimui būtinus reikalavimus. Kompanijos prašymu atitinkamos priimančiosios valstybės gali iš anksto patvirtinti savo pritarimą, kad maršruto charakteristi- kos yra panašios. (1) OL L 204, 1998 7 21, p. 37. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 98/48/EB (OL L 217, 1998 8 5, p. 18). 3. Tais atvejais, kai dėl nenumatytų aplinkybių ro-ro keltą arba greitaeigį keleivinį laivą būtina greitai pakeisti kitu, tam, kad būtų užtikrintas paslaugų nenutrūkstamumas, ir jei 1 bei 2 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 301 dalies nuostatos netaikomos, priimančioji valstybė gali leisti ro- ro keltu arba keleiviniu laivu pradėti teikti paslaugas, jeigu: 9 straipsnis Pranešimas a) atlikus vizualinį patikrinimą ir patikrinus dokumentus, nekyla abejonių, kad ro-ro keltas ar greitaeigis keleivinis lai- vas atitinka saugaus eksploatavimo reikalavimus, ir Priimančiosios valstybės nedelsdamos kompanijoms raštu pra- neša apie patikrinimų pagal 4, 5, 6 ir 8 straipsnius rezultatus. b) patikrinimus pagal 4, 5 ir 6 straipsnių nuostatas priiman- čioji valstybė baigia per mėnesį. 10 straipsnis Draudimas eksploatuoti 8 straipsnis Priimančioji valstybė neleidžia ro-ro keltu arba greitaeigiu 1. keleiviniu laivu teikti reguliarių paslaugų: Reguliariai atliekami specialūs ir kiti patikrinimai a) kai ji negali patvirtinti, kad laikomasi 4 ir 5 straipsnių rei- kalavimų; Priimančiosios valstybės vieną kartą per kiekvieną 12 1. mėnesių laikotarpį atlieka: b) kiekvienu atveju atliekant 6 ir 8 straipsniuose nurodytus trūkumai kelia tiesioginį pavojų patikrinimus nustatyti gyvybei, keltui arba laivui, jo įgulai ir keleiviams; — specialų patikrinimą pagal III priedo nuostatas, ir — patikrinimą reguliarios paslaugos teikimo metu, kuriuo sie- IV prieduose kiama patikrinti kuo pakankamai I, III bei jog išvardytų punktų, kad priimančioji valstybė įsitikintų, keltas arba laivas vis dar atitinka visus būtinus saugaus eks- ploatavimo reikalavimus. Pirminis specialus patikrinimas pagal 6 straipsnį šiame straips- nyje laikomas specialiu patikrinimu. c) kai nustatyta, kad nesilaikoma II priede išvardytų Bendrijos dokumentų ir tai kelia tiesioginį pavojų gyvybei, keltui ar laivui, jo įgulai arba keleiviams; d) kiekvienu atveju, kai vėliavos valstybė nepasikonsultavo su priimančiąja valstybe dėl 13 straipsnio 1 arba 5 dalyje minimų klausimų, kol priimančioji valstybė nustato, kad pavojus yra pašalintas ir direktyvos reikalavimų yra laikomasi. Priimančioji valstybė, nurodydama visas priežastis, kompanijai raštu praneša apie sprendimą neleisti eksploatuoti tokį keltą arba greitaeigį keleivinį laivą. 2. Priimančioji valstybė atlieka specialų patikrinimą pagal III priedo nuostatas kiekvieną kartą, kai ro-ro keltas ar greitaeigis keleivinis laivas iš esmės remontuojamas, perdirbamas ir keičia- jis pereina kitai kompanijai ar įregistruojamas mas arba kai kitoje valstybėje, ar priskiriamas kitai klasei. Tačiau pasikeitus kompanijai, vėliavos valstybei arba laivo klasei, priimančioji valstybė narė, atsižvelgusi į pirmiau atliktus to kelto ar laivo jeigu tie pasikeitimai ar laivų priskyrimas kitai patikrinimus, klasei neturi įtakos keltu ar laivu teikiamų paslaugų saugumui, gali neatlikti to kelto ar laivo patikrinimo pagal šią dalį. 2. Tačiau, kai ro-ro keltu arba greitaeigiu keleiviniu laivu jau teikiamos reguliarios paslaugos ir kai nustatomi trūkumai, pri- imančiosios valstybės pareikalauja, kad kompanija nedelsiant arba per tiksliai apibrėžtą ir pagrįstą laikotarpį imtųsi būtinų priemonių jiems pašalinti, jei šie trūkumai nekelia tiesioginio pavojaus kelto ar laivo, jo įgulos ir keleivių saugai. Pašalinus trūkumus suinteresuotos priimančiosios valstybės patikrina, ar trūkumų pašalinimas juos visiškai tenkina. Priešingu atveju pri- imančiosios valstybės neleidžia eksploatuoti kelto arba laivo. 3. Jeigu 1 dalyje nurodyti patikrinimai patvirtina arba ats- kleidžia su šios direktyvos reikalavimais susijusius trūkumus, dėl kurių turi būti nutrauktas eksploatavimas, visas su patikrini- mais susijusias išlaidas, patirtas įprastu atskaitos laikotarpiu, padengia kompanija. Valstybės narės pagal nacionalinės teisės aktus nustato ir 3. į kurią įtraukiama kompanijų teisė taiko atitinkamą tvarką, apskųsti apeliacine sprendimą dėl draudimo eksploatuoti tvarka. Apeliaciniai skundai turėtų būti nagrinėjami nedelsiant. Dėl apeliacinio skundo padavimo sprendimas automatiškai nesustabdomas. 302 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. Kompetentinga institucija tinkamai praneša kompanijai apie jos teisę paduoti apeliacinį skundą. Tais atvejais, kai 4, 5 ir 6 straipsniai taikomi prieš prade- 4. dant ro-ro keltu arba greitaeigiu keleiviniu laivu teikti regulia- rias paslaugas, sprendimas dėl draudimo eksploatuoti turi būti priimtas per mėnesį nuo pirminio specialaus patikrinimo ir apie jį nedelsiant pranešama kompanijai. Jeigu priimančiosios valstybės nuolatos nesutaria dėl 4 7. straipsnio ir 5 straipsnio 1 dalies reikalavimų laikymosi, bet kurios priimančiosios valstybės, dalyvaujančios atliekant spe- cialų patikrinimą, administracija nedelsdama praneša Komisijai apie nesutarimų priežastis. Komisija nedelsdama pradeda procedūras, kad būtų pri- 8. imtas sprendimas 16 straipsnyje nustatyta tvarka. 11 straipsnis Pirminių ir reguliarių specialių patikrinimų tvarka 12 straipsnis Nelaimingų atsitikimų tyrimas Ro-ro keltuose 1. ir greitaeigiuose keleivinių laivuose, kuriuose suinteresuotos (-ų) priimančiosios (-iųjų) valstybės (- ių) prašymu buvo atlikti specialūs patikrinimai, ši (-ios) pri- imančioji (-sios) valstybė (-s) leidžia neatlikti išplėstinių patikri- nimų, nurodytų Direktyvos 95/21/EB 7 straipsnio 4 dalyje, ir išplėstinių patikrinimų, pagrįstų aiškiomis priežastimis, jog jie priklauso tai keleivinių laivų kategorijai, nurodytai tos direkty- vos 7 straipsnio 1 dalyje ir V. A. 3 priede. specialiame patikrinime, 2. Dviejų arba daugiau priimančiųjų valstybių administraci- jos, dalyvaujančios to paties laivo arba savaeigės plaukiojimo tarpusavyje bendradar- priemonės biauja. Specialius patikrinimus atlieka iš dalyvaujančios (-ių) priimančiosios (-iųjų) valstybės (-ių) kvalifikuotų inspektorių sudaryta grupė. Kiekvienu atveju, kai būtina kokybiniu požiūriu įvertinti, ar laikomasi laivo klasei taikomų nuostatų, priimančiosios valstybės užtikrina, kad į tą grupę būtų įtrauk- tas reikiamas ekspertas, prireikus — pripažintos organizacijos inspektorius. Inspektoriai apie trūkumus praneša priimančiųjų valstybių administracijoms. Priimančioji valstybė perduoda šią jeigu ši valstybė nėra priiman- informaciją vėliavos valstybei, čioji valstybė, dalyvaujanti atliekant tyrimą. Dalyvaujanti priimančioji valstybė gali sutikti, kad patikri- 3. nimas būtų atliktas kitos dalyvaujančios priimančiosios vals- tybės prašymu. 4. Priimančiosios valstybės kompanijų prašymu pakviečia vėliavos valstybės, kuri nėra priimančioji valstybė, administra- ciją dalyvauti bet kokiame specialiame patikrinime pagal šios direktyvos nuostatas. 5. Priimančiosios valstybės, planuodamos patikrinimą pagal 6 ir 8 straipsnius, tinkamai atsižvelgia į kelto arba laivo eks- ploatavimo ir priežiūros tvarkaraščius. Specialių patikrinimų išvados 6. kurios forma nustatoma 16 straipsnyje išdėstyta tvarka. surašomos ataskaitoje, Valstybės narės atitinkamose savo vidaus teisės sistemose 1. apibrėžia teisinį statusą, suteikiantį joms ir kiekvienai kitai iš esmės suinteresuotai valstybei narei teisę dalyvauti, bendradar- biauti atliekant arba, jeigu numatyta Jūrų katastrofų tyrimo kodekse — atlikti jūrų katastrofos ar nelaimingo atsitikimo, ištikusio ro-ro keltą arba greitaeigį keleivinį laivą, tyrimą. 2. „Iš esmės suinteresuota valstybė“, „tyrimui vadovaujanti valstybė“ ir „jūrų katastrofa“ vartojami ta pačia reikšme, kaip ir Jūrų katastrofų tyrimo kodekse. Kai ro-ro keltas arba greitaeigis keleivinis laivas yra susi- 3. jęs su jūrų katastrofa, tyrimą pradeda ta valstybė, kurios vande- nyse įvyksta jūrų katastrofa ar nelaimingas atsitikimas, o jeigu jie įvyksta kituose vandenyse — paskutinė valstybė narė, kurioje keltas ar laivas lankėsi. Ši valstybė toliau atsako už tyrimą ir derinimą su kitomis iš esmės suinteresuotomis vals- tybėmis tol, kol pasiekiamas abipusis sutarimas dėl tyrimui vadovaujančios valstybės. 4. Valstybės narės, atliekančios, dalyvaujančios arba bendra- darbiaujančios atliekant tokius tyrimus, užtikrina, kad tyrimas būtų atliktas veiksmingiausiai trumpiausią laikotarpį atsižvelgiant į Jūrų katastrofų tyrimo kodeksą. ir per Valstybės narės užtikrina, kad tokių tyrimų ataskaitos Jūrų katastrofų tyrimo kodekso 12. 3 5. būtų paskelbtos pagal punktą ir praneštos Komisijai. 