title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rahoituspalveluiden etämyynnistä kuluttajalle ja neuvoston direktiivin 90/619/ETY ja direktiivien 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
EC Directive
consumer protection
distance selling
financial institution
proposal (EU)
provision of services

formats: html pdf print

text: 16. 6. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 169/43 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rahoituspalveluiden etämyynnistä kuluttajalle ja neuvoston direktiivin 90/619/ETY ja direktiivien 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta” (1999/C 169/15) Neuvosto päätti 18. joulukuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, 15. huhtikuuta 1999. Esittelijä oli Manuel Ataı´de Ferreira. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. huhtikuuta 1999 pitämässään 363. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 78 puolesta, 47 vastaan 9:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Komissio on jo kauan tuntenut tarvetta säännellä 1. 1. rahoituspalveluiden etämyyntiä yhteisön tasolla. Myös Euroo- pan parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea ovat ottaneet asian esille, mutta rahoitustuotteiden etämyyntiä ei kuitenkaan sisällytetty 20. toukokuuta 1997 etämyynnistä annettuun yleisdirektiiviin 97/7/EY (1). 1. 2. Komitea on itse asiassa ollut ensimmäisenä kannatta- massa alan sääntelyä yhteisön tasolla, ja se on tehnyt tavallaan uraauurtavaa työtä kyseisen aloitteen esiin tuomisessa. Komitea kiinnittää jo 26. syyskuuta 1991 sisämarkki- 1. 2. 1. noiden toteuttamisesta ja kuluttajansuojasta antamassaan lau- sunnossa (2) huomiota siihen, että kuluttajilla on vaikeuksia selviytyä rajatylittävien pankkiasioiden hoidosta. (3) Edellä mainitun lausunnon lisälausunnossa (4) komi- 1. 2. 2. tea myöntää olevan olennaista, että alalla on yleissääntöjä kuluttajansuojasta, ja suhtautuu myönteisesti etäsopimuksista tehtyyn direktiiviehdotukseen, joka kattaa myös rahoituspal- velut. (1) Neuvosto (kuluttaja-asiat) päätti 17. toukokuuta 1995 jättää rahoituspalvelut etämyynnistä annettavan direktiivin soveltamis- alan ulkopuolelle. (2) EYVL C 339/06, 31. 12. 1991. (3) Lausunnon liitteenä olevassa tutkimuksessa, jonka tekijät ovat Balate, Dejemeppe ja Goyens, kiinnitetään huomiota siihen, ettei rahoituspalveluita eikä varsinkaan rajatylittävää kauppaa ole säännelty, ja pidetään ”merkittävänä edistysaskeleena” hieman ennen lausunnon antamista tehtyä etäältä neuvoteltuja sopimuksia koskevaa direktiiviehdotusta, jonka piiriin kuuluivat tuolloin myös rahoituspalvelut. (4) EYVL C 19, 25. 1. 1993. 1. 2. 3. Vaikka komitea arvostelee sittemmin rahoituspalve- luita koskevasta komission vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa (5) sitä, että etämyyntikysymys on rajattu asiakir- jan ulkopuolelle, se korostaa kuitenkin erityisesti, että rahoitus- palveluiden etämyyntiin olisi sovellettava vastaavia säännöksiä kuin etäsopimuksia koskevaan laaja-alaiseen direktiiviin sisäl- tyy. Säännöstö on kuitenkin mukautettava rahoituspalveluiden erityispiirteisiin, ja siinä on otettava huomioon rahoitustuottei- den tv-myynnin tai tietotekniikan avulla tapahtuvan myynnin mukanaan tuomat uudet näkökohdat, varsinkin jos myyjänä on ilman lupaa toimivia välittäjiä. 1. 3. Yhteisöllä on nyt otollinen hetki ryhtyä kiireesti toi- menpiteisiin kyseisellä alalla. Eurosta on tulossa Euroopan unionin yhtenäisvaluutta; tietoyhteiskunnalle ominaiset teknii- kan välineet kehittyvät jatkuvasti; elämme jo nyt globaalistu- ja jopa vassa taloudessa, ulkoiset rajat menettävät jatkuvasti merkitystään. jossa Euroopan unionin sisäiset Tällaisissa olosuhteissa on yhä houkuttelevampaa tur- 1. 4. vautua etämyyntiin, jolloin rajatylittävien liiketoimien sopi- muspuolet eivät tapaa toisiaan edes kuluttajasuhteissa. Tällais- ten liiketoimien pohjana ja olennaisena kauppavälineenä toi- mivat rahoituspalvelut ovat jo nyt ja tulevat varmasti vastaisuu- dessakin olemaan edellä kuvattujen olosuhteiden pakosta ala, jolla palveluiden kysyntä, tarjonta, niistä neuvotteleminen ja liiketoimesta päättäminen tapahtuvat yhä useammin ilman sopimuspuolten fyysistä läsnäoloa ja jopa ilman fyysistä kauppavälinettä. 1. 5. Ehdotuksella on selkeä tarkoitus: puheena olevan alan eli kuluttajille tarjottavien rahoituspalveluiden etämyynnin täydellinen yhdenmukaistaminen. (5) EYVL C 56, 24. 2. 1997. C 169/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 16. 6. 1999 1. 6. Rahoituspalveluilla on omat erityispiirteensä: ne ovat immateriaalisia, niiden myönnetään olevan monimutkaisia ja kuluttajille tärkeitä. Siksi niitä varten on perusteltua ehdottaa erityisiä säännöksiä, jotka eivät ole pelkkä kopio etämyyntiä koskevista yleissäännöksistä, ja saattaa myös voimaan korkea- tasoinen kuluttajansuoja niillä aloilla, jotka on tarkoitus yhden- mukaistaa. Rahoituspalveluiden erityispiirteet 1. 7. ja etämyynnissä käytettävien menetelmien ominaispiirteet huomioon ottaen ehdotuksessa määritellään joukko tavoitteita, jotka voidaan tiivistää seuraavasti: g) On annettava asianmukaiset ja tehokkaat säännöt, joilla taataan asiassa mahdollisesti syntyvien kiistojen valitus- ja korvausmenettely etenkin 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun direktiivin 98/27/EY soveltamisalaan kuuluvissa tapauksissa (kieltokanne). h) Todistustaakka käännetään selvästi kuluttajan hyväksi, ja palveluiden tarjoajan on pystyttävä osoittamaan täyttä- neensä velvollisuutensa tietojen antamista, valinnanva- pautta sekä sopimuksentekoon liittyvää päätöstä ja sopi- muksen täytäntöönpanoa koskevissa asioissa. 1. 7. 1. Varmistetaan, että kuluttajalla on mahdollisuus 2. Yleistä a) perehtyä sopimukseen ennen suostumuksen antamista, b) verrata tarjouksia ennen valinnan tekemistä, c) peruuttaa sopimus, tietoa sopimusehdoista, tai kunnioittanut kuluttajan harkintaoikeutta. jota tehtäessä kuluttajalla ei ollut jos palvelun tarjoaja ei ole 1. 7. 2. Taataan, että palveluiden tarjoajalla on mahdollisuus a) myydä rahoituspalveluita esteettä etämyyntimenetelmin, b) hyödyntää kaikilta osin rajojen avautumista ja uusia teknii- koita, c) tehdä kuluttajien kanssa etäsopimuksia. Ehdotuksessa esitetään päämäärien saavuttamiseksi 1. 8. seuraavat ohjeelliset periaatteet: a) Kuluttajan on saatava tietää sopimusehdot ennen sopimuk- sen tekemistä. b) Kuluttajalle on taattava välttämätön harkinta-aika, jotta hän voi tarkastella sopimusta ja verrata tehtyä tarjousta muihin markkinoilla oleviin tarjouksiin. c) Kuluttajalla on oltava oikeus katua päätöstä kohtuullisen ajan kuluessa, jos edellä mainittujen luetelmakohtien sään- nöksiä ei ole noudatettu. d) Kuluttajalla on oikeus saada selkeää tietoa edellä olevissa luetelmakohdissa mainituista oikeuksista. e) Ei-toivotut yhteydenotot ja rahoituspalveluiden pakko- myynti kielletään ehdottomasti, ellei kuluttaja ole antanut etukäteen nimenomaista suostumustaan. f) Kaikki oikeudet ovat luonteeltaan pakottavia ja säädöksen vastaisista kauppatavoista lankeaa ankara seuraamus. 2. 1. Komitean käsityksen mukaan rahoituspalveluiden etä- myynnin yhdenmukaistamistoimenpiteet ovat tarpeellisia. Ko- mitea suhtautuu myönteisesti komission tekemään aloitteeseen edistää asiaa 14. lokakuuta 1998 annetulla direktiiviehdotuk- sella (KOM(1998) 468 lopull. ), joka on tervetullut, vaikka tuleekin liian myöhään. Komitea myöntää, että direktiivin siirtäminen osaksi 2. 2. jäsenvaltioiden lainsäädäntöä voi tuottaa ongelmia asianomais- ten rahoituslaitosten rakenteiden ja toiminnan mukauttamisel- le, ja katsoo lisäksi, että 1. tammikuuta 1999 käyttöön otettu yhtenäisvaluutta edistää myönteisesti tarpeellisten mukautta- mistoimenpiteiden toteutumista. Komitea esittääkin, että 17 artiklan 1 kohdassa ehdotettua kolmen vuoden määräaikaa direktiivin siirtämiseksi osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä (30. kesäkuuta 2002 mennessä) lyhennetään yhdellä vuodella ja määräajaksi asetetaan 30. kesäkuuta 2001. 2. 