title: Valkoinen kirja EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamissääntöjen uudistamisesta - Korjaus

eurovoc_concepts:
European Commission
European treaties
administrative check
competition law
competition policy

text: 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/1 I (Tiedonantoja) KOMISSIO VALKOINEN KIRJA EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 85 JA 86 ARTIKLAN SOVELTAMISS(cid:190)(cid:190)NT(cid:214)JEN UUDISTAMISESTA Komission ohjelma nro 99/027 (1999/C 132/01) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) SIS(cid:190)LT(cid:214) TIIVISTELM(cid:190). JOHDANTO. I LUKU — TAUSTAA. I Yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen valvonta Euroopan yhteis(cid:246)ss(cid:228). II Komission teht(cid:228)vien lis(cid:228)(cid:228)ntyminen. Sivu 3 6 8 8 9 III J(cid:228)rjestelm(cid:228)n mukauttaminen ja mukauttamisen rajat. 10 A. Yksitt(cid:228)isten ilmoitusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n v(cid:228)hent(cid:228)minen. 10 B. Ilmoitusten k(cid:228)sittelyn nopeuttaminen. 12 C. Kantelujen hajautetun k(cid:228)sittelyn edist(cid:228)minen. 13 II LUKU — UUDISTUKSEN V(cid:190)LTT(cid:190)M(cid:190)TT(cid:214)MYYS. 14 I Tavoitteet. 14 A. Valvonnan tehokkuuden varmistaminen. 14 1. Perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisen kohdentaminen. 14 2. Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamisen hajauttaminen. 15 B. Hallinnollisen valvonnan yksinkertaistaminen. 15 1. Lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) ei ole v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)t(cid:246)n. 15 2. Yritysten hallinnollisten velvoitteiden kevent(cid:228)minen ja riitt(cid:228)v(cid:228)n oikeusvarmuuden tason varmistaminen. 16 II Vaihtoehdot. 16 A. Hallinnollisen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n kehitt(cid:228)minen. 17 1. 85 artiklan tulkinta. 17 2. 85 artiklan 3 kohdan hajautettu soveltaminen. 17 C 132/2 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 3. Asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdan soveltamisalan laajentaminen. 18 4. Menettelyjen yksinkertaistaminen. 18 B. Siirtyminen poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n soveltamiseen perustuvaan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n (excep- tion le´gale). 19 III LUKU — KILPAILUS(cid:190)(cid:190)NT(cid:214)JEN UUDISTAMINEN. 20 I Hallinnollisesta ilmoitus- ja lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)st(cid:228) luopuminen. 20 II Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettu soveltaminen. 22 A. Uusi toimivaltajako. 22 1. Komissio m(cid:228)(cid:228)rittelee kilpailupolitiikan. 22 2. Kansallisten viranomaisten asema vahvistuu kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovellettaessa. 23 3. Kansallisten tuomioistuinten asema vahvistuu kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovellettaessa. 24 B. Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen johdonmukainen ja yhten(cid:228)inen soveltaminen. 25 1. Mahdolliset ongelmat ja niiden ratkaiseminen. 25 2. Tiedonvaihto ja yhteisty(cid:246). 25 III J(cid:228)lkik(cid:228)teen tapahtuvan valvonnan vahvistaminen. 26 A. Tutkintamenetelmien vahvistaminen. 27 B. Kanteluiden merkitys kasvaa uudessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228). 28 C. Seuraamukset. 29 IV Siirtyminen poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvaan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n (excep- tion le´gale). 30 V Alakohtaiset s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t. 30 P(cid:190)(cid:190)TELM(cid:190)T. 32 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/3 TIIVISTELM(cid:190) 1. Yrityksiin sovellettavan kilpailuoikeuden alalla Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopi- muksessa vahvistetaan yleiset s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t, joita sovelletaan yritysten v(cid:228)lisiin sopimuksiin, yri- tysten yhteenliittymien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiin sek(cid:228) yritysten yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (85 artikla) sek(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman v(cid:228)(cid:228)rink(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n (86 artikla). Neuvosto valtuutetaan antamaan s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228) n(cid:228)iden periaatteiden soveltamiseksi (87 artikla). 2. Vuonna 1962 neuvosto antoi asetuksen N:o 17, joka on 85 ja 86 artiklan ensimm(cid:228)i- nen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoasetus. T(cid:228)ss(cid:228) asetuksessa vahvistetaan valvonta- ja t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanome- nettely, jota komissio on soveltanut 35 vuoden ajan ilman suurempia muutoksia. 3. Asetuksella N:o 17 luotiin j(cid:228)rjestelm(cid:228), joka perustui 85 artiklan 1 kohtaan sis(cid:228)ltyv(cid:228)n kieltoperiaatteen suoraan soveltamiseen ja sopimusten ennakkoilmoituksiin 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen saamiseksi. Komissio, kansalliset tuomioistuimet ja kil- pailuviranomaiset voivat kaikki soveltaa 85 artiklan 1 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228), mutta komissi- olle annettiin yksinomainen toimivalta my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) poikkeuksia 85 artiklan 3 kohdan nojalla. Asetuksella N:o 17 luotiin siis keskitetty hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228), jota sovellettiin kaikkiin poikkeuslupaa edellytt(cid:228)viin sopimuksiin. 4. T(cid:228)llainen keskitetty hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) oli tarpeellinen ja osoittautui erit- t(cid:228)in tehokkaaksi luotaessa ”kilpailukulttuuria” Eurooppaan. On syyt(cid:228) muistaa, ett(cid:228) kil- pailupolitiikka ei ollut yhteis(cid:246)n alkuvuosina kovin laajalti tunnettua eri j(cid:228)senvaltioissa. Koska 85 artiklan 3 kohdan tulkintaan liittyi tuolloin viel(cid:228) ep(cid:228)varmuutta ja koska yhteis(cid:246)n ensisijaisena tavoitteena oli kansallisten markkinoiden yhdentyminen, yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)n- t(cid:246)jen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon keskitt(cid:228)minen komissioon oli ainoa asianmukainen vaihtoehto. Se antoi komissiolle mahdollisuuden vakiinnuttaa 85 artiklan yhdenmukainen soveltaminen koko yhteis(cid:246)n alueella ja edist(cid:228)(cid:228) markkinoiden yhdentymist(cid:228) est(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) yrityksi(cid:228) luomasta uudelleen niit(cid:228) esteit(cid:228), joita j(cid:228)senvaltiot olivat v(cid:228)hitellen saaneet poistettua. N(cid:228)in muodos- tettiin s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)kokonaisuus, jota kaikki j(cid:228)senvaltiot ja teollisuudenalat pit(cid:228)v(cid:228)t nykyisin olen- naisena edellytyksen(cid:228) sis(cid:228)markkinoiden moitteettomalle toiminnalle. Kilpailupolitiikan nykyist(cid:228) merkityst(cid:228) osoittaa, ett(cid:228) jokaisella j(cid:228)senvaltiolla on oma kansallinen kilpailuviran- omainen, joka huolehtii sek(cid:228) kansallisen ett(cid:228) yhteis(cid:246)n kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n (niiss(cid:228) valti- ossa, joissa viranomainen on t(cid:228)h(cid:228)n valtuutettu) toimeenpanosta. Vaikka t(cid:228)m(cid:228) j(cid:228)rjestelm(cid:228) on toiminut erinomaisesti, se ei kuitenkaan en(cid:228)(cid:228) sovellu 15 5. j(cid:228)senvaltion, 11 virallisen kielen ja yli 350 miljoonan asukkaan yhteis(cid:246)n tarpeisiin. T(cid:228)m(cid:228) johtuu sek(cid:228) asetukseen N:o 17 perustuvaa j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) koskevista syist(cid:228) ett(cid:228) yhteis(cid:246)n kehi- tykseen liittyvist(cid:228) ulkoisista tekij(cid:246)ist(cid:228). 6. Tarkasteltaessa asetuksella N:o 17 luotua j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) koskevia syit(cid:228) voidaan todeta, ett(cid:228) ennakkoilmoituksiin ja komission yksinoikeuteen my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) poikkeuksia perustuva kes- kitetty hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) on johtanut siihen, ett(cid:228) yritykset tekev(cid:228)t suuren m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)n sopimuksia koskevia ilmoituksia komissiolle Brysseliin. Koska kansallisilla kilpailuvi- ranomaisilla ja tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa soveltaa 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yk- si(cid:228), yritykset ovat k(cid:228)ytt(cid:228)neet t(cid:228)t(cid:228) keskitetty(cid:228) hallinnollista lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) paitsi oikeus- varmuuden saamiseen my(cid:246)s kansallisten tuomioistuinten ja kilpailuviranomaisten toimin- nan est(cid:228)miseen. T(cid:228)m(cid:228) on vaikeuttanut pyrkimyksi(cid:228) edist(cid:228)(cid:228) yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettua soveltamista. Kilpailuoikeuden tinkim(cid:228)t(cid:246)n t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npano on n(cid:228)in k(cid:228)rsinyt ja se on tehnyt tyhj(cid:228)ksi ponnistelut yhteis(cid:246)n oikeuden t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon hajauttamiseksi. Yh(cid:228) pidemm(cid:228)lle yhdentyneill(cid:228) yhteis(cid:246)n markkinoilla johdonmukaisen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon ja yhtei- sesti sovellettavien s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen puuttumisesta aiheutuu haittaa yhteis(cid:246)n teollisuudelle. C 132/4 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 7. Yhteis(cid:246)n kehitys on ollut poikkeuksellista vuoden 1962 j(cid:228)lkeen. Kuuden j(cid:228)senvaltion yhteis(cid:246) on muuttunut 15 j(cid:228)senvaltion unioniksi. Todenn(cid:228)k(cid:246)ist(cid:228) on, ett(cid:228) se laajenee entises- t(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)senyytt(cid:228) hakeneiden maiden liittyess(cid:228). Sis(cid:228)markkinat ovat puutteistaan huolimatta jo todellisuutta ja talous- ja rahaliittoon siirryt(cid:228)(cid:228)n parhaillaan. 8. Komission teht(cid:228)v(cid:228)t ovat muuttuneet t(cid:228)ss(cid:228) uudessa toimintaymp(cid:228)rist(cid:246)ss(cid:228). Aluksi sen toiminnan painopisteen(cid:228) oli sellaisia yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyj(cid:228) koskevien s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen laatiminen, jotka olivat suoraan markkinoiden yhdentymisen tavoitteen vastaisia. Koska lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246) ja politiikka on selkeytynyt, t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoteht(cid:228)v(cid:228)t voidaan nyt jakaa tasapuolisemmin kansallisten tuomioistuinten ja kilpailuviranomaisten kanssa, joiden etuna on olla l(cid:228)hell(cid:228) kuluttajia ja heid(cid:228)n ongelmiaan. Komission on nyt keskitytt(cid:228)v(cid:228) enemm(cid:228)n tehokkaan kilpailun turvaamiseen havaitsemalla ja est(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) rajatylitt(cid:228)vi(cid:228) kartelleja ja pit(cid:228)- m(cid:228)ll(cid:228) markkinarakenteet kilpailukykyisin(cid:228). Sen on my(cid:246)s vastattava yrityskeskittymien val- vonnan, entisten monopolimarkkinoiden vapautumisen ja kansainv(cid:228)lisen yhteisty(cid:246)n asetta- miin haasteisiin. 9. Komissio voi vastata t(cid:228)h(cid:228)n kehitykseen vain keskitt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) toimintansa kaikkein t(cid:228)r- keimpiin asioihin ja niille aloille, joissa se voi toimia tehokkaammin kuin kansalliset toi- mielimet. T(cid:228)ss(cid:228) tarkoituksessa komissio on jo ryhtynyt erilaisiin toimenpiteisiin. Se on esi- merkiksi laatinut tiedonannon merkitykselt(cid:228)(cid:228)n v(cid:228)h(cid:228)isi(cid:228) sopimuksia koskevasta de minimis -s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)st(cid:228) ja antanut ryhm(cid:228)poikkeusasetuksia. 10. N(cid:228)m(cid:228) toimenpiteet eiv(cid:228)t kuitenkaan riit(cid:228) vastaamaan edell(cid:228) mainittuihin uusiin haasteisiin. En(cid:228)(cid:228) ei voida yll(cid:228)pit(cid:228)(cid:228) keskitetty(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228), joka edellytt(cid:228)(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) niist(cid:228) yritysten v(cid:228)lisist(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyist(cid:228), jotka t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t 85 artiklan 3 kohdan soveltamisedellytykset. Jotta t(cid:228)llainen hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) toi- misi nykyisess(cid:228) ja tulevassa yhteis(cid:246)ss(cid:228), se edellytt(cid:228)isi valtavia henkil(cid:246)st(cid:246)resursseja ja aset- taisi yrityksille suuria kustannuksia. On t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) muuttaa j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) siten, ett(cid:228) vapaute- taan yritykset tarpeettomista hallinnollisista velvollisuuksista, mahdollistetaan komission aktiivisempi toiminta haitallisimmissa kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomistapauksissa ja lis(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n ja edistet(cid:228)(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa kansallisella tasolla. Euroopan unioni tarvitsee tehokkaampaa ja yksinkertaisempaa valvontaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228). 11. Valkoisessa kirjassaan komissio tarkastelee useita uudistusvaihtoehtoja. Siin(cid:228) ehdote- taan siirtymist(cid:228) j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n, joka t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) kilpailuoikeuden johdonmukaista t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npa- noa, tehokasta hajauttamista, menettelyjen yksinkertaistamista ja kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen ja -poli- tiikan yhdenmukaista soveltamista koko EU:ssa koskevat tavoitteet. 12. Ehdotettu uudistus merkitsee luopumista ilmoitus- ja lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)st(cid:228) ja sen kor- vaamista neuvoston asetuksella, jolla muutetaan 85 artiklan 3 kohdan poikkeusta koskeva m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ys v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti sovellettavaksi yhteis(cid:246)oikeudeksi, jolloin komissio ei en(cid:228)(cid:228) tee poikke- usp(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) ennakkoilmoituksen perusteella. Komissio, kansalliset kilpailuviranomaiset ja tuomioistuimet soveltaisivat kaikkia 85 artiklan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228), kuten ne nykyisin soveltavat 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa. Uudistus antaisi komissiolle mahdollisuuden keskitt(cid:228)(cid:228) toimintansa haitallisimpien 13. yhteis(cid:246)n etua koskevien rikkomistapausten torjuntaan. Se helpottaisi yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)n- t(cid:246)jen hajautettua soveltamista kansallisissa kilpailuviranomaisissa ja tuomioistuimissa ja poistaisi yrityksilt(cid:228) tarpeettomat hallinnolliset velvollisuudet ja kustannukset. Se my(cid:246)s kan- nustaisi kansallisia viranomaisia soveltamaan yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228). 14. Uudessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) komissio s(cid:228)ilytt(cid:228)isi johtavan asemansa yhteis(cid:246)n kilpailupoli- tiikan m(cid:228)(cid:228)rittelij(cid:228)n(cid:228). Se antaisi edelleen asetuksia ja tiedonantoja, joissa vahvistettaisiin 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/5 t(cid:228)rkeimm(cid:228)t 85 ja 86 artiklaa koskevat tulkintas(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t. Komissio tekisi my(cid:246)s edelleen kiel- top(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) ja my(cid:246)nteisi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228), joilla ohjailtaisiin n(cid:228)iden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npa- noa. Tuotantotoimintaa harjoittavat yhteisyritykset, joihin liittyy huomattavia investointeja, eiv(cid:228)t kaavailujen mukaan kuuluisi uuden j(cid:228)rjestelm(cid:228)n piiriin, vaan niihin sovellettaisiin sulautuma-asetuksessa vahvistettuja menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228). T(cid:228)llaisessa komission, kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten rinnakkaisen 15. joiden avulla komissio voi varmistaa toimivallan j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) tarvitaan toimenpiteit(cid:228), s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen johdonmukaisen soveltamisen koko yhteis(cid:246)ss(cid:228). Erityisesti ehdotetaan, ett(cid:228) komis- siolla s(cid:228)ilyisi toimivalta siirt(cid:228)(cid:228) asian k(cid:228)sittely pois kansalliselta viranomaiselta ja k(cid:228)sitell(cid:228) asia itse, jos vaarana on eri(cid:228)v(cid:228) politiikka. Kansallisilla tuomioistuimilla pit(cid:228)isi my(cid:246)s olla selke(cid:228) velvollisuus v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten kanssa ristiriitaisten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten antamista. Lis(cid:228)toimenpiteit(cid:228) selostetaan valkoisessa kirjassa. 16. Komissio kehottaa j(cid:228)senvaltioita, kaikkia muita toimielimi(cid:228) sek(cid:228) muita asianomaisia osapuolia toimittamaan valkoista kirjaa koskevat kommenttinsa 30. 09. 1999 menness(cid:228) vii- meisell(cid:228) sivulla mainittuun osoitteeseen. C 132/6 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 JOHDANTO 1. Komissio on vastannut yhteis(cid:246)n kilpailupolitiikan kehitt(cid:228)misest(cid:228) jo vuodesta 1952 alkaen, jolloin Euroopan hiili- ja ter(cid:228)syhteis(cid:246) eli EHTY perustettiin. Eurooppa oli kuitenkin tuolloin varsin erilainen kuin l(cid:228)hestytt(cid:228)ess(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)n vuosisadan ja vuosituhannen loppua. EHTY:n piirist(cid:228) saamiensa ensimm(cid:228)isten kokemusten j(cid:228)lkeen komissio aloitti Euroopan talousyhteis(cid:246)n perustamissopimukseen perustuvan kilpailupolitiikan toteuttamisen vuonna 1962 annetulla asetuksella N:o 17. Haaste oli varsin mittava, sill(cid:228) tavoitteena oli luoda l(cid:228)hes maanosan laajuudella sovellettava uusi yhteis(cid:246)politiikan osa-alue. Vastaavanlaista kil- pailupolitiikkaa harjoitettiin tuolloin nimitt(cid:228)in vain harvoissa j(cid:228)senvaltioissa. Kilpailupoli- tiikalla pyrittiin kahden p(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n saavuttamiseen: kansallisten markkinoiden yhdent(cid:228)mi- seen yhdeksi talousalueeksi ja muodostamaan kilpailusta talouden liikkeellepaneva voima. 2. Komissio on muotoillut kilpailupolitiikkaansa v(cid:228)hitellen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten ja tiedonantojen sek(cid:228) my(cid:246)hemmin asetusten avulla kattamaan taloutta koskevat keskeiset kysymykset. Yhteis(cid:246)jen tuomioistuimella on ollut suuri merkitys politiikan muotoutumiseen. Toisinaan vahvistamalla, toisinaan kumoamalla komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) tuomioistuin on jatkuvasti selke- ytt(cid:228)nyt kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen merkityst(cid:228) kuluttajille ja yrityksille kehittyvill(cid:228) yhteismarkki- noilla. 3. Ensimm(cid:228)isin(cid:228) vuosina tehdyn ty(cid:246)n tulokset olivat huomattavia: laaja-alainen kilpailu- politiikka, mittava oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246), selke(cid:228)sti muotoillut p(cid:228)(cid:228)periaatteet ja t(cid:228)sm(cid:228)llisesti m(cid:228)(cid:228)- ritellyt yksityiskohdat. Yhteis(cid:246)n politiikka tarjoaa ratkaisuja nykytalouden ongelmiin, on kyse sitten yritysten v(cid:228)listen haitallisimpien sopimusten, yritysten yhteenliittymien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s- ten tai yritysten yhdenmukaistettujen menettelytapojen (j(cid:228)ljemp(cid:228)n(cid:228) ’yritysten v(cid:228)liset yhteis- toimintaj(cid:228)rjestelyt’) ehk(cid:228)isyst(cid:228), lisenssisopimuksista tai tavaroiden ja palvelujen jakelusta. Vuosien kuluessa yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)st(cid:246) on laajentunut yrityskeskittymien s(cid:228)(cid:228)ntelyll(cid:228), mono- polisoituneiden toimialojen vapauttamisella kilpailulle, kansainv(cid:228)lisell(cid:228) yhteisty(cid:246)ll(cid:228) ja monilla yksitt(cid:228)isill(cid:228) aloitteilla, joilla pyrit(cid:228)(cid:228)n vastaamaan talouden asettamiin uusiin haas- teisiin. Vuonna 1999 kilpailupolitiikkaa sovelletaan maailmassa, joka on hyvin erilainen kuin 4. se, jonka ensimm(cid:228)isten s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)stekstien laatijat tunsivat. Viisitoista j(cid:228)senvaltiota, yhteinen raha ja sis(cid:228)markkinat, globaalisoitunut talous tai laajentuminen Keski- ja It(cid:228)-Euroopan maihin ovat asioita, joita ei vuonna 1962 viel(cid:228) osattu ennakoida. My(cid:246)s kilpailussa on tapahtunut merkitt(cid:228)vi(cid:228) muutoksia. Komission kilpailupolitiikka kattaa kaikki taloudellisen toiminnan osa-alueet ja jokaisen j(cid:228)senvaltion soveltamalla kansallisella kilpailupolitiikalla on paikkansa yhteis(cid:246)n j(cid:228)rjestelm(cid:228)n kanssa muodostamassa yhten(cid:228)isess(cid:228) kokonaisuudessa. Vaikka tarkoituksena onkin nyt uudenaikaistaa t(cid:228)t(cid:228) j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228), se ei merkitse sit(cid:228), etteik(cid:246) aikaisemmalla j(cid:228)rjestelm(cid:228)ll(cid:228) olisi omat ansionsa. L(cid:228)hes tyhj(cid:228)st(cid:228) luotuna yhteis(cid:246)n kilpailu- politiikka on luonut perustan sis(cid:228)markkinoille ja turvannut Euroopan talouden dynaa- misuuden. Nyt teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) on muuttaa j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) siten, ett(cid:228) voitaisiin vastata tulevaisuu- den asettamiin haasteisiin. 