13 straipsnis Lydimosios priemonės 1. Valstybės narės, išduodančios arba pripažįstančios išimties liudijimus, kartu su dalyvaujančia priimančiąja valstybe arba vėliavos valstybės administracija, prieš pradėdamos pirminį specialų patikrinimą išsprendžia visus nesutarimus dėl išimties taikymo. 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 303 Valstybės narės krante sumontuotas navigacines laivų 2. vedimo sistemas ir kitas informavimo schemas turėtų eksploa- tuoti pagal TJO Rezoliuciją A. 759(19), kad ro-ro keltams ir greitaeigiams keleiviniams laivams būtų padedama saugiai teikti reguliarias paslaugas arba šių paslaugų dalį, už kurias jie yra atsakingi. 3. Kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai, prireikus nurodydama TJO identifikavimo numerius, patikrinimo atas- kaitų, nurodytų 11 straipsnio 6 dalyje, kopijas. Komisija 16 straipsnyje nustatyta tvarka gali priimti sprendimą dėl atitin- kamų priemonių skiriant identifikavimo numerius kitiems lai- vams. Jeigu teikiant reguliarias paslaugas dalyvauja dvi arba daugiau priimančiųjų valstybių, duomenis gali pateikti viena iš jų. Komisija sudaro ir prižiūri duomenų bazę, kurioje saugoma pateikta informacija. Naudojimosi šia duomenų baze reikalavi- mai nustatomi 16 straipsnyje išdėstyta tvarką. Valstybės narės užtikrina, kad kompanijos, 4. teikiančios reguliarias ro-ro keltais arba greitaeigiais keleiviniais laivais, plaukiojančiais į valstybių narių uostus arba iš jų, laive susiklo- sčius avarinei padėčiai galėtų palaikyti ir įgyvendinti integruotą nepaprastų situacijų laivuose planavimo sistemą. Šiuo tikslu jos naudojasi modeliu, numatytu TJO Asamblėjos A. 852(20) rezo- liucijoje dėl integruotos nepaprastų situacijų planavimo siste- mos rekomendacijų. Jeigu teikiant reguliarias paslaugas kaip priimančiosios valstybės dalyvauja dvi arba daugiau valstybių narių, jos kartu sudaro planą skirtingiems maršrutams. Valstybės narės užtikrina, kad vėliavos valstybės adminis- 5. tracija, prieš išduodama leidimą eksploatuoti greitaeigį keleivinį laivą pagal Greitaeigių laivų kodekso 1. 9. 3 dalį, su jomis vis- okeriopai bendradarbiautų kaip su priimančiąja valstybe. Jos užtikrina, kad būtų nustatyti ir išlaikomi eksploatavimo apribo- jimai, reikalingi pagal vietos sąlygas, tam kad būtų apsaugota gyvybė, gamtos ištekliai ir pakrančių veiklos rūšys, imasi prie- monių šiems apribojimams įgyvendinti. nustatytus pagal šią direktyvą kiekvienai kompanijai, teikiančiai reguliarias paslaugas į Bendrijos uostą arba iš jo. 16 straipsnis Reguliavimo komitetas Komisijai padeda Direktyvos 93/75/EEB 12 straipsnio 1 1. dalimi įkurtas komitetas. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių 2. turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projektą pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgda- mas į klausimo skubumą. Nuomonė pareiškiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. 3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos ati- tinka komiteto nuomonę; b) kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuo- monės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedels- dama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma. Jeigu Taryba per aštuonias savaites nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komi- sija. 17 straipsnis Keitimo tvarka 14 straipsnis 16 straipsnyje nustatyta tvarka: Priimančiųjų valstybių bendradarbiavimas a) priedai; Priimančiosios valstybės, dalyvaujančios tas pačias reguliarias paslaugas, bendradarbiauja taikydamos šią direktyvą. teikiant b) sąvokų apibrėžimai; c) nuorodos į Bendrijos teisės aktus; 15 straipsnis d) nuorodos į TJO rezoliucijas Pagalbinės priemonės Valstybės narės informuoja trečiąsias šalis, kurios prisiima vėlia- vos valstybės arba į priimančiosios valstybės įsipareigojimus panašius įsipareigojimus dėl ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų, kuriems taikoma ši direktyva ir kurie plaukioja tarp vals- tybės narės uosto ir trečiosios šalies uosto, apie reikalavimus, gali būti iš dalies kaičiamos tiek, kad jos atitiktų įsigaliojusias Bendrijos arba TJO priemones, tačiau neišplečiant šios direkty- vos taikymo srities. Priedai taip pat gali būti iš dalies keičiami 16 straipsnyje nusta- jeigu būtina patikslinti šios direktyvos nustatytas tyta tvarka, priemones, tačiau neišplečiant jos taikymo srities. 304 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. 18 straipsnis Nuobaudos 20 straipsnis Taikymo įvertinimas Valstybės narės nustato nuobaudų, taikomų už nacionalinių nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą, pažeidimą, sistemą ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad tos nuobaudos būtų taikomos. Jų numatomos nuobaudos turi būti veiksmin- gos, proporcingos ir atgrasančios. 19 straipsnis Taikymas Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, 1. kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 2000 m. gruodžio 1 d. , įgyven- dina šią direktyvą ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai. 2. 4 straipsnio 1 dalies d punkto nuostatos taikomos ne vėliau kaip praėjus 30 mėnesių nuo IEC standarto Nr. 61996 paskelbimo arba 2001 m. sausio 1 d. atsižvelgiant į tai, kuri iš šių datų yra vėlesnė. 3. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 4. Valstybės narės nedelsdamos perduoda Komisijai visas šios direktyvos taikymo srityje priimtų vidaus teisės aktų nuo- statas. Komisija apie tai praneša kitoms valstybėms narėms. Praėjus trejiems metams nuo 19 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos Komisija, remdamasi pagal 13 straipsnį valstybių narių pateiktina informacija, įvertina šios direktyvos taikymą. 21 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialia- jame leidinyje dieną. 22 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos vardu Pirmininkas W. MÜLLER 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 305 I PRIEDAS KONKRETŪS REIKALAVIMAI, KURIŲ TURI LAIKYTIS KOMPANIJOS kaip nurodyta 5 straipsnio 1 dalyje ir 6 bei 8 straipsniuose Kompanijos turi užtikrinti, kad joms priklausančiuose ro-ro keltuose ir greitaeigiuose keleiviniuose laivuose: 1) kapitonams būtų suteikta atitinkama informacija apie galimybę naudotis krante sumontuotomis navigacinėmis laivų vedimo sistemomis ir kitais informacijos kanalais, kurie, keltui ar laivui dar nepradėjus plaukti, padeda saugiai vado- vauti reisams, ir kad kapitonas naudotųsi valstybių narių sukurtomis navigacinio vedimo sistemomis ir informacijos kanalais; 2) būtų taikomos MSC/Aplinkraščio Nr. 699 2–6 dalių atitinkamos nuostatos dėl keleivių saugos nurodymų patikslintų rekomendacijų; 3) būtų laivo darbo tvarkos tvarkaraštis, esantis lengvai prieinamoje vietoje, kuriame būtų nurodyta: a) b) darbo pamainų jūroje ir uoste tvarkaraštis ir didžiausias budėtojo darbo arba mažiausias jo poilsio valandų skaičius; 4) kapitono įgaliojimai nebūtų ribojami priimant sprendimus, kurie jo profesiniu požiūriu būtini saugiai laivybai ir eksploatavimui, ypač prastu oru ir audringoje jūroje; 5) kapitonas registruotų laivo vedimo veiksmus ir incidentus, kurie yra svarbūs saugiai laivybai; 6) apie bet kokius lacporto ir atitinkamos korpuso apkalos apgadinimus ar liekamuosius įlinkius, kurie gali turėti įta- kos kelto ir laivo vientisumui, ir apie bet kokius lacporto sutvirtinimo priemonių trūkumus būtų nedelsiant pra- nešama tiek vėliavos valstybės administracijoms, tiek priimančiajai valstybei ir kad tie gedimai jų reikalavimu nedel- siant būtų pašalinti; 7) prieš išvykstant ro-ro keltui arba greitaeigiui keleiviniam laivui į reisą, būtų galimybė naudotis naujausiu reiso planu. Rengiant reiso planą turi būti visiškai atsižvelgta į MSC Rezoliuciją … (70) dėl reiso planavimo rekomenda- cijų; 8) bendroji informacija apie laive teikiamas paslaugas ir pagalbą vyresnio amžiaus ir neįgaliems asmenims būtų informacija būtų pateikta tokia forma, kad ja galėtų pasinaudoti silpnesnio regėjimo paskelbta keleiviams ir ši žmonės. 306 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. II PRIEDAS BENDRIJOS AKTŲ SĄRAŠAS minimas 10 straipsnio 1 dalies c punkte — 1993 m. rugsėjo 13 d. Tarybos direktyva 93/75/EEB dėl būtiniausių reikalavimų į Bendrijos uostus įplaukiantiems arba iš jų išplaukiantiems laivams, vežantiems pavojingus arba aplinką teršiančius krovinius (OL L 247, 1993 10 5, p. 19). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/74/EB (OL L 276, 1998 10 13, p. 7). — 1994 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyva 94/58/EB dėl minimalaus jūrininkų mokymo (OL L 319, 1994 12 12, p. 28). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/35/EB (OL L 172, 1998 6 17, p. 1), jeigu taiky- tina. — 1995 m. gruodžio 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3051/95 dėl ro-ro tipo keleivinių keltų (ro-ro keltų) saugaus valdymo (OL L 320, 1995 12 30, p. 14). Reglamentas su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 179/98 (OL L 19, 1998 1 24, p. 35). 