3. Komitea kannattaa direktiiviehdotuksen soveltamis- alan rajaamista pelkästään rahoituspalveluiden etämyyntime- netelmiin ja kaikkien muiden näkökohtien – varsinkin palvelui- den sisällön – jättämistä nimenomaisesti soveltamisalan ulko- puolelle, koska niitä sääntelevät edelleen nykyiset yhteisön normit. Komitea puoltaa niin ikään direktiiviehdotuksen sovel- tamisalan rajaamista liiketoimiin, joissa elinkeinonharjoittajan tai palveluiden tarjoajan sopimuspuolena on ”luonnollinen henkilö, joka – – toimii tarkoituksessa, joka ei kuulu hänen elinkeino- tai ammattitoimintaansa” (2 artiklan d kohta). Komitea katsoo sitä vastoin, että direktiiviehdotuk- 2. 3. 1. sessa esitetyt komission tavoitteet ovat saavutettavissa ainoas- taan, jos direktiiviä sovelletaan tilanteisiin, joissa rahoituspalve- luiden myynnissä käytetään yksinomaan etäviestintävälineitä. Suositus tulee ottaa huomioon etäsopimusta määriteltäessä (2 artiklan a) kohta). 2. 3. 2. Päällekkäisyyksiä muiden kuluttajansuojadirektiivien kanssa tulee välttää; ne on pikemminkin pyrittävä sovittamaan yhteen. 2. 4. Direktiiviehdotuksen oikeudellisena perustana maini- taan ainoastaan perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohta ja 66 artikla sekä sisämarkkinoiden toteuttamista koskeva 100 a artikla. 16. 6. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 169/45 Vaikka oikeudellista perustaa koskevaa mainintaa edeltää ad- verbi ”erityisesti” ja johdanto-osan ensimmäisessä kappaleessa viitataan sivumennen perustamissopimuksen 129 a artiklaan, TSK:n käsityksen mukaan ehdotuksen oikeusperustan yhtey- dessä – ja myös johdanto-osan ensimmäisessä kappaleessa – olisi mainittava perustamissopimuksen 129 a artiklan 3 kohdan b alakohta (toukokuun 1 päivänä 1999 voimaantulevan Amsterdamin sopimuksen 153 artikla). nimenomaisesti 2. 5. Edellä esitetyn pohjalta komitea katsoo, että komission olisi niin ikään pohdittava, millaista yhdenmukaistamista di- rektiivissä ehdotetaan, ja liitettävä ehdotukseen ennen kaikkea ’vähimmäislauseke’, samaan tapaan kuin direktiivissä 97/7/EY. Vähimmäislausekkeen tarkoituksena olisi kuvastaa perustamis- sopimuksen 129 a artiklan 5 kohdan sisältöä, ja sen ansiosta direktiivin säännökset liittyisivät korkeatasoiseen kuluttajan- suojaan, ja jäsenvaltioilla olisi silti yhteisön perinteisten nor- mien mukaisesti mahdollisuus antaa suojasta tiukempia sääntöjä. 2. 6. Komitea kannattaa direktiivin soveltamisalan rajaamis- ta ainoastaan sellaisiin rahoituspalveluihin, jotka toteutetaan ”palvelujen tarjoajan hoitaman etämyynti- tai etäpalveluiden tarjoamisjärjestelmän mukaisesti” ja sellaisen palveluiden tarjo- ajan tekemän tilapäisen tai satunnaisen liiketoimen jättämistä soveltamisalan ulkopuolelle, jolla ei ole kyseistä organisoitua järjestelmää (2 artiklan a kohta). 2. 7. 2. Komitean mielestä on niin ikään painotettava, että ”harhaanjohtavan yllyttämisen” käsitteeseen sisältyy yleinen tapa sekoittaa mainostaminen ja propaganda sopimusehtoihin, ja kyseiset näkökohdat on pidettävä selkeästi erillään toisistaan. 2. 8. Komitean käsityksen mukaan ”pysyvän välineen” käsi- tettä ei ole liiemmin tarkennettu, ja komitea suosittaa, että se määritellään nykyistä teknisemmin ja perinpohjaisemmin. TSK on esittänyt samaa aiemmin antamissaan lausunnoissa, joiden aiheina ovat erityisesti olleet sähköiset allekirjoitukset (1) ja Internetin turvallinen käyttö(2), tai sisämarkkinoiden sähköistä kaupankäyntiä koskevista tietyistä näkökohdista laatimassaan lausuntoluonnoksessa (3). Peruuttamisoikeuden käytön yhteydessä direktiivieh- 2. 9. dotuksessa ei määritellä selkeästi, onko kuluttajan palveluiden tarjoajalle tekemä ilmoitus luonteeltaan vastaanottohakuinen, ja jos on, tuleeko palveluiden tarjoajan vastaanottaa ilmoitus oikeuden käyttämiselle annetun määräajan kuluessa vai onko oikeutta käytetty kyseisessä määräajassa, vaikka ilmoitus vas- taanotettaisiin vasta myöhemmin (4 artiklan 1, 2 ja 3 kohta). Koska komitea on tietoinen siitä, että jäsenvaltioiden tulkinta samantapaisissa tapauksissa ei ole yhtenäinen, ja koska asiasta on annettu jopa oikeuskäytännössä erilaisia päätöksiä, se suosittaa, että peruuttamisoikeuden ilmoittamisen luonnetta koskeva kysymys selvitetään nimenomaisesti, jotta vältetään tulkintaeroavaisuudet. Komitean käsityksen mukaan direktiivissä on kuitenkin jo turvallisuussyistä määriteltävä tarkoin, mitä ”organisoidulla järjestelmällä” tarkoitetaan tässä yhteydessä sekä mistä lähtien liiketoimia ei enää pidetä tilapäisinä tai satunnaisina ja palvelui- den tarjoaja velvoitetaan organisoimaan etämyynti- tai etäpal- veluiden tarjoamisjärjestelmä. 2. 10. Ehdotettujen säännösten määräaikojen ja niiden määrittelyn osalta komitea katsoo, etteivät peruuttamisoikeu- delle asetetut määräajat (14 tai 30 vuorokautta – 4 artiklan 1 ja 2 kohta) saa olla tarkkoja, vaan vähimmäismääräaikoja, joita jäsenvaltiot voivat pidentää, jos katsovat sen olevan paremman kuluttajansuojan kannalta tarpeellista. 2. 7. Komitean mielestä direktiiviehdotuksessa ei myöskään määritellä positiivisesti, mitä ”harhaanjohtava houkuttelu” tar- koittaa (4 artiklan 2 kohta). Koska kyseessä on laiton käytänne, se on määritettävä lailla kuten oikeuden henkeen kuuluu. Etenkin kaikkinaiseen yhden- mukaistamiseen pyrkivän direktiivin tapauksessa ei voida hyväksyä, että yhteisön säännöstössä ei määritellä tarkoin näin jolla on huomattavia seurauksia merkittävää näkökohtaa, peruuttamisoikeuden ja korvauksen saannin kannalta, eikä sen perusteena olevaa laitonta käytännettä eli ”harhaanjohtavaa yllyttämistä” ja sen ominaispiirteitä. 2. 11. Komitea katsoo niin ikään, että ehdotuksen artiklao- sassa on ilmaistava nimenomaisesti, lasketaanko määräaika tulevatko kyseeseen ainoastaan peräkkäisisistä päivistä vai arkipäivät, jolloin sunnuntaita ja pyhäpäiviä ei lasketa mukaan. Samoin on ilmaistava, millä tavoin kysymys ratkaistaan silloin kun määräajan viimeinen päivä on sunnuntai tai pyhäpäivä. 2. 12. Komitea on niin ikään sitä mieltä, että ilmauksiin ”viipymättä”, ”mahdollisimman nopeasti” tai ”mahdollisimman pian”, jotka esiintyvät useissa velvoitteiden täyttämistä koske- vissa säännöksissä (5 artiklan 1 ja 3 kohta, 8 artiklan 1 kohta sekä 11 artiklan 2 kohdan toinen alakohta) olisi lisättävä epävarmuuden välttämiseksi ilmaus, jolla kullekin tapaukselle asetetaan enimmäismääräaika, kuten ”enintään kaksi vuoro- kautta” tai ”viimeistään viiden vuorokauden kuluessa”. 2. 7. 1. Komitea suosittaa lämpimästi, että paitsi laillisuuden myös tasavertaisuuden ja turvallisuuden vuoksi käsitteen ”har- jätettäisi kunkin haanjohtava yllyttäminen” määrittelyä ei jäsenvaltion arvioinnin varaan, vaan sen sisältö selvitettäisiin täsmällisesti direktiivissä. (1) EYVL C 40, 15. 2. 1999. (2) EYVL C 214, 10. 7. 1998. (3) CES 457/99, 29. 4. 1999. C 169/46 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 16. 6. 1999 2. 13. Kuluttajien luottamus on olennaista, heillä tulee olla käytettävissään tietoja ja heidän tulee saada korvaus ulkomai- sen palvelun tarjoajien kanssa syntyneessä riita-asiassa yksin- kertaisesti, huokeasti ja ilman oikeuskäsittelyä. 3. 5. 2. Muutetaan 1 kohdan toisen alakohdan ilmaus ”kulut- tajalla on 14 vuorokauden peruuttamisoikeus” kuulumaan ”kuluttajalla on tässä tapauksessa 14 vuorokauden peruuttami- soikeus”. 2. 13. 1. Niinpä TSK korostaakin, että komission ja jäsenval- tioiden on varmistettava, että kehitetään ripeästi rajatylittäviä joista huolehtisivat esimerkiksi kuluttajakorvausjärjestelmiä, jäsenvaltion kuluttaja- asiamiehet, jotka toimisivat riitojen sovittelijoina ja välittäjinä. kuluttajavirastojen verkosto tai 3. Erityistä Direktiiviehdotuksen 1 artiklan 1 kohta – Koska lainsä- 3. 1. ädännön ”lähentäminen” ja ”yhdenmukaistaminen” ovat kaksi eri käsitettä, komitea katsoo, että mikäli komissio pyrkii ensisijaisesti ”kaikkinaiseen yhdenmukaistamiseen”, artiklan ilmauksen tulee olla pikemminkin muodossa ”yhdenmukaistaa lait ja niihin sisältyvät määräykset”. (1) 3. 2. Direktiiviehdotuksen 1 artiklan 2 kohta – Koska on vaikea tehdä tiukkaa eroa ”yksittäisten sopimusten” ja ”peräk- käisten sopimusten” välille, komitea on sitä mieltä, että direktii- vissä tulee viitata pikemminkin ”kuhunkin uuteen, erilliseen yksittäiseen sopimukseen”. Direktiiviehdotuksen 2 artiklan a kohta – ”Etämyynti- 3. 3. sopimuksen” määritelmään on lisättävä adverbi ”yksinomaan” seuraavasti: ”– – jossa käytetään yksinomaan etäviestintäväli- nettä – –”. Direktiiviehdotuksen 3 artikla – Artiklan sanamuotoa 3. 