5. Ensimm(cid:228)inen perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoasetus, neuvos- ton asetus N:o 17 annettiin yli 35 vuotta sitten. S(cid:228)(cid:228)d(cid:246)s laadittiin yhteis(cid:246)(cid:228) varten, jossa oli 170 miljoonaa asukasta, kuusi j(cid:228)senvaltiota ja nelj(cid:228) virallista kielt(cid:228). Sit(cid:228) sovelletaan nykyi- sin, ilman ett(cid:228) siihen olisi tehty suurempia muutoksia, 380 miljoonan asukkaan ja 15 j(cid:228)sen- valtion yhteis(cid:246)(cid:246)n, joiden markkinat ovat jo huomattavasti yhdentyneet. Viime vuosina Euroopan taloudelle on lis(cid:228)ksi ollut ominaista nopea kansainv(cid:228)listyminen ja kilpailupoli- tiikkaa sovelletaan yh(cid:228) useammin globaalisoituneeseen talouteen. Voimassa olevaa lains(cid:228)(cid:228)- d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) on toki mukautettu, mutta nyt n(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) silt(cid:228), ett(cid:228) t(cid:228)llaisen mukauttamisen raja on 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/7 saavutettu. Uudistamisen tarve on yh(cid:228) voimakkaampi, koska seuraava vuosikymmen tuo mukanaan kaksi huomattavaa haastetta kilpailupolitiikalle: talous- ja rahaliitto sek(cid:228) er(cid:228)it(cid:228) Keski- ja It(cid:228)-Euroopan valtioita sek(cid:228) Kyprosta koskeva yhteis(cid:246)n laajentuminen. 6. Talous- ja rahaliitolla on v(cid:228)ist(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) huomattavia vaikutuksia kilpailupolitiikkaan. Se johtaa ensiksikin entist(cid:228) syvemp(cid:228)(cid:228)n taloudelliseen yhdentymiseen ja vahvistaa pitk(cid:228)ll(cid:228) aika- v(cid:228)lill(cid:228) sis(cid:228)markkinoiden vaikutuksia my(cid:246)t(cid:228)vaikuttaen j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)listen viimeisten taloudellisten esteiden poistumiseen. Viel(cid:228) nykyisin valuuttakurssivaihteluihin liittyv(cid:228)t riskit ja kustannukset vaikuttavat yritysten investointip(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiin sek(cid:228) markkinoiden l(cid:228)p(cid:228)isemi- seen. Rahaliitto mahdollistaa yhteis(cid:246)n sis(cid:228)isen kaupan kokonaiskustannusten kevent(cid:228)misen alentamalla liiketapahtumiin liittyvi(cid:228) kustannuksia, joita valuutanvaihtokustannukset viel(cid:228) nykyisin rasittavat. N(cid:228)m(cid:228) keinot kannustavat yrityksi(cid:228) kasvattamaan liiketoimintaansa ja lis(cid:228)(cid:228)v(cid:228)t n(cid:228)in ollen kilpailua koko unionissa. Yhteisen rahan k(cid:228)ytt(cid:246) lis(cid:228)(cid:228) hintojen l(cid:228)pin(cid:228)ky- vyytt(cid:228) ja tuo n(cid:228)in esille j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lill(cid:228) viel(cid:228) esiintyv(cid:228)t hintaerot. Talouden toimijat voivat kasvavassa kilpailutilanteessa tuntea houkutusta protektionististen menettelytapojen soveltamiseen, jotta ne v(cid:228)lttyisiv(cid:228)t toimintansa mukauttamiselta uusiin olosuhteisiin ja jotta ne voisivat kompensoida heikompaa kilpailukyky(cid:228)(cid:228)n uudessa toimintaymp(cid:228)rist(cid:246)ss(cid:228). On viel(cid:228) todettava, ett(cid:228) er(cid:228)iden j(cid:228)senvaltioiden j(cid:228)(cid:228)minen ainakin joksikin aikaa rahaliiton ulkopuolelle voi lis(cid:228)t(cid:228) yritysten pyrkimyksi(cid:228) niiden markkinoiden erist(cid:228)miseen, joilla ne toimivat. 7. Yhteis(cid:246)n laajentuminen edellytt(cid:228)(cid:228) my(cid:246)s kilpailupolitiikan tiukentamista kartelleja ja m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman v(cid:228)(cid:228)rink(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) koskevissa kysymyksiss(cid:228). Etenkin valtion monopoliase- man perineiden yritysten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228) asema on erityisen yleinen j(cid:228)senyytt(cid:228) hakeneissa maissa ja monopolien haltijat voivat tuntea houkutusta k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) asemaansa v(cid:228)(cid:228)rin kompensoidak- seen heikompaa taloudellista kilpailukyky(cid:228)(cid:228)n. Suunnitelmatalouden perinne voi my(cid:246)s sin(cid:228)l- l(cid:228)(cid:228)n muodostaa uhkan, koska t(cid:228)llaisessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) kannustettiin tekem(cid:228)(cid:228)n sopimuksia ”kilpailijoiden” v(cid:228)lill(cid:228). Kaikissa kilpailupolitiikan menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen muutosehdotuksissa on otettava huomioon se, ett(cid:228) niiden j(cid:228)senyytt(cid:228) hakeneiden maiden, joiden hallintorakenne ei viel(cid:228) ole kovin hyvin mukautunut markkinatalouden k(cid:228)sitteisiin ja vapaaseen yritystoi- mintaan, on sovellettava niit(cid:228) osana yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)st(cid:246)(cid:228). Laajentumisesta seuraa auto- maattisesti my(cid:246)s se, ett(cid:228) yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n soveltamisalaan kuuluvien yritysten v(cid:228)lis- ten yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen ja m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman v(cid:228)(cid:228)rink(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) koskevien asioiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) todenn(cid:228)k(cid:246)isesti lis(cid:228)(cid:228)ntyy. Kilpailupolitiikan s(cid:228)ilytt(cid:228)minen tehokkaana yli 20 j(cid:228)sen- valtion unionissa edellytt(cid:228)(cid:228) 85 ja 86 artiklan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanos(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen uudenaikaistamista. 8. Talouden globaalistuminen on my(cid:246)s haaste kilpailuviranomaisille. Vaikka t(cid:228)m(cid:228) kehi- tys periaatteessa edist(cid:228)(cid:228) kilpailua avaamalla ja yhdent(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) markkinoita yhteis(cid:246)(cid:228) laajem- malle alueelle, se merkitsee samalla sit(cid:228), ett(cid:228) kilpailuviranomaiset joutuvat vastatusten sel- laisten kartellien tai kilpailua rajoittavien menettelytapojen kanssa, joilla pyrit(cid:228)(cid:228)n luomaan keinotekoisia esteit(cid:228) maailmanmarkkinoiden eri osien v(cid:228)lille. T(cid:228)llaisesta tilanteesta voi olla kyse, jos suuryritykset tekev(cid:228)t vertikaalisia rajoituksia, jotka est(cid:228)v(cid:228)t p(cid:228)(cid:228)syn niiden markki- noille, jakavat markkinoita tai tekev(cid:228)t kilpailua rajoittavia sopimuksia maailmanlaajuisesti. N(cid:228)m(cid:228) j(cid:228)rjestelyt ovat yleens(cid:228) varsin monimutkaisia ja edellytt(cid:228)v(cid:228)t laajoja tutkimuksia ja yhteisty(cid:246)t(cid:228) muiden kilpailuviranomaisten kanssa. Jos niit(cid:228) ei sanktioida, ne ovat sit(cid:228) haital- lisempia taloudelle ja kuluttajille, mit(cid:228) laajemman maantieteellisen alueen ne kattavat. 9. T(cid:228)llaisessa yhteis(cid:246)n ja koko maailman kattavassa uudessa taloudellisessa ymp(cid:228)rist(cid:246)ss(cid:228) asetuksen N:o 17 s(cid:228)ilytt(cid:228)minen sellaisena kuin se vuonna 1962 laadittiin sek(cid:228) siihen sis(cid:228)l- tyv(cid:228) keskitettyyn etuk(cid:228)teisvalvontaan perustuva hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) eiv(cid:228)t en(cid:228)(cid:228) ole kilpailun tehokkaan valvonnan tavoitteen mukaisia. T(cid:228)ss(cid:228) valkoisessa kirjassa komissio esitt(cid:228)(cid:228) asiasta n(cid:228)kemyksens(cid:228). Valkoisen kirjan tarkoituksena on her(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) laajaa keskuste- lua, joka on tarpeen ennen kuin neuvostolle voidaan tehd(cid:228) muodollinen ehdotus uudeksi asetukseksi. C 132/8 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 I LUKU TAUSTAA I Yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen val- vonta Euroopan yhteis(cid:246)ss(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt. T(cid:228)m(cid:228) 10. Paul-Henri Spaakin johtaman ty(cid:246)ryhm(cid:228)n laa- timan kertomuksen (1) kilpailupolitiikkaa koskevassa luvussa korostettiin, ett(cid:228) perustamissopimuksella olisi estett(cid:228)v(cid:228) se, ett(cid:228) monopoliasema tai monopolin menet- telytavat vaikuttaisivat yhteismarkkinoiden perusta- voitteiden toteutumiseen (2). Kertomuksen laatijoiden mielest(cid:228) monopolin k(cid:228)site kattaa sek(cid:228) yrityksen m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman ett(cid:228) yritysten v(cid:228)liset kilpailua rajoitta- l(cid:228)hestymistapa vat sis(cid:228)llytettiinkin Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopi- mukseen, jossa kiellet(cid:228)(cid:228)n m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)ss(cid:228) asemassa olevia yrityksi(cid:228) k(cid:228)ytt(cid:228)m(cid:228)st(cid:228) asemaansa v(cid:228)(cid:228)rin (86 artikla) ja m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n yritysten v(cid:228)lisiin kilpailua rajoittaviin yleisest(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyihin periaatteesta, jonka mukaan ne ovat kiellettyj(cid:228) ja n(cid:228)in ollen mit(cid:228)tt(cid:246)mi(cid:228) (85 artikla). EY:n perustamissopi- muksen 85 artiklan 1 ja 2 kohdassa siis m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n seuraavaa: ”1. Yhteismarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyj(cid:228) ovat sellaiset yritysten v(cid:228)liset sopimukset, sek(cid:228) yritysten yritysten yhteenliittymien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kauppaan ja joi- den tarkoituksena on est(cid:228)(cid:228), rajoittaa tai v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)(cid:228) kil- pailua yhteismarkkinoilla (…). 2. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan mukaan kielletyt sopimukset ja p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset ovat mit(cid:228)t- t(cid:246)mi(cid:228). ” sovellettavasta vaikutukseen ennaltaehk(cid:228)isev(cid:228)(cid:228)n 11. On todettava, ett(cid:228) vaikka Messinaan kokoontu- neet kansalliset valtuuskunnat kannattivat kaikki kiel- toperiaatteeseen pohjautuvaa j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) varsinkin perustuvan sen tehokkuuden vuoksi, perustamissopimuksen laatijoilla oli vaikeuksia m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228) olosuhteet, joissa 85 artiklan 1 kohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty(cid:228) kieltoa voitaisiin olla sovelta- matta. Vaihtoehtoina oli kaksi erilaista j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228), yht(cid:228)(cid:228)lt(cid:228) hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) ja toisaalta lain- vahvistetun poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) sovellettavuuteen perustuva (exception le´gale). Hallinnollisessa lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- n(cid:246)ss(cid:228) asetetun kiellon voi kumota vain t(cid:228)h(cid:228)n toimival- lan saanut julkinen viranomainen tekem(cid:228)ll(cid:228) konstitu- j(cid:228)rjestelm(cid:228) (1) Messinan konferenssissa perustetun ty(cid:246)ryhm(cid:228)n laatima kertomus ulkoasiainministereille, 21. 4. 1956, s. 53–60. (2) Kertomuksessa todettiin, ett(cid:228) sopimukseen sis(cid:228)llytett(cid:228)vien periaatteiden pit(cid:228)isi antaa Euroopan komissiolle mahdol- lisuus yleisten t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoasetusten antamiseen, joi- den tavoitteena on vahvistaa yksityiskohtaisia syrjint(cid:228)(cid:228) koskevia s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228), organisoida yrityskeskittymien valvon- taa ja kielt(cid:228)(cid:228) sellaiset yritysten v(cid:228)liset yhteistoimintaj(cid:228)r- jestelyt, joiden vaikutuksena olisi markkinoiden jakami- nen tai hy(cid:246)dyksik(cid:228)ytt(cid:246) tai tuotannon taikka teknisen kehityksen rajoittaminen (edell(cid:228) mainittu Spaakin kerto- mus, s. 56). tiivisen kiellosta vapauttavan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen. Hallinnollista lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) sovellettaessa katsotaan, ett(cid:228) sopimus on mit(cid:228)t(cid:246)n, ellei toimivaltainen viranomainen hyv(cid:228)ksy sit(cid:228). Lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vahvistetun poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)- m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) kil- pailua rajoittavien sopimusten kieltoa ei sovelleta sel- laisiin sopimuksiin, jotka t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t tietyt lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- n(cid:246)ss(cid:228) m(cid:228)(cid:228)ritellyt ehdot. N(cid:228)iden ehtojen muodostama tulkitaan poikkeukseksi kieltoperiaat- kokonaisuus teesta. Kilpailua rajoittavat sopimukset, jotka t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) asetetut ehdot, ovat siis p(cid:228)tevi(cid:228) niiden tekemisest(cid:228) alkaen. 12. Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan sanamuoto on syntynyt kompromissina lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- n(cid:246)ss(cid:228) vahvistetun poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovelletta- vuuteen perustuvan j(cid:228)rjestelm(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottoa ja hal- linnollista ennakkolupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) kannattavien val- tuuskuntien v(cid:228)lill(cid:228). Hallinnollisen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n puoltajat kannattivat kyseisen kohdan muotoilemista my(cid:246)nteiseksi ”sopimukset, p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset ja menettelytavat voidaan julistaa p(cid:228)teviksi”. Sopimukseen p(cid:228)(cid:228)stiin kui- tenkin kielteisest(cid:228) muotoilusta, joka kuuluu seuraa- vasti: ”voidaan kuitenkin julistaa, ett(cid:228) 1 kohdan m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)ykset eiv(cid:228)t koske (…)”. Kielteiseen sanamuotoon p(cid:228)(cid:228)tyminen 85 artiklan 3 kohdassa merkitsi yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)t(cid:228)j(cid:228)lle vapautta valita joko hallinnollinen lupa- j(cid:228)rjestelm(cid:228) tai j(cid:228)rjestelm(cid:228), joka perustuu poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen. 13. Lopullinen valvontaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n valinta j(cid:228)i siis yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)elinten teht(cid:228)v(cid:228)ksi. Perustamisso- pimuksen 87 artiklan mukaan neuvoston teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) on antaa, komission ehdotuksesta ja Euroopan parlament- tia kuultuaan, 85 artiklan 3 kohdan soveltamista kos- kevat yksityiskohtaiset s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t. T(cid:228)ss(cid:228) teht(cid:228)v(cid:228)ss(cid:228) sen edellytet(cid:228)(cid:228)n ottavan huomioon yht(cid:228)(cid:228)lt(cid:228) tarve turvata tehokas valvonta ja toisaalta tarve yksinkertaistaa hal- lintoa niin paljon kuin mahdollista. Neuvosto voi j(cid:228)r- jest(cid:228)(cid:228) valvonnan hallinnollisen ennakkolupaj(cid:228)rjestel- m(cid:228)n avulla tai se voi muuttaa 85 artiklan 3 kohdan poikkeusta koskevan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti sovellet- tavaksi yhteis(cid:246)oikeudeksi, tarvetta ennalta annettavaan hallinnolliseen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen. jolloin ei ole 14. Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa neuvosto valtuutetaan my(cid:246)s antamaan aiheelliset ase- tukset ja direktiivit 85 ja 86 artiklassa tarkoitettujen periaatteiden soveltamiseksi. T(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) komissio esitti neuvostolle 28. lokakuuta 1960 asetusehdotuk- sen (3). Ehdotuksen lyhyess(cid:228) perusteluosassa luetellaan (3) Asiakirja IV/KOM(60) 158 lopullinen, 28. 10. 1960. 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/9 kolme sen laatimiseen keskeisesti vaikuttanutta p(cid:228)(cid:228)- periaatetta: valvontaviranomaisten tiedonsaantikeino- jen parantaminen, 85 artiklan riitt(cid:228)v(cid:228)n yhdenmukaisen soveltamisen varmistaminen kuudessa j(cid:228)senmaassa sek(cid:228) yritysten riitt(cid:228)v(cid:228)n oikeusvarmuuden takaaminen. N(cid:228)it(cid:228) kolmea tavoitetta ei ollut helppo saavuttaa 1960-luvun alkupuolella vallinneissa olosuhteissa. 15. Ensiksikin tarvittavien tietojen saannin varmis- taminen kansallisille ja yhteis(cid:246)n kilpailuviranomaisille oli ongelmallista aikana, jolloin komission yksik(cid:246)ill(cid:228) ja nimenomaan kilpailun p(cid:228)(cid:228)osastolla ei viel(cid:228) ollut riitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) markkinatuntemusta eik(cid:228) tietoa yritysten v(cid:228)listen sopimusten tai muiden kilpailua rajoittavien yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen luonteesta. Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)- jen rikkomisen kohteeksi joutuneet tuskin harkitsivat tuolloin kantelun tekemist(cid:228) komissiolle, vaan yhteis(cid:246)n kilpailuoikeuteen on vasta v(cid:228)hitellen ryhdytty vetoa- j(cid:228)senvaltioiden kilpailuviranomaiset, maan. Lis(cid:228)ksi mik(cid:228)li sellaisia oli, oli perustettu (cid:228)skett(cid:228)in ja niill(cid:228) oli v(cid:228)h(cid:228)n kokemusta kilpailukysymyksist(cid:228). Kansallisten tuomioistuinten kilpailuoikeuteen liittyv(cid:228) oikeusk(cid:228)y- t(cid:228)nt(cid:246) oli my(cid:246)s eritt(cid:228)in v(cid:228)h(cid:228)ist(cid:228). 16. Jotta varmistettaisiin komission tiedonsaanti ja yritysten oikeusvarmuus, asetuksella N:o 17 otettiin k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n hallinnollinen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228), jonka toi- meenpano edellytti yleens(cid:228) asian saattamista komis- sion k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi ennakolta teht(cid:228)v(cid:228)ll(cid:228) ilmoituksella. Asetuksessa ei ole s(cid:228)(cid:228)detty yrityksen velvollisuudesta ilmoittaa komissiolle etuk(cid:228)teen yhteistoimintaj(cid:228)rjeste- lyist(cid:228)(cid:228)n, mutta sellaisten yritysten, jotka toivovat nii- hin sovellettavan 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228), on yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyist(cid:228)(cid:228)n ilmoitettava komissiolle (lukuun ottamatta 4 artiklan 2 kohdan nojalla vapautettuja sopimuksia). Poikkeusp(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksill(cid:228) on oikeuksia perustava vaikutus ja p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) voidaan soveltaa taannehtivasti ilmoitusp(cid:228)iv(cid:228)st(cid:228) alkaen mutta ei t(cid:228)t(cid:228) aikaisemmasta ajankohdasta (asetuksen N:o 17 6 artiklan 1 kohta). t(cid:228)llaisista 17. Toiseksi, my(cid:246)s 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten tulkinnan yhdenmukainen kehitt(cid:228)minen edellytti aluksi jonkinasteista valvonnan keskitt(cid:228)mist(cid:228). Keskitt(cid:228)minen toteutettiin my(cid:246)nt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) komissiolle yksinomainen toimivalta todeta, ett(cid:228) 85 artiklan 1 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yk- si(cid:228) ei sovelleta yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyyn (asetuksen N:o 17 9 artiklan 1 kohta). T(cid:228)t(cid:228) yksinomaista toimi- valtaa vahvistettiin lis(cid:228)ksi j(cid:228)rjestelyll(cid:228), jonka mukaan kansallisten viranomaisten toimivalta lakkaa auto- maattisesti, jos yhteis(cid:246) aloittaa asiassa menettelyn (ase- tuksen N:o 17 9 artiklan 3 kohta). Kolmanneksi, yritysten oikeusvarmuutta hei- 18. kensi sopimusten mit(cid:228)tt(cid:246)myys, joka perustamissopi- muksen 85 artiklan 2 kohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttiin seuraamuk- seksi kilpailua rajoittaville yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyille, samoin kuin 85 artiklan yleinen sanamuoto, sill(cid:228) artik- lan soveltamisala ei ollut viel(cid:228) t(cid:228)smentynyt yhteis(cid:246)n oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n, poikkeusasetusten ja komission p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)ksentekok(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n avulla. My(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n kansallinen kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246), joka oli tuolloin joko v(cid:228)h(cid:228)ist(cid:228) tai juurikaan pystynyt ohjaamaan ep(cid:228)yhdenmukaista, ei yrityksi(cid:228) tai tuomioistuimia yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n tulkitsemisessa. Italiassa ja Luxemburgissa ei ollut kil- pailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) lainkaan. Belgia ja Alankomaat kannattivat v(cid:228)(cid:228)rink(cid:228)ytt(cid:246)periaatteelle perustuvaa val- vontaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) (4), lainvastaisille sopimuksille oli mahdollista m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) seuraamuksia vasta siit(cid:228) hetkest(cid:228) l(cid:228)htien, jolloin kilpailuviranomai- nen totesi rikkomisen tapahtuneen. Ainoastaan Saksan ja Ranskan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246) perustui yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- t(cid:246)(cid:228) vastaavalla tavalla kieltoperiaatteeseen, mutta Sak- san lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) oli k(cid:228)yt(cid:246)ss(cid:228) kilpailijoiden v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyj(cid:228) koskeva hallinnollinen lupa- menettely (GWB, 27. 