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 307 III PRIEDAS SPECIALIŲ PATIKRINIMŲ ATLIKIMO TVARKA kaip nurodyta 6–8 straipsniuose 1. Specialiais patikrinimas turi būti užtikrinta, kad būtų laikomasi privalomųjų reikalavimų, ypač dėl konstrukcijos, neskęstamumo ir stabilumo, mechanizmų ir elektros įrenginių, pakrovimo, stabilumo, apsaugos nuo gaisro, didžiau- sio keleivių skaičiaus, gelbėjimo priemonių ir pavojingų krovinių vežimo, radijo ryšio priemonių ir laivybos bei jie būtų skirti šiam tikslui, o atitinkamais atvejais jiems būtų priskiriamas bent jau: — avarinio generatoriaus įjungimas, — avarinio apšvietimo patikrinimas, — avarinio energijos šaltinio radijo įrenginiams patikrinimas, — laivo garsinės informavimo sistemos išbandymas, — gaisrinis mokymas, įskaitant gebėjimo naudoti ugniagesių įrangą parodomuosius mokymus, — avarinio gaisrinio siurblio veikimo išbandymas, dvi gaisrines žarnas sujungus su veikiančia gaisrinių žarnų magistrale, — kuro tiekimo katilams, pagrindiniam ir pagalbiniams varikliams ir ventiliatoriams nuotolinio avarinio išjungimo išbandymas, — nuotolinio ir rankinio automatinių priešgaisrinių sklendžių valdymo išbandymas, — ugnies aptikimo ir priešgaisrinės signalizacijos sistemų išbandymas, — bandymas, ar priešgaisrinės durys reikiamai užsidaro, — triumo siurblių išbandymas, — išbandymas, kaip užsidaro vandeniu nelaidžios pertvarų durys; bandoma rankiniu ir nuotoliniu durų valdymo būdu, — parodomieji mokymai, rodantys, kad pagrindiniai įgulos nariai yra susipažinę su kovos už laivo išgelbėjimą planu, — bent vienos gelbėjimo katerio ir vienos gelbėjimo valties nuleidimas į vandenį, jų paleidimas ir varymo bei val- dymo sistemų išbandymas, iškėlimas iš vandens ir pritvirtinimas jų laikymo vietoje laive, — patikrinimas, ar laive yra visi gelbėjimo kateriai ir gelbėjimo valtys, numatyti inventoriuje, — laivų arba katerio vairavimo įrenginio ir pagalbinio vairavimo įrenginio išbandymas. 2. Į specialius patikrinimus įtraukiamas numatytos laivo techninės priežiūros sistemos patikrinimas. 3. Atliekant specialius patikrinimus dėmesys sutelkiamas į tai, ar įgulos nariai supažindinti ir ar sugeba veiksmingai laikytis saugos reikalavimų, tvarkos susiklosčius avarinei situacijai, techninės priežiūros reikalavimų, darbo tvarkos, keleivių saugos reikalavimų, tiltelio aptarnavimo tvarkos ir su kroviniu bei transporto priemonėmis susijusios darbo tvarkos. Tikrinamas jūreivių sugebėjimas suprasti ir, jeigu reikia, duoti įsakymus, nurodymus ir atsakyti bendrąja darbine kalba, kaip įrašyta laivo žurnale. Tikrinami dokumentai, liudijantys, kad įgulos nariai sėkmingai baigė spe- cialų mokymą, ypač atkreipiant dėmesį į: — mokymą valdyti minią, — mokymą susipažinti, 308 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. — personalo, susiklosčius avarinei padėčiai tiesiogiai padedančio keleiviams, ypač vyresnio amžiaus ir neįgaliems keleiviams, gelbėtis iš jiems skirtų patalpų mokymą saugos pratybas, ir — krizių valdymo ir žmonių elgsenos mokymą. Specialiu patikrinimu įvertinama, ar budėjimo tvarkaraštis per daug neišvargina, ypač budinčių pareigūnų. 4. Įgulos narių kompetencijos liudijimai, jie atitinka peržiūrėtos 1978 m. Tarptautinės konvencijos dėl jūrininkų mokymo, atestavimo ir budėjimo normatyvų (STCW Konvencija) I/ 10 taisyklę. išduoti trečiosios valstybės, pripažįstami tada, kai 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 309 IV PRIEDAS ORIENTACINĖS GAIRĖS PATIKRINIMAMS REGULIARU MARŠRUTU PLAUKIANČIAME LAIVE KVALIFIKUOTIEMS INSPEKTORIAMS, SKIRTOS NENUMATYTIEMS kaip nurodyta 8 straipsnio 1 dalyje 1. Informacija apie keleivius Priemonės, naudojamos užtikrinti, kad ro-ro kelte arba greitaeigiame keleiviniame laive (toliau — laivas) nebūtų daugiau keleivių negu yra leista pagal liudijimą. Informacijos apie keleivius registravimo sistema atitinka taisykles ir yra veiksminga. Kaip informacija apie bendrą keleivių skaičių yra perduodama kapitonui ir, jeigu reikia, kaip kelei- viai, plaukiantys į priekį ir atgal bei neišlipantys į krantą, yra įrašomi į bendrą atgalinio maršruto keleivių skaičių. 2. Pakrovimo ir stabilumo informacija Jei taikytina, yra sumontuoti ir naudojami patikimi grimzlėmačiai. Imtasi priemonių užtikrinti, jog laivas nebūtų perkrautas ir nebūtų užtvindyta laivo skirstymo į skyrius vaterlinija. Įvertintas pakrovimas ir stabilumas. Krovininės transporto priemonės ir kiti kroviniai, jeigu reikia, yra pasverti ir duomenys perduoti į laivą, kad juos būtų galima panaudoti įvertinant pakrovimą ir stabilumą. Kovos už laivo išgelbėjimą planai yra visą laiką prieinami, kad jais būtų galima naudotis, ir kad lankstinukai su kovos už laivo išgelbėjimą informacija yra išdalinti laivo pareigūnams. 3. Sauga prieš išplaukiant į jūrą Tvarka, skirta užtikrinti, kad laivas yra saugus išplaukti į jūrą prieš paliekant krantinę, apimanti tikslaus pranešimo, jog visos vandeniui nelaidžios laivo pertvaros ir vandeniui nelaidžios durys yra uždarytos. Visos transporto priemo- nių denio durys yra uždarytos prieš laivui išplaukiant iš stovėjimo vietos arba yra atidarytos tik tol, kol bus uždary- tas laivapriekio snapelis, laivapriekio, laivagalio ir šoninių vartų uždarymo mechanizmai ir signalinės lemputės ir kontrolės TV kameromis sistema, rodanti įrenginių būklę navigaciniame tiltelyje. Bet kokie signalinių lempučių sis- temos sutrikimai, ypač susiję su duryse esančiais jungikliais, turėtų būti nustatyti ir apie juos turėtų būti pranešta. 4. Saugumą užtikrinantys pranešimai Kontrolinė saugumą užtikrinančių pranešimų paskelbimo tvarka ir avarinės padėties instrukcijų ir rekomendacijų atitinkama (-omis) kalba (-omis) iškabinimas. Kontroliniai saugumą užtikrinantys pranešimai paskelbiami prieš išplaukiant ir juos galima išgirsti visose viešose patalpose, įskaitant atviruosius denius, į kurias gali pateikti keleiviai. 5. Įrašai laivo žurnale Laivo žurnalo tikrinimas norint įsitikinti, ar jame yra padaryti įrašai apie laivapriekio, laivagalio ir kitų vandeniui nelaidžių pertvarų ir vandeniui nelaidžių durų uždarymą, vandeniui nelaidžių padalijimo durų valdymo mokymus, vairavimo įrenginių bandymus ir pan. Taip pat yra padaryti įrašai apie grimzlę, antvandeninio borto aukštį bei sta- bilumą bei apie įgulos bendrą darbinę kalbą. 6. Pavojingi kroviniai Bet koks pavojingų arba taršių prekių krovinys vežamas pagal atitinkamas taisykles, visų pirma kartu su krovinio deklaracija arba krovinių išsidėstymo schema yra pateikta deklaracija dėl pavojingų ir taršių prekių, nurodant jų vietą laive, jog tam tikrą krovinį leidžiama vežti keleiviniais laivais, ir pavojingos ir taršios prekės yra reikiamai pažymėtos, paženklintos, sukrautos, sutvirtintos ir atskirtos. 310 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. Prie pavojingas ir taršias prekes vežančių transporto priemonių yra pritvirtintos reikiamos plokštelės ir jos yra sutvirtintos. Vežant pavojingas ir taršias prekes, krante paliekama atitinkama krovinio deklaracijos arba krovinių išsidėstymo schemos kopija. Laivo kapitonas yra susipažinęs su pranešimo reikalavimais pagal Direktyvą 93/75/EEB ir instrukcijomis apie veiksmus avarijos atveju, kurių reikės laikytis, ir apie pirmosios pagalbos suteikimą įvykus nelaimingam atsitikimui, susijusiam su pavojingomis prekėmis ar jūros teršalais. Įjungus transporto priemonių variklius, be transporto priemonių deniuose nuolatos veikiančių ventiliacijos priemonių, pradeda veikti daugiau ven- tiliacijos priemonių ir laivo vairinei atitinkamai pranešama apie transporto priemonių denio ventiliacijos priemonių veikimą. 7. Vežamų transporto priemonių pritvirtinimas Kaip vežamos transporto priemonės yra pritvirtintos, pvz. , sukabintos tarpusavyje arba sutvirtintos atskiromis gran- dinėmis. Ar yra pakankamai stiprių tvirtinimo taškų. Priemonės, skirtos vežamoms transporto priemonėms pritvir- tinti, kai plaukiama nepalankiomis oro sąlygomis arba kai tokių sąlygų yra tikimasi. Autobusų ir motociklų, jeigu jie vežami, pritvirtinimas. Laive yra krovinio pritvirtinimo instrukcija. 8. Transporto priemonių deniai Ar konkrečios kategorijos ir ro-ro krovinių patalpose yra nuolatos budima, ar jos stebimos TV kamerų sistema taip, kad būtų galima pastebėti transporto priemonių judėjimą esant nepalankioms oro sąlygoms ir be leidimo įėjusius keleivius. Priešgaisrinės durys ir įėjimai yra uždaryti ir iškabinti pranešimai, kad keleiviai neitų į transporto priemo- nių denius, kol laivas yra jūroje. 9. Vandeniui nelaidžių durų uždarymas Laikomasi laivo eksploatavimo instrukcijų nurodymų dėl vandeniui nelaidžių durų. Atliekami privalomi mokymai. Jeigu įmanoma, vandeniui nelaidžios durys yra kontroliuojamos ne iš laivo vairinės, o „vietinėmis“ kontrolės prie- monėmis. Durys laikomos uždarytos esant ribotam matomumui ir susiklosčius bet kokiai pavojingai padėčiai. Įgula yra mokyta teisingai naudotis durimis ir supažindinta su pavojais, kylančiais jas neteisingai naudojant. 