4. on täydennettävä seuraavasti: 3. 4. 1. Artiklan 1 kohtaan on lisättävä uusi alakohta ”Palveluiden tarjoaja ei voi vaatia missään muodossa kuluttajaa suorittamaan mitään maksua, ennen kuin kulut- taja on hyväksynyt sopimustarjouksen. ” 3. 4. 2. Artiklan 3 kohdan ilmaus ”markkinoilla vaihtuvista noteerauksista” on korvattava ilmauksella ”markkinavaihteluis- ta”. Kohdasta on niin ikään poistettava tarpeettomana ilmaus ”kuluttajan nimenomaisella suostumuksella”. Direktiiviehdotuksen 4 artikla – Myös 4 artiklaa on 3. 5. muutettava seuraavien suositusten mukaisesti: 3. 5. 1. ”toimittaa” tulee muuttaa muotoon ”on toimitettava”. Artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ilmaus (1) Vaikka ehdotuksen perusteluosassa puhutaan ”yhdenmukaistami- sesta”, 1 artiklassa käytetään ilmausta ”lähentää”. Ne ovat kuitenkin eri käsitteitä, mikä käy ilmi seuraavista artikkeleista: Osman, F. : ”Codification, unification, harmonisation du droit en Europe” ja Jeammaud, A. : ”Unification, uniformisation, harmonisation: de quoi s’agit-il?”, teoksessa ”Vers un code européen de la consomma- tion”, s. 11 ja 35, Bruylant, 1998. Direktiiviehdotuksen 1 kohdan neljännen alakohdan a luetel- makohtaan esitetty muutos koskee ainoastaan portugalinkie- listä toisintoa. Samaisen alakohdan b luetelmakohdassa on korostettava ”välittömästi voimaan tulevia” vahinkovakuutuksia, koska tässä tapauksessa peruuttamisoikeuden myöntäminen saattaa johtaa väärinkäytökseen. Komitea katsoo, että liitteen 5 ja 7 kohdassa mainit- 3. 5. 3. tuihin rahoitusmarkkinavälineisiin liittyvä arvopapereiden hoito ja sijoitusneuvonta kannattaa mainita nimenomaisesti direktiivin perusteluosassa, vaikka niitä ei mainita peruuttamis- oikeuden ulkopuolelle jäävien palveluiden joukossa. Peruste- luosassa on selvitettävä, että rahoitusmarkkinavälineiden yk- silöllistä hoitoa koskevat toimeksiantosopimukset voidaan toki peruuttaa yleisten sopimusehtojen mukaisesti, mutta peruuttamisoikeus ei kata liitteen 5 ja 7 kohdassa lueteltuja rahoitusmarkkinavälineitä koskevia toimeksiantoja. 3. 6. Direktiiviehdotuksen 3 artiklan 3 kohta ja 4 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta – Komitea katsoo, että viittaus liitteen 5 ja 7 kohtaan saattaa olla rajoittava, ja teksti olisi pikemminkin muotoiltava yleisluonteisesti koskemaan ”kaikkia rahoituspal- veluita, joihin ei niiden luonteen vuoksi voida soveltaa harkin- ta- ja peruuttamisoikeutta, kuten erityisesti liitteen 5 ja 7 kohdassa mainittuja rahoituspalveluita”. 3. 7. Direktiiviehdotuksen 7 artikla – Kuten aiemmin anta- massaan lausunnossa (2), komitea on edelleen sitä mieltä, että milloin ”pysyvä väline” ei ole tarpeeksi luotettava ja varma, on jäsenvaltioille annettava mahdollisuus vaatia kyseisissä tapauksissa kirjallista asiakirjaa. (3) 3. 7. 1. Ellei ”pysyvää välinettä” voida määritellä varmasti ja perusteellisesti, komitea suosittaa vaihtoehtoisesti, että kun kuluttaja ei vahvista kahdeksan (8) vuorokauden kuluessa saaneensa ”pysyvällä välineellä” tehtyä ilmoitusta, se täytyy vahvistaa kirjallisesti. ”Pysyvällä välineellä” tehty ilmoitus kat- sotaan voimassa olevaksi siitä hetkestä, kun se saapuu kulutta- jalle, ellei tämä pysty todistamaan, ettei ole saanut ilmoitusta. Tässä tapauksessa ilmoitus tulisi voimaan vasta, kun se on vastaanotettu kirjallisena. Direktiiviehdotuksen 9 artikla – Muutetaan artiklan 3. 8. otsikko ”Palvelu, jota ei ole tilattu” kuulumaan ”Palvelu, jota ei ole pyydetty”. 3. 8. 1. sella ”pyyntö”. Korvataan artiklan 1 kohdan ilmaus ”tilaus” ilmauk- (2) Vrt. sähköisistä allekirjoituksista annettu lausunto, EYVL C 40, 15. 2. 1999. (3) Huom. Ehdotuksen kielitoisinnot poikkeavat toisistaan. 16. 6. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 169/47 3. 9. Direktiiviehdotuksen 10 artikla – Komitea katsoo, että 10 artiklan 2 kohdassa säädetyn järjestelyn valintaa ei ole perusteltua jättää jäsenvaltion harkintaan. Komitea katsoo, että on valittava selkeästi ja yksiselitteisesti 2 kohdan a alakohdassa mainittu järjestely, toisin sanoen yhteydenotot ovat kiellettyjä, jos kuluttajalta ei ole saatu niihin etukäteissuostumusta. 3. 10. Direktiiviehdotuksen 11 artiklan 2 kohta – Direktiivin 6 ja 10 artiklan säännösten noudattamatta jättämisestä aiheu- tuvat seuraamukset on esitettävä erillisessä artiklassa. 3. 11. Direktiiviehdotuksen 11 artiklan 3 kohta – Käsite ”kiinteä yhteys” on selvitettävä 2 artiklassa ja tulkittava sitä samaan tapaan kuin Rooman yleissopimuksessa käytettyä ilmausta ”kiinteämpi yhteys”, ja lainsäätäjän on pyrittävä käyttämään samaa ilmausta, varsinkin kun termit ovat muissa teksteissä erilaisia, etenkin 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun direktiivin 93/13/ETY sopimuksen kohtuuttomia ehtoja koske- vassa 6 artiklassa. 3. 12. Direktiiviehdotuksen 12 artikla – Komitea katsoo, että komission olisi korostettava mahdollisuutta sisällyttää direktiiviin säännös tuomioistuinten toimivaltaisuudesta – huolimatta siitä mitä Brysselin ja Luganon yleissopimuksissa asiasta määrätään – ja rajatylittävissä riita-asioissa kuluttajalla tulisi olla mahdollisuus valita, ryhtyykö hän sopimuspuolen vastaisiin toimiin oman asuinvaltionsa tuomioistuimessa vai palveluiden tarjoajan kotivaltion tai sen valtion tuomioistui- messa, jossa palveluiden tarjoajalla on toimipaikka, mutta sitä vastoin kuluttajaa vastaan suunnatut toimet on aina pyrittävä panemaan vireille tämän kotivaltion tuomioistuimessa. Komitea katsoo lopuksi, että direktiiviin on lisättävä 3. 13. samantapainen säännös kuin lukuisissa yhteisön direktiiveissä on (1) direktiivin soveltamisen ajoittaisesta arvioinnista. (1) Esimerkiksi 3. 10. 1989 annetun direktiivin 89/552/ETY 26 artik- lassa: ”Viimeistään viidennen vuoden lopussa siitä, kun tämä direktiivi annetaan, ja sen jälkeen kahden vuoden välein komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaaliko- mitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja tarvit- taessa tekee uusia ehdotuksia sen mukauttamiseksi televisiotoi- minnan alan kehitykseen. ” Bryssel 29. huhtikuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI C 169/48 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 16. 6. 1999 LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Muutosehdotuksista äänestettäessä täysistunto hylkäsi seuraavat kuitenkin vähintään neljäsosan annetuista äänistä. jaoston lausunnon tekstikohdat, jotka saivat Kohta 2. 2 ”Komitea vetoaakin rahoituspalveluiden tarjoajiin, jotta ne ennakoisivat vapaaehtoisesti mahdollisimman lyhyessä ajassa direktiivin säännösten voimaansaattamista, jonka on tapahduttava 30. kesäkuuta 2002 mennessä. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 74, ei-ääniä: 43, tyhjiä: 8. Kohta 2. 8 ”Perusteellisia ennakkotietoja ja harkinta-aikaa koskevien säännösten sekä tarjoajien kalliiden rahoitusehtojen suhteen komitea katsoo, että peruuttamisoikeuden käytölle ehdotetut määräajat ovat riittävät ja ne tulisi ottaa käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 75, ei-ääniä: 48, tyhjiä: 5. Kohta 2. 11 ”Yhtenäismarkkinat edellyttävät, että palveluiden tarjoajat pystyvät toimimaan kaikkialla EU:ssa kotivaltionsa sääntöjen mukaisesti sen sijaan että joutuisivat noudattamaan viittätoista erilaista säännöstöä, mikä pirstoisi markkinat, nostaisi kustannuksia ja hintoja sekä estäisi kuluttajaa tekemästä valintoja. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 71, ei-ääniä: 59, tyhjiä: 2


title: Nařízení Rady (ES) č. 975/99 ze dne 29. dubna 1999, kterým se stanoví požadavky pro provádění rozvojové spolupráce, která přispívá k obecnému cíli rozvoje a upevnění demokracie a právního státu, jakož i k dodržování lidských práv a základních svobod

eurovoc_concepts:
cooperation policy
democracy
development policy
fundamental rights
human rights
rule of law