7. 1957), kun Ranskan lains(cid:228)(cid:228)- d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) taas luotiin lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vahvistettuihin poikkeuksiin perustuva j(cid:228)rjestelm(cid:228) (ordonnance fran- c¸aise no 45-1483, 30. 6. 1945). jonka mukaisesti II Komission teht(cid:228)vien lis(cid:228)(cid:228)ntyminen 19. Komission teht(cid:228)vien ja k(cid:228)sitelt(cid:228)vien asioiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) on kasvanut huomattavasti sitten 1960-luvun. T(cid:228)h(cid:228)n on vaikuttanut markkinoiden yhdentyminen, uusien j(cid:228)senvaltioiden liittyminen yhteis(cid:246)(cid:246)n, yhteis(cid:246)n ulkopuolisten maiden kanssa tehdyt yhteisty(cid:246)sopimuk- set sek(cid:228) talouden globalisaatiokehitys. 20. On muistettava, ett(cid:228) yhteis(cid:246)n kilpailulains(cid:228)(cid:228)- d(cid:228)nn(cid:246)n soveltamisalan m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)misess(cid:228) sovelletaan perustetta, joka koskee vaikutusta j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)li- seen kauppaan. Sis(cid:228)markkinoiden toteutuminen ja kansallisten markkinoiden asteittainen yhdentyminen ovat v(cid:228)ist(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) merkinneet yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n piiriin kuuluvien asioiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n lis(cid:228)(cid:228)ntymist(cid:228). Yhdentyneill(cid:228) markkinoilla jopa samassa valtiossa toi- mivien yritysten v(cid:228)liset yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt voivat vaikuttaa suoraan tai v(cid:228)lillisesti, tai potentiaalisesti yhteis(cid:246)n sis(cid:228)iseen kauppaan ja ne voi- vat n(cid:228)in ollen kuulua yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n sovelta- misalaan. tosiasiallisesti (4) Belgian lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246) (loi sur la protection contre l’abus de puissance e´conomique, 20. 5. 1960 s(cid:228)(cid:228)detty laki) ja Alankomaiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246) (28. 6. 1956 s(cid:228)(cid:228)detty laki). C 132/10 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 Uusien j(cid:228)senvaltioiden per(cid:228)kk(cid:228)iset liittymiset 21. yhteis(cid:246)(cid:246)n ovat automaattisesti laajentaneet my(cid:246)s komission toimivaltaa maantieteellisesti. Vuonna 1957 perustettu kuuden j(cid:228)senvaltion yhteis(cid:246) k(cid:228)sitt(cid:228)(cid:228) nykyi- sin 15 ja l(cid:228)hitulevaisuudessa yli 20 j(cid:228)senvaltiota. N(cid:228)m(cid:228) laajentumiset eiv(cid:228)t ole johtaneet olennaisiin muutoksiin asetuksessa N:o 17. Yhdistyneen kuningas- kunnan, Irlannin ja Tanskan liittyminen (5) johti aino- astaan 25 artiklan lis(cid:228)(cid:228)miseen. Kyseisess(cid:228) artiklassa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) asetus tulee voimaan liittymisp(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) ja ett(cid:228) sopimuksista, p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksist(cid:228) ja yhdenmukaiste- tuista menettelytavoista, jotka liittymisen my(cid:246)t(cid:228) siirty- v(cid:228)t 85 artiklan soveltamisalaan, on ilmoitettava kuu- den kuukauden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ajan kuluessa. Kreikan (6), Espanjan ja Portugalin (7) liittyess(cid:228) yhteis(cid:246)(cid:246)n todettiin ainoastaan, ett(cid:228) aikaisempien j(cid:228)senvaltioiden liittyess(cid:228) noudatettuja s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovellettaisiin vastaavasti my(cid:246)s uusiin j(cid:228)senvaltioihin. Samat s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t iteroitiin It(cid:228)val- lan, Ruotsin ja Suomen (8) liittyess(cid:228) j(cid:228)seniksi, lukuun ottamatta sopimuksia, p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) ja yhdenmukaistet- tuja menettelytapoja, jotka kuuluivat liittymisp(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artik- lan soveltamisalaan (9). sopimukset Yhteis(cid:246)n ulkopuolisten valtioiden kanssa tehdyt 22. liittymist(cid:228) valmistelevat tai pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n vapaakauppaa koskevat sopimukset ovat my(cid:246)s maan- tieteellisesti laajentaneet komissiolle kilpailuasioissa kuuluvaa toimivaltaa. Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen sis(cid:228)ltyy 85 ja 86 artiklan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228) vastaavia s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) ja siin(cid:228) annetaan komissiolle jotka toimivalta suurimmassa osassa niist(cid:228) asioista, vaikuttavat sopimuksen kattaman alueen sis(cid:228)iseen kauppaan. Komission teht(cid:228)v(cid:228)kentt(cid:228) on siis laajentunut 23. huomattavasti sitten 1960-luvun ilman, ett(cid:228) sen toi- mintaedellytykset olisivat muuttuneet. Kuuden j(cid:228)sen- valtion yhteis(cid:246)lle laadittuja menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovelle- taan nykyisin suuremmitta muutoksitta 15 j(cid:228)senvalti- oon. (5) Ks. Tanskan kuningaskunnan, Irlannin, Norjan kuningas- kunnan sek(cid:228) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdisty- neen kuningaskunnan liittymisasiakirjat (EYVL L 73, eri- tyispainos, 27. 3. 1972, s. 92). (6) Ks. Helleenien tasavallan liittymisasiakirjat (EYVL L 291, 19. 11. 1979, s. 93). (7) Ks. Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisasiakirjat (EYVL L 302, 15. 11. 1985, s. 165). (8) Ks. Norjan kuningaskunnan, It(cid:228)vallan tasavallan, Suo- men tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisasia- kirjat (EYVL C 241, 29. 8. 1994, s. 57). (9) EYVL L 1, 3. 1. 1994, s. 1. III J(cid:228)rjestelm(cid:228)n mukauttaminen ja mukauttamisen rajat tiedonsaanti, 24. Asetuksen N:o 17 mukaisella hallinnollisella valvontaj(cid:228)rjestelm(cid:228)ll(cid:228) vastattiin komission kyseisen(cid:228) ajankohtana asettamiin kolmeen p(cid:228)(cid:228)tavoitteeseen (val- kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen vontaviranomaisten yhdenmukainen soveltaminen yhteis(cid:246)ss(cid:228) ja yritysten oikeusvarmuus). Se mahdollisti yhten(cid:228)isen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)ko- konaisuuden kehitt(cid:228)misen ja sen yhdenmukaisen sovel- tamisen Euroopan yhteis(cid:246)ss(cid:228), mik(cid:228) edisti huomatta- vasti sis(cid:228)markkinoiden toteutumista. J(cid:228)rjestelm(cid:228) on nyt kuitenkin saavuttamassa kasvurajansa. Asetuksen N:o 17 hallinnolliseen lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n liittyv(cid:228)n etu- k(cid:228)teisvalvonnan soveltaminen on johtanut siihen, ett(cid:228) yritykset ilmoittavat systemaattisesti yhteistoimintaj(cid:228)r- jestelyist(cid:228)(cid:228)n komissiolle, joka rajallisten henkil(cid:246)st(cid:246)re- surssiensa vuoksi havaitsi varsin pian olevansa tilan- teessa, jossa sen oli k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) mahdotonta tehd(cid:228) muodollisia p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) niiss(cid:228) tuhansissa asioissa, jotka toimitettiin sen k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi. T(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) on syyt(cid:228) muistuttaa, ett(cid:228) asetuksen N:o 17 mukaan poik- keuslupap(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tekeminen edellytt(cid:228)(cid:228) asianmukais- ten tutkintamenettelyjen toteuttamisen lis(cid:228)ksi tiedon- annon julkaisemista Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228) nykyisin 11 kielell(cid:228) (asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohta), mahdollisuuden antamista niille, joi- den etua asia koskee, esitt(cid:228)(cid:228) huomautuksensa, neuvoa- antavan komitean kuulemista p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sluonnoksesta, komission antamaa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) ja lopuksi p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen jul- kaisemista 11 kielell(cid:228) Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228). 25. Asetuksen N:o 17 mukaisen ennakkovalvonta- j(cid:228)rjestelm(cid:228)n, henkil(cid:246)st(cid:246)resurssien rajallisuuden ja p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)smenettelyn monimutkaisuuden yhteisvaikutuksena oli jo vuonna 1967 se, ett(cid:228) komissio totesi sen k(cid:228)sitel- t(cid:228)v(cid:228)ksi tulleen yhteens(cid:228) 37 450 asiaa asetuksen oltua voimassa nelj(cid:228) vuotta. Osoittautui siis v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:246)- m(cid:228)ksi tehd(cid:228) joitakin muutoksia hallinnolliseen valvon- taj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n, jotta rajoitettaisiin yksitt(cid:228)isten ilmoi- tusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228), nopeutettaisiin asioiden k(cid:228)sittely(cid:228) ja kannustettaisiin tietyiss(cid:228) tapauksissa valituksen teki- j(cid:246)it(cid:228) k(cid:228)(cid:228)ntym(cid:228)(cid:228)n kansallisten tuomioistuinten tai viranomaisten puoleen. A. YKSITT(cid:190)ISTEN ILMOITUSTEN M(cid:190)(cid:190)R(cid:190)N V(cid:190)HENT(cid:190)MINEN 26. Komissio on vuosien varrella ryhtynyt erilaisiin toimenpiteisiin sellaisten ilmoitusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n v(cid:228)hent(cid:228)- miseksi, joilla haetaan puuttumattomuustodistusta tai poikkeuslupaa. 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/11 sopimuksia 27. Ensimm(cid:228)isess(cid:228) 85 artiklan nojalla tekem(cid:228)ss(cid:228)(cid:228)n muodollisessa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) (10) komissio otti k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n kilpailulle aiheutuvan tuntuvan vaikutuksen k(cid:228)sitteen, jonka avulla 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalasta voitiin poistaa merkitykselt(cid:228)(cid:228)n v(cid:228)h(cid:228)isemm(cid:228)t asiat. Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin vahvisti edell(cid:228) mainitun k(cid:228)sit- teen asiassa V(cid:246)lk vastaan Vervaecke antamassaan tuo- miossa (11). T(cid:228)h(cid:228)n tuomioon nojautuen komissio m(cid:228)(cid:228)- ritteli k(cid:228)sitteen vuonna 1970 annetussa v(cid:228)h(cid:228)merkityk- tiedonannossa (12). koskevassa sisi(cid:228) Tiedonannon 2 kohdassa todetaan, ett(cid:228) komissio kat- soo, ettei yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen kielt(cid:228)minen koske sellaisia sopimuksia, joiden vaikutus j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kauppaan tai kilpailuun ei ole tuntuva. Kiellettyj(cid:228) ovat ainoastaan sopimukset, jotka aiheuttavat tuntuvia vaikutuksia markkinaolosuhtei- siin. T(cid:228)m(cid:228) tiedonanto, jota on ajantasaistettu vuosina 1977 (13), 1986 (14) ja 1997 (15), on mahdollistanut sel- laisia yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyj(cid:228) koske- vien ilmoitusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n v(cid:228)hent(cid:228)misen, jotka eiv(cid:228)t ole haitallisia kilpailulle. 1 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten Komissio on k(cid:228)ytt(cid:228)nyt yleisi(cid:228) tiedonantoja vuo- 28. desta 1962 alkaen selvent(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n olosuhteita, joissa tiettyjen yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen tarkoituksena tai vaikutuksena ei yleens(cid:228) ole kilpailun t(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) kuulu 85 rajoittaminen ja jotka eiv(cid:228)t artiklan soveltamisalaan. Vuonna 1962 julkaistiin kauppaedustajien kanssa teh- tyj(cid:228) yksinmyyntisopimuksia koskeva tiedonanto (16), ja sen j(cid:228)lkeen vuonna 1968 julkaistiin yritysten yhteistoi- mintaan liittyvi(cid:228) sopimuksia, p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) ja yhdenmu- kaistettuja menettelytapoja koskeva tiedonanto (17). Lis(cid:228)ksi vuonna 1978 annettiin alihankintasopimusten arviointia 85 artiklan 1 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten nojalla koskeva tiedonanto (18). Vuonna 1993 annettiin tie- donanto yhteistoiminnallisten yhteisyritysten arvioin- nista 85 artiklan nojalla (19). N(cid:228)m(cid:228) tiedonannot laadit- tiin, jotta yritykset voisivat itse arvioida, mahdollisesti oikeudellisten neuvonantajiensa avustuksella, ovatko ne yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt, joihin kyseiset yritykset osallistuvat, yhteis(cid:246)oikeuden mukaisia. Tiedonannot saivatkin aikaan se, ett(cid:228) asetuksen N:o 17 2 artiklan nojalla tehtyjen puuttumattomuustodistusta koskevien hakemusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) on voitu jonkin verran v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228). (10) Asetuksen N:o 17 2 artiklan mukaisesti esitetyst(cid:228) puuttu- mattomuuspyynn(cid:246)st(cid:228) 1 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1964 tehty komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s 64/344/ETY (asia Grosfillex-Fillistorf) (EYVL L 64, 10. 6. 1964, s. 1426). (11) Asia 5/69, Franz V(cid:246)lk v. S. P. R. L. Ets Vervaecke, tuomio 9. 7. 1969 (Kok. 1969, s. 295, perustelujen 7 kohta). (12) EYVL C 64, 2. 6. 1970, s. 1. (13) 19 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1977 annettu komission tiedon- anto (EYVL C 313, 29. 12. 1977, s. 3). (14) EYVL C 231, 12. 9. 1986, s. 2. (15) EYVL C 372, 9. 12. 1997, s. 13. (16) EYVL 139, 24. 12. 1962, s. 3921. (17) EYVL C 75, 29. 7. 1968, s. 3, oikaistu EYVL:ss(cid:228) C 84, 28. 8. 1968, s. 14. (18) EYVL C 1, 3. 1. 1979, s. 2. (19) EYVL C 43, 16. 2. 1993, s. 2. 29. Yksitt(cid:228)isten poikkeuslupahakemusten rajoitta- miseksi komissio antoi neuvoston valtuuttamana jou- kon ryhm(cid:228)poikkeusasetuksia. Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten mukaisesti voidaan julistaa, ett(cid:228) 85 artiklan 1 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ykset eiv(cid:228)t koske tietynlaisten sopimusten, yritysten yhteenliitty- mien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten ja yhdenmukaistettujen menettelytapo- jen ryhm(cid:228)(cid:228). Ryhm(cid:228)poikkeus perustuu siis s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksiin, joissa m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n ne ominaisuudet, joita yritysten v(cid:228)lisill(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyill(cid:228) on oltava, jotta nii- den voitaisiin ilman etuk(cid:228)teistutkimusta katsoa t(cid:228)ytt(cid:228)- v(cid:228)n 3 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamiselle asetetut edellytykset. Perustamissopimuksen 87 artik- lassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) neuvosto antaa kaikki aiheelliset asetukset ja direktiivit 85 ja 86 artiklassa tarkoitettu- jen periaatteiden soveltamiseksi. T(cid:228)m(cid:228)n perusteella neuvosto on t(cid:228)h(cid:228)n menness(cid:228) antanut kolme valtuus- asetusta, eli asetuksen N:o 19/65/ETY (20), asetuksen (ETY) N:o 2821/71 (21) ja asetuksen (ETY) N:o 1534/91 (22), joissa komissio valtuutetaan julistamaan, ettei 85 artiklan 1 kohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty(cid:228) kieltoa sovel- leta tiettyihin sopimusryhmiin. 30. Nykyisin on voimassa seuraavat viisi vertikaa- lisia sopimuksia ja tekniikansiirtosopimuksia koskevaa jotka komissio on antanut ryhm(cid:228)poikkeusasetusta, asetuksen N:o 19/65/ETY nojalla: — komission asetus (ETY) N:o 1983/83, annettu 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1983, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinmyyntisopi- musten ryhmiin (23) — komission asetus (ETY) N:o 1984/83, annettu 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1983, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopi- musten ryhmiin (24) — komission asetus (EY) N:o 1475/95, annettu 28 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1995, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneu- vojen j(cid:228)lleenmyynti(cid:228) ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin (25) (20) EYVL 36, s. 6. 3. 1965, s. 533. (21) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2821/71 (EYVL L 285, 29. 12. 1971), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2473/72 (EYVL L 191, 29. 12. 1972). (22) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1534/91 (EYVL L 143, 7. 6. 1991, s. 1). (23) EYVL L 173, 30. 6. 1983, sellaisena kuin se on muutet- tuna komission asetuksella (EY) N:o 1582/97 (EYVL L 214, 6. 8. 1997, s. 2). (24) EYVL L 173, 30. 7. 1983, sellaisena kuin se on muutet- tuna komission asetuksella (EY) N:o 1582/97 (EYVL L 214, 6. 8. 1997, s. 2). (25) EYVL L 145, 29. 6. 1995, s. 25. C 132/12 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 — komission asetus (ETY) N:o 4087/88, annettu 30 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1988, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta luvakesopi- musten ryhmiin (26) — komission asetus (EY) N:o 240/96, annettu 31 p(cid:228)i- v(cid:228)n(cid:228) tammikuuta 1996, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tekniikansiirtoso- pimusten ryhmiin (27) Tarkistaessaan vertikaalisia rajoituksia koskevaa poli- tiikkaansa komissio esitti neuvostolle asetusehdotuksen asetuksen N:o 19/65/ETY muuttamisesta, jotta komis- siolle my(cid:246)nnett(cid:228)isiin riitt(cid:228)v(cid:228) toimivalta kaikki verti- kaaliset sopimukset kattavan ryhm(cid:228)poikkeusasetuksen antamiseen (28). 31. Neuvoston komissiolle asetuksella (ETY) N:o 2821/71 my(cid:246)nt(cid:228)m(cid:228)n toimivallan avulla komissio on voinut antaa seuraavat kaksi horisontaalisia sopimuk- sia koskevaa ryhm(cid:228)poikkeusasetusta: — komission asetus (ETY) N:o 417/85, annettu 19 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1984, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumis- sopimusten ryhmiin (29) — komission asetus (ETY) N:o 418/85, annettu 19 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1984, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten ryhmiin (30). Asetuksella (ETY) N:o 1534/91 komissio val- 32. tuutettiin antamaan ryhm(cid:228)poikkeusasetus, joka koskee vakuutusalaa: neuvoston asetus (ETY) N:o 1534/91, annettu 31 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1991, perustamissopi- muksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten, p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten ja yhdenmukaistettujen menet- telytapojen ryhmiin vakuutusalalla (31). 33. N(cid:228)iden ryhm(cid:228)poikkeusasetusten avulla yksit- t(cid:228)isten poikkeuslupahakemusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) on voitu v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228) huomattavasti. (26) EYVL L 359, 28. 12. 1988, s. 46. (27) EYVL L 31, 9. 2. 1996, s. 2. (28) EYVL C 365, 26. 