10. Priešgaisrinis patruliavimas Turėtų būti patvirtinta, kad yra veiksmingai patruliuojama siekiant nedelsiant aptikti gaisro protrūkį. Tai turėtų apimti konkrečios kategorijos patalpas, kuriose nėra sumontuota stacionari gaisro aptikimo ir priešgaisrinės signali- zacijos sistema, pažymint, kad šias patalpas galima stebėti taip, kaip nurodyta 8 dalyje. 11. Pranešimų perdavimas susiklosčius avarinei padėčiai Pagal laivo įgulos narių sąrašą yra pakankamai pareigūnų padėti keleiviams susiklosčius avarinei padėčiai, tie įgulos nariai yra lengvai identifikuojami ir susiklosčius avarinei padėčiai jie sugeba bendrauti su keleiviais, atsižvelgiant į bet kurį atitinkamą ir lygiavertį iš šių veiksnių derinį: a) į tam tikru maršrutu plaukiančių keleivių nacionalinę kalbą arba kalbas; b) c) į galimybę susikalbėti su pagalbos prašančiu keleiviu vartojant elementarius anglų kalbos žodžius duodant svar- biausius nurodymus, neatsižvelgiant į tai, ar keleivis ir įgulos narys šneka ta pačia kalba; į galimą poreikį, susiklosčius avarinei padėčiai, bendrauti kitomis priemonėmis (pvz. , parodant veiksmais, rankų gestais arba atkreipiant dėmesį, kur galima rasti instrukcijas, įgulos narių susirinkimo vietas, keleivių gelbėjimo priemones arba evakavimo maršrutus, kai bendravimas žodžiu neįmanomas); d) į tai, kokiai keleivių daliai buvo įteiktos išsamios saugos instrukcijos jų gimtąja kalba; e) į kalbas, kuriomis, susiklosčius avarinei padėčiai arba per mokymą, gali būti perduoti avarinės padėties praneši- mai, kad keleiviai gautų būtinus nurodymus, o įgulos nariams būtų lengviau padėti keleiviams. 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 311 12. Įgulos narių bendra darbinė kalba Patikrinti, ar nustatyta darbinė kalba užtikrinti veiksmingam įgulos darbui, susijusiam su saugos reikalavimais, ir kad laivo žurnale yra įrašas apie šią darbinę kalbą. 13. Saugos įranga Gelbėjimo ir gaiso gesinimo prietaisai, įskaitant priešgaisrines duris bei kitas konstrukcines priešgaisrines priemones, kurias galima lengvai patikrinti, yra parengtos naudoti. Priešgaisriniai planai yra nuolatos iškabinti matomose vie- tose arba lankstinukai su lygiaverte informacija yra išdalyti laivo pareigūnams susipažinti. Gelbėjimo liemenės yra tinkamai saugomos ir lengvai galima rasti vaikams skirtas gelbėjimo liemenes. Kraunant transporto priemones netrukdoma veikti automobilių deniuose esantiems priešgaisriniams saugos prietaisams, avarinio išjungimo įtaisams, vienpusio borto uždaromojo vožtuvo valdymo įtaisams ir t. t. 14. Navigacijos ir radijo ryšio įranga Veikia navigacijos ir radijo ryšio įranga, įskaitant avarinius laivo padėtį nurodančius radijo švyturius (EPIRB). 15. Papildomas avarinis apšvietimas Sumontuotas papildomas avarinis apšvietimas, kaip numatyta taisyklėse, ir daromi įrašai apie gedimus. 16. Evakuacijos priemonės Evakuacijos priemonės ženklinamos pagal taikomus reikalavimus ir veikia apšvietimas naudojant pagrindinius bei avarinius energijos šaltinius. Imamasi priemonių, kad evakuacijos maršrutuose nestovėtų transporto priemonės, jeigu evakuacijos maršrutai kerta arba eina per transporto priemonių denius. Išėjimai, ypač iš neapmuitinamųjų parduotuvių, kurie buvo aptikti užkrauti prekėmis, nėra apkrauti prekėmis. 17. Darbų knyga bų knygos kopija įteikiama kapitonui ir kiekvienam vyresniajam padėjėjui, o kitas kopijas gali gauti visi įgulos nariai. Taip pat yra darbų, kuriuos reikia atlikti rengiantis į jūrą ir kitai veiklai, sąrašai. 18. Mašinų skyriaus švara Mašinų skyrius švariai išvalomas pagal priežiūros tvarką. 19. Šiukšlių šalinimas Šiukšlių tvarkymo ir šalinimo priemonės veikia pagal reikalavimus. 20. Planinė priežiūra Visos kompanijos turi turėti konkrečius nuolatinius nurodymus, apimančius suplanuotą priežiūros sistemą, skirtą visoms su sauga susijusioms sritims, įskaitant laivapriekio ir laivagalio duris bei šonines angas ir jų uždarymo prie- mones, taip pat taikomą mašinų skyriaus priežiūros ir saugos įrangai. Turėtų būti parengti reguliaraus visų punktų tikrinimo planai, siekiant išlaikyti aukščiausio lygio saugos standartus. Turėtų būti parengta trūkumų registravimo ir patvirtinimo, kad jie yra tinkamai pašalinti, tvarka, kad kapitonas ir kompanijos valdymo struktūroje krante dirban- tis paskirtasis pareigūnas žinotų apie trūkumus ir kad jiems būtų pranešta, jog trūkumai pašalinti per nurodytą lai- 312 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. kotarpį. Periodiškai tikrinant vidinių ir išorinių laivapriekio durų uždarymo priemones turėtų būti patikrinti indika- toriai, stebėjimo įranga ir visi špigatai, esantys patalpose tarp laivapriekio snapelio ir vidinių durų, ypač uždarymo mechanizmai ir su jais susijusios hidraulinės sistemos. 21. Išplaukimas į reisą Išplaukiant į reisą turėtų būti patikrinta, ar į laivą nepriimta per daug keleivių, įskaitant tai, ar yra pakankamai vietų, ir ar koridorių, laiptų ir avarinių išėjimų neužkemša bagažas arba savo vietų neįstengę susirasti keleiviai. Taip pat turėtų būti patikrinta, ar transporto priemonių denyje, prieš laivui išplaukiant, nėra keleivių ir kad keleiviai negalėtų vėl patekti į transporto priemonių denį prieš pat laivui prisišvartuojant. 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 313 KVALIFIKUOTŲ INSPEKTORIŲ KVALIFIKACIJOS IR NEPRIKLAUSOMUMO KRITERIJAI V PRIEDAS 1. Kvalifikuotam inspektoriui leidimą atlikti 6 straipsnyje nurodytus specialius patikrinimus turi išduoti valstybės narės kaip nurodyta 2 straipsnio r dalyje kompetentinga institucija. 2. Arba: — kvalifikuotas inspektorius privalo ne mažiau kaip vienerius metus būti išdirbęs valstybės narės kompetentingoje institucijoje kaip vėliavos valstybės inspektorius, atliekantis patikrinimus ir sertifikavimą pagal 1974 m. SOLAS konvenciją, — ir turėti: a) b) c) kapitono kompetencijai prilygstantį pažymėjimą, kad šis pareigūnas galėtų vadovauti 1 600 GT talpos arba didesniam laivui (žr. STCW, II/2 taisyklę), arba vyriausiojo mechaniko kompetencijai prilygstantį pažymėjimą, kad šis pareigūnas galėtų eiti tokias pareigas laivuose, kurių pagrindinio variklio galia yra 3 000 kW arba didesnė (žr. STCW, III/2 taisyklę), arba valstybėje narėje privalo būti išlaikęs laivų statytojo, mechanikos inžinieriaus arba srities, susijusios su lai- vyba, inžinieriaus egzaminus ir šias pareigas ėjęs ne trumpiau kaip penkerius metus, — a ir b punktuose paminėtas kvalifikuotas inspektorius privalo ne trumpiau kaip penkerius metus būti išdirbęs jūroje eidamas atitinkamai denio arba mašinų skyriaus padėjėjo pareigas, arba: — kvalifikuotas inspektorius privalo būti įsigijęs atitinkamą valstybės narės universiteto baigimo diplomą arba jam lygiavertį dokumentą, ir — būti mokęsis ir įsigijęs kvalifikaciją valstybėje narėje esančioje laivų saugos inspektorių mokykloje, ir — ne mažiau kaip dvejus metus būti išdirbęs valstybės narės kompetentingoje institucijoje kaip vėliavos valstybės inspektorius, atliekantis patikrinimus ir sertifikavimą pagal 1974 m. SOLAS konvenciją. 3. Kvalifikuotas inspektorius turi sugebėti žodžiu ir raštu bendrauti su jūreiviais ta kalba, kuria dažniausiai bendrau- jama jūroje. 4. Kvalifikuotas inspektorius turi būti tinkamai susipažinęs su 1974 m. SOLAS konvencijos nuostatomis ir atitinkama šios direktyvos tvarka. 5. Kvalifikuoti inspektoriai, atliekantys specialius patikrinimus, negali turėti komercinių interesų nei atitinkamoje kom- panijoje, nei jokioje kitoje kompanijoje, teikiančioje reguliarias paslaugas dalyvaujančiai priimančiajai valstybei ar iš jos, arba tikrinamuose ro-ro keltuose arba greitaeigiuose keleiviniuose laivuose. Taip pat kvalifikuoti inspektoriai negali būti pasamdyti nevalstybinių organizacijų, atliekančių privalomus ar klasifikavimo tyrimus ar išduodančių liu- dijimus tam ro-ro keltui arba greitaeigiui keleiviniam laivui, arba dirbti tokių organizacijų vardu. 6. Inspektoriai, neatitinkantys pirmiau išdėstytų kriterijų, yra taip pat priimami, jeigu Direktyvos 95/21/EB priėmimo dieną jie dirbo kompetentingai institucijai, atliekančiai privalomus patikrinimus arba uosto valstybės kontrolę


title: Udtalelse fra Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 189 B, stk. 2, litra d), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets Beslutning om opstilling af en række retningslinjer, herunder fastlæggelse af projekter af fælles interesse, for transeuropæiske net til elektronisk dataudveksling mellem administrationerne (IDA)

eurovoc_concepts:
exchange of information
operation of the Institutions
public administration