text: 74 CS Úřední věstník Evropské unie 31999R0975 8. 5. 1999 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 01/sv. 3 L 120/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 975/99 ze dne 29. dubna 1999, kterým se stanoví požadavky pro provádění rozvojové spolupráce, která přispívá k obecnému cíli rozvoje a upevnění demokracie a právního státu, jakož i k dodržování lidských práv a základních svobod RADA EVROPSKÉ UNIE, a upevnění demokracie a právního státu, jakož i k dodržo- vání lidských práv a základních svobod; s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 130w této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), v souladu s postupem podle článku 189c Smlouvy (2), (1) (2) vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny způsoby pro- vádění rozvojové spolupráce, která přispívá ke sledování obecného cíle rozvoje a upevnění demokracie a právního státu, jakož i k dodržování lidských práv a základních svo- bod; č. 976/1999 ze vzhledem k tomu, že společně s tímto nařízením přijala Rada nařízení Rady dne (ES) 29. dubna 1999, kterým se stanoví požadavky pro pro- vádění opatření Společenství jiných než opatření týkajících se rozvojové spolupráce, která v rámci politiky spolupráce Společenství přispívají k obecnému cíli rozvoje a upevnění demokracie a právního státu, jakož i k dodržování lidských práv a základních svobod ve třetích zemích (3); (3) vzhledem k tomu, že politika Společenství v oblasti rozvo- rozvoje jové spolupráce přispívá k obecnému cíli (1) Úř. věst. C 282, 18. 9. 1997, s. 14. (2) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. listopadu 1997 (Úř. věst. C 371, 8. 12. 1997, s. 74), společný postoj Rady ze dne 25. ledna 1999 (Úř. věst. C 58, 1. 3. 1999, s. 17) a rozhodnutí Evrop- ského parlamentu ze dne 14. dubna 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (3) Úř. věst. L 120, 8. 5. 1999, s. 8. (4) (5) (6) (7) (8) vzhledem k tomu, že čl. F odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie ctí základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod podepsanou v Římě dne 4. listopadu 1950 a ta, jež vyplý- vají z ústavních tradic společných členským státům, jako jsou obecné zásady práva Společenství; vzhledem k tomu, že politika Společenství v oblasti ochrany lidských práv a podpory demokratických zásad je určována dodržováním zásady univerzality a nedělitelnosti lidských práv, na nichž je založen mezinárodní systém ochrany lidských práv; vzhledem k tomu, že politika Evropského společenství v oblasti ochrany lidských práv a podpory demokratických zásad se řídí obecnými zásadami zakotvenými ve Všeo- lidských práv, Mezinárodním paktu becné deklaraci o občanských a politických právech a Mezinárodním paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech; vzhledem k tomu, že Společenství uznává vzájemnou závislost všech lidských práv; že pokrok v oblasti hospodářského a sociálního rozvoje a v oblasti dosahování občanských a politických práv se musí vzájemně podpo- rovat; vzhledem k tomu, že dodržování mezinárodního huma- nitárního práva se musí považovat za součást lidských práv ve smyslu tohoto nařízení rovněž s ohledem na Ženevské úmluvy z roku 1949a na dodatkový protokol z roku 1977, 01/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 75 Ženevskou úmluvu z roku 1951 o právním postavení uprchlíků a na Úmluvu z roku 1948 o předcházení a tres- tání zločinu genocidy, jakož i na jiné normy smluvního nebo obyčejového mezinárodního práva; (15) (9) vzhledem k tomu, že usnesení o lidských právech, demo- kracii a rozvoji, přijaté dne 28. listopadu 1991 Radou a členskými státy, zasedajícími v Radě, vymezuje obecné zásady, postupy a konkrétní praktická opatření, které mají vedle hospodářských a sociálních práv podporovat občan- ské a politické svobody prostřednictvím zastupitelského politického systému založeného na dodržování lidských práv; (10) vzhledem k tomu, že politika Evropského společenství na ochranu lidských práv a demokratických zásad se zakládá na kladném a tvořivém pojetí, které chápe lidská práva a demokratické zásady jako téma společného zájmu pro Společenství a jeho partnery a jako prvek dialogu, z něhož mohou vzniknout podněty pro účinné dodržování těchto práv a zásad; (16) (17) vzhledem k tomu, že podpora Společenství zaměřená na demokratizaci a na ochranu zásad právního státu v rámci politického systému respektujícího základní svobody jed- notlivce přispívá k dosažení cílů různých dohod uzavřených mezi Společenstvím a jeho partnery, podle nichž je ochrana lidských práv a demokratických zásad podstatným prvkem vztahů mezi smluvními stranami; vzhledem k tomu, že kvalita, účinek a plynulost opatření musí být zajištěny, zejména zavedením víceletých pro- gramů na ochranu lidských práv a demokratických zásad, které by byly připraveny po dohodě s orgány dotčených zemí v duchu partnerství a s ohledem na zvláštní potřeby zemí; vzhledem k tomu, že provádění účinných a soudržných opatření vyžaduje, aby byly vzaty v úvahu zvláštní znaky politiky ve prospěch lidských práv a demokratických zásad, zejména zavedením pružného, průhledného a rych- lého postupu pro přijímání rozhodnutí o financování opatření a projektů v této oblasti; (11) vzhledem k tomu, že toto kladné pojetí by se mělo proje- vit v provádění opatření na podporu procesu demokrati- zace, na upevnění právního státu a na rozvoj pluralitní a demokratické občanské společnosti, jakož i v provádění opatření pro vytváření důvěry, která zejména usilují o předcházení konfliktům, o podporu mírových snah a o potlačení beztrestnosti; (12) vzhledem k tomu, že by se finanční prostředky používané na podporu pozitivních opatření v těchto oblastech ve pro- spěch jednotlivých zemí měly z tohoto důvodu používat v souladu s odpovídajícími geografickými programy a ve spojení s jinými nástroji rozvoje, aby se tak maximálně zvýšil jejich účinek a jejich účinnost; (13) vzhledem k tomu, že je rovněž nezbytné ujistit se, že jsou tato opatření v souladu se zahraniční politikou Evropské unie včetně společné zahraniční a bezpečnostní politiky; (14) vzhledem k tomu, že tato opatření mají být zaměřena zejména na diskriminované osoby, osoby trpící bídou nebo znevýhodněné osoby, děti, ženy, uprchlíky, migrující osoby, menšiny, vyhnance, původní obyvatelstvo, vězně a oběti mučení; (18) vzhledem k tomu, že Společenství musí být schopno rychle reagovat na naléhavé a zvláště významné situace, aby tak posílilo důvěryhodnost a účinnost působení Společenství v oblasti ochrany lidských práv a demokratických zásad v zemích, v nichž tyto situace nastanou; (19) vzhledem k tomu, že zejména u postupů pro poskytování pomoci a hodnocení projektů by se mělo přihlížet ke zvláštní povaze příjemců podpor Společenství v této oblasti, zejména na neziskovou povahu jejich činnosti, na rizika, kterým jsou jejich většinou dobrovolní členové vystaveni v prostředí, které je někdy nepřátelské, jakož i na jejich malý prostor k jednání v rámci vlastních prostředků; (20) vzhledem k tomu, že rozvoj občanské společnosti se musí zejména projevit vytvářením a organizováním nových čini- telů a že Společenství přitom může být vyzváno, aby v přijímajících třetích zemích finančně podporovalo part- nery, kteří nemají v této oblasti dostatečné zkušenosti; (21) vzhledem k tomu, že by mělo být zajištěno, aby rozhod- nutí o poskytování finanční podpory pro projekty na ochranu lidských práv a demokratických zásad byla přijímána nestranně s ohledem na zásadu nediskriminace na základě rasových, náboženských, kulturních, sociálních nebo etnických rozdílů mezi subjekty přijímajícími pod- poru Společenství a mezi osobami nebo skupinami osob, na něž jsou podporované projekty zaměřeny, a aby nebyly vedeny politickými úvahami; 76 (22) CS Úřední věstník Evropské unie 01/sv. 3 vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny postupy pro provádění a správu pomoci Společenství na ochranu lid- ských práv a demokratických zásad financovanou ze sou- hrnného rozpočtu Evropských společenství; c) podpora a ochrana základních lidských práv diskrimino- vaných osob nebo osob trpících bídou nebo znevýhod- něných osob, aby se přispělo ke snížení bídy a sociálního vyloučení; (23) vzhledem k tomu, že v tomto nařízení se stanoví na celou dobu trvání programu finanční referenční částka ve smyslu bodu 2 prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 6. března 1995 (1), aniž by byly dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu vymezené Smlouvou, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I Účel Článek 1 Účelem tohoto nařízení je stanovit způsoby provádění opatření Společenství, která v rámci jeho politiky rozvojové spolupráce přispívají k obecnému cíli rozvoje a upevnění demokracie a právního státu, jakož i k dodržování lidských práv a základních svobod. Opatření uvedená v tomto nařízení se provádějí na území rozvojových zemí nebo bezprostředně souvisejí se situacemi, k nimž v rozvojových zemích dochází. Článek 2 V mezích článku 1 a v souladu se zahraniční politikou Evropské unie jako celku poskytuje Evropské společenství technickou a finanční pomoc pro opatření, která mají zejména tyto cíle: 1. podpora a obrana lidských práv a základních svobod vyhlášených ve všeobecné deklaraci lidských práv a v jiných nástrojích mezinárodního práva o rozvoji a upevnění demo- kracie a právního státu, zvláště a) podpora a ochrana občanských a politických práv; b) podpora a ochrana hospodářských, sociálních a kulturních práv; (1) Úř. věst. C 102, 4. 