11. 1998, s. 27. (29) EYVL L 53, 22. 2. 1985, s. 1, sellaisena kuin se on muu- tettuna komission asetuksella (EY) N:o 2236/97 (EYVL L 306, 11. 11. 1997, s. 12). (30) EYVL L 53, 22. 2. 1985, s. 5, sellaisena kuin se on muu- tettuna komission asetuksella (EY) N:o 2236/97 (EYVL L 306, 11. 11. 1997, s. 12). (31) EYVL L 398, 31. 12. 1992, s. 7. B. ILMOITUSTEN K(cid:190)SITTELYN NOPEUTTAMINEN 34. Kuten edell(cid:228) todettiin, komission tekem(cid:228)t muo- dolliset p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset edellytt(cid:228)v(cid:228)t erityisen raskaan menet- telyn noudattamista. Varsin pian osoittautuikin, ett(cid:228) komission oli k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vaikeaa soveltaa t(cid:228)t(cid:228) toimitettuihin menettely(cid:228) kaikkiin sen tutkittavaksi tapauksiin. Lupahakemusten k(cid:228)sittelyn nopeuttami- seksi komission yksik(cid:246)t ovat 1970-luvun alkupuolelta l(cid:228)htien turvautuneet asian k(cid:228)sittelyn lopettamista kos- kevien hallinnollisten kirjeiden laatimiseen. N(cid:228)iden kirjeiden avulla yritykselle voidaan tiedottaa, ett(cid:228) komission hallussa olevien tietojen perusteella ilmoi- tettu yritysten v(cid:228)linen yhteistoimintaj(cid:228)rjestely ei t(cid:228)yt(cid:228) 85 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksi(cid:228) (puuttu- mattomuustodistusta vastaava kirje) tai t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) poik- keuksen my(cid:246)nt(cid:228)miselle asetetut edellytykset (poikkeus- lupaa vastaava kirje). Hallinnolliset kirjeet allekirjoit- taa kilpailun p(cid:228)(cid:228)osaston (PO IV:n) johtaja. Niiden avulla on mahdollista nopeuttaa asioiden k(cid:228)sittely(cid:228) varsinkin siksi, ett(cid:228) n(cid:228)in v(cid:228)ltyt(cid:228)(cid:228)n yleens(cid:228) asetuksen N:o 17 19 ja 21 artiklassa tarkoitetuilta julkaisutoi- menpiteilt(cid:228) ja neuvoa-antavan komitean muodolliselta kuulemiselta, sek(cid:228) siksi, ett(cid:228) t(cid:228)ll(cid:246)in menettelyn eri vai- heita koskevat k(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)svelvoitteet v(cid:228)henev(cid:228)t. N(cid:228)iden kirjeiden k(cid:228)ytt(cid:246) on lis(cid:228)(cid:228)ntynyt eritt(cid:228)in nopeasti ja niit(cid:228) laaditaan t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) noin 150–200 vuodessa. Ilmoi- tettujen asioiden k(cid:228)sittelyst(cid:228) yli 90 prosenttia p(cid:228)(cid:228)- tet(cid:228)(cid:228)n nykyisin ep(cid:228)muodollisesti (laaditaan hallinnolli- lopete- nen kirje tai asian k(cid:228)sittely yksinkertaisesti taan (32)). 35. Hallinnollisten kirjeiden k(cid:228)ytt(cid:228)minen on osoit- tautunut hy(cid:246)dylliseksi ja niihin on yleens(cid:228) suhtauduttu my(cid:246)nteisesti. T(cid:228)h(cid:228)n k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n liittyy kuitenkin kaksi eiv(cid:228)t p(cid:228)(cid:228)asiallista ongelmaa. Hallinnolliset kirjeet t(cid:228)yt(cid:228) sellaisia julkisuudelle ja avoimuudelle asetettuja vaatimuksia, jotka periaatteessa koskevat hallintome- nettelyj(cid:228). Kirjeiden l(cid:228)hett(cid:228)mist(cid:228) edelt(cid:228)(cid:228) harvoin niiden julkaisu Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228), jossa kolmansille annettaisiin mahdollisuus esitt(cid:228)(cid:228) huomautuksensa asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 koh- dan mukaisesti. Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on kuitenkin t(cid:228)sment(cid:228)nyt kirjeiden oikeudellista asemaa 10. hein(cid:228)- kuuta 1980 antamassaan tuomiossa (33). Tuomioistui- men mukaan kirjeet eiv(cid:228)t ole puuttumattomuusp(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)ksi(cid:228) eiv(cid:228)tk(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta; ne eiv(cid:228)t sido kansal- lisia tuomioistuimia, joihin on vedottu kyseisten sopi- musten yhteensoveltumattomuudesta 85 artiklan m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)ysten kanssa. Kirjeet ovat oikeudellisesti merkityksel- (32) Monien asioiden k(cid:228)sittely lopetetaan vuosittain ilman p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228). Kysymys voi olla peruutetuista kanteluista tai ilmoituksista tai aiheettomiksi muuttuneista ilmoituksista, ilman p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) hyl(cid:228)tyist(cid:228) valituksista jne. (33) Asia 99/79, SA Lanc(cid:244)me ja Cosparfrance Nederland BV tuomio v. Etos BV ja Albert Heyn Supermarkt BV, 10. 7. 1980 (Kok. 1980, s. 2511). 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/13 lisi(cid:228) tosiseikkoja, jonka kansalliset tuomioistuimet ja viranomaiset ottavat yleens(cid:228) huomioon. C. KANTELUJEN HAJAUTETUN K(cid:190)SITTELYN EDIST(cid:190)MINEN 36. Asetuksen N:o 17 9 artiklan 1 kohdassa anne- taan komissiolle yksinomainen toimivalta ainoastaan julistaa 85 artiklan 3 kohdan nojalla, ett(cid:228) saman artik- lan 1 kohtaa ei sovelleta. Kansalliset tuomioistuimet ja j(cid:228)senvaltioiden viranomaiset voivat soveltaa perusta- missopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa ja erityisesti p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n nojalla teh- dyist(cid:228) hakemuksista. Komissio on moneen otteeseen ilmaissut, ett(cid:228) se toivoisi kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten k(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)n enemm(cid:228)n mahdollisuuttaan asioiden hajautettuun k(cid:228)sittelyyn. komissio tiedonantoa (35) Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on asiassa BRT (34) 37. vuonna 1974 antamastaan tuomiosta alkaen katsonut, ett(cid:228) koska 85 artiklan 1 kohdassa ja 86 artiklassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tyt kiellot voivat jo luonteensa puolesta aiheut- taa v(cid:228)litt(cid:246)mi(cid:228) vaikutuksia oikeussubjektien v(cid:228)lisiin suhteisiin, n(cid:228)ist(cid:228) artikloista on johdettavissa oikeuksia, joihin oikeussubjektit voivat vedota ja joita kansallis- ten tuomioistuinten on suojeltava. Jo 10 vuotta ennen komission ja kansallisten tuomioistuinten yhteisty(cid:246)st(cid:228) korosti XIII annettua kertomuksessaan (36) kilpailupolitiikkaa vuonna 1983 kansallisten oikeuskeinojen merkityst(cid:228) yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomisen toteamisessa. Useimmissa my(cid:246)hemmiss(cid:228) kertomuksissa komissio on pahoitellut sit(cid:228), ett(cid:228) asiassa on edistytty hitaasti (37). Asiassa Delimitis antamassaan tuomiossa (38) yhteis(cid:246)- jen tuomioistuin vahvisti, ett(cid:228) kansallinen tuomioistuin voi soveltaa v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti 85 artiklan 1 kohtaa arvioi- dessaan, ett(cid:228) kyseess(cid:228) olevassa asiassa ei voida sovel- taa 85 artiklan 3 kohtaa. Tuomioistuin my(cid:246)s tunnusti kansallisten tuomioistuinten toimivallan toteuttaa v(cid:228)li- aikaisia toimenpiteit(cid:228) kansallisen prosessioikeuden yksityiskohtaisten s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukaisesti (39) ja antaa koskevassa (34) Asia 127/73, ”BRT I”, tuomio 30. 1. 1974 (Kok. 1974, s. 51). (35) Tiedonanto komission ja kansallisten tuomioistuinten v(cid:228)lisest(cid:228) yhteisty(cid:246)st(cid:228) sovellettaessa EY:n perustamissopi- muksen 85 ja 86 artiklan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228) (EYVL C 39, 13. 2. 1993, s. 6). (36) XIII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus, 1983, 217 kohta. (37) Vrt. varsinkin XV (1985, 38 kohta), XVI (1986, 40 kohta), XVII (1987, 55 kohta) ja XXI kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1991, 69 kohta). (38) Asia C-234/89, Stergios Delimitis v. Henniger Br(cid:228)u AG, tuomio 28. 2. 1991 (Kok. 1991, s. I-935). (39) Edell(cid:228) alaviitteess(cid:228) 38 mainitussa asiassa Delimitis annettu tuomio, 52 perustelukappale. t(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) my(cid:246)nteinen arvio 85 artiklan 3 koh- dan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten sovellettavuudesta. Tuomioistuin totesi lis(cid:228)ksi, ett(cid:228) rajoittaakseen sit(cid:228) riski(cid:228), ett(cid:228) kan- salliset tuomioistuimet tekev(cid:228)t komission tekemien tai kaavailemien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten kanssa ristiriitaisia p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228), kansalliset tuomarit voivat ottaa yhteytt(cid:228) komissioon hankkiakseen silt(cid:228) tarpeellisia tietoja, edellytt(cid:228)en ett(cid:228) komissio voi antaa kyseisi(cid:228) tietoja. T(cid:228)m(cid:228)n tuomion perusteella komissio antoi vuonna 1993 edell(cid:228) maini- tun tiedonannon komission ja kansallisten tuomiois- tuinten v(cid:228)lisest(cid:228) yhteisty(cid:246)st(cid:228). Tiedonannolla selkeytet- tiin yhteisty(cid:246)n oikeudellista kehyst(cid:228) ja t(cid:228)smennettiin k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228), jotta kansalliset tuomioistuimet voisivat osallistua enemm(cid:228)n 85 ja 86 artiklan t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanoon. Tiedonannossa m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n erityisesti olosuhteet, joissa tuomioistuimet voivat pyyt(cid:228)(cid:228) komis- siolta menettely(cid:228), oikeudellisia seikkoja tai tosiseik- koja koskevia tietoja. 1997 tavoin vuonna Samalla julkaistussa 38. tiedonannossa komission ja kansallisten viranomaisten v(cid:228)lisest(cid:228) yhteisty(cid:246)st(cid:228) (40) t(cid:228)smennet(cid:228)(cid:228)n ne periaatteet, joiden mukaan asioiden k(cid:228)sittely voidaan kohdentaa kansallisten kilpailuviranomaisten ja komission v(cid:228)lill(cid:228). Tiedonannossa kehotetaan my(cid:246)s yrityksi(cid:228) k(cid:228)(cid:228)ntym(cid:228)(cid:228)n useammin kansallisten kilpailuviranomaisten puoleen 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan noudattamista koskevissa asioissa. Tiedonannon p(cid:228)(cid:228)tavoitteena oli komissiolle esitett(cid:228)vien kantelujen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)n v(cid:228)hent(cid:228)mi- nen niiden asioiden osalta, joita kansalliset viranomai- set voivat k(cid:228)sitell(cid:228) tehokkaasti. saavuttaneet Edell(cid:228) mainitut kaksi hajauttamiseen t(cid:228)ht(cid:228)(cid:228)v(cid:228)(cid:228) 39. tiedonantoa ovat my(cid:246)s toimivuutensa rajat nykyisess(cid:228) s(cid:228)(cid:228)ntelyj(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228). Kantelijat ep(cid:228)- r(cid:246)iv(cid:228)t edelleen kansallisten tuomioistuinten tai kilpai- luviranomaisten puoleen k(cid:228)(cid:228)ntymist(cid:228), jos he kokevat joutuneensa k(cid:228)rsim(cid:228)(cid:228)n yhteis(cid:246)n oikeuden vastaisesta toiminnasta. Kansallisen menettelyn kohteena olevilla yrityksill(cid:228) on edelleen mahdollisuus ilmoittaa yhteis- toimintaj(cid:228)rjestelyist(cid:228)(cid:228)n komissiolle est(cid:228)(cid:228)kseen kansal- listen viranomaisten toiminnan. Kuten jo todettiin, komission aloittaessa asiassa menettelyn kansallisten viranomaisten toimivalta lakkaa automaattisesti (ase- tuksen N:o 17 9 artiklan 3 kohta) ja tuomioistuimet voivat lyk(cid:228)t(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tekemist(cid:228) asiassa odottaak- seen komission ratkaisua. Tietoisena edell(cid:228) mainitusta ongelmasta komissio on nimenomaisesti k(cid:228)sitellyt kil- pailuviranomaisten kanssa teht(cid:228)v(cid:228)(cid:228) yhteisty(cid:246)t(cid:228) koske- van tiedonannon 57 kohdassa ilmoituksia, joiden tar- koituksena on ensisijaisesti est(cid:228)(cid:228) kansallinen menet- (40) Komission tiedonanto komission ja j(cid:228)senvaltioiden kilpai- luviranomaisten v(cid:228)lisest(cid:228) yhteisty(cid:246)st(cid:228) Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamisalaan kuuluvien (EYVL C 313, k(cid:228)sittelyss(cid:228) 15. 12. 1997, s. 3). asioiden C 132/14 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 tely. Komissio totesi olevan perusteltua, ettei n(cid:228)it(cid:228) ilmoituksia k(cid:228)sitell(cid:228) kiireellisin(cid:228). On kuitenkin valitet- tavasti todettava, ett(cid:228) yhteisty(cid:246)menetelm(cid:228)t kansallisten viranomaisten kanssa eiv(cid:228)t ole viel(cid:228) toistaiseksi osoit- tautuneet niin menestyksekk(cid:228)iksi kuin odotettiin, sill(cid:228) komissiolla on edelleen yksinomainen toimivalta perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan sovelta- miseen. P(cid:190)(cid:190)TELM(cid:190)T 40. Komissio on siis onnistunut v(cid:228)hent(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n ilmoi- tusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228), mutta sen on kuitenkin pit(cid:228)nyt tyyty(cid:228) siihen, ett(cid:228) vakavimmat kilpailunrajoitukset, joista ei yleens(cid:228) ilmoiteta, ovat j(cid:228)(cid:228)neet v(cid:228)hemm(cid:228)lle huomiolle. Lis(cid:228)ksi komissio ei pysty lopettamaan kaikkien k(cid:228)sitte- lemiens(cid:228) asioiden menettely(cid:228) kohtuullisessa ajassa muodollisella p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228), mik(cid:228) on yritysten oikeusvar- muuden kannalta haitallista. Edell(cid:228) esitetyn perusteella voidaan todeta, ett(cid:228) t(cid:228)h(cid:228)n menness(cid:228) toteutetuilla toi- menpiteill(cid:228) ei p(cid:228)(cid:228)st(cid:228) en(cid:228)(cid:228) eteenp(cid:228)in ja ett(cid:228) perusteelli- sempien uudistusten suunnittelu on n(cid:228)in ollen tarpeen. T(cid:228)m(cid:228) on yh(cid:228) v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:246)m(cid:228)mp(cid:228)(cid:228), sill(cid:228) kansallisten markkinoiden syvempi yhdentyminen k(cid:228)rjist(cid:228)(cid:228) kilpai- lua rajoittavien menettelyjen vaikutuksia ja edellytt(cid:228)(cid:228) komissiota lis(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n kaikkein haitallisimpien kilpai- lunrajoitusten vastaista toimintaansa. Yli 20 j(cid:228)senvalti- oon laajentuneessa unionissa ei ole en(cid:228)(cid:228) mahdollista yll(cid:228)pit(cid:228)(cid:228) Brysseliin keskittynytt(cid:228) ennakkovalvontaa, joka edellytt(cid:228)isi tuhansien yritysten v(cid:228)listen yhteistoi- mintaj(cid:228)rjestelyjen yksitt(cid:228)ist(cid:228) tutkimista. T(cid:228)llainen j(cid:228)r- jestelm(cid:228) olisi raskas ja tehoton ja asettaisi liiallisia vaatimuksia talouden toimijoille. II LUKU UUDISTUKSEN V(cid:190)LTT(cid:190)M(cid:190)TT(cid:214)MYYS I Tavoitteet A. VALVONNAN TEHOKKUUDEN VARMISTAMINEN 41. Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan a alakohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten tavoitteena on varmistaa sakoin ja uhkasakoin, ett(cid:228) 85 artiklan 1 kohdassa ja 86 kohdassa tarkoitettuja kieltoja noudatetaan. Kysei- sen kohdan b alakohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) valvontaj(cid:228)r- jestelm(cid:228)ss(cid:228) on otettava huomioon yht(cid:228)(cid:228)lt(cid:228) tarve tur- vata tehokas valvonta ja toisaalta tarve yksinkertaistaa hallintoa niin paljon kuin mahdollista. Tasapainon l(cid:246)y- t(cid:228)minen politiikan tehokkuuden ja valvonnan yksin- kertaistamisen v(cid:228)lill(cid:228) ohjaa siis valintaa eri uudistus- vaihtoehtojen v(cid:228)lill(cid:228). 42. Pyrkiess(cid:228)(cid:228)n l(cid:246)yt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n t(cid:228)llaisen tasapainon ja t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228)kseen teht(cid:228)v(cid:228)ns(cid:228) toimielimen(cid:228) komissiolla on mielest(cid:228)(cid:228)n oltava k(cid:228)yt(cid:246)ss(cid:228)(cid:228)n menettelys(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t, jotka mahdollistavat ensiksikin sen voimavarojen keskitt(cid:228)- misen kaikkien vakavimpien kilpailunrajoitusten vas- taiseen toimintaan ja toiseksi yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)- jen soveltamisen hajauttamisen siten, ett(cid:228) kilpailupoli- tiikka s(cid:228)ilyy silti yhten(cid:228)isen(cid:228) yhteis(cid:246)n alueella. Komis- sio katsoo, ett(cid:228) menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen on kevennett(cid:228)v(cid:228) yrityksi(cid:228) kuormittavia hallinnollisia velvoitteita ja var- mistettava samalla yritysten riitt(cid:228)v(cid:228) oikeusvarmuuden taso. 1. Perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisen kohdentaminen Jo vuonna 1961 pyydetyss(cid:228) lausunnossa (41) 43. talous- ja sosiaalikomitea havaitsi komission asetuseh- dotuksessa esitettyyn pakolliseen ilmoitusj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n liittyv(cid:228)n riskej(cid:228). Talous- ja sosiaalikomitea totesikin 28. maaliskuuta 1961 annetussa lausunnossaan, ett(cid:228) t(cid:228)llainen ilmoitusmenettely, joidenkin mielest(cid:228) vaikuttaa keinolta havaita paremmin kilpai- lulle haitalliset yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt, uhkaa k(cid:228)yt(cid:228)n- n(cid:246)ss(cid:228) k(cid:228)(cid:228)nt(cid:228)(cid:228) komission huomion pois sen varsinai- sesta teht(cid:228)v(cid:228)st(cid:228) aiheuttamalla sille liikaa hallinnollisia teht(cid:228)vi(cid:228), jotka est(cid:228)v(cid:228)t sit(cid:228) tutkimasta perusteellisesti yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) sopimuksia ja niiden todellisia vaiku- tuksia (42). joka voi toki 44. Talous- ja sosiaalikomitean kuvailema tilanne on itse asiassa toteutunut. Jos tarkastellaan komission toiminnasta laadittuja tuoreita tilastoja, voidaan tode- (41) Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimm(cid:228)ist(cid:228) t(cid:228)y- t(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoasetusta koskeva lausunto, 28. 3. 1961. (42) Alleviivaus lis(cid:228)tty. 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/15 taan, ett(cid:228) ilmoitusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) tekee eritt(cid:228)in vaikeaksi kilpailua rajoittavien menettelytapojen vastaisen aktii- visen politiikan harjoittamisen. Vuosina 1988–1998 komission omasta aloitteestaan k(cid:228)ynnist(cid:228)mien menet- telyjen (43) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) oli vain 13 prosenttia kirjatuista uusista asioista. T(cid:228)m(cid:228) osoittaa, ett(cid:228) komissio on v(cid:228)hi- tellen joutunut jossa se toimii pitk(cid:228)lti vain sille osoitettujen ilmoitusten ja valitusten perus- teella. On my(cid:246)s todettava, ett(cid:228) komission muodolliset p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset muodostavat vain keskim(cid:228)(cid:228)rin 6 prosenttia p(cid:228)(cid:228)ttyneist(cid:228) tapauksista. tilanteeseen, ja oikeudelliset keinot jolloin ne voivat nopeasti j(cid:228)rjest(cid:228)(cid:228) tarkastuksia. Useimmilla on k(cid:228)yt(cid:246)ss(cid:228)(cid:228)n tarpeelliset henkil(cid:246)st(cid:246)resurs- sit (44) sellaisen rikkomisen lopettamiseksi, joka kohdistuu p(cid:228)(cid:228)asiassa kyseisen maan alueelle. Kansalliset viranomaiset ovat l(cid:228)hem- p(cid:228)n(cid:228) kantelijoita, jotka k(cid:228)(cid:228)ntyv(cid:228)t luontevammin kan- sallisen viranomaisen kuin komission puoleen. Jos kan- telijat vetoavat samanaikaisesti sek(cid:228) yhteis(cid:246)n ett(cid:228) kan- salliseen oikeuteen, j(cid:228)senvaltioiden kilpailuviranomai- set, samalla tavoin kuin kansalliset tuomioistuimet, voivat soveltaa kumpaakin lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228). Kansalliset tuomioistuimet komissiota paremmin k(cid:228)sittelem(cid:228)(cid:228)n tiettyj(cid:228) kanteluja. Ne voivat puuttua asioiden kulkuun nopeasti v(cid:228)lip(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksill(cid:228) ja, toisin kuin komissio, p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) rikkomisesta k(cid:228)rsineille maksettavista vahingonkorvauksista. puolestaan soveltuvat 47. Menettelys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen uudenaikaistamisen pit(cid:228)isi siis poistaa ne yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n hajautetun soveltamisen esteet, jotka nykyisin aiheutuvat komis- sion yksinomaisesta toimivallasta soveltaa 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228). Tavoitteena on, ett(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228) voisi soveltaa kulloisessakin asiassa tehokkain taho. T(cid:228)llainen toimenpide ei kuitenkaan saisi miss(cid:228)(cid:228)n tapauksessa haitata yhteis(cid:246)n oikeuden yhdenmukaista tulkintaa tai johtaa siihen, ett(cid:228) samaa asiaa k(cid:228)sittele- v(cid:228)t useat kansalliset viranomaiset voisivat tehd(cid:228) keske- n(cid:228)(cid:228)n ristiriitaisia p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228). B. HALLINNOLLISEN VALVONNAN YKSINKERTAISTAMINEN 1. Lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228) ei ole v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)t(cid:246)n Yritysten v(cid:228)liset kilpailua rajoittavat yhteistoi- 48. mintaj(cid:228)rjestelyt kielt(cid:228)v(cid:228)n j(cid:228)rjestelm(cid:228)n moitteeton toi- minta ei edellyt(cid:228) lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n olemassaoloa. K(cid:228)y- t(cid:246)ss(cid:228) on my(cid:246)s muita j(cid:228)rjestelmi(cid:228), jotka yhteis(cid:246)n oike- utta vastaavalla tavalla perustuvat periaatteeseen, jonka mukaan kilpailua rajoittavat yhteistoimintaj(cid:228)r- jestelyt ovat kiellettyj(cid:228), eik(cid:228) niiden yhteydess(cid:228) esiinny hallinnollista ilmoitus- ja lupamenettely(cid:228). Kieltoj(cid:228)rjes- telm(cid:228)n edellytyksen(cid:228) ei ole se, ett(cid:228) kaikki yritysten v(cid:228)liset yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt oletetaan oikeudenvas- (44) Vuoden 1998 alussa j(cid:228)senvaltioissa oli arviolta 1 222 vir- kamiest(cid:228) k(cid:228)sittelem(cid:228)ss(cid:228) yrityskeskittymi(cid:228), yhteistoiminta- j(cid:228)rjestelyj(cid:228) ja m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman v(cid:228)(cid:228)rink(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) koskevia asioita verrattuna komission 153 virkamieheen. N(cid:228)ihin lukuihin on suhtauduttava eritt(cid:228)in varovaisesti ja niiden on tarkoitus olla vain suuntaa-antavia, sill(cid:228) vertailu j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lill(cid:228) on varsin vaikeaa. Tiedot ovat per(cid:228)isin FIDEn (Fe´de´ration internationale pour le droit europe´en) XVIII kokouksesta, joka pidettiin Tukholmassa 3. —6. kes(cid:228)kuuta 1998. National Application of Commu- nity Competition Law, J. Temple Langin laatima yleisker- tomus, s. 265 (j(cid:228)senvaltiokohtaisia tietoja varten ks. ker- tomus). 