telematics
transmission network


title: Gewijzigd voorstel voor een Richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende een gemeenschappelijk kader voor elektronische handtekeningen

eurovoc_concepts:
approximation of laws
commercial transaction
data protection
electronic mail
information network

formats: html pdf

text: COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 29. 04. 1999 COM(1999) 195 def. 98/0191(COD) Gewijzigd voorstel voor een RICHTLIJN VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD betreffende een gemeenschappelijk kader voor elektronische handtekeningen (door de Commissie ingediend krachtens artikel 189 B, lid 2, van het EG-Verdrag) SAMENVATTING Op 13 januari 1999 nam het Europees Parlement een wetgevingsresolutie aan houdende goedkeuring, onder voorbehoud van de in de resolutie vervatte wijzigingen, van het voorstel van de Commissie voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende handtekeningen kader (COM(1998) 297 def. - C4-0376/98 - 98/191(COD)), waarbij de Commissie werd verzocht haar voorstel dienovereenkomstig te wijzigen. gemeenschappelijk elektronische voor een De richtlijn beoogt een goed functioneren van de interne markt op het gebied van elektronische handtekeningen door het tot stand brengen van een geharmoniseerd en geschikt juridisch kader voor het gebruik van elektronische handtekeningen in de Gemeenschap. In de richtlijn zijn een aantal criteria vastgesteld die de basis vormen voor de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen. De juridische grondslag voor het voorstel is artikel 57, lid 2, artikel 66 en artikel 100 A van het Europees Verdrag. De richtlijn biedt voor bepaalde certificatiediensten die het publiek worden aangeboden een wettelijk kader. Zij gaat met name in op certificatiediensten en stelt gemeenschappelijke eisen voor certificatiedienstverleners en certificaten vast om de grensoverschrijdende erkenning van handtekeningen en certificaten in de Europese Gemeenschap te garanderen. De richtlijn heeft een technologisch neutrale aanpak doordat zij een heel spectrum aan "elektronische handtekeningen" beslaat. Zij is gebaseerd op een tweeledig concept: certificatiedienstverleners zijn in het algemeen vrij om hun diensten zonder voorafgaande toestemming aan te bieden. Parallel hieraan mogen de lidstaten vrijwillige accreditatieregelingen invoeren, gebaseerd op gemeenschappelijke vereisten en gericht op een hoger niveau van veiligheid. De richtlijn beoogt bij te dragen aan een geharmoniseerd wettelijk kader binnen de Gemeenschap door te waarborgen dat elektronische handtekeningen wettelijk erkend worden. Teneinde vertrouwen te scheppen bij zowel de consumenten als de bedrijven die op de certificaten moeten vertrouwen, voert het voorstel aansprakelijkheidsvoorschriften voor certificatiedienstverleners in. In de richtlijn zijn samenwerkingsmechanismen met derde landen opgenomen om bij te dragen aan de mondiale erkenning van certificaten. Van de 32 amendementen die door het Europees Parlement in eerste lezing werden goedgekeurd, heeft de Commissie er 22 volledig (amendementen 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 en 34), gedeeltelijk of in beginsel (amendementen 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 en 25) aanvaard. De Commissie kan 10 van de voorgestelde amendementen niet aanvaarden om juridische redenen (amendementen 1, 10, 24, 28, 29), omdat zij overbodige bepalingen omvatten (amendementen 6 en 7) of omdat zij voor problemen bij de tenuitvoerlegging zouden zorgen (amendementen 15, 23 en 26). 2 TOELICHTING Hierbij dient de Commissie een gewijzigd voorstel in voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende een gemeenschappelijk kader voor elektronische handtekeningen. In het gewijzigde voorstel zijn de in eerste lezing door het Europees Parlement voorgestelde amendementen verwerkt die voor de Commissie aanvaardbaar zijn. 1) a) INLEIDING Achtergrond C4-0648/97), waarin Als eerste stap heeft de Commissie op 8 oktober 1997 de mededeling "Zorgen voor veiligheid van en vertrouwen in elektronische communicatie - Naar een Europees kader voor digitale handtekeningen en encryptie" ingediend (COM(97) 0503 def. - een samenhangende aanpak op dit gebied is geschetst. Op 1 december 1997 werd deze mededeling gunstig ontvangen door de Raad die de Commissie verzocht zo spoedig mogelijk een voorstel voor een richtlijn betreffende digitale handtekeningen in te dienen. In zijn resolutie van 17 juli 1998 (A4-0189/98) wees het Europees Parlement op de noodzaak om een wetgevingskader op Europees niveau te creëren om het wederzijdse vertrouwen in digitale handtekeningen te waarborgen en de ontwikkeling van de elektronische handel en de elektronische communicatie te bevorderen. behoefte aan de en kader betreffende voor de Raad gemeenschappelijk Op 13 mei 1998 nam de Commissie een voorstel aan voor een richtlijn van elektronische het Europees Parlement "Een handtekeningen, elektronische handtekeningen" (COM(1998) 297 def. - C4-0376/98 - 98/191(COD)). De ontwerp-richtlijn loopt vooruit op initiatieven in diverse lidstaten van de Europese Unie om een wettelijk kader voor elektronische handtekeningen te creëren. De richtlijn wordt aldus beschouwd als een preventieve maatregel gericht voor authentificatiediensten in Europa. Tevens wordt daarin rekening gehouden communicatie. De met het mondiale kader van de rechtsgrondslag voor het voorstel wordt gevormd door artikel 57, lid 2, artikel 66 en artikel 100 A van het EG-Verdrag. geharmoniseerd elektronische creëren kader van een het op Het voorstel is op 16 juni 1998 formeel ingediend bij het Europees Parlement en de Raad. Het Economisch en Sociaal Comité gaf zijn advies op 2/3 december 1998 en het Comité van de Regio's op 13/14 januari 1999. Het Europees Parlement nam in eerste lezing op 13 januari 1999 een gunstige resolutie aan en stelde 32 amendementen op het voorstel van de Commissie voor. b) Doel van de richtlijn De richtlijn beoogt een goed functioneren van de interne markt op het gebied van elektronische handtekeningen door het tot stand brengen van een geharmoniseerd en juridisch kader voor het gebruik van elektronische handtekeningen in de geschikt Gemeenschap. In de richtlijn zijn een aantal criteria vastgesteld die de basis vormen voor de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen. Wereldwijde elektronische 3 communicatie en handel zijn afhankelijk van de gestage aanpassing van internationale en nationale wetten aan de zich snel ontwikkelende technologische infrastructuur. Als de consumenten en de industrie in Europa ten volle willen profiteren van de mogelijkheden die door elektronische communicatie worden geboden, moeten deze onderwerpen worden aangepakt. c) Belangrijkste beginselen van de richtlijn - Toepassingsgebied De richtlijn biedt voor bepaalde certificatiediensten die het publiek worden aangeboden een wettelijk kader. Zij gaat met name in op certificatiediensten en stelt gemeenschappelijke eisen voor certificatiedienstverleners en certificaten vast om de grensoverschrijdende erkenning van handtekeningen en certificaten in de Europese Gemeenschap te garanderen. Er zijn voor de hand liggende toepassingen van de technologie voor elektronische handtekeningen in gesloten systemen, bijvoorbeeld het lokaal netwerk van een onderneming of een banksysteem. Certificaten en elektronische handtekeningen worden tevens gebruikt voor machtigingsdoeleinden, bijvoorbeeld voor de toegang tot een particuliere rekening. Op deze gebieden ziet de Commissie geen duidelijke behoefte aan harmonisatie. - Neutraliteit van de technologie Er wordt verwacht dat er een reeks authentificatiemechanismen zal worden ontwikkeld. Derhalve moet het toepassingsgebied van de richtlijn ruim genoeg zijn om het hele spectrum van "elektronische handtekeningen" te kunnen bestrijken. Hoewel digitale handtekeningen die worden aangemaakt met behulp van cryptografische technieken thans worden beschouwd als een belangrijke categorie elektronische handtekeningen, maakt het voorstel duidelijk dat een Europees regelgevend kader flexibel genoeg dient te zijn om ook andere technieken voor authentificatie te beslaan. - Tweeledige benadering De richtlijn is gebaseerd op een tweeledig concept: het belangrijkste doel is op communautaire schaal te stimuleren dat er certificatiediensten via open netwerken tot stand komen. Gelet op de reeks diensten en de mogelijke toepassing ervan dienen certificatiedienstverleners in het algemeen vrij te zijn om hun diensten zonder voorafgaande toestemming aan te bieden. Op dit gebied moet de markt zich vrijelijk kunnen ontwikkelen. Parallel hieraan zal de lidstaten worden toegestaan om vrijwillige accrediteringsregelingen in te