4. 1996, s. 4. d) podpora menšin, etnických skupin a původního obyvatel- stva; e) podpora místních, vnitrostátních, regionálních nebo mezi- národních organizací včetně nevládních organizací, jejichž činnost souvisí s ochranou, podporou nebo obranou lid- ských práv; f) podpora rehabilitačních zařízení pro oběti mučení a pod- pora organizací, které poskytují obětem porušování lid- ských práv konkrétní pomoc nebo které zlepšují pod- mínky v místech, kde jsou lidé zbaveni svobody, aby zabránily mučení nebo špatnému zacházení; g) podpora výchovy, vzdělávání a posílení vědomí v oblasti lidských práv; h) podpora opatření v oblasti monitorování lidských práv včetně školení pozorovatelů; i) podpora rovnosti šancí a nediskriminačních přístupů včetně opatření pro boj proti rasismu a xenofobii; j) podpora a ochrana základních svobod, jak jsou uvedeny v mezinárodním paktu o občanských a politických právech, zejména svobody myšlení, projevu a svědomí, jakož i práva na používání vlastního jazyka; 2. podpora demokratizačního procesu, zvláště a) podpora a posílení právního státu, a zejména podpora nezávislosti a posílení soudní moci a podpora humánní soustavy vězeňství; podpora ústavních a zákonných refo- rem; podpora iniciativ pro zrušení trestu smrti; b) podpora dělby moci, zejména oddělení soudní a záko- nodárné moci od výkonné a podpora institucionálních reforem; c) podpora pluralismu jak na politické úrovni, tak na úrovni občanské společnosti. K tomu je třeba posílit instituce, které jsou nezbytné pro zajištění pluralitní povahy společ- nosti, včetně nevládních organizací, a podpořit nezávislost a odpovědnost sdělovacích prostředků a úsilí o svobodu tisku a respektování svobody sdružování a svobody shro- mažďovací; 01/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 77 d) podpora řádné správy věcí veřejných, zejména zlepšením průhlednosti správy a předcházením korupci a bojem proti ní; e) podpora účasti obyvatel na rozhodovacích procesech na vnitrostátní, regionální a místní úrovni, zejména podpora rovnoprávné účasti mužů a žen v občanské společnosti, v hospodářském a politickém životě; f) podpora voleb, zejména podporou nezávislých volebních komisí, poskytováním materiální, technické a právní pomoci při přípravě voleb včetně sestavování seznamů voličů, prováděním opatření na podporu účasti některých skupin ve volbách, zejména žen, a školením pozorovatelů; g) podpora vnitrostátních snah o oddělení civilní a vojenské odpovědnosti a posilování vědomí civilních a vojenských zaměstnanců o lidských právech a výchova k jejich dodr- žování; 2. opatření nezbytná pro identifikaci a přípravu projektů, totiž: a) identifikačních studií a studií proveditelnosti; b) výměny technických znalostí a zkušeností mezi evrop- skými subjekty a subjekty třetích zemí; c) nákladů, které vznikají v souvislosti s veřejnými soutěžemi, zejména při vyhodnocování nabídek a vypracování projek- tové dokumentace; d) financování obecných průzkumů o akci Společenství v oblastech uvedených v tomto nařízení; 3. provádění projektů týkajících se a) technické pomoci a zahraničního a místního personálu, aby se přispělo k provádění projektů; 3. podpora opatření na podporu dodržování lidských práv a demokratizace, aby se předcházelo konfliktům a aby se jejich následky řešily v těsné spolupráci s příslušnými subjekty, zvláště b) nákupu nebo dodání veškerých výrobků nebo materiálu nezbytných pro provádění opatření a ve výjimečných a řádně odůvodněných případech rovněž včetně nákupu nebo pronájmu budov; a) podpora zavádění struktur, zejména zavádění místních systémů pro včasnou výstrahu; c) případně opatření určených pro zvýraznění, že se jedná o opatření Společenství; b) podpora opatření pro vyrovnání šancí a překlenutí rozdílů 4. následných kontrolních a hodnotících opatření pro opatření mezi skupinami s rozdílnou identitou; Společenství; c) podpora opatření na usnadnění mírového urovnání mezi skupinovými zájmy, zejména podpora opatření na vytváření důvěry v oblasti lidských práv a demokratizace, aby se zabránilo konfliktům a obnovil občanský mír; 5. objasňování cílů a výsledků těchto opatření vůči veřejnosti dotčených zemí, jakož i administrativní a technické podpory vzájemného užitku Komise a příjemce. d) podpora mezinárodního humanitárního práva a jeho uznávání všemi stranami zúčastněnými v konfliktu; e) podpora mezinárodních, regionálních a místních organi- zací včetně nevládních organizací, které jsou zaměřeny na předcházení konfliktům, jejich urovnávání a řešení jejich následků, včetně podpory zřizování mezinárodních ad hoc trestních soudů a zřízení stálého mezinárodního trestního soudního dvora, a na podporu pomoci obětem porušování lidských práv. KAPITOLA II Způsoby provádění pomoci Článek 4 Článek 3 Vzhledem k těmto cílům může podpora Společenství zahrnovat mezi svými prostředky činnosti financování: 1. Partnery, kteří mohou na základě tohoto nařízení získat finanční pomoc, jsou regionální a mezinárodní organizace, nevládní organizace, vnitrostátní, regionální a místní správní orgány a veřejné agentury, organizace sídlící ve Společenství, instituce a osoby veřejného a soukromého práva. 1. opatření pro zvýšení povědomí, pro informování a pro vzdě- lávání dotčených činitelů a široké veřejnosti; 2. Opatření financovaná Společenstvím podle tohoto nařízení provádí Komise na žádost partnerů uvedených v odstavci 1 nebo z vlastního podnětu. 78 CS Úřední věstník Evropské unie 01/sv. 3 Článek 5 Článek 8 Pomoc Společenství může být poskytnuta partnerům uvedeným v čl. 4 odst. 1, jejichž sídlo se nachází ve třetí zemi, která podle tohoto nařízení dostává pomoc od Společenství, nebo v některém členském státě Společenství, přičemž toto ústředí musí být skutečným střediskem, kde jsou přijímána všechna rozhodnutí o opatřeních financovaných na základě tohoto nařízení. Výjimečně se sídlo může nacházet v jiné třetí zemi. Článek 6 Aniž je dotčeno institucionální a politické prostředí, v němž jsou činní partneři uvedení v čl. 4 odst. 1, přihlíží se při určování, zda partner může být financován z prostředků Společenství, zejména k těmto prvkům: a) jeho vztahu k obraně, ochraně a podpoře lidských práv a demokratických zásad; b) jeho zkušenosti v oblasti podpory lidských práv a demokra- tických zásad; c) jeho způsobilosti v oblasti správního a finančního řízení; d) jeho technické a logistické způsobilosti ve vztahu k chystaným opatřením; e) případným výsledkům dříve provedených opatření, zejména těch, které byly financovány z prostředků Společenství; f) jeho způsobilosti rozvíjet spolupráci s jinými činiteli občan- ské společnosti v dotčené třetí zemi a poskytovat podporu přímo místním organizacím odpovědným vůči občanské spo- lečnosti. Článek 7 1. Účast ve veřejných soutěžích a na veřejných zakázkách je otevřena za stejných podmínek všem fyzickým a právnickým osobám přijímající země a členských států. Může být rozšířena na jiné rozvojové země a ve výjimečných, řádně odůvodněných případech na další třetí země. 2. Dodávky pocházejí z členských států nebo z přijímacích zemí nebo z jiných rozvojových zemí. Ve výjimečných, řádně odůvod- něných případech mohou pocházet z jiných třetích zemí. Článek 9 1. Aby bylo dosaženo cíle soudržnosti a doplňkovosti a cíle zaru- čit co nejlepší účinnost všech opatření, může Komise v úzké spo- lupráci s členskými státy přijmout veškerá nezbytná koordinační opatření. 