45. Nyt vaikuttaakin tarpeelliselta kohdentaa uudel- leen 85 artiklan soveltamista, jotta komissio voisi panostaa resurssejaan kartellien vastaisiin toimenpitei- siin erityisesti keskittyneill(cid:228) ja vapautuvilla markki- noilla. Sen sijaan, ett(cid:228) komissio vain toimii sille toimi- tettujen lukuisten ilmoitusten perusteella, sen pit(cid:228)isi voida tehd(cid:228) aloitteita ja k(cid:228)ynnist(cid:228)(cid:228) omasta aloittees- taan menettelyj(cid:228) sellaisia yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimin- taj(cid:228)rjestelyj(cid:228) tai m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman v(cid:228)(cid:228)rink(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) vas- taan, jotka vakavasti rajoittavat kilpailua ja uhkaavat markkinoiden yhten(cid:228)isyytt(cid:228). 2. Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamisen hajauttaminen 46. Yli 20 j(cid:228)senvaltioon laajentuneessa yhteis(cid:246)ss(cid:228) kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomisen keskitetty valvonta ja ehk(cid:228)iseminen olisi yh(cid:228) v(cid:228)hemm(cid:228)n tehokasta ja perus- teltua. Siksi on tarpeen hajauttaa s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen sovelta- mista enemm(cid:228)n j(cid:228)senvaltioiden kilpailuviranomaisten ja kansallisten tuomioistuinten teht(cid:228)v(cid:228)ksi. Kilpailuvi- ranomaisilla on merkitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) etua tietyn tyyppisten asi- oiden k(cid:228)sittelemisess(cid:228) tehokkaasti. Viranomaiset tunte- vat yleens(cid:228) hyvin paikalliset markkinat sek(cid:228) kansalliset toimijat. Er(cid:228)iden kansallisten kilpailuviranomaisten organisaatio kattaa koko kyseess(cid:228) olevan maan alueen, (43) Kysymys on menettelyist(cid:228), jotka on aloitettu yksinomaan komission aloitteesta rikkomisten havaitsemiseksi ja pois- tamiseksi. C 132/16 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 taisiksi, vaan oikeudenvastaisiksi katsotaan ainoastaan sellaiset j(cid:228)rjestelyt, jotka rajoittavat kilpailua tuntu- vasti ja jotka eiv(cid:228)t t(cid:228)yt(cid:228) poikkeuksen soveltamisedelly- tyksi(cid:228). Yritysten ei siis tarvitse hyv(cid:228)ksytt(cid:228)(cid:228) sopimuksi- aan hallintoviranomaisella. Perustamissopimuksen 85 artiklaan sis(cid:228)ltyv(cid:228)(cid:228) kieltoa voidaan hyvin noudattaa my(cid:246)s j(cid:228)lkik(cid:228)teisvalvonnan keinoin, jonka tarkoituk- sena on kumota vain 85 artiklaa kokonaisuudessaan rikkovat sopimukset. T(cid:228)m(cid:228) on merkityksellist(cid:228) erityi- sesti siksi, ett(cid:228) 35 vuoden soveltamisen j(cid:228)lkeen s(cid:228)(cid:228)n- n(cid:246)ksest(cid:228) on tullut yritysten kannalta selke(cid:228)mpi ja ne pystyv(cid:228)t paremmin ennakoimaan sen soveltamista. Joka tapauksessa on mahdotonta ajatella, ett(cid:228) laajen- ilmoitet- tuneessa Euroopan unionissa yritysten olisi tava tuhansia sopimuksia ja komission teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) olisi niiden tutkiminen. 49. Nykyinen erottelu 85 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon v(cid:228)lill(cid:228) on keinotekoinen ja vastoin 85 artiklan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten yhteenkuuluvuutta, jonka mukaan artiklan soveltaminen edellytt(cid:228)(cid:228) sopi- muksen kaikkien vaikutusten taloudellista analysoin- tia (45). 2. Yritysten hallinnollisten velvoitteiden kevent(cid:228)mi- nen ja riitt(cid:228)v(cid:228)n oikeusvarmuuden tason varmista- minen Kun vuonna 1962 oli tarpeen varmistaa komis- 50. sion tiedonsaanti ilmoitusj(cid:228)rjestelm(cid:228)n avulla, tilanne on sittemmin muuttunut perusteellisesti eik(cid:228) ilmoitus- velvollisuuden yll(cid:228)pit(cid:228)minen ole en(cid:228)(cid:228) yht(cid:228) perusteltua sen aiheuttaman rasituksen vuoksi. Oikeudellinen ymp(cid:228)rist(cid:246) on yksi yritysten kilpailukykyyn vaikutta- vista tekij(cid:246)ist(cid:228) ja yritysten kilpailukyky(cid:228) on edistett(cid:228)v(cid:228) mahdollisimman suuressa m(cid:228)(cid:228)rin. Nykyisin yritysten tuotanto- ja liiketoimintastrategiassa on otettava huo- mioon velvollisuus ilmoittaa yritysten v(cid:228)lisist(cid:228) yhteis- toimintaj(cid:228)rjestelyist(cid:228) komissiolle, jotta yritykset voivat varmistua siit(cid:228), etteiv(cid:228)t niiden hankkeet riko yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) velvoite aiheuttaa merkitt(cid:228)vi(cid:228) kustannuksia etenkin keskisuurille yrityksille. Kilpailu- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen uudenaikaistamisen yhten(cid:228) tavoitteena onkin oltava se, ettei yritysten v(cid:228)list(cid:228) yhteisty(cid:246)t(cid:228) estet(cid:228) tapauksissa, joissa yritysten vapauttaminen nykyiseen ilmoitusj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n liittyvist(cid:228) velvoitteista ei uhkaa kilpailua. neiden ja t(cid:228)smennettyjen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen ansiosta. T(cid:228)h(cid:228)n on johtanut sek(cid:228) komission yli kolmikymmenvuotinen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksentekok(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) ja yhteis(cid:246)jen tuomioistuimen oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) ett(cid:228) lukuisat muut annetut yleiset s(cid:228)(cid:228)n- n(cid:246)kset, kuten ryhm(cid:228)poikkeusasetukset, tiedonannot ja suuntaviivat. Uudistuksella on pyritt(cid:228)v(cid:228) varmistamaan yritysten kohtuullisen oikeusvarmuuden tason s(cid:228)ilymi- nen. S(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen pit(cid:228)isi siis olla mahdollisimman sel- keit(cid:228), jotta yritykset voisivat itse arvioida yhteistoimin- taj(cid:228)rjestelyj(cid:228)(cid:228)n. Asianmukaisten ennaltaehk(cid:228)isevien ja korjaavien keinojen avulla pit(cid:228)isi lis(cid:228)ksi varmistaa, ett(cid:228) toimivaltaiset viranomaiset (komissio, kansalliset kilpailuviranomaiset soveltavat s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) johdonmukaisesti. tuomioistuimet) ja II Vaihtoehdot Yritysten yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyj(cid:228) koskevan 52. valvontaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n uudistamisen eri vaihtoehtoja on arvioitava valvonnan tehokkuuden ja hallinnon yksin- kertaistamisen n(cid:228)k(cid:246)kulmasta. Vaihtoehtojen on my(cid:246)s mahdollistettava kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen johdonmukainen ja yhten(cid:228)inen soveltaminen sek(cid:228) yritysten kohtuullinen oikeusvarmuuden taso. 53. S(cid:228)(cid:228)dett(cid:228)ess(cid:228) yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)r- jestelyj(cid:228) koskevasta kieltoj(cid:228)rjestelm(cid:228)st(cid:228) on teht(cid:228)v(cid:228) perustavaa laatua oleva valinta. On joko sovellettava hallinnollista lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) tai lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vah- vistettuihin poikkeuksiin perustuvaa j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228). Hal- linnolliset lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)t perustuvat lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) asetettuun yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen kieltoon (yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) 85 artiklan 1 kohta), jonka voi kumota vain asiassa toimivaltaisen julkisen viranomaisen tekem(cid:228) asiaa koskevaa oikeuk- sia perustava p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s. Kun kilpailua rajoittavien sopi- musten kiellosta on seuraamuksena t(cid:228)llaisten sopimus- ten mit(cid:228)tt(cid:246)myys, merkitsee se sit(cid:228), ett(cid:228) yritysten v(cid:228)liset jos viran- yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt ovat mit(cid:228)tt(cid:246)mi(cid:228), omainen ei ole my(cid:246)nt(cid:228)nyt niille lupaa. Lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- n(cid:246)ss(cid:228) vahvistettuihin poikkeuksiin perustuvassa j(cid:228)rjes- telm(cid:228)ss(cid:228) kilpailua rajoittavien sopimusten kieltoa ei sit(cid:228) vastoin sovelleta sellaisiin sopimuksiin, jotka t(cid:228)yt- t(cid:228)v(cid:228)t tietyt lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vahvistetut edellytykset. N(cid:228)iden edellytysten kokonaisuus muodostaa poikke- uksen kieltoperiaatteeseen. 51. Toisaalta yritysten oikeusvarmuuden taso on nykyisin riitt(cid:228)v(cid:228) voimassa olevien selkeiden, kehitty- (45) Asia 13/61, Kledingverkoopbedrijf de Geus en Uitdengo- gerd v. Robert Bosch GmbH ym. , tuomio 6. 4. 1962 (Kok. 1962, s. 89) ja asia 58/77, Ets. A. de Bloos SPRL v. Socie´te´ en Commandite par Actions Bouyer (Kok. 1977, s. 2359). 54. Edell(cid:228) on kerrottu syyt, jotka vuonna 1962 joh- tivat lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottoon yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)- d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228). Komission toimintaedellytyksiss(cid:228) tapahtu- johtaneet valvontaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n neet muutokset ovat muuttamisen tarpeen pohtimiseen. Viime vuosina on tehty erilaisia asiaa koskevia ehdotuksia: toisissa kan- natetaan hallinnollista lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) ja pyrit(cid:228)(cid:228)n sen toisissa tehostamiseen ja k(cid:228)sittelyn nopeuttamiseen, 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/17 taas tavoitellaan perusteellisempaa uudistusta ja lain- s(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vahvistetun poikkeuksen v(cid:228)lit(cid:246)nt(cid:228) sovel- lettavuutta. A. HALLINNOLLISEN LUPAJ(cid:190)RJESTELM(cid:190)N KEHITT(cid:190)MINEN 55. Nykyisen j(cid:228)rjestelm(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)asiallisia puutteita ovat ensiksikin se, ettei komissio pysty keskitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n voimavarojaan vakavimpien kilpailunrajoitusten vas- taiseen toimintaan, toiseksi komission kykenem(cid:228)tt(cid:246)- myys tutkia sille toimitetut asiat ja tehd(cid:228) niit(cid:228) koske- vat muodolliset p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset kohtuullisessa ajassa ja var- mistaa samalla yritysten riitt(cid:228)v(cid:228) oikeusvarmuuden taso sek(cid:228) kolmanneksi esteet yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautetulle soveltamiselle kansallisissa tuomioistui- missa ja kilpailuviranomaisissa. N(cid:228)iden ongelmien rat- kaisemiseksi on tehty monia ehdotuksia, joilla pyrit(cid:228)(cid:228)n parantamaan nykyisen j(cid:228)rjestelm(cid:228)n toimintaa. van laajempaa soveltamista. Jos 85 artiklan 1 kohdan nojalla analysoitaisiin j(cid:228)rjestelm(cid:228)llisemmin rajoittavien yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen kilpailulle hy(cid:246)dyllisi(cid:228) ja haitallisia vaikutuksia, 85 artiklan 3 kohdan sis(cid:228)lt(cid:246) menett(cid:228)isi merkityksens(cid:228). Vain perustamissopimusta tarkistamalla voitaisiin kuitenkin p(cid:228)(cid:228)ty(cid:228) t(cid:228)llaiseen muutokseen. Olisi kuitenkin ep(cid:228)tarkoituksenmukaista toimia siten, ett(cid:228) 85 artiklan 3 kohta menett(cid:228)isi artik- lan soveltamisen kannalta merkityksens(cid:228), koska juuri t(cid:228)h(cid:228)n m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ykseen itse asiassa sis(cid:228)ltyy rule of reason -periaate. Lis(cid:228)ksi olisi riskialtista perustaa kilpailu- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen uudenaikaistaminen sellaisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksenteko- k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n kehittymiselle, joka edellytt(cid:228)isi vahvistusta yhteis(cid:246)n tuomioistuimilta. T(cid:228)llainen l(cid:228)hestymistapa tekisi uudenaikaistamisen riippuvaiseksi komission k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi toimitetuista asioista ja sen toteuttami- nen voisi kest(cid:228)(cid:228) useita vuosia. T(cid:228)m(cid:228)n vaihtoehdon vaarana on my(cid:246)s poikkeaminen 85 artiklan 3 kohdan p(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228). M(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksen tarkoituksenahan oli vah- vistaa s(cid:228)(cid:228)ntelypuitteet yritysten v(cid:228)listen yhteistoimin- taj(cid:228)rjestelyjen taloudelliselle arvioinnille, eik(cid:228) suinkaan mahdollistaa kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamatta j(cid:228)tt(cid:228)minen poliittisten tarkoitusperien vuoksi. 1. 85 artiklan tulkinta 56. Yhten(cid:228) ehdotettuna vaihtoehtona on 85 artiklan tulkinnan muuttaminen siten, ett(cid:228) yritysten v(cid:228)lisen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyn kielteisten ja my(cid:246)nteisten vai- kutusten analysointi sis(cid:228)llytett(cid:228)isiin 85 artiklan 1 koh- dan mukaiseen arviointiin. Artiklan 3 kohdassa tarkoi- tetun poikkeuksen soveltaminen rajoitettaisiin t(cid:228)m(cid:228)n- kaltaisessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) vain sellaisiin tapauksiin, joissa kilpailupolitiikan sovittaminen muihin yhteis(cid:246)n politiikkoihin katsottaisiin kilpailutekij(cid:246)it(cid:228) koskevan analyysin tuloksia t(cid:228)rke(cid:228)mm(cid:228)ksi. T(cid:228)m(cid:228) merkitsisi sit(cid:228), ett(cid:228) 85 artiklan 1 kohtaa tulkittaisiin ns. rule of reason-periaatteen pohjalta (46). T(cid:228)llainen j(cid:228)rjestely kevent(cid:228)isi yritysten ilmoittamisvelvollisuutta, koska niiden ei ilmoittaa sopimuksia saadakseen tarvitsisi puuttumattomuustodistuksen. 2. 85 artiklan 3 kohdan hajautettu soveltaminen Er(cid:228)s niist(cid:228) syist(cid:228), joiden vuoksi komission on 58. vaikea kohdentaa toimintansa asioihin, joihin liittyy todellista yhteis(cid:246)n etua, perustuu komission monopoli- asemaan 85 artiklan 3 kohdan soveltajana. Toisinaan on ehdotettu asetuksen N:o 17 9 artiklan 1 kohdan kumoamista, jotta voitaisiin muuttaa nykyist(cid:228) toimi- valtajakoa ja antaa kilpailuviranomaisille mahdollisuus soveltaa 85 artiklaa t(cid:228)ysim(cid:228)(cid:228)r(cid:228)isesti tekem(cid:228)ll(cid:228) oikeuk- sia perustavia poikkeuslupap(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228). T(cid:228)st(cid:228) vaihtoeh- dosta on kehitetty useita erilaisia muunnelmia toimi- valtajaossa sovellettavien kriteerien perusteella. 57. Komissio on jo rajoitetusti noudattanut t(cid:228)llaista l(cid:228)hestymistapaa ja se on arvioinut 85 artiklan 1 koh- dan nojalla er(cid:228)iden yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)r- jestelyjen kilpailua edist(cid:228)vi(cid:228) ja rajoittavia piirteit(cid:228). Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on hyv(cid:228)ksynyt t(cid:228)m(cid:228)n l(cid:228)hesty- mistavan (47). artiklan Perustamissopimuksen rakenne ei kuitenkaan mahdollista t(cid:228)m(cid:228)n l(cid:228)hestymista- 85 (46) Kilpailuoikeuden alalla toimivaltaisten viranomaisten tai tuomioistuimien k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) tarkastella yritysten v(cid:228)lisen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyn kilpailua edist(cid:228)vi(cid:228) ja sit(cid:228) hait- taavia piirteit(cid:228) p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)ess(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)rjestelyn mahdollisesta kiel- t(cid:228)misest(cid:228). (47) Ks. esim. asia 258/78, L. C. Nungesser KG ja Kurt Eisele v. Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio, tuomio 8. 6. 1982 (Kok. 1982, s. 2015); asia 161/84, Pronuptia de Paris GmbH v. Pronuptia de Paris Irmgard Schillgalis, tuomio 28. 1. 1986 (Kok. 1986, s. 353). 59. Ensimm(cid:228)inen n(cid:228)ist(cid:228) liittyy 85 artiklan 3 kohtaa koskevan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanovallan jakamiseen ja asioiden k(cid:228)sittelyn kohdentamiseen komission ja kilpailuviran- omaisten v(cid:228)lill(cid:228) asian painopisteen mukaan (”Schwer- punkttheorie”) (48). T(cid:228)t(cid:228) painopistett(cid:228) m(cid:228)(cid:228)ritett(cid:228)ess(cid:228) tulisi ottaa huomioon paitsi sopimuksen tai menettely- tavan aiheuttamat vaikutukset my(cid:246)s kilpailun teho- kasta suojelua koskeva tarve. Tiettyjen yhteis(cid:246)n kan- nalta merkitt(cid:228)vien asioiden k(cid:228)sittely varattaisiin kui- tenkin komissiolle. Kyse olisi erityisesti asioista, jotka koskevat uutta oikeudellista ongelmaa sek(cid:228) perusta- missopimuksen 90 artiklan soveltamista. (48) Arbeitsunterlage f(cid:252)r die Sitzung des Arbeitskreises Kar- tellamt am 8. und 9. Oktober 1998: „Praxis und Perspek- tiven der dezentralen Anwendung des EG-Wettbewerbs- rechts“ (http://www. bundeskartellamt. de). C 132/18 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 60. T(cid:228)m(cid:228) vaihtoehto ei v(cid:228)henn(cid:228) ilmoitusten koko- naism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228), vaan siin(cid:228) tyydyt(cid:228)(cid:228)n jakamaan nykyisten ja tulevien asioiden k(cid:228)sittely komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten kesken. Se ei tarjoa mahdolli- jolla estet(cid:228)(cid:228)n kaikkein suutta tehostaa toimintaa, vakavimmat rikkomistapaukset, joista ei l(cid:228)hes koskaan ilmoiteta. T(cid:228)llainen vaihtoehto ei olisi kovin tehokas, sill(cid:228) kansallisten viranomaisten k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi soveltuvia ilmoituksia on melko v(cid:228)h(cid:228)n. Kansallisten viranomaisten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseth(cid:228)n ovat t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanokelpoisia vain viranomaisten toimivalta-alu- eella, eiv(cid:228)tk(cid:228) siis mahdollista sellaisten asioiden ratkai- semista, jotka koskevat useita valtioita. kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen kohdentamiseen 61. Ehdotettu asioiden jakoperuste vaikuttaa lis(cid:228)ksi liian ep(cid:228)t(cid:228)sm(cid:228)lliselt(cid:228), jotta ilmoitusten selke(cid:228) jaottelu olisi mahdollista. Painopisteen k(cid:228)site soveltuu hyvin kantelujen kilpailuviranomaisten v(cid:228)lill(cid:228), mutta ilmoitusten kohdentaminen sen perus- teella vaikuttaa hankalalta. T(cid:228)llainen j(cid:228)rjestelm(cid:228) est(cid:228)isi sit(cid:228) paitsi edelleen sen, ett(cid:228) kansalliset tuomiois- tuimet voisivat soveltaa yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228), sill(cid:228) se ei poista mihin tahansa hallinnolliseen lupaj(cid:228)rjestel- m(cid:228)(cid:228)n liittyv(cid:228)(cid:228) viranomaisen hyv(cid:228)ksynn(cid:228)st(cid:228) johtuvaa est(cid:228)v(cid:228)(cid:228) vaikutusta riippumatta siit(cid:228), my(cid:246)nt(cid:228)v(cid:228)tk(cid:246) luvan kansalliset viranomaiset vai komissio. alapuolelle 62. Vaihtoehtoisesti toimivalta komission ja kansal- listen kilpailuviranomaisten kesken voitaisiin jakaa lii- kevaihtoon perustuvien raja-arvojen perusteella neu- voston asetuksessa (ETY) N:o 4064/89 annetun mallin mukaisesti (49). Raja-arvojen j(cid:228)(cid:228)viss(cid:228) tapauksissa kilpailuviranomaiset voisivat soveltaa joko kansallista lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228), kuten yrityskeskittymien tai yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228). Asetuksessa kohdalla, (ETY) N:o 4064/89 vahvistetut raja-arvot m(cid:228)(cid:228)rittele- v(cid:228)t samalla yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n ja komission yksinomaisen toimivallan soveltamisalan. Sen sijaan 85 artiklan soveltamista varten k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n otettavilla raja-arvoilla m(cid:228)(cid:228)ritelt(cid:228)isiin ainoastaan toimivaltajako ja perusteena yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n soveltamiselle olisi vaikutus j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kauppaan. Jos kansalliset viranomaiset soveltaisivat kansallista lain- s(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228), vaarana olisi oman edun kannalta suotui- simman s(cid:228)(cid:228)ntelyn l(cid:246)yt(cid:228)miseen pyrkiminen (ns. forum shopping) ja kilpailupolitiikan j(cid:228)lleenkansallistami- nen (50). T(cid:228)llainen tilanne oli yritysten kannalta vahin- gollinen. soveltaisivat yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) ja heill(cid:228) olisi toimivalta tehd(cid:228) oikeuksia perustavia poikkeuslupap(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228), huomat- tavana vaarana olisi yhteis(cid:246)n oikeuden ep(cid:228)yhdenmu- kainen soveltaminen, varsinkin tapauksissa, joissa samasta asiasta olisi tehty useampi ilmoitus eri kansal- Jos kansalliset viranomaiset lisille viranomaisille. T(cid:228)m(cid:228) vaihtoehto merkitsisi sit(cid:228), ett(cid:228) kaikkien kilpailuviranomaisten olisi otettava k(cid:228)yt- t(cid:246)(cid:246)n ilmoituksiin perustuva menettely. T(cid:228)llaisen menettelyn k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)notto voisi kuitenkin osoittautua vaikeaksi erityisesti uusille j(cid:228)senvaltioille, joiden hal- lintoviranomaiset eiv(cid:228)t ehk(cid:228) ole varautuneet t(cid:228)llaisen teht(cid:228)v(cid:228)n suorittamiseen. 3. Asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdan soveltamis- alan laajentaminen olevasta 63. Asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdassa vapau- tetaan er(cid:228)(cid:228)t sopimukset poikkeusluvan my(cid:246)nt(cid:228)misen edellytyksen(cid:228) ennakkoilmoitusvelvollisuu- desta. N(cid:228)in ollen niihin ei sovelleta asetuksen 6 artik- lan 1 kohdan s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228), joiden mukaisesti poikkeus- lupap(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen voimaantulop(cid:228)iv(cid:228) ei saa olla ilmoitus- p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228) aikaisempi. T(cid:228)m(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksen tarkoituksena on v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228) sellaisten sopimuksista tehtyjen ilmoitus- ten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228), jotka aiheuttavat p(cid:228)(cid:228)asiallisia vaikutuksia vain yhdess(cid:228) j(cid:228)senvaltiossa. 64. Yhten(cid:228) vaihtoehtona voisi olla nykyisin voi- massa olevan asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoitusvelvollisuudesta vapauttamisen laa- jempi soveltaminen. T(cid:228)st(cid:228) muutoksesta asianomaisille yrityksille aiheutuva etu perustuisi siihen, ett(cid:228) vaikka ilmoitus teht(cid:228)isiin my(cid:246)h(cid:228)ss(cid:228), komissio voisi tutkia, vastaako sopimus 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksi(cid:228), ja jos se vastaa, komissio voisi tehd(cid:228) poikkeuslupap(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen, jonka voimassaolo alkaa sopi- muksen tekop(cid:228)iv(cid:228)st(cid:228). N(cid:228)in ollen yritysten oikeusvar- muus vahvistuisi, sill(cid:228) muutos poistaisi sopimusten automaattisen mit(cid:228)tt(cid:246)myyden, joka koskee nykyisin sellaisia 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuk- sia, joita ei ole ilmoitettu. T(cid:228)llainen muutos ei merkit- sisi kuitenkaan komission valvonnan l(cid:246)yhentymist(cid:228), sill(cid:228) 4 artiklan 2 kohta ei est(cid:228) sellaisten 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sopimusten kielt(cid:228)mist(cid:228), jotka eiv(cid:228)t t(cid:228)yt(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan soveltamiselle asetet- tuja edellytyksi(cid:228). 65. T(cid:228)m(cid:228) vaihtoehto merkitsee kuitenkin vain osit- taista parannusta tilanteeseen, sill(cid:228) se rajoittaa komis- sion mahdollisuuksia kohdentaa toimintansa kaikkein haitallisimpien kilpailunrajoitusten valvontaan, koska komission yksinoikeus my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) poikkeuksia s(cid:228)ilyy. N(cid:228)in ollen hajauttaminen ei siis olisi mahdollista. (49) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta (ETY) N:o 1989 annettu neuvoston asetus 4064/89 (EYVL L 395, 30. 12. 1989, s. 1, oikaistu EYVL:ss(cid:228) L 257, 21. 9. 1990, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/97 (EYVL L 180, 9. 7. 1997, s. 1). (ETY) (50) Ks. t(cid:228)st(cid:228) Euroopan parlamentin lausunto XXVI kilpailu- politiikkaa koskevasta kertomuksesta (1996). 4. Menettelyjen yksinkertaistaminen 66. Er(cid:228)s syy komission vaikeuksiin saattaa asetuk- sen N:o 17 mukaisesti sille toimitettujen asioiden 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/19 k(cid:228)sittely p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen muodollisella p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) on kyseisell(cid:228) asetuksella k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)notettujen menettelyjen monimutkaisuus. Toisinaan on ehdotettu n(cid:228)iden menettelyjen kevent(cid:228)mist(cid:228), jotta komissio voisi k(cid:228)si- tell(cid:228) asioita nopeammin ja parantaa yritysten oikeus- varmuutta. T(cid:228)llaisina kevennyksin(cid:228) on ehdotettu muun muassa sit(cid:228), ett(cid:228) luovuttaisiin 19 artiklan 3 koh- dan mukaisten julkaisujen sek(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten k(cid:228)(cid:228)nt(cid:228)mi- sest(cid:228) kaikille virallisille kielille ja yksinkertaistettaisiin neuvoa-antavan komitean kuulemista. Riippumatta siit(cid:228), miten menettelyj(cid:228) ehdotettaisiin yksinkertaistetta- van ja mill(cid:228) tavoin t(cid:228)llaisiin ehdotuksiin tulisi suhtau- tua, ne eiv(cid:228)t v(cid:228)henn(cid:228) ilmoitettujen asioiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) eik(cid:228) niiss(cid:228) siis anneta komissiolle mahdollisuutta kes- kitty(cid:228) vakavimpiin kilpailunrajoituksiin, joista ilmoit- taminen on eritt(cid:228)in harvinaista. T(cid:228)llaisella vaihtoeh- dolla voisi olla jopa tavoitellun vastainen vaikutus, jos kaikkien ilmoitusten k(cid:228)sittelyss(cid:228) teht(cid:228)isiin p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s ja yrityksi(cid:228) n(cid:228)in ollen kannustettaisiin ilmoitusten teke- miseen. Yksi yleisempi t(cid:228)m(cid:228)n vaihtoehdon muunnelmista olisi 67. vastustamismenettelyjen soveltaminen. Nykyisin er(cid:228)iden ryhm(cid:228)poikkeusasetusten yhteydess(cid:228) sovelletaan vastustamismenettely(cid:228). Kyseisen menette- lyn mukaisesti komissiolle voidaan ilmoittaa sopimuk- set, jotka sis(cid:228)lt(cid:228)v(cid:228)t kilpailunrajoituksia, joita ei kysei- sess(cid:228) poikkeusasetuksessa ole nimenomaisesti sallittu Jos mutta ei my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n nimenomaisesti kielletty. komissio ei vastusta poikkeusta kuuden kuukauden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ajan kuluessa, ryhm(cid:228)poikkeuksen katsotaan soveltuneen sopimukseen (51). On ehdotettu t(cid:228)m(cid:228)n menettelyn yleist(cid:228)mist(cid:228) koskemaan kaikkia yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyj(cid:228). 68. T(cid:228)ll(cid:228) vaihtoehdolla on kuitenkin eritt(cid:228)in kieltei- si(cid:228) vaikutuksia. Kuten vihre(cid:228)ss(cid:228) kirjassa Euroopan yhteis(cid:246)n kilpailupolitiikan vertikaalisista rajoituk- sista (52) korostettiin, t(cid:228)llaisen menettelyn yleist(cid:228)mi- sell(cid:228) olisi eritt(cid:228)in keskitt(cid:228)v(cid:228) vaikutus ja se kannustaisi yrityksi(cid:228) ilmoittamaan yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyist(cid:228)(cid:228)n komissiolle. Se ei siis mahdollistaisi kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettua soveltamista. Komissiolla ei my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n ole tarvittavia resursseja tutkia suurta m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) asioita t(cid:228)l- laisissa menettelyiss(cid:228) ja yrityksille aiheutuvat ilmoitus- kustannukset s(cid:228)ilyisiv(cid:228)t korkeina. T(cid:228)m(cid:228) vaihtoehto ei siis mahdollistaisi komission keskittymist(cid:228) kaikkein vakavimpien kilpailunrajoitusten vastaiseen toimin- taan. B. SIIRTYMINEN POIKKEUKSEN V(cid:190)LITT(cid:214)M(cid:190)(cid:190)N SOVELTAMISEEN PERUSTUVAAN J(cid:190)RJESTELM(cid:190)(cid:190)N (EXCEPTION LE´ GALE) Perustamissopimuksen mukaisessa kieltoj(cid:228)rjes- 69. telm(cid:228)ss(cid:228) my(cid:246)s toinen uudistusvaihtoehto olisi mahdol- linen. T(cid:228)m(cid:228) vaihtoehto merkitsisi lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vahvistettuihin poikkeuksiin perustuvaan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n siirtymist(cid:228), jolloin yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)r- jestelyjen j(cid:228)lkik(cid:228)teisvalvonta olisi mahdollista. Siirty- minen t(cid:228)llaiseen j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n edellytt(cid:228)(cid:228) neuvoston 87 artiklan nojalla antamaa asetusta, jossa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) kaikki kansalliset viranomaiset ja tuomioistuimet, joi- den teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) on soveltaa 85 artiklan 1 kohtaa, voivat samanaikaisesti soveltaa artiklan 3 kohtaa. T(cid:228)ll(cid:246)in 85 artikla muodostuisi yhten(cid:228)inen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246), jolla vahvistet- taisiin kieltoperiaate, ja poikkeuksesta, jolla lievennet- t(cid:228)isiin kieltoperiaatteen tiukkuutta. Perustamissopi- muksen 85 artiklasta muodostuisi kokonaisuudessaan v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti sovellettavissa oleva s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s, johon oike- ussubjektit voisivat vedota tuomioistuimissa tai toimi- valtaisissa viranomaisissa. T(cid:228)st(cid:228) tulkinnasta seuraisi se, ett(cid:228) sellaiset 85 artiklan 1 kohdassa kielletyt yritys- ten v(cid:228)liset yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt, jotka t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t 85 artiklan 3 kohdassa asetetut edellytykset, olisivat lain- mukaisia niiden tekemisest(cid:228) l(cid:228)htien ja ilman ennakolta annettua p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228). Vastaavasti kilpailua rajoittavat yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt olisivat oikeudenvastaisia, jos ne eiv(cid:228)t t(cid:228)ytt(cid:228)isi 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksi(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) uusi s(cid:228)(cid:228)ntely ei en(cid:228)(cid:228) edellytt(cid:228)isi ilmoitusten tekemist(cid:228) sopimusten p(cid:228)tevyyden vahvista- miseksi. N(cid:228)in ollen 85 artiklan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoj(cid:228)rjes- tulisi kokonaisuudessaan yhdenmukainen telm(cid:228)st(cid:228) nykyisen 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanoj(cid:228)rjestelm(cid:228)n kanssa. (51) Kyseess(cid:228) ovat komission asetus (ETY) N:o 4087/88, annettu 30 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1988, perustamissopi- muksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta luvakesopi- musten ryhmiin (EYVL L 359, 28. 12. 1988, s. 46); komis- sion asetus (ETY) N:o 417/85, annettu 19 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulu- kuuta 1984, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin (EYVL L 53, 22. 2. 1985, s. 1); komission asetus (ETY) N:o 418/85, annettu 19 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1984, perustamis- sopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutki- mus- ja kehityssopimusten ryhmiin (EYVL L 53, 22. 2. 1985, s. 5). (52) Asiakirja KOM(96) 721 lopull. , 22. 1. 1997. 70. T(cid:228)llaisen j(cid:228)rjestelm(cid:228)n sis(cid:228)llytt(cid:228)minen yhteis(cid:246)n oikeuteen on mahdollista yhteis(cid:246)n kilpailuoikeudessa vuodesta 1962 tapahtuneen kehityksen ansiosta. Kil- pailupolitiikan s(cid:228)(cid:228)ntely(cid:228) on huomattavasti vahvistettu ja vertikaalisten rajoitusten sek(cid:228) horisontaalisten yhteisty(cid:246)sopimusten alalla parhaillaan toteutettavat uudistukset edesauttavat kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n yksin- entisest(cid:228)(cid:228)n. Kun t(cid:228)sment(cid:228)mist(cid:228) kertaistamista vuonna 1960 perustellusti ep(cid:228)iltiin 85 artiklan poikke- uksen soveltamisedellytyksi(cid:228), komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksente- kok(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246), yhteis(cid:246)jen tuomioistuimen ja ensimm(cid:228)isen oikeusasteen tuomioistuimen oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) sek(cid:228) eri- ja C 132/20 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 laiset ryhm(cid:228)poikkeusasetukset ja yleiset tiedonannot ovat mahdollistaneet poikkeuksen edellytysten t(cid:228)sm(cid:228)l- lisemm(cid:228)n m(cid:228)(cid:228)rittelyn. Lis(cid:228)ksi kansalliset viranomaiset ja tuomioistuimet sek(cid:228) yritykset ja niiden oikeudelliset neuvonantajat ovat v(cid:228)hitellen perehtyneet yh(cid:228) parem- min yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyj(cid:228) koske- vaan yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. T(cid:228)m(cid:228) kehitys mahdol- listaa nyt sellaisten ongelmien ratkaisemisen, jotka ase- tuksen N:o 17 antamisen aikaan estiv(cid:228)t j(cid:228)lkik(cid:228)teisval- vontaan perustuvan j(cid:228)rjestelm(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)noton ja jotka perustuivat p(cid:228)(cid:228)asiassa ep(cid:228)varmuuteen 85 artiklan 3 kohdassa s(cid:228)(cid:228)detyn poikkeuksen t(cid:228)sm(cid:228)llisest(cid:228) sovelta- misalasta. 71. Vertikaalisten rajoitusten sek(cid:228) horisontaalisten yhteisty(cid:246)sopimusten alalla parhaillaan toteutettavilla uudistuksilla yksinkertaistetaan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) ja t(cid:228)s- mennet(cid:228)(cid:228)n 85 artiklan 1 ja 3 kohdan soveltamisalaa. Yksinkertaistaminen tapahtuu siten, ett(cid:228) komissio pyr- kii antamaan uudentyyppisen ryhm(cid:228)poikkeusasetuk- sen, jonka joka ei en(cid:228)(cid:228) perustu l(cid:228)hestymistapaan, mukaan poikkeus rajataan tiettyihin asetuksessa m(cid:228)(cid:228)- riteltyihin sopimuksiin ja sopimusehtoihin. Uudenlai- sen ryhm(cid:228)poikkeusasetuksen tarkoituksena on vahvis- taa yleinen poikkeus, joka koskee tietyn ryhm(cid:228)n kaik- kia sopimuksia ja kaikkia sopimusehtoja, lukuun otta- matta luetteloa erityisesti kielletyist(cid:228) rajoituksista (kielletyt sopimusehdot ns. black clauses) ja yht(cid:228)(cid:228)lt(cid:228) tiettyj(cid:228) soveltamisedellytyksi(cid:228) sek(cid:228) toisaalta yleisen poikkeuksen antaman hy(cid:246)dyn rajoittamista markki- naosuuteen perustuvan raja-arvon avulla. T(cid:228)m(cid:228) poik- keusten my(cid:246)nt(cid:228)mismenetelm(cid:228) mahdollistaa oikeusvar- muuden takaamisen useammille sopimusryhmille ja yritysten suuremman sopimuksentekovapauden, mutta s(cid:228)ilytt(cid:228)(cid:228) kuitenkin tehokkaan kilpailun suojan merkit- t(cid:228)v(cid:228)(cid:228) markkinavoimaa edustavien yritysten v(cid:228)lill(cid:228) teh- tyj(cid:228) sopimuksia vastaan. Uudentyyppiset asetukset yksinkertaistavat n(cid:228)in ollen suurimpaan osaan yrityk- si(cid:228) sovellettavia s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228). Tiedonannoissa pyrit(cid:228)(cid:228)n my(cid:246)s t(cid:228)sment(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n 85 artiklan soveltamisedellytykset niiden tapausten osalta, joita ryhm(cid:228)poikkeusasetukset eiv(cid:228)t kata. Poikkeuksen 72. sovellettavuuteen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n perustuvan j(cid:228)rjestelm(cid:228)n ja j(cid:228)lkik(cid:228)teisvalvonnan avulla voitaisiin vastata niihin haasteisiin, joita tulevat vuosi- kymmenet asettavat kilpailupolitiikalle. T(cid:228)llaisessa j(cid:228)r- jestelm(cid:228)ss(cid:228) mik(cid:228) tahansa hallintoviranomainen tai tuo- mioistuin, jolla on tarvittava toimivalta, voisi tehd(cid:228) kokonaisvaltaisen analyysin k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)kseen toimite- tusta yritysten v(cid:228)lisest(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyst(cid:228) arvi- oimalla sek(cid:228) kilpailua rajoittavia vaikutuksia 85 artik- lan 1 kohdan perusteella ett(cid:228) mahdollista taloudellista hy(cid:246)ty(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan perusteella. Poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvan j(cid:228)rjestelm(cid:228)n hyv(cid:228)ksyminen merkitsisi n(cid:228)in ollen asetuksen N:o 17 9 artiklan 1 kohdan nojalla komissiolle my(cid:246)nnetyn 85 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevan yksinomaisen toimivallan poistumista. T(cid:228)m(cid:228) helpottaisi kilpailus(cid:228)(cid:228)n- t(cid:246)jen hajautettua soveltamista. J(cid:228)rjestelm(cid:228) mahdollis- taisi my(cid:246)s yritysten ilmoituksiin liittyv(cid:228)n hallinnollisen velvoitteen poistumista, koska ilmoituksia ei en(cid:228)(cid:228) tar- vittaisi sen varmistamiseksi, ett(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan soveltamisedellytykset t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t yritysten v(cid:228)liset yhteis- toimintaj(cid:228)rjestelyt voidaan lainmukaisesti panna t(cid:228)y- t(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. Komissio voisi ilmoitusten k(cid:228)sittelyst(cid:228) vapau- duttuaan puolestaan keskitty(cid:228) kaikkein vakavimpien kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomisen torjumiseen. Poikkeuksen 73. sovellettavuuteen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) perustamissopimuksen 85 artiklan soveltaminen vastaisi 86 artiklan soveltamista, jonka osalta komissiolla, kansallisilla viranomaisilla ja tuomioistuimilla on jo rinnakkainen ja yht(cid:228)l(cid:228)inen toi- mivalta. III LUKU KILPAILUS(cid:190)(cid:190)NT(cid:214)JEN UUDISTAMINEN 74. Edell(cid:228) esitetyn perusteella komissio katsoo, ett(cid:228) poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuva j(cid:228)rjestelm(cid:228) vaikuttaa parhaalta keinolta saavuttaa ne tavoitteet, jotka liittyv(cid:228)t komission voimavarojen kes- kitt(cid:228)miseen, kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettuun soveltami- seen ja yrityksi(cid:228) kuormittavien hallinnollisten velvoit- teiden kevent(cid:228)miseen. miseen. Uudistuksessa on omaksuttu puhtaasti talou- dellinen l(cid:228)hestymistapa 85 artiklan soveltamiseen. I Hallinnollisesta ilmoitus- ja lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)st(cid:228) luo- puminen 75. T(cid:228)ss(cid:228) valkoisessa kirjassa ehdotettu uudistus eli siirtyminen poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvan j(cid:228)rjestelm(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n perustuu seuraaviin kolmeen p(cid:228)(cid:228)kohtaan: hallinnollisesta ilmoitus- ja lupa- j(cid:228)rjestelm(cid:228)st(cid:228) luopumiseen, kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautet- j(cid:228)lkik(cid:228)teisvalvonnan lis(cid:228)(cid:228)- tuun soveltamiseen ja 76. Asetuksella N:o 17 k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n otettu ilmoitusj(cid:228)r- jestelm(cid:228) on antanut komissiolle mahdollisuuden kehit- t(cid:228)(cid:228) johdonmukaista p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksentekok(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) ja var- mistaa s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen yhdenmukainen soveltaminen kai- kissa yhteis(cid:246)n j(cid:228)senvaltioissa. T(cid:228)h(cid:228)n j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n liit- tyy kuitenkin ongelmia, j(cid:228)rjestelm(cid:228)n soveltamista tarkastellaan nyt uudelleen. Yrityksille, joiden vuoksi 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/21 jotka haluavat hy(cid:246)dynt(cid:228)(cid:228) perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228), kuuluva velvollisuus ilmoittaa yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyist(cid:228)(cid:228)n komissiolle h(cid:228)i- ritsee merkitt(cid:228)v(cid:228)ll(cid:228) tavalla yritysten liiketoimintastra- tegian toteuttamista ja on huomattava kustannustekij(cid:228). Ilmoitusten laatiminen ja niiden liitteeksi edellytett(cid:228)- vien tietojen ker(cid:228)(cid:228)minen vaativat yrityksilt(cid:228) paljon ty(cid:246)t(cid:228) ja aiheuttavat niille huomattavasti kustannuksia riippumatta siit(cid:228), tekev(cid:228)tk(cid:246) ne t(cid:228)m(cid:228)n itse vai anta- vatko toimeksiannon ulkopuolisille oikeudellisille neu- vonantajille. Poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuu- teen perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) yritykset vapautuvat ilmoitusvelvollisuudesta ja ne saavat tuomioistuimissa k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)ns(cid:228) uuden puolustautumiskeinon sopimustensa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanossa, sill(cid:228) ne voivat vedota 85 artiklan 3 kohdan soveltamiseen. 