voeren, gebaseerd op gemeenschappelijke vereisten en gericht op een hoger de certificatiedienstverleners een passend kader voor de ontwikkeling van hun diensten tot de niveaus van vertrouwen, veiligheid en kwaliteit die de markt, de consumenten en de burgers verlangen. regelingen veiligheid. niveau bieden Deze van - Essentiële vereisten In de voorgestelde richtlijn worden essentiële vereisten geformuleerd voor certificaten en certificatiedienstverleners met het oog op de totstandbrenging 4 van een geharmoniseerd kader op Europees niveau. Deze vereisten zijn niet erg gedetailleerd en houden uitsluitend verband met de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen. - Wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen door te waarborgen de Gemeenschap De richtlijn beoogt bij te dragen aan een geharmoniseerd wettelijk kader binnen elektronische handtekeningen wettelijk worden erkend. Wettelijke erkenning betekent dat elektronische handtekeningen die gebaseerd zijn op een gekwalificeerd certificaat dat door een aan de in bijlage II genoemde eisen beantwoordende certificatiedienstverlener enerzijds worden erkend als beantwoordend aan de wettelijke eisen van een met de hand geschreven handtekening en anderzijds in gerechtelijke procedures op dezelfde wijze als met de hand geschreven handtekeningen als bewijsmiddel worden toegelaten. is afgegeven, dat - Aansprakelijkheidsregels Ter bevordering van het vertrouwen bij de consumenten en het bedrijfsleven, die op de certificaten moeten vertrouwen, introduceert het voorstel aansprakelijkheidsregels voor certificatiedienstverleners. Op basis van het voorstel zullen certificatiedienstverleners met name aansprakelijk zijn voor de geldigheid van de inhoud van een certificaat. - Internationale dimensie In de landen richtlijn zijn samenwerkingsmechanismen met derde opgenomen om bij te dragen aan de mondiale erkenning van certificaten. Zij beogen met name de erkenning van derificaten van derde landen door de lidstaten onder duidelijke voorwaarden te waarborgen en de aanzet te geven tot onderhandelingen door de Commissie over bilaterale en multilaterale overeenkomsten. Dit van de internationale elektronische handel. belangrijk voor de ontwikkeling is - Gegevensbescherming De richtlijn beoogt het harmoniseren van de nationale voorschriften ter vrijwaring van doelstellingen van algemeen belang zoals de bescherming van het recht op privacy en van persoonlijke gegevens in de specifieke context van elektronische handtekeningen. Bovendien biedt de richtlijn het noodzakelijke middel (certificaten met vermelding van een pseudoniem in plaats van de naam van de ondertekenaar) om de consument in staat te stellen anoniem te blijven bij on-line transacties. DOOR DE COMMISSIE AANVAARDE AMENDEMENTEN VAN HET 2) EP Van de 32 amendementen die door het Europees Parlement in eerste lezing werden goedgekeurd, heeft de Commissie er 22 volledig, gedeeltelijk of in beginsel aanvaard. 5 Volledig aanvaarde amendementen: 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 en 34. Gedeeltelijk of in beginsel aanvaarde amendementen: 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 en 25. De Commissie heeft de amendementen aanvaard die: - - de tekst verduidelijken of vervolledigen (amendementen 2, 3, 5, 9, 11 - 14, 16 - 18, 20 - 22, 25, 27, 30 - 34) nuttige aanwijzingen geven over de richting waarin de herziening van de richtlijn tegen eind 2002 moet gaan (amendement 4). In haar gewijzigde voorstel heeft de Commissie de amendementen in de tekst opgenomen zoals ze door het Europees Parlement zijn voorgesteld, en er met het oog op de samenhang van de gehele tekst enkele elementen aan toegevoegd. 3) NIET DOOR DE COMMISSIE AANVAARDE AMENDEMENTEN VAN HET EP De redenen voor het niet aanvaarden van 10 van de voorgestelde amendementen zijn: • Juridische kwesties, met name het feit dat de amendementen niet stroken met bestaande gemeenschapsregels; • De amendementen bevatten overbodige bepalingen; • De amendementen zouden moeilijk uitvoerbaar zijn. a) Juridische kwesties • Het Parlement stelt voor in overweging 3 te verwijzen naar elektronische handtekeningen in plaats van digitale handtekeningen (amendement 1). De Commissie stemt in met de algemene aanpak van het Europees Parlement om zich in de tekst uitsluitend op elektronische handtekeningen toe te spitsen omdat de richtlijn elektronische handtekeningen bestrijkt, maar in overweging 3 wordt een conclusie van de Raad van 1 december 1997 aangehaald. Het is dan ook niet logisch de formulering te veranderen. Besluit 87/373/EEG • Het Parlement stelt voor het "comité van raadgevende aard" te vervangen door een "contactcomité" raadplegings- en (amendementen 10 en 28) en een aantal informatieverplichtingen toe te voegen (amendement 28). Dit zou niet stroken met de in vastgestelde comitologieprocedure. Bij dit besluit worden verschillende types van comités vastgesteld. De voorgestelde raadplegings- en informatieverplichtingen stroken niet met de ingevoerde procedures of met de gangbare praktijken in de bestaande werkgroepen. De Commissie garandeert dat zij de industrie, de gebruikers en de consumentenorganisaties op vrijwillige basis zal raadplegen. 13 juli 1987 Raad van van de Het Comité moet tot taak hebben de in de bijlagen I of II vastgestelde vereisten op het gebied van standaardisatie te verduidelijken en niet de ontwikkeling van die vereisten. Anders zou het Comité nagenoeg een wetgevend karakter krijgen. 6 • Het onderscheid tussen het comitétype en de procedure in artikel 9 en de functie van het Comité in artikel 10 verbetert de duidelijkheid van de tekst. Derhalve geeft de Commissie er de voorkeur aan artikel 10 niet weg te laten (amendement 29). • In amendement 24 stelt het Parlement voor voorstellen voor onderhandelingsmandaten voor bilaterale en multilaterale overeenkomsten niet alleen bij de Raad maar ook bij het Europees Parlement in te dienen. Dit is strijdig met de bepalingen van artikel 113 van het EG-Verdrag. Artikel 113 bepaalt dat de Commissie alleen aan de Raad voorstellen doet en niet aan het Europees Parlement. • Het te zin toe een stelt voor Parlement voegen waarin dat certificatiedienstverleners op een certificaat een pseudoniem mogen vermelden, voorzover dit volgens de nationale wetgeving voor niet-elektronische zakelijke betrekkingen geoorloofd is (amendement 26). Er bestaan geen algemene nationale regels inzake pseudoniemen voor off-line transacties omdat er geen behoefte is aan dergelijke voorschriften voor off-line transacties. In beginsel kunnen de consumenten ervoor kiezen anoniem te blijven. Artikel 8, lid 3, heeft tot doel het noodzakelijke middel te bepalen waarmee on-line transacties op dezelfde wijze als off-line transacties kunnen worden uitgevoerd. staat b) Overbodige bepalingen • Het Parlement stelt voor een overweging toe te voegen waarin wordt bepaald dat internationale overeenkomsten de Europese Unie niet mogen beletten de regels inzake gegevensbescherming te handhaven en verder te ontwikkelen (amendement 6). Het spreekt vanzelf dat de bestaande regels inzake gegevensbescherming moeten worden nageleefd en dat in overeenkomsten op het gebied van elektronische handtekeningen rekening moet worden gehouden met het recht om de bestaande regels inzake gegevensbescherming te handhaven en verder te ontwikkelen. Derhalve is een dergelijke bepaling overbodig. • Het Parlement stelt voor een overweging toe te voegen waarin wordt bepaald dat overeenkomsten op het gebied van elektronische handtekeningen eveneens betrekking moeten hebben op gegevensbescherming en eerbiediging van de persoonlijke in het kader van dergelijke levenssfeer (amendement 7). Het spreekt vanzelf dat overeenkomsten rekening moet worden gehouden met de bestaande regels inzake gegevensbescherming en met name met de bepalingen inzake internationale gegevensstromen. De Commissie acht een dergelijke bepaling dan ook overbodig. c) Problemen bij de uitvoering • De van toevoeging het woord onafhankelijke van certificatiedienstverlener in artikel 2, lid 6, (amendement 15) zou problemen bij de uitvoering veroorzaken. Het zou niet duidelijk zijn wat er met een dergelijke vereiste precies wordt bedoeld, bijvoorbeeld financiële onafhankelijkheid, organisatorische onafhankelijkheid, enz. Bovendien zou Bijlage II de juiste plaats voor een dergelijke vereiste zijn en niet de definitie. definitie de in • Om gelijksoortige redenen kan amendement 23 niet worden aanvaard. Het Parlement stelt voor in artikel 6 een lid toe te voegen waarin wordt gesteld dat de certificatiedienstverlener zich moet beperken tot de taken die hem uit hoofde van zijn statuut zijn toebedeeld. In de eerste plaats blijft het onduidelijk wat het precieze doel 7 van deze bepaling zou zijn. In de tweede plaats zijn certificatiedienstverleners niet verplicht statuten op te stellen en wordt ook de juridische betekenis van dergelijke statuten niet verduidelijkt. In de derde plaats moet men zich de vraag stellen of een certificatiedienstverlener kan garanderen dat hij niet onderworpen is aan enige vorm van administratieve controle. In ieder geval is artikel 6 niet de juiste plaats voor een dergelijke bepaling omdat de voorgestelde tekst geen betrekking heeft op de aansprakelijkheid. 8 4) CONCLUSIE De Commissie heeft 22 van de 32 in eerste lezing door het Europees Parlement voorgestelde amendementen geheel of gedeeltelijk aanvaard. Overeenkomstig artikel 189 b lid 2, van het EG-Verdrag wijzigt de Commissie haar oorspronkelijke voorstel door er deze amendementen in op te nemen. 9 Gewijzigd voorstel voor een RICHTLIJN VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD betreffende een gemeenschappelijk kader voor elektronische handtekeningen (Voor de EER relevante tekst) Oorspronkelijke tekst Gewijzigde tekst Vierde overweging (gebaseerd op amendement 2) (4) Overwegende dat voor elektronische communicatie en handel elektronische handtekeningen en daarmee verwante, de authentificatie ervan mogelijk makende diensten, vereist zijn; dat uiteenlopende regels voor de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen en voor de accreditatie van certificatiedienstverleners in de lidstaten tot grote belemmeringen voor het gebruik van elektronische communicatie en elektronische handel kunnen leiden, en daarmee de ontwikkeling van de interne markt kunnen belemmeren; dat uiteenlopende activiteiten in de lidstaten erop wijzen dat er aan harmonisatie op het niveau van de Gemeenschap behoefte bestaat; (4) Overwegende dat voor elektronische communicatie en handel elektronische handtekeningen en daarmee verwante, de authentificatie ervan mogelijk makende diensten, vereist zijn; dat uiteenlopende regels voor de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen en voor de accreditatie van certificatiedienstverleners in de lidstaten tot grote belemmeringen voor het gebruik van elektronische communicatie en elektronische handel kunnen leiden; dat duidelijke gemeenschappelijke kadervoorwaarden voor elektronische handtekeningen daarentegen het vertrouwen in de nieuwe technologieën en de algemene acceptatie ervan versterken; dat uiteenlopende activiteiten in de lidstaten het vrije verkeer van goederen en diensten op de interne markt niet mogen hinderen; Zesde overweging (gebaseerd op amendement 3) 10 (6) Overwegende dat de snelle technologische ontwikkelingen en het wereldomspannende karakter van het Internet een aanpak vergen die openstaat voor de verschillende technologieën en diensten die elektronische authentificatie kunnen bieden; dat thans evenwel digitale handtekeningen die op cryptografie met openbare sleutel zijn gebaseerd de meest erkende vorm van elektronische handtekeningen zijn; (6) Overwegende dat de snelle technologische ontwikkelingen en het wereldomspannende karakter van het Internet een aanpak vergen die openstaat voor de verschillende technologieën en diensten die elektronische authentificatie kunnen bieden; Zesde overweging bis (nieuw) (gebaseerd op amendement 4) Overwegende dat de Commissie vóór 2003 met een herziening van deze richtlijn zal komen teneinde te voorkomen dat technologische ontwikkelingen of eventuele wijzigingen in het wettelijke kader belemmeringen gaan vormen voor de verwezenlijking van de doelstellingen van deze richtlijn; dat zij hierbij aandacht moet besteden aan de implicaties van hiermee verband houdende technische aspecten als vertrouwelijkheid en hierover verslag moet uitbrengen aan het Parlement en de Raad; Tiende overweging bis (nieuw) (gebaseerd op amendement 5) 11 (10a) Overwegende dat de interne markt tevens het vrije verkeer van personen omvat, als gevolg waarvan burgers en inwoners van de Europese Unie in toenemende mate te maken hebben met autoriteiten van andere lidstaten dan waar zij woonachtig zijn; dat het Europees Parlement om deze redenen besloten heeft akkoord te gaan met de elektronische invulling van verzoekschriften; dat de beschikbaarheid van elektronische communicatie in dit verband van groot nut zou kunnen zijn, mits nationale voorschriften inzake bijkomende vereisten geen belemmering vormen voor de aldus geboden mogelijkheden tot een verbeterde toegang tot de overheid; Dertiende overweging bis (nieuw) (gebaseerd op amendement 9) (13a) Overwegende dat deze richtlijn bestaande nationale bepalingen betreffende het overheidsbeleid of de openbare veiligheid of de voorziening in vertrouwelijke diensten onverlet laat; 12 Artikel 1 (gebaseerd op amendement 11) Artikel 1 Artikel 1 Deze richtlijn bestrijkt de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen. Deze richtlijn bestrijkt de wettelijke erkenning van elektronische handtekeningen. Zij bestrijkt geen andere aspecten in verband met de totstandkoming of geldigheid van overeenkomsten of verband houdend met andere, niet-contractuele formaliteiten waarbij handtekeningen vereist zijn. Zij biedt voor bepaalde certificatiediensten die het publiek worden aangeboden, een wettelijk. Zij biedt voor bepaalde certificatiediensten die het publiek worden aangeboden, een wettelijk kader. Zij bestrijkt geen andere aspecten in verband met de totstandkoming of geldigheid van overeenkomsten of verband houdend met andere, niet-contractuele formaliteiten waarbij handtekeningen vereist zijn. Artikel 2, lid 1 (gebaseerd op amendement 12) 1. "elektronische handtekening", een handtekening in digitale vorm die uit gegevens bestaat, of aan die gegevens is vastgehecht of logisch daarmee is geassocieerd, welke door een ondertekenaar wordt gebruikt om van diens goedkeuring van die gegevens blijk te geven, en aan de volgende eisen beantwoordt: 1. "elektronische handtekening", een handtekening in elektronische vorm die uit gegevens bestaat, of aan die gegevens is vastgehecht of logisch daarmee is geassocieerd, welke door een ondertekenaar wordt gebruikt om van diens goedkeuring van die gegevens blijk te geven, en aan de volgende eisen beantwoordt: Artikel 2, lid 2 (gebaseerd op amendement 13) 2. "ondertekenaar", een persoon die een elektronische handtekening aanmaakt; 2. "ondertekenaar", een natuurlijk persoon die uit eigen naam of uit naam van de persoon of de entiteit die hij vertegenwoordigt een elektronische handtekening aanmaakt; 13 Artikel 2, lid 5 (gebaseerd op amendement 14) 5. "gekwalificeerd certificaat", een digitale verklaring die een middel voor handtekeningverifiëring met een bepaalde persoon verbindt, diens identiteit bevestigt en aan de in bijlage I vervatte eisen voldoet; 5. "gekwalificeerd certificaat", een elektronische verklaring die een middel voor handtekeningverifiëring met een bepaalde persoon verbindt, diens identiteit bevestigt en aan de in bijlage I vervatte eisen voldoet; Artikel 3, lid 2 (gebaseerd op amendement 16) 2. Onverminderd het bepaalde in lid 1, mogen de lidstaten vrijwillige accreditatieregelingen invoeren of behouden die op verbetering van het certificatiedienstverleningsniveau zijn gericht. Alle voorwaarden betreffende dergelijke regelingen moeten objectief, transparant, evenredig en niet discriminerend zijn. De lidstaten mogen om redenen die onder het toepassingsgebied van deze richtlijn zijn begrepen, niet het aantal certificatiedienstverleners beperken. 2. Onverminderd het bepaalde in lid 1, mogen de lidstaten vrijwillige accreditatieregelingen invoeren of behouden die op verbetering van het certificatiedienstverleningsniveau zijn gericht. De lidstaten mogen tevens accreditatieregelingen erkennen die beheerd worden door organisaties die onafhankelijk zijn van de overheden van de lidstaten en die tot doel hebben om de certificatiedienstverleningsniveaus te verbeteren. Alle voorwaarden betreffende dergelijke regelingen moeten objectief, transparant, evenredig en niet discriminerend zijn. De lidstaten mogen om redenen die onder het toepassingsgebied van deze richtlijn zijn begrepen, niet het aantal certificatiedienstverleners beperken. Artikel 3, lid 4 (gebaseerd op amendement 17) 14 4. De lidstaten mogen voor het gebruik van elektronische handtekeningen in de openbare sector aanvullende eisen stellen. Deze eisen moeten objectief, transparant, evenredig en niet discriminerend zijn en mogen slechts op de specifieke kenmerken van de betrokken toepassing betrekking hebben. 4. De lidstaten mogen voor het gebruik van elektronische handtekeningen in de openbare sector aanvullende eisen stellen. Deze eisen moeten objectief, transparant, evenredig en niet discriminerend zijn en mogen slechts op de specifieke kenmerken van de betrokken toepassing betrekking hebben. Deze vereisten mogen geen belemmering vormen voor diensten over de grenzen heen ten behoeve van burgers op het terrein van bijvoorbeeld sociale- zekerheidsuitkeringen of pensioenen. Artikel 5 (gebaseerd op amendement 18) 1. De lidstaten dragen er zorg voor dat elektronische handtekeningen die gebaseerd zijn op een gekwalificeerd certificaat, verstrekt door een certificatiedienstverlener die beantwoordt aan de vereisten als vermeld in bijlage II, enerzijds erkend worden als zijnde conform de wettelijke vereisten van een manuele handtekening, en anderzijds geoorloofd zijn als bewijsmateriaal bij rechtsprocedures, op dezelfde wijze als manuele handtekeningen. 2. De lidstaten dragen er zorg voor dat aan een elektronische handtekening geen rechtsgevolgen, rechtsgeldigheid en afdwingbaarheid wordt ontzegd louter op grond van het feit dat de handtekening in elektronische vorm is of niet gebaseerd is op een gekwalificeerd certificaat dan wel niet gebaseerd is op een certificaat dat verstrekt is door een geaccrediteerde certificatiedienstverlener. 1. De lidstaten dragen ervoor zorg dat een elektronische handtekening louter op grond van het feit dat de handtekening in elektronische vorm is of niet op een gekwalificeerd certificaat dan wel niet op een door een geaccrediteerd certificatiedienstverlener afgegeven certificaat is gebaseerd, geen rechtsgevolgen, rechtsgeldigheid of afdwingbaarheid mag worden ontzegd. 2. De lidstaten dragen ervoor zorg dat de elektronische handtekeningen, gebaseerd op een gekwalificeerd certificaat dat door een aan de in bijlage II genoemde eisen beantwoordende certificatiedienstverlener is afgegeven, worden erkend als te beantwoorden aan, enerzijds, de wettelijke eisen van een met de hand geschreven handtekening en, anderzijds, in gerechtelijke procedures op dezelfde wijze als met de hand geschreven handtekeningen als bewijsmiddel worden toegelaten. 15 Artikel 6, lid 1, onder b) (gebaseerd op amendement 20) (b) de overeenstemming, bij de afgifte van het gekwalificeerde certificaat, met alle vereisten van deze richtlijn; (b) de overeenstemming, bij de afgifte van het gekwalificeerde certificaat, met alle vereisten van Bijlage I bij deze richtlijn; 16 Artikel 6, lid 3 (gebaseerd op amendement 21) 3. De lidstaten dragen ervoor zorg dat een certificatiedienstverlener op het gekwalificeerd certificaat grenzen aan het gebruik van dat certificaat kan aanbrengen. De certificatiedienstverlener is niet aansprakelijk voor schade die voortvloeit uit een buiten die grenzen liggend gebruik van een gekwalificeerd certificaat waarop die grenzen inzake het gebruik ervan zijn aangebracht. 3. De lidstaten dragen ervoor zorg dat een certificatiedienstverlener op het gekwalificeerd certificaat grenzen aan het gebruik van dat certificaat kan aanbrengen. Deze beperking moet voor derden voldoende duidelijk waarneembaar zijn. De certificatiedienstverlener is niet aansprakelijk voor schade die voortvloeit uit een buiten die grenzen liggend gebruik van een gekwalificeerd certificaat waarop die grenzen inzake het gebruik ervan zijn aangebracht. Artikel 6, lid 4 (gebaseerd op amendement 22) 4. De lidstaten dragen ervoor zorg dat de certificatiedienstverleners in het gekwalificeerd certificaat een grens mogen stellen aan de waarde van de transacties waarvoor het certificaat geldig is. De certificatiedienstverlener is niet aansprakelijk voor schade die die waardegrens overschrijdt. 4. De lidstaten dragen ervoor zorg dat de certificatiedienstverleners in het gekwalificeerd certificaat een grens mogen stellen aan de waarde van de transacties waarvoor het certificaat geldig is. Deze beperking moet voor derden voldoende duidelijk waarneembaar zijn. De certificatiedienstverlener is niet aansprakelijk voor schade die die waardegrens overschrijdt. Artikel 8, lid 2 (gebaseerd op amendement 25) 17 2. De lidstaten dragen ervoor zorg dat een certificatiedienstverlener persoonlijke gegevens slechts rechtstreeks van het datasubject kan verkrijgen en bovendien slechts in de mate die voor de afgifte van het certificaat is vereist. De gegevens mogen niet zonder toestemming van het datasubject voor andere doeleinden worden verzameld of verwerkt. 2. De lidstaten dragen ervoor zorg dat een certificatiedienstverlener persoonlijke gegevens slechts rechtstreeks, of na toestemming van het datasubject of met zijn uitdrukkelijke toestemming kan verkrijgen en bovendien slechts in de mate die voor de afgifte van het certificaat is vereist. De gegevens mogen niet zonder toestemming van het datasubject voor andere doeleinden worden verzameld of verwerkt. Artikel 8, lid 4 (gebaseerd op amendement 27) 4. De lidstaten dragen ervoor zorg dat, in het geval van personen die pseudoniemen gebruiken, de certificatiedienstverlener de gegevens betreffende de identiteit van deze personen desgevraagd, met instemming van deze laatsten, aan overheidsinstanties bekendmaken. Wanneer in overeenstemming met het nationaal recht de overdracht van gegevens waarmee de identiteit van het datasubject bekend wordt gemaakt, noodzakelijk is ten behoeve van het onderzoek naar strafbare feiten met betrekking tot het gebruik van elektronische handtekeningen onder een pseudoniem, wordt die overdracht vastgelegd en wordt het datasubject zo spoedig mogelijk na de voltooiing van het onderzoek over de overdracht van op hem betrekking hebbende gegevens ingelicht. 4. Indien, conform Richtlijn 95/46/EG en de nationale wetgeving de overdracht van gegevens waarmee de identiteit van het datasubject/ondertekenaar aan overheidsinstanties bekend wordt gemaakt noodzakelijk is ten behoeve van het onderzoek naar strafbare feiten met betrekking tot het gebruik van elektronische handtekeningen met pseudoniemcertificaten of noodzakelijk is voor rechtsvorderingen in samenhang met transacties waarbij elektronische handtekeningen met pseudoniemcertificaten gebruikt worden, wordt die overdracht vastgelegd en wordt het datasubject over de overdracht ingelicht. Artikel 11 (gebaseerd op amendement 30) 18 1. De lidstaten verstrekten de Commissie de volgende gegevens: 1. De lidstaten verstrekken de Commissie de volgende gegevens: (a) gegevens over vrijwillige nationale accreditatieregelingen, met inbegrip van eventuele aanvullende eisen overeenkomstig artikel 3, lid 4; (a) gegevens over vrijwillige nationale accreditatieregelingen, met inbegrip van eventuele aanvullende eisen overeenkomstig artikel 3, lid 4; (b) naam en adres van de nationale lichamen die voor accreditatie en toezicht verantwoordelijk zijn en (c) naam en adres van geaccrediteerde nationale certificatiedienstverleners. 2. De overeenkomstig lid 1 te verstrekken gegevens en de wijzigingen daarvan worden door de lidstaten zo spoedig mogelijk gemeld. (b) naam en adres van de nationale en erkende organisaties die voor accreditatie en toezicht verantwoordelijk zijn en (c) naam en adres van geaccrediteerde nationale certificatiedienstverleners. 2. De overeenkomstig lid 1 te verstrekken gegevens en de wijzigingen daarvan worden binnen een termijn van een maand door de lidstaten en erkende organisaties gemeld. Bijlage I, onder b) (gebaseerd op amendement 31) (b) de onmiskenbare naam van de houder of een onmiskenbaar pseudoniem, als zodanig gekenmerkt; (b) de naam van de houder of een pseudoniem, als zodanig gekenmerkt; Bijlage I, onder f) (gebaseerd op amendement 32) (f) de unieke identificatiecode van het certificaat; (f) de identificatiecode van het certificaat; 19 Bijlage I, onder i) (gebaseerd op amendement 33) (i) voorzover van toepassing, beperkingen van de aansprakelijkheid van de certificatiedienstverlener inzake de waarde van de transacties waarvoor het certificaat geldig is. (i) voorzover van toepassing, beperkingen op het gebruik van het certificaat en inzake de waarde van de transacties waarvoor het certificaat geldig is. Bijlage II, onder e) (gebaseerd op amendement 34) (e) gebruikmaken van betrouwbare systemen en van producten voor elektronische handtekeningen die bescherming bieden tegen ongeautoriseerde wijziging van de producten die zou inhouden dat zij kunnen worden gebruikt voor het uitvoeren van andere functies dan die waarvoor zij werden ontworpen; zij moeten ook gebruikmaken van producten voor elektronische handtekeningen die de technische en cryptografische veiligheid garanderen van de door de producten ondersteunde certificatieprocessen; (e) gebruikmaken van betrouwbare systemen en van producten voor elektronische handtekeningen die bescherming bieden tegen ongeautoriseerde wijziging van de producten; zij moeten ook gebruikmaken van producten voor elektronische handtekeningen die de technische en cryptografische veiligheid garanderen van de door de producten ondersteunde certificatieprocessen; 20