2. V každém případě podporuje Komise pro účely odstavce 1 a) zavádění systému výměny a systematické analýzy informací o financovaných opatřeních a opatřeních, jejichž financování Společenstvím a členskými státy se předpokládá; b) koordinace provádění opatření na místě prostřednictvím pra- videlných setkání za účelem výměny informací mezi zástupci Komise a členských států v přijímající zemi; c) podporu soudržného přístupu v oblasti humanitární pomoci, a kdykoli je to možné, zahrnutí ochrany lidských práv do humanitární pomoci. KAPITOLA III Postupy pro provádění opatření Článek 10 1. Pomoc partnerům uvedeným v čl. 4 odst. 1 je poskytována, pouze pokud se zaváží dodržovat podmínky stanovené Komisí pro přiznávání a provedení pomoci, k nimž se partneři smluvně zavázali. Finanční referenční částka pro provádění tohoto nařízení činí pro období 1999– 2004 260 milionů eur. 2. Každá činnost, která požívá podporu Společenství, se provádí v souladu s cíli vymezenými v rozhodnutí Komise o financování. Roční prostředky schvaluje rozpočtový orgán v rámci finančního výhledu. 3. Finanční pomoc Společenství podle tohoto nařízení se posky- tuje formou nevratných příspěvků. Článek 11 4. Pokud byly v souvislosti s opatřeními financovanými podle tohoto nařízení uzavřeny mezi Společenstvím a přijímajícími zeměmi finanční dohody, stanoví se v nich, že daně, poplatky a jiné náklady Společenství nefinancuje. Komise je pověřena plánováním, oceňováním, rozhodováním a správou, kontrolou a hodnocením opatření uvedených v tomto nařízení v rozpočtovém procesu a jiných platných řízeních. Stanoví podmínky pro přiznávání, poskytování a provádění pomoci podle tohoto nařízení. 01/sv. 3 CS Úřední věstník Evropské unie 79 Článek 12 Článek 14 1. Postupem podle čl. 13 odst. 2 Komise dále přijme: — rozhodnutí o opatřeních, jejichž financování podle tohoto nařízení přesahuje jeden milion eur na každé opatření, jakož i o každé změně těchto opatření, která vyvolá překročení původně stanovené částky pro dané opatření o více než 20 %, — programy zaměřené na poskytnutí soudržného rámce pro opatření v dané zemi, regionu nebo pro určité téma, kde zjištěná potřeba dále trvá, zejména z důvodu jejího rozsahu a složitosti. 2. Komise uvědomí výbor uvedený v článku 13 o rozhodnutích, která zamýšlí přijmout a která se týkají projektů a programů v hodnotě nižší než jeden milion eur. Výbor uvědomí nejpozději jeden týden před přijetím rozhodnutí. financovat naléhavá opatření částkou 1. Komise může nepřesahující dva miliony eur. Za naléhavá opatření jsou považo- vána opatření týkající se okamžitých nepředpokládaných potřeb souvisejících s násilným přerušením demokratizačního procesu nebo výjimečného a bezprostředně hrozícího nebezpečí pro všechno obyvatelstvo nebo část obyvatelstva země, které znamená vážné ohrožení pro zachování základních práv a svobod jednotlivců. vznikem krizové situace nebo se 2. Pro opatření, která tyto podmínky splňují, přijme Komise své rozhodnutí po konzultaci členských států co nejúčinnějšími prostředky. Členské státy mohou ve lhůtě pěti pracovních dnů uplatnit případné námitky. Jsou-li námitky vzneseny, přezkoumá výbor uvedený v článku 13 tuto věc na své nejbližší schůzi. 3. Komise uvědomí výbor uvedený v článku 13 na jeho nejbližší schůzi o všech naléhavých opatřeních financovaných podle těchto ustanovení. Článek 13 Článek 15 1. Komisi je nápomocen Výbor pro lidská práva a demokracii (dále jen „výbor“) složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. 2. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání roz- hodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje. Výbor může zkoumat každou obecnou nebo zvláštní otázku týkající se podpory Společenství v této oblasti, a měl by také sloužit jako nástroj pro zlepšení soudržnosti opatření Evropské unie v oblasti lidských práv a demokratizace určeným pro třetí země. Jednou ročně provádí přezkum plánů pro následující rozpočtový rok nebo projedná obecné zásady pro opatření, která se mají provádět v následujícím roce podle tohoto nařízení. Článek 16 Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanovi- skem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou. 1. Komise pravidelně hodnotí opatření financovaná Společen- stvím podle tohoto nařízení, aby zjistila, zda bylo dosaženo cílů sledovaných těmito opatřeními, a aby stanovila hlavní směry pro zvýšení účinnosti budoucích opatření. Komise předkládá výboru souhrn provedených hodnocení, která výbor může případně přezkoumat. Hodnotící zprávy jsou na žádost přístupné členským státům. Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise. 2. Na žádost členských států a za jejich součinnosti může Komise rovněž hodnotit výsledky opatření a programů Společenství uve- dených v tomto nařízení. 80 CS Úřední věstník Evropské unie 01/sv. 3 Článek 17 Každá smlouva nebo dohoda o financování uzavřená na základě tohoto nařízení zejména stanoví, že Komise a Účetní dvůr mohou provádět kontroly na místě a v sídle partnerů uvedených v čl. 4 odst. 1 obvyklými postupy vymezenými Komisí v rámci platných předpisů, zvláště finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství. Článek 18 1. Komise nejpozději ve lhůtě jednoho měsíce po přijetí svého rozhodnutí uvědomí členské státy o schválených opatřeních a projektech a uvede jejich výši, povahu, přijímající zemi a dotčené partnery. Souhrn obsahuje zejména údaje o partnerech, s nimiž byla opatření uvedená v článku 1 provedena. Rovněž obsahuje souhrn provedených vnějších hodnocení a případné návrhy zvláštních opatření. Článek 19 Tři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě celkové hodnocení opatření financovaných Společenstvím v rámci tohoto nařízení, které může doplnit o vhodné návrhy na další uplatňování tohoto nařízení. Článek 20 2. Po skončení rozpočtového roku předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu, která obsahuje shrnutí opatření financovaných v průběhu rozpočtového roku. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Je použitelné do dne 31. prosince 2004. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Lucemburku dne 29. dubna 1999. Za Radu předseda W. MÜLLER


title: Kommissionens förordning (EG) nr 892/1999 av den 29 april 1999 om fastställande av exportbidragen för spannmålsbaserade foderblandningar

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund
foodstuff

formats: pdf print

text: 30. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 113/9 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 892/1999 av den 29 april 1999 om fastst(cid:132)llande av exportbidragen f(cid:148)r spannm(cid:134)lsbaserade foderblandningar EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 13. 3 i denna, och spannm(cid:134)l (1), senast med beaktande av f(cid:148)ljande: Artikel 13 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 fastst(cid:132)ller att skillnaden mellan noteringarna eller priserna p(cid:134) v(cid:132)rlds- marknaden f(cid:148)r de produkter som anges i artikel 1 i den f(cid:148)rordningen och priserna f(cid:148)r de produkterna inom gemenskapen kan t(cid:132)ckas av ett exportbidrag. I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1517/95 av den 29 juni 1995 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter till f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad g(cid:132)ller systemet f(cid:148)r import och export som till(cid:132)mpas f(cid:148)r foderblandningar baserade p(cid:134) spannm(cid:134)l och om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EG) nr 1162/95 om s(cid:132)rskilda till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r systemet med import- och exportlicenser f(cid:148)r spannm(cid:134)l och ris (3) defini- eras i artikel 2 de s(cid:132)rskilda kriterier som det b(cid:148)r tas h(cid:132)nsyn till d(cid:134) f(cid:148)r dessa produkter ber(cid:132)knas. exportbidraget Denna ber(cid:132)kning b(cid:148)r ocks(cid:134) beakta spannm(cid:134)lsinneh(cid:134)llet. F(cid:148)r att f(cid:148)renkla proceduren b(cid:148)r exportbidraget betalas f(cid:148)r tv(cid:134) kategorier av spannm(cid:134)lsprodukter, majs som (cid:132)r det mest anv(cid:132)nda spannm(cid:134)lsslaget f(cid:148)r tillverkning