77. Vaikka ilmoitusj(cid:228)rjestelm(cid:228) olikin k(cid:228)ytt(cid:246)kelpoi- nen niin kauan kuin 85 artiklan ja varsinkin 85 artik- lan 3 kohdan soveltamiseen liittyi ep(cid:228)varmuutta, j(cid:228)r- jestelm(cid:228) ei en(cid:228)(cid:228) mahdollista kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen vaka- vimpien kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomisen havaitsemista eik(cid:228) n(cid:228)in ollen perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisen tehokkaan valvonnan varmistamista. T(cid:228)st(cid:228) osoituksena on se, ett(cid:228) ilmoitukset johtavat (cid:228)(cid:228)rimm(cid:228)i- sen harvoin kielt(cid:228)viin p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiin (53) ja ett(cid:228) komissio on vain poikkeuksellisesti soveltanut asetuksen N:o 17 15 artiklan 6 kohtaa, jonka nojalla se voi kumota ilmoituksen tehneiden yritysten sakkoimmuniteetin. Sovellettaessa j(cid:228)lkik(cid:228)teisvalvontaa yritysten on itse arvioitava voimassa olevan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n ja oikeus- k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n perusteella, ovatko niiden yhteistoiminta- j(cid:228)rjestelyt yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisia. T(cid:228)m(cid:228) kevent(cid:228)(cid:228) yrityksi(cid:228) koskevia hallinnollisia velvoitteita, mutta samalla niille siirtyy suurempi vastuu. nykyisten v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) joustamattomuuden asetusten (straight-jacket-vaikutuksen) sek(cid:228) kattaa suuren osan sopimuksista, ja erityisesti sellaiset, joissa on osapuo- lina pieni(cid:228) ja keskisuuria yrityksi(cid:228). Komissio aikoo suuntaviivoja ja yksitt(cid:228)isi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228), antaa my(cid:246)s joilla selkeytet(cid:228)(cid:228)n artiklan 85 1 kohdan ja 3 kohdan soveltamista ryhm(cid:228)poikkeusten soveltamisalan ulko- puolella. Komissio omaksuu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisessa entist(cid:228) talouspainotteisemman l(cid:228)hesty- mistavan, mik(cid:228) rajoittaa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksen soveltamisalaa yrityksiin, joilla on tietty markkinavoima. Lis(cid:228)ksi tehostetaan yhteis(cid:246)n kilpailuoikeuden soveltamista kansallisissa viranomaisissa ja tuomioistuimissa. T(cid:228)m(cid:228) tulee lis(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n kansallisen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n ja yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n l(cid:228)hentymist(cid:228), mik(cid:228) yksinkertaistaa yri- tysten liikestrategian m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)mist(cid:228). Tarkoituksena on edelleen ottaa k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n ennaltaehk(cid:228)isevi(cid:228) ja korjaavia keinoja, joilla varmistetaan yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n yhten(cid:228)inen ja johdonmukainen soveltaminen kansallis- ten viranomaisten ja tuomioistuinten toimesta. Poikkeuksen sovellettavuuteen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n 79. perustuvaa j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) on tarkoitus soveltaa kaikkiin nykyisin 85 artiklan soveltamisalaan kuuluviin yritys- ten v(cid:228)lisiin yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyihin. Vaikuttaa kui- tenkin asianmukaiselta yll(cid:228)pit(cid:228)(cid:228) ennakkovalvontaa edelleen tuotantotoimintaa harjoittaviin yhteisyrityk- siin, jotka eiv(cid:228)t hoida kaikkea itsen(cid:228)iselle taloudelli- selle yksik(cid:246)lle kuuluvaa toimintaa. T(cid:228)llaisiin toimiin liittyy tavallisesti huomattavia investointeja ja pitk(cid:228)lle viety(cid:228) toiminnan integrointia, mik(cid:228) tekee niiden pur- kamisesta hankalaa, kilpailuviranomainen ei hyv(cid:228)ksyk(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)rjestely(cid:228). Voidaan siis ajatella, ett(cid:228) n(cid:228)i- den yhteisyritysten osalta valvonta olisi tehokkaam- paa, jos sovellettaisiin pakollista ennakkoilmoitusj(cid:228)r- jestelm(cid:228)(cid:228). jos Uudessa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoj(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) yritysten 78. oikeusvarmuus s(cid:228)ilyy globaalisti riitt(cid:228)v(cid:228)ll(cid:228) tasolla, jos- sakin suhteessa se jopa vahvistuu. Yritys ei n(cid:228)in ole riippuvainen komission tekem(cid:228)st(cid:228) hallintop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksest(cid:228), vaan se voi v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti hakea sopimuksensa toimeen- panoa kansallisissa tuomioistuimissa sopimuksen teko- hetkest(cid:228) l(cid:228)htien, mik(cid:228)li 85 artiklan 3 kohdan edelly- tykset t(cid:228)yttyv(cid:228)t. Yritysten v(cid:228)lisiin yhteistoimintaj(cid:228)rjes- telyihin ei liity mink(cid:228)(cid:228)nlaista olettamusta niiden mit(cid:228)t- t(cid:246)myydest(cid:228) 85 artiklan nojalla, mit(cid:228)tt(cid:246)myys on seura- uksena ainoastaan silloin kun kiellon soveltamista kos- kevat edellytykset t(cid:228)yttyv(cid:228)t. Yli 40 vuoden mittainen perussopimuksen kyseisten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten soveltaminen on selkeytt(cid:228)nyt soveltamisedellytyksi(cid:228), erityisesti oike- usk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n ja komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n kautta ja yritykset ovat niist(cid:228) hyvin tietoisia. Lis(cid:228)ksi komissio kaavailee entist(cid:228) laaja-alaisempien ryhm(cid:228)poikkeusase- tuksen antamista. Markkinaosuuteen perustuvien raja- arvojen k(cid:228)ytt(cid:228)minen mahdollistaa sen, ett(cid:228) komissio (53) Niiden yli 35 vuoden aikana, joina asetusta N:o 17 on sovellettu, on tehty vain 9 p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228), joissa ilmoitettu sopi- mus kiellet(cid:228)(cid:228)n (tapaukset, joista ei ole valitettu). Jotta yrityksille ei asetettaisi tarpeettomia hal- 80. linnollisia velvoitteita, ennakkovalvonnan piiriin kuu- tuotantotoimintaa harjoittavat luisivat vain sellaiset yhteisyritykset, joissa edellytet(cid:228)(cid:228)n tietyn v(cid:228)himm(cid:228)is- p(cid:228)(cid:228)oman sijoittamista yhteisyritykseen. Ennakkoval- vontaa sovellettaisiin vain, jos t(cid:228)llaisiin yhteisyrityksiin ei voitaisi soveltaa jonkin ryhm(cid:228)poikkeusasetuksen s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228). 81. Erityisen menettelyn luominen yht(cid:228) yhteistoi- mintamuotoa varten ei vaikuta asianmukaiselta. Ase- tuksella (ETY) N:o 4064/89 vahvistetut menettelyt soveltuvat nopean ja tehokkaan ennakkovalvonnan harjoittamiseen. T(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) onkin kaavailtu asetuk- sen soveltamisalan laajentamista koskemaan kaikkia tuotantotoimintaa harjoittavia yhteisyrityksi(cid:228), jotka eiv(cid:228)t hoida kaikkea itsen(cid:228)iselle taloudelliselle yksik(cid:246)lle kuuluvaa toimintaa, ja t(cid:228)llaisten yhteisyritysten tarkas- telua sek(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)n aseman (asetus (ETY) N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohta) ett(cid:228) 85 artiklan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ys- ten (asetus (ETY) N:o 4064/89 2 artiklan 4 kohta) valossa. C 132/22 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 II Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettu soveltaminen 82. Asetuksen N:o 17 mukainen j(cid:228)rjestelm(cid:228) perus- tuu 85 artiklan 3 kohdan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten keskitettyyn soveltamiseen. Asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukai- sesti komissiolla on yksinomainen toimivalta my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) kilpailua rajoittavalle sopimukselle poikkeus. Poikke- uksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvan j(cid:228)rjes- telm(cid:228)n soveltaminen mahdollistaa t(cid:228)m(cid:228)n toimivalta- jaon muuttamisen siten, ett(cid:228) kilpailuviranomaiset ja tuomioistuimet voivat my(cid:246)s arvioida niiden k(cid:228)sitelt(cid:228)- v(cid:228)ksi toimitettuja yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjes- telyj(cid:228) 85 artiklan kaikkien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten nojalla. kielt(cid:228)(cid:228) kansallisella lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ll(cid:228). T(cid:228)ss(cid:228) tarkoituk- sessa voitaisiin hy(cid:246)dynt(cid:228)(cid:228) 87 artiklan 2 kohdan e ala- kohdassa vahvistettua mahdollisuutta m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) s(cid:228)(cid:228)n- n(cid:246)ksell(cid:228) siit(cid:228), ettei kansallisessa lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) saa kielt(cid:228)(cid:228) tai muuttaa yhteis(cid:246)n asetuksella poikkeuksen saaneiden sopimusten vaikutuksia. Er(cid:228)(cid:228)t j(cid:228)senvaltiot ovat jo sis(cid:228)llytt(cid:228)neet t(cid:228)m(cid:228)n periaatteen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)ns(cid:228). Belgiassa 5. elokuuta 1991 s(cid:228)(cid:228)detyn lain 91/2790 mukaan yhteis(cid:246)n my(cid:246)nt(cid:228)m(cid:228) poikkeus est(cid:228)(cid:228) Belgian viranomaisten toiminnan ja poikkeuksen saa- neita sopimuksia ei tarvitse en(cid:228)(cid:228) ilmoittaa kansallisen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan. Tanskan asianomaisessa laissa tehd(cid:228)(cid:228)n mahdottomaksi sellaisten yritysten v(cid:228)listen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyjen kielt(cid:228)minen, joihin sovelle- taan yhteis(cid:246)n ryhm(cid:228)poikkeusasetuksen s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228). Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)n sis(cid:228)ltyy vastaavanlaisia s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228). A. UUSI TOIMIVALTAJAKO 1. Komissio m(cid:228)(cid:228)rittelee kilpailupolitiikan 83. On t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) hajauttamisesta ei seuraa ep(cid:228)- yhten(cid:228)isyytt(cid:228) yhteis(cid:246)n kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n sovelta- misessa. T(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) kilpailupolitiikka on my(cid:246)s jat- kossa m(cid:228)(cid:228)ritelt(cid:228)v(cid:228) yhteis(cid:246)n tasolla sek(cid:228) lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) laatimalla ett(cid:228) yksitt(cid:228)isi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) tekem(cid:228)ll(cid:228). Komis- siolla on perustamissopimusten t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon val- vojana ja yhteis(cid:246)n edun turvaajana, yhteis(cid:246)jen tuomio- istuimen valvonnassa, erityinen teht(cid:228)v(cid:228) yhteis(cid:246)n oikeu- den t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanossa ja kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen yhdenmu- kaisen soveltamisen varmistamisessa. Poikkeuksen sovellettavuuteen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n 84. perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) oikeudellisen s(cid:228)(cid:228)ntelyn puitteilla on olennainen merkitys. S(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) on sovellet- tava riitt(cid:228)v(cid:228)n ennakoitavalla ja johdonmukaisella tavalla, jotta talouden toimijat voivat arvioida yhteis- lainmukaisuutta. Komissiolla toimintaj(cid:228)rjestelyjens(cid:228) s(cid:228)ilyy yksinoikeus erilaisten s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)stekstien (asetukset, tiedonannot, suuntaviivat jne. ) laadinnassa ja ehdotus- ten tekemisess(cid:228), eik(cid:228) se ep(cid:228)ile k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) t(cid:228)t(cid:228) mahdolli- suutta hy(cid:246)dykseen varmistaakseen kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen johdonmukaisen ja yhten(cid:228)isen soveltamisen. 85. T(cid:228)rkeimpi(cid:228) s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)stekstej(cid:228) ovat ryhm(cid:228)poikkeus- asetukset. Koska lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ll(cid:228) on suuri painoarvo uudessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228), yritysten oikeusvarmuus edel- lytt(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) poikkeuksen saanutta sopimusta ei voida Komissio aikoo my(cid:246)s laatia lis(cid:228)(cid:228) tiedonantoja 86. ja suuntaviivoja, joiden avulla selvitet(cid:228)(cid:228)n sen noudat- tamaa politiikkaa ja ohjataan yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)- jen soveltamista kansallisissa toimielimiss(cid:228). Tiedonan- not ja suuntaviivat sopivat erityisen hyvin taloudellista toimintaa koskevien s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen tulkitsemiseen, sill(cid:228) nii- den avulla voidaan ottaa paremmin huomioon kaikki ne arviointiperusteet, jotka ovat merkityksellisi(cid:228) tutkit- taessa kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228). Vaikka tiedonannot ja suunta- viivat eiv(cid:228)t sido kansallisia toimielimi(cid:228), niiden arvo ja vaikutus yhteis(cid:246)n oikeuden johdonmukaiselle sovelta- miselle perustuvat siihen, ett(cid:228) komissio tekee yksitt(cid:228)i- si(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228), joissa vahvistetaan n(cid:228)iss(cid:228) teksteiss(cid:228) esi- tetty l(cid:228)hestymistapa. Mik(cid:228)li yhteis(cid:246)jen tuomioistuin vahvistaa n(cid:228)m(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset, tiedonannot ja suuntaviivat muodostavat osan s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228), joita kansallisten toi- mielinten on sovellettava. 87. My(cid:246)s uudessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) komissio harjoittaa kilpailupolitiikkaa tekem(cid:228)ll(cid:228) yksitt(cid:228)isi(cid:228) kieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)k- si(cid:228), joiden merkitys kasvaa nykyisest(cid:228). Koska komis- sion toiminta on keskittynyt kaikkein vakavimpien kil- pailunrajoitusten torjuntaan, yksitt(cid:228)isten kieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s- ten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) lis(cid:228)(cid:228)ntyy todenn(cid:228)k(cid:246)isesti huomattavasti. 88. Vaikka komissio ei voisi en(cid:228)(cid:228) tehd(cid:228) poikkeus- p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan nojalla kuten nykyisin, sille olisi tarpeen my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) toimivalta my(cid:246)s yksitt(cid:228)isten my(cid:246)nteisten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten tekemiseen. Kun kyseess(cid:228) ole- vaan toimenpiteeseen liittyy uudenlaisia ongelmia, voi olla tarpeen antaa markkinoille tietoa siit(cid:228), mill(cid:228) tavalla komissio kohtelee tiettyj(cid:228) kilpailunrajoituksia. T(cid:228)llaisia my(cid:246)nteisi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) teht(cid:228)isiin siis vain poik- keuksellisesti ja vain jos yleinen etu sit(cid:228) vaatii. 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/23 rajoittuisivat 89. Lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) vahvistetun poikkeuksen v(cid:228)lit- t(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) komission my(cid:246)nteiset p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset sen toteamiseen, ett(cid:228) yritysten v(cid:228)linen yhteistoimintaj(cid:228)rjes- tely on 85 artiklan mukainen, koska se ei joko kuulu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan tai se t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan soveltamisedellytykset. N(cid:228)m(cid:228) p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)kset olisivat luonteeltaan toteavia ja niill(cid:228) olisi nykyisi(cid:228) puuttumattomuustodistuksia koskevia p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)ksi(cid:228) vastaava oikeudellinen asema. laisia toimenpiteit(cid:228): a) komission yksinoikeudesta my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) poikkeuksia on luovuttava, b) viranomaisille on my(cid:246)nnett(cid:228)v(cid:228) oikeus ev(cid:228)t(cid:228) yhteis(cid:246)n ryhm(cid:228)poikkeus- asetuksessa my(cid:246)nnetty etu ja c) kansallisille sek(cid:228) yhtei- s(cid:246)n viranomaisille on annettava mahdollisuus toimit- taa toiselle viranomaiselle luottamukselliset asiakirjat ja tiedot, joita voidaan k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) tutkittaessa tapauksia, joissa yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) on rikottu. joka muuten saattaisi p(cid:228)(cid:228)tty(cid:228) 90. Menettelyss(cid:228), kieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen, voi esiinty(cid:228) my(cid:246)s tilanne, jossa yri- tykset antavat komissiolle sitoumuksia, joilla voidaan poistaa yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyn aiheuttamia kielteisi(cid:228) vaikutuksia. On siis asianmukaista, ett(cid:228) komissio voi saattaa t(cid:228)llaiset sitoumukset velvoittaviksi, jotta yri- tykset voidaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) noudattamaan sitoumuksiaan ja jotta sopimuspuolet ja kolmannet voivat tarvittaessa vedota niihin kansallisissa toimielimiss(cid:228). Tarkoituk- sena onkin, ett(cid:228) tulevassa 85 ja 86 artiklan t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanoasetuksessa uudentyyppisen yksitt(cid:228)isen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen muoto, jota koskevat yleiset jul- kaisuvelvoitteet. Komissio voisi t(cid:228)llaisessa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) vahvistaa yritysten antamat sitoumukset ja saattaa ne n(cid:228)in velvoittaviksi. N(cid:228)in olisi mahdollista saattaa p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)kseen aloitettu menettely ja varmistaa, ett(cid:228) yritykset noudattavat sitoumuksia. T(cid:228)llaisesta muutoksesta seu- raa, ett(cid:228) asetuksen seuraamusj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n liitet(cid:228)(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s, joka mahdollistaa sakkojen ja uhkasakkojen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)misen, jos yritykset eiv(cid:228)t noudata sitoumuksia. vahvistetaan 2. Kansallisten viranomaisten kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovellettaessa asema vahvistuu 91. J(cid:228)senvaltioiden kilpailuviranomaisten ja komis- sion toiminta kilpailuasioissa perustuu taloudellisen toiminnan s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)ihin. Niiden teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) ei ole, toisin kuin kansallisten tuomioistuinten, ratkaista osapuolten v(cid:228)lisi(cid:228) riita-asioita, vaan yll(cid:228)pit(cid:228)(cid:228) sellaista j(cid:228)rjestel- m(cid:228)(cid:228), jolla varmistetaan, ettei kilpailu v(cid:228)(cid:228)risty. T(cid:228)h(cid:228)n asti komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten v(cid:228)linen yhteisty(cid:246) on perustunut k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)llisiin syihin ja s(cid:228)ilynyt rajallisena, koska vain komissiolla on ollut toimivalta soveltaa 85 artiklan 3 kohtaa. Nyt kun yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) on sovellettu 35 vuotta, on tarpeen hy(cid:246)dynt(cid:228)(cid:228) paremmin kansallisten viranomais- ten ja komission mahdollisuuksia t(cid:228)ydent(cid:228)(cid:228) toistensa toimintaa ja kannustaa viranomaisista muodostuneen verkon soveltamaan kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) noudattamalla yhteisi(cid:228) periaatteita ja tekem(cid:228)ll(cid:228) tiivist(cid:228) yhteisty(cid:246)t(cid:228). Poikkeuksen sovellettavuuteen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n 93. perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) kansalliset viranomaiset voivat itse arvioida, t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228)k(cid:246) jokin sopimus 85 artik- lan 3 kohdan soveltamisedellytykset, eik(cid:228) viranomais- ten en(cid:228)(cid:228) tarvitse siirt(cid:228)(cid:228) asiaa komissiolle. Viranomai- set voivat aloittaa yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n soveltamista koskevat tutkimukset kantelun perusteella tai omasta aloitteestaan, eik(cid:228) niiden toimia en(cid:228)(cid:228) est(cid:228) se, ett(cid:228) yri- tysten v(cid:228)lisen yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyn osapuolten tekem(cid:228) ilmoitus on komission k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)n(cid:228). 