av foder- blandningar f(cid:148)r export och produkter av majs (cid:134) ena sidan, och (cid:134) andra sidan andra spannm(cid:134)lsslag d(cid:132)r de senare (cid:132)r bidragsber(cid:132)ttigande spannm(cid:134)lsslag med undantag av majs och majsbaserade produkter. Exportbidrag b(cid:148)r beviljas f(cid:148)r den kvantitet spannm(cid:134)lsprodukter som ing(cid:134)r i foder- blandningar. Exportbidragsbeloppet b(cid:148)r ocks(cid:134) beakta de m(cid:148)jligheter och f(cid:148)rh(cid:134)llanden som r(cid:134)der p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden, n(cid:148)dv(cid:132)n- digheten att undvika gemenskapens marknad och exportens ekonomiska aspekt. st(cid:148)rningar p(cid:134) Det (cid:132)r emellertid (cid:148)nskv(cid:132)rt att ber(cid:132)kna den nuvarande bidragssatsen p(cid:134) skillnaden mellan kostnaden f(cid:148)r de r(cid:134)varor som vanligtvis anv(cid:132)nds f(cid:148)r tillverkningen av foder- blandningar mellan gemenskapen (cid:134) ena sidan och v(cid:132)rlds- marknaden (cid:134) andra sidan, vilket skulle ge en b(cid:132)ttre bild av de handelsf(cid:148)rh(cid:134)llanden som r(cid:134)der f(cid:148)r exporten av produkterna. Exportbidraget m(cid:134)ste fastst(cid:132)llas en g(cid:134)ng per m(cid:134)nad. Det kan (cid:132)ndras under den mellanliggande perioden. F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l har inte yttrat sig inom den tid som ordf(cid:148)randen har best(cid:132)mt. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Exportbidragen f(cid:148)r de foderblandningar som omfattas av f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 fastst(cid:132)lls s(cid:134) som det anges i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen, om inte annat f(cid:148)ljer av f(cid:148)rordning (EG) nr 1517/95. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 30 april 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 29 april 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 51. L 113/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 4. 1999 till kommissionens f(cid:148)rordning av den 29 april 1999 om fastst(cid:132)llande av exportbidragen f(cid:148)r spannm(cid:134)lsbaserade foderblandningar BILAGA KN-nummer f(cid:148)r produkter f(cid:148)r vilka exportbidrag beviljas (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Spannm(cid:134)lsprodukter (2) Bidragsbelopp (2) (EUR/t) Majs och majsbaserade produkter, KN-nummer 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1103 29 40, 1104 19 50, 1104 23, 1904 10 10 Spannm(cid:134)lsprodukter (2), med undantag av majs och majsbaserade produkter 53,33 43,95 (1) Produktnumren anges i avsnitt 5 i bilagan till kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3846/87 (EGT L 366, 24. 12. 1987, s. 1), (cid:132)ndrad. (2) F(cid:148)r bidraget har h(cid:132)nsyn endast tagits till st(cid:132)rkelse fr(cid:134)n spannm(cid:134)lsprodukter. Som spannm(cid:134)lsprodukter r(cid:132)knas de produkter som omfattas av undernummer 0709 90 60 och 0712 90 19 i kapitel 10, nummer 1101, 1102, 1103 och 1104 (obearbetade och utan rekonstruktion) med undantag av undernummer 1104 30 och spannm(cid:134)lsinneh(cid:134)llet i produkter enligt undernummer 1904 10 10 och 1904 10 90 i Kombinerade nomenklaturen. Spann- m(cid:134)lsinneh(cid:134)llet i produkter enligt undernummer 1904 10 10 och 1904 10 90 i Kombinerade nomenklaturen skall anses motsvara vikten av slutprodukterna. Inget bidrag beviljas f(cid:148)r de spannm(cid:134)lsslag d(cid:132)r st(cid:132)rkelsens ursprung inte klart kan fastst(cid:132)llas genom analys


title: Reglamento (CE) n° 894/1999 de la Comisión, de 29 de abril de 1999, por el que se modifican los precios representativos y los derechos adicionales de importación de determinados productos del sector del azúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar
white sugar

text: L 113/12 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 30. 4. 1999 REGLAMENTO (CE) No 894/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 29 de abril de 1999 por el que se modifican los precios representativos y los derechos adicionales de importaci(cid:155)n de determinados productos del sector del az(cid:156)car LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector del az(cid:156)car (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1148/98 de la Comisi(cid:155)n (2), Visto el Reglamento (CE) no 1423/95 de la Comisi(cid:155)n, de 23 de junio de 1995, por el que se establecen las disposi- ciones de aplicaci(cid:155)n de los productos del sector del az(cid:156)car distintos de la melaza (3), modificado en (cid:156)ltimo lugar por el Reglamento (CE) no 624/98 (4), y, en particular, el p(cid:145)rrafo segundo del apartado 2 de su art(cid:146)culo 1 y el apartado 1 de su art(cid:146)culo 3, Considerando que en el Reglamento (CE) no 1379/98 de la Comisi(cid:155)n (5), modificado en (cid:156)ltimo lugar por el Regla- mento (CE) no 855/1999 (6), se establecen los importes de los precios representativos y los derechos adicionales apli- cables a la importaci(cid:155)n de az(cid:156)car blanco, az(cid:156)car bruto y ciertos jarabes; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de las normas y modali- dades recogidas en el Reglamento (CE) no 1423/95, a los datos de que dispone actualmente la Comisi(cid:155)n conduce a modificar con arreglo al Anexo del presente Reglamento los importes actualmente vigentes, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Los precios representativos y los derechos adicionales aplicables a la importaci(cid:155)n de los productos mencionados en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1423/95 quedar(cid:145)n fijados seg(cid:156)n se indica en el Anexo. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 30 de abril de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 29 de abril de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) DO L 141 de 24. 6. 1995, p. 16. (4) DO L 85 de 20. 3. 1998, p. 5. (5) DO L 187 de 1. 7. 1998, p. 6. (6) DO L 107 de 24. 4. 1999, p. 19. 30. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 113/13 ANEXO del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 29 de abril de 1999, por el que se modifican los precios representativos y los derechos adicionales de importaci(cid:155)n de determinados productos del sector del az(cid:156)car blanco, del az(cid:156)car bruto y de algunos productos del C(cid:155)digo NC 1702 90 99 C(cid:155)digo NC 1701 11 10 (1) 1701 11 90 (1) 1701 12 10 (1) 1701 12 90 (1) 1701 91 00 (2) 1701 99 10 (2) 1701 99 90 (2) 1702 90 99 (3) Importe del precio representativo por cada 100 kg netos del producto Importe del derecho adicional por cada 100 kg netos del producto (en EUR) 11,94 11,94 11,94 11,94 14,99 14,99 14,99 0,15 11,29 17,96 11,06 17,38 20,15 14,47 14,47 0,49 (1) Importe fijado para la calidad tipo que se define en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 431/68 del Consejo (DO L 89 de 10. 4. 1968, p. 3. ), modificado. (2) Importe fijado para la calidad tipo que se define en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 793/72 del Consejo (DO L 94 de 21. 4. 1972, p. 1. ). (3) Importe fijado por cada 1 % de contenido en sacarosa


title: Regolamento (CE) n. 900/1999 del Consiglio, del 29 aprile 1999, che vieta la vendita e la fornitura di petrolio e di taluni prodotti petroliferi alla Repubblica federale di Jugoslavia (RFJ)

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
international sanctions
market approval
petroleum
petroleum product

text: 1. 5. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 114/7 I (Atti per i quali la pubblicazione (cid:138) una condizione di applicabilit(cid:133)) REGOLAMENTO (CE) N. 900/1999 DEL CONSIGLIO del 29 aprile 1999 che vieta la vendita e la fornitura di petrolio e di taluni prodotti petroliferi alla Repubblica federale di Jugoslavia (RFJ) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, in particolare l’articolo 228 A, Articolo 1 vista la posizione comune 1999/273/PESC, del 23 aprile 1999, definita dal Consiglio sulla base dell’articolo J. 2 del trattato sull’Unione europea, concernente il divieto di fornitura e vendita di petrolio e di prodotti petroliferi alla Repubblica federale di Jugoslavia (RFJ) (1), vista la proposta della Commissione, (1) (2) (3) (4) considerando che il governo della Repubblica fede- rale di Jugoslavia (RFJ) ha continuato a violare le risoluzioni del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite e a perseguire politiche estreme e scellerata- mente irresponsabili, comprese repressioni nei confronti dei suoi stessi cittadini, che costituiscono gravi violazioni dei diritti umani e del diritto umanitario internazionale; considerando che il divieto di vendere, fornire o esportare petrolio e prodotti petroliferi alla RFJ rientra nell’ambito di applicazione del trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea; in particolare per considerando pertanto che, evitare distorsioni della concorrenza, occorre una normativa comunitaria che applichi tale divieto per quanto riguarda il territorio della Comunit(cid:133) costi- tuito, ai fini del presente regolamento, dai territori degli Stati membri cui si applica il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, alle condizioni ivi stabilite; considerando che gli Stati membri e la Commis- sione devono informarsi reciprocamente delle misure adottate a norma del presente regolamento e scambiarsi tutte le altre informazioni pertinenti di cui dispongono in relazione al presente regola- mento, (1) GU L 108 del 27. 4. 1999, pag. 1. Sono vietate le seguenti attivit(cid:133) svolte consapevolmente o intenzionalmente: a) la vendita, la fornitura o l’esportazione, diretta o indi- retta, di petrolio e dei prodotti petroliferi elencati nell’allegato del presente regolamento, originari o meno della Comunit(cid:133) a qualsiasi persona fisica o giuri- dica della RFJ, nonch(cid:130) a qualsiasi persona fisica o giuridica ai fini di qualsiasi attivit(cid:133) commerciale svolta sul o gestita dal territorio della RFJ; b) la spedizione dei prodotti di cui alla lettera a) verso il territorio della RFJ; c) la partecipazione, ad attivit(cid:133) connesse aventi per oggetto o per effetto la promozione delle transazioni o delle attivit(cid:133) di cui alle lettere a) e b). Articolo 2 Fatte salve le disposizioni dell’articolo 1, le autorit(cid:133) 1. competenti possono autorizzare: a) la vendita, la fornitura o l’esportazione dei prodotti elencati nel suddetto allegato destinate alle missioni diplomatiche e consolari degli Stati membri nella RFJ e quelle destinate a un contingente militare internazio- nale per il mantenimento della pace; b) la vendita, la fornitura o l’esportazione dei prodotti elencati nel suddetto allegato, sulla base di decisioni prese caso per caso e nel rispetto della procedura di consultazione di cui al paragrafo 2, purch(cid:130) a tali auto- rit(cid:133) siano fornite prove inoppugnabili che la vendita, la fornitura o l’esportazione sono esclusivamente desti- nate a scopi umanitari. 2. Le autorit(cid:133) competenti di uno Stato membro che intenda autorizzate la vendita, la fornitura o l’esportazione ai sensi del paragrafo 1, lettera b), devono comunicare alle autorit(cid:133) competenti degli altri Stati membri e alla Commissione le motivazioni in base alle quali intendono autorizzare la vendita, la fornitura o l’esportazione. L 114/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 1. 5. 1999 Se, entro un giorno lavorativo dalla ricezione della comu- nicazione, uno Stato membro o la Commissione informa gli altri Stati membri e la Commissione di disporre di una prova inoppugnabile che la vendita, fornitura o esporta- zione in questione non (cid:138) destinata agli scopi umanitari indicati, la Commissione convoca, entro un giorno lavora- tivo dalla ricezione dell’informazione, una riunione degli Stati membri per procedere a una consultazione in merito a tale prova. Lo Stato membro che intende autorizzare la vendita, la fornitura o l’esportazione adotta una decisione relativa a tale autorizzazione solo qualora non siano state sollevate obiezioni o dopo lo svolgimento di consultazioni sulle convocata dalla prove Commissione. Qualora sia concessa un’autorizzazione, lo Stato membro interessato notifica agli altri Stati membri e alla Commissione i motivi in base ai quali la decisione di autorizzazione (cid:138) stata adottata. inoppugnabili nella riunione Articolo 3 Le disposizioni dell’articolo 1 non si applicano per quanto riguarda le vendite, forniture o esportazioni desti- nate alle forze operanti nella RFJ alle quali partecipano gli Stati membri. Articolo 4 Ciascuno Stato membro determina le sanzioni da appli- care in caso di violazione delle disposizioni del presente regolamento. Tali sanzioni devono essere efficaci, propor- zionate e dissuasive. In attesa dell’eventuale adozione di normative a tale scopo, le sanzioni da applicare in caso di violazione delle disposizioni del presente regolamento sono quelle deter- minate dagli Stati membri a norma dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 926/98 del Consiglio, del 27 aprile 1998, relativo alla riduzione di alcune relazioni econo- miche con la Repubblica federale di Jugoslavia (1). Articolo 5 La Commissione e gli altri Stati membri si comunicano le misure adottate a norma del presente regolamento e le altre informazioni pertinenti a loro disposizione in rela- zione al presente regolamento, quali i casi di violazione o altri problemi in materia di applicazione o le sentenze emesse dai tribunali nazionali. Articolo 6 La Commissione elabora l’elenco delle autorit(cid:133) compe- tenti di cui all’articolo 2 in base alle pertinenti informa- zioni fornite dagli Stati membri. La Commissione pubblica tale elenco e le eventuali modifiche nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Articolo 7 territorio della Il presente regolamento si applica al Comunit(cid:133), ivi compreso il suo spazio aereo, e ad ogni aeromobile o nave soggetti alla giuridizione di uno Stato membro, ad ogni persona, ovunque si trovi, che abbia la cittadinanza di uno Stato membro e a qualsiasi ente regi- strato o costituito a norma della legge di uno Stato membro. Articolo 8 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Lussemburgo, add(cid:141) 29 aprile 1999. Per il Consiglio Il presidente W. M(cid:154)LLER (1) GU L 130 dell’1. 5. 1998, pag. 1. 1. 5. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 114/9 ALLEGATO Petrolio e prodotti petroliferi di cui all’articolo 1 Codice NC Designazione delle merci 2709 2710 2711 2712 10 2712 20 Oli greggi di petrolio o di minerali bituminosi Oli di petrolio o di minerali bituminosi, diversi dagli oli greggi; preparazioni non nominate n(cid:130) comprese altrove, contenenti, in peso, 70 % o pi(cid:151) di oli di petrolio o di minerali bituminosi e delle quali tali oli costituiscono il componente base Gas di petrolio ed altri idrocarburi gassosi Vaselina Paraffina contenente, in peso, meno di 0,75 % di olio ex 2712 90 «Slack wax», «scale wax» 2713 2714 Coke di petrolio, bitume di petrolio ed altri residui degli oli di petrolio o di minerali bituminosi Bitumi ed asfalti, naturali; scisti e sabbie bituminosi; asfaltiti e rocce asfaltiche 2715 00 00 Miscele bituminose a base di asfalto o di bitume naturali, di bitume di petrolio, di catrame minerale o di pece di catrame minerale (per es. : mastici bituminosi, «cutbacks») 2901 2902 11 2902 20 2902 30 Idrocarburi aciclici Cicloesano Benzene Toluene 2902 41 00 o-Xilene 2902 42 00 m-Xilene 2902 43 00 p-Xilene 2902 44 Miscele di isomeri dello xilene 2902 50 00 Stirene 2902 60 00 Etilbenzene 2902 70 00 Cumene 2905 11 00 Metanolo (alcole metilico) 3403 19 10 Preparazioni lubrificanti (compresi gli oli da taglio, le preparazioni per eliminare il grip- le preparazioni antiruggine o anticorrosione e le preparazioni per la paggio dei dadi, sformatura, a base di lubrificanti) contenenti 70 % o pi(cid:151), in peso, di oli di petrolio o di minerali bituminosi, non considerati come costituenti di base 3811 21 00 Additivi per oli lubrificanti contenenti oli di petrolio o di minerali bituminosi 3824 90 10 Solfonati di petrolio, esclusi i solfonati di petrolio di metalli alcalini, d’ammonio o d’etano- lammine; acidi solfonici di oli minerali bituminosi, tiofenici, e loro sali 3824 90 95 Altri