94. Jotta kansallisten viranomaisten teht(cid:228)vi(cid:228) voitai- siin n(cid:228)in tehostaa, on tarpeen muuttaa asetusta N:o 17, jotta voidaan kumota poikkeuksen my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228) koskeva komission yksinoikeus ja vahvistaa selke(cid:228)sti, ett(cid:228) 85 artiklan soveltamista koskevan asian k(cid:228)sitelt(cid:228)- v(cid:228)kseen saaneen viranomaisen on aina tutkittava, t(cid:228)yt- tyv(cid:228)tk(cid:246) edellytykset poikkeuksen my(cid:246)nt(cid:228)miselle. Jotta t(cid:228)ll(cid:228) uudistuksella voitaisiin todella edist(cid:228)(cid:228) kilpailu- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettua soveltamista, on tarpeen, ett(cid:228) ne 7 j(cid:228)senvaltiota, jotka eiv(cid:228)t viel(cid:228) ole sit(cid:228) tehneet, my(cid:246)nt(cid:228)v(cid:228)t kilpailuviranomaisilleen toimivallan sovel- taa yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228). Kun komissio luopuu yksinoikeudestaan my(cid:246)n- 95. t(cid:228)(cid:228) poikkeuksia, siit(cid:228) seuraa johdonmukaisesti, ett(cid:228) kansallisille viranomaisille tulisi antaa mahdollisuus ev(cid:228)t(cid:228) ryhm(cid:228)poikkeuksen soveltamista koituva etu kan- sallisilla markkinoilla, jos kyseiset markkinat tai niiden osa muodostavat erilliset markkinat. J(cid:228)senvaltioiden kilpailuviranomaisilla on erityisen hyv(cid:228)t mahdollisuu- det arvioida alueellaan sit(cid:228), t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)tk(cid:246) ryhm(cid:228)poikke- usasetuksessa tarkoitetut sopimukset tietyss(cid:228) tapauk- sessa 85 artiklan 3 kohdan soveltamisedellytykset, ja mik(cid:228)li eiv(cid:228)t, niihin ei voida siis soveltaa ryhm(cid:228)poikke- usta. T(cid:228)m(cid:228) mahdollisuus todettiin jo yhteis(cid:246)n kilpailu- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamisesta vertikaalisiin rajoituksiin annetussa komission tiedonannossa (54) ja se voitaisiin yleist(cid:228)(cid:228) 85 ja 86 artiklan uuden t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoase- tuksen yhteydess(cid:228). 92. T(cid:228)llaisen viranomaisten muodostaman yhteis- ty(cid:246)verkon optimaalinen toiminta edellytt(cid:228)(cid:228) seuraavan- (54) EYVL C 365, 26. 11. 1998, s. 3. C 132/24 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 96. Voi olla, ett(cid:228) kansallisten viranomaisten on vai- kea k(cid:228)sitell(cid:228) valituksia, jotka edellytt(cid:228)v(cid:228)t tutkimuksia useissa j(cid:228)senvaltioissa. Toisaalta komissio voi joutua k(cid:228)sittelem(cid:228)(cid:228)n asiaa, jonka vaikutukset keskittyv(cid:228)t p(cid:228)(cid:228)- asiassa yhden j(cid:228)senvaltion alueelle. T(cid:228)llaisissa tilan- teissa tehokkain ratkaisu olisi se, ett(cid:228) kyseist(cid:228) asiaa k(cid:228)sittelev(cid:228) viranomainen siirt(cid:228)isi asian viranomaiselle, jolla on parhaat mahdollisuudet sen k(cid:228)sittelyyn. T(cid:228)m(cid:228) edellytt(cid:228)(cid:228) sit(cid:228), ett(cid:228) viranomainen, jolle asian k(cid:228)sittely siirret(cid:228)(cid:228)n, voi k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) suoraan todisteina kaikkia asi- aan liittyvi(cid:228) asiakirjoja. Nykyisin asetuksen N:o 17 20 artikla est(cid:228)(cid:228) kilpailuviranomaisia k(cid:228)ytt(cid:228)m(cid:228)st(cid:228) komis- sion toimittamia tietoja todisteina (55). 97. Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan uuden t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoasetuksen pit(cid:228)isi siis mahdollistaa se, ett(cid:228) todetessaan tietyll(cid:228) asialla olevan p(cid:228)(cid:228)asiassa kan- sallisia vaikutuksia komissio voisi siirt(cid:228)(cid:228) kaikki asiaa koskevat asiakirjat, mukaan lukien luottamukselliset asiakirjat, sen j(cid:228)senvaltion kansallisen viranomaisen jonka alueella kyseisest(cid:228) menettelyta- k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi, vasta aiheutuu vaikutuksia. T(cid:228)ll(cid:246)in kansallisen viran- omaisen pit(cid:228)isi voida jatkaa tutkimuksia hy(cid:246)dynt(cid:228)- m(cid:228)ll(cid:228) suoraan todisteina siirrettyj(cid:228) tietoja. Jos taas kansallinen viranomainen tutkimuksia tehdess(cid:228)(cid:228)n tulee siihen johtop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen, ett(cid:228) asia on yhteis(cid:246)n laajuinen ja vaatii komission toimenpiteit(cid:228), viranomaisten pit(cid:228)isi voida siirt(cid:228)(cid:228) asia komissiolle vastaavalla tavalla kuin EFTAn valvontaviranomainen (56) voi tehd(cid:228) t(cid:228)ll(cid:228) het- kell(cid:228). Ainoa rajoitus, joka on s(cid:228)ilytett(cid:228)v(cid:228), koskee alun perin suoritettavan tutkimuksen tarkoitusta. Tietoja saa k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota var- ten ne on hankittu, ja 85 ja 86 artiklan soveltamiseen sek(cid:228) tarvittaessa kansallisen kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n soveltamiseen riippumatta siit(cid:228), mik(cid:228) viranomainen tutkimukset toteuttaa. 98. Vastineeksi t(cid:228)lle tietojen k(cid:228)ytt(cid:246)mahdollisuuksia koskevalle laajennukselle uuteen asetukseen olisi sis(cid:228)l- lytett(cid:228)v(cid:228) kansallisia viranomaisia ja komissiota kos- keva kielto m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) p(cid:228)(cid:228)llekk(cid:228)isi(cid:228) seuraamuksia tai erillisi(cid:228) sitoumuksia yrityksille. (55) Asia C-67/91, Direcc(cid:237)on General de Defensa de la Com- petencia v. Asociac(cid:237)on Espan˜ ola de Banca Privada (AEB) ym. , tuomio 16. 7. 1992 (Kok. 1992, s. I-1420, perustelu- jen 37 ja sit(cid:228) seuraavat kohdat). (56) P(cid:246)yt(cid:228)kirja 23 valvontaviranomaisten v(cid:228)lisest(cid:228) yhteis- ty(cid:246)st(cid:228) (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 58 artikla) (EYVL L 1, 3. 1. 1994, s. 186). 3. Kansallisten tuomioistuinten asema vahvistuu kil- pailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovellettaessa Kansalliset tuomioistuimet ovat kansalaisia 99. l(cid:228)hell(cid:228) ja niill(cid:228) on perustamissopimuksen synnyst(cid:228) l(cid:228)h- tien ollut erityinen merkitys v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti yhteis(cid:246)n oikeuteen perustuvien subjektiivisten oikeuksien suoje- lijoina (57). Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on tunnustanut kansallisten tuomioistuinten v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:246)myyden yhtei- s(cid:246)n oikeuden ja kilpailuoikeuden tehokkaalle t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanolle. Kansalliset tuomioistuimet soveltavat 85 artiklaa kolmenlaisissa menettelyiss(cid:228): sopimusvelvoit- teita koskevissa asioissa (sopimuspuolten v(cid:228)liset riita- asiat), muita kuin sopimukseen perustuvia velvoitteita koskevissa asioissa (yhden tai useamman sopimuspuo- len ja kolmannen v(cid:228)liset riita-asiat) ja k(cid:228)sitelless(cid:228)(cid:228)n v(cid:228)liaikaisia toimenpiteit(cid:228) koskevia vaatimuksia. koskevan komission Asetukseen N:o 17 kirjatun poikkeuksen 100. my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228) yksinoikeuden vuoksi kansalliset tuomioistuimet eiv(cid:228)t voi soveltaa 85 artiklan 3 kohtaa ja my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) poikkeuksia. Koska niill(cid:228) ei ole toimivaltaa soveltaa kyseist(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yst(cid:228), yritykset voivat k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) keskeytt(cid:228)(cid:228) asian tutkimi- sen tuomioistuimessa ilmoittamalla asian komissiolle. T(cid:228)m(cid:228) ilmi(cid:246) on p(cid:228)(cid:228)asiallinen este kansallisten tuomio- istuinten kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamiselle. V(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti sovellettavan poikkeuksen j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) yritykset voi- vat vedota 85 artiklan 3 kohdan soveltamiseen tuomi- oistuimissa, mik(cid:228) antaa yrityksille uuden oikeusperus- teen mahdollistaa sellaisten kilpailurajoitusten toi- meenpano, jotka t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t 85 artiklan 3 kohdan sovel- tamisedellytykset. N(cid:228)in ollen yritysten oikeusvarmuus lis(cid:228)(cid:228)ntyisi. Kantelijat voivat puolestaan saada korva- uksensa nopeammin, jos ne joutuvat k(cid:228)rsim(cid:228)(cid:228)n yritys- ten v(cid:228)lisist(cid:228) oikeudenvastaisista yhteistoimintaj(cid:228)rjeste- lyist(cid:228). T(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) on muistettava, ett(cid:228) kansallis- ten tuomioistuinten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset tulevat oikeusvoimai- siksi, jollei asiaa ratkaista toisin muutoksenhakutuomi- oistuimessa. Kaikkien j(cid:228)senvaltioiden tuomioistuimet tunnustavat tuomioistuinten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset Brysselin (58) ja Luganon (59) yleissopimusten nojalla. (57) Asia 26/62, Van Gend ja Loos v. Alankomaiden verovi- ranomaiset, tuomio 5. 2. 1963 (Kok. 1963, s. 3) ja edell(cid:228) alaviitteess(cid:228) 34 mainittu asia BRT v. SABAM. (58) Tuomioistuimen toimivaltaa sek(cid:228) tuomioiden t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n- panoa yksityisoikeuden alalla koskeva Brysselin yleissopi- mus (EYVL L 299, 31. 12. 1972, s. 32), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1997 liittymissopimuk- sella (EYVL C 15, 15. 1. 1997, s. 1). (59) Tuomioistuimen toimivaltaa sek(cid:228) tuomioiden t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n- panoa yksityisoikeuden alalla koskeva Luganon yleissopi- mus (EYVL L 319, 25. 11. 1988, s. 9). 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/25 B. KILPAILUS(cid:190)(cid:190)NT(cid:214)JEN JOHDONMUKAINEN JA YHTEN(cid:190)INEN SOVELTAMINEN 1. Mahdolliset ongelmat ja niiden ratkaiseminen 101. Kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautettu soveltaminen ja hallinnollisesta lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)st(cid:228) luopuminen eiv(cid:228)t saa vaikuttaa kilpailuolosuhteiden s(cid:228)ilymiseen yhten(cid:228)i- sin(cid:228) koko yhteis(cid:246)ss(cid:228). Yhteis(cid:246)n oikeuden ensisijaisuu- den periaate est(cid:228)(cid:228) sen, ett(cid:228) kansallisen oikeuden sovel- taminen voisi vaikeuttaa yhteis(cid:246)n oikeuden t(cid:228)ysim(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)ist(cid:228) ja yhdenmukaista soveltamista ja tai sen t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanos(cid:228)(cid:228)d(cid:246)sten tehokkuutta (60). sen sijaan useampi toimielin (komissio, kansalliset viranomaiset ja tuomioistuimet) soveltaa yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) samanaikaisesti, vaarana on seuraavanlaisten ongel- mien syntyminen: Jos (1) Kansallinen viranomainen tai tuomioistuin tekee my(cid:246)nteisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen (hylk(cid:228)(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) vaatimuksen sill(cid:228) perusteella, ett(cid:228) sopimus ei kuulu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan tai t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan soveltamisedellytykset taikka tekee kil- pailua rajoittavan sopimuksen toimeenpanoa kos- kevan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen) yritysten v(cid:228)lisest(cid:228) kilpailua rajoittavasta jonka komissio on kielt(cid:228)nyt. yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyst(cid:228), (2) Kansallinen viranomainen kielt(cid:228)(cid:228) sopimuksen tai tuomioistuin ei my(cid:246)nn(cid:228) oikeutta toimeenpanna sopimusta, jonka osalta komissio on tehnyt my(cid:246)n- teisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen (yhteistoimintaj(cid:228)rjestely(cid:228) koske- tuomioistuimen van kantelun hylk(cid:228)(cid:228)minen tai tekem(cid:228) my(cid:246)nteinen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s). 102. Ensiksikin on korostettava, ett(cid:228) 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan osalta yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) on sovellettu rinnakkain jo vuodesta 1962 eik(cid:228) ongel- mia ole juurikaan aiheutunut. Ongelmien ratkaisemi- seksi ehdotetaan seuraavien periaatteiden noudatta- mista: (1) Yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on katsonut asiassa Deli- mitis (61) antamassaan tuomiossa, ett(cid:228) kun komis- sio on aloittanut menettelyn tai tehnyt lopulliseksi muodostuneen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen, kansallisen tuomarin velvollisuutena on v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) ristiriitaisten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten antamista tarvittaessa lykk(cid:228)(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) menettely(cid:228)(cid:228)n pyyt(cid:228)(cid:228)kseen tietoja komissiolta tai esitt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitetun ennakkoratkaisupyynn(cid:246)n. T(cid:228)t(cid:228) periaatetta voi- daan analogisesti soveltaa kansallisiin kilpailuvi- ranomaisiin. Ne eiv(cid:228)t kuitenkaan voi esitt(cid:228)(cid:228) ennakkoratkaisupyynt(cid:246)(cid:228) 177 artiklan nojalla. (60) Ks. asia 14/68, Walt Wilhelm, tuomio 13. 2. 1969 (Kok. 1969, s. 1. ) (61) Ks. edell(cid:228) alaviitteess(cid:228) 38 mainittu tuomio. (2) Kun kansallinen viranomainen tekee lopulliseksi muodostuneen my(cid:246)nteisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tai tuomio- istuin antaa lopulliseksi muodostuneen ”my(cid:246)ntei- sen” tuomion (esim. kanteen hylk(cid:228)(cid:228)minen sill(cid:228) perusteella, ett(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjestely t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) 85 artiklan 3 kohdan edellytykset), komissio voi kui- tenkin tulla v(cid:228)liin ja kielt(cid:228)(cid:228) sopimuksen, jollei lainvoimaisuuden periaate est(cid:228) t(cid:228)t(cid:228) osapuolten v(cid:228)lisiss(cid:228) riita-asioissa, joista on annettu tuomiois- tuimessa lopullinen tuomio. (3) Kun kansallinen viranomainen tai tuomioistuin tekee p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen, jossa vahvistetaan lopullinen kielteinen kanta yritysten v(cid:228)liseen yhteistoiminta- j(cid:228)rjestelyyn, komissio katsoo yleens(cid:228), ett(cid:228) sen ei tulisi muutoin kuin 177 artiklan ennakkoratkaisu- menettely(cid:228) noudattaen esiinty(cid:228) asiassa v(cid:228)liintuli- jana, mik(cid:228)li ennakkoratkaisua koskeva pyynt(cid:246) on tehty. (4) Kunnes kansallinen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s tai tuomio on lopulli- nen, komissio voi milloin tahansa tehd(cid:228) vastak- kaisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen. T(cid:228)ss(cid:228) tapauksessa muutoksen- hakutuomioistuinta sitoo velvollisuus v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) risti- riitaisten p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten tekemist(cid:228). Edell(cid:228) mainittujen periaatteiden soveltamisella 103. pit(cid:228)isi mahdollistaa niiden ongelmien ratkaiseminen, joita voi esiinty(cid:228) yhteis(cid:246)n kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) sovel- tavien eri toimielinten v(cid:228)lill(cid:228). Voi my(cid:246)skin k(cid:228)yd(cid:228) v(cid:228)lt- jonka mukaan t(cid:228)m(cid:228)tt(cid:246)m(cid:228)ksi vahvistaa periaatetta, kansallisen tai yhteis(cid:246)n kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n sovelta- misen kansallisten viranomaisten tai tuomioistuimien toimesta tulee olla yhdenmukaista komission yhteis(cid:246)- jen tuomioistuimen valvonnassa soveltaman yhteis(cid:246)n kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n kanssa. On kuitenkin suotavaa kehitt(cid:228)(cid:228) sellaisia keinoja, joilla ennaltaehk(cid:228)ist(cid:228)(cid:228)n t(cid:228)l- laisten ongelmien syntymist(cid:228). 2. Tiedonvaihto ja yhteisty(cid:246) Yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n sis(cid:228)ltyy jo kaksi m(cid:228)(cid:228)- 104. r(cid:228)yst(cid:228), joilla turvataan s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen johdonmukainen soveltaminen ja kilpailupolitiikan yhdenmukaisuus: perustamissopimuksen 169 ja 177 artikla. Perustamis- sopimuksen 169 artikla antaa mahdollisuuden siihen, ett(cid:228) komissio voi saattaa yhteis(cid:246)jen tuomioistuimen k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi tapaukset, joissa j(cid:228)senvaltiot ovat rikko- neet yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228). Perustamissopimuksen 177 artikla velvoittaa puolestaan ylimm(cid:228)n oikeusasteen tuomioistuimet, joilla on yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n tul- kitsemista koskevia kysymyksi(cid:228), esitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n ennakko- ratkaisupyynn(cid:246)n Euroopan yhteis(cid:246)jen tuomioistui- melle. N(cid:228)m(cid:228) kaksi menettely(cid:228) ovat tehokkaita, mutta C 132/26 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 ne voivat osoittautua eritt(cid:228)in hitaiksi pyritt(cid:228)ess(cid:228) s(cid:228)ilyt- t(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n tai palauttamaan kilpailupolitiikan yhdenmu- kaisuus, mik(cid:228) edellytt(cid:228)(cid:228) p(cid:228)ivitt(cid:228)ist(cid:228) yhteisty(cid:246)t(cid:228) viran- omaisten v(cid:228)lill(cid:228). T(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) on tarpeen ottaa k(cid:228)yt- t(cid:246)(cid:246)n joustavia ja nopeita tiedonv(cid:228)litys- ja yhteisty(cid:246)kei- noja kilpailuviranomaisten, tuomioistuinten ja komis- sion v(cid:228)lill(cid:228). tea voisi antaa asiasta lausunnon. Euroopan unionin j(cid:228)senyytt(cid:228) edelt(cid:228)v(cid:228)ss(cid:228) vaiheessa, komissio paneutuu erityisen huolellisesti kilpailun syntymisen my(cid:246)t(cid:228)vai- kuttamiseen j(cid:228)senyytt(cid:228) hakeneissa maissa sek(cid:228) avustaa n(cid:228)iden maiden kilpailuviranomaisia. Kilpailuviranomaisten osalta on ehdotettu, ett(cid:228) 105. uudistetussa asetuksessa N:o 17 s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)senvaltioi- den kilpailuviranomaisten velvollisuudesta tiedottaa komissiolle tapauksista, joissa 85 ja 86 artiklaa sovel- letaan, mik(cid:228) vastaa nykyisin voimassa olevan asetuk- sen 10 artiklassa komissiolle asetettua tiedonantovel- vollisuutta (62). Komissiota tulisi tiedottaa menettely(cid:228) aloitettaessa sek(cid:228) ennen sen p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)mist(cid:228). Komissiolle pit(cid:228)isi my(cid:246)s ilmoittaa tapauksista, joissa viranomainen aikoo ev(cid:228)t(cid:228) poikkeuksen. N(cid:228)iden tietojen ja kansallis- tapahtuvan ten viranomaisten kanssa mahdollisesti n(cid:228)kemystenvaihdon tulisi varmistaa kilpailupolitiikan johdonmukaisuus ilman, ett(cid:228) yhteis(cid:246)n oikeuden sovel- tamista koskevissa ristiriitatilanteissa olisi tarvetta k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) voimakkaampia ongelmanratkaisumenetelmi(cid:228). Komissiolla s(cid:228)ilyy kuitenkin mahdollisuus siirt(cid:228)(cid:228) asian k(cid:228)sittely kilpailuviranomaiselta soveltamalla nykyisen asetuksen N:o 17 9 artiklan 3 kohtaa vastaavaa menettely(cid:228). Yhteis(cid:246)n oikeuden ja kansallisen oikeuden nojalla k(cid:228)ynnistettyjen menettely- jen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi kansallisille viranomaisille olisi my(cid:246)s s(cid:228)(cid:228)dett(cid:228)v(cid:228) velvollisuus tie- dottaa komissiolle tai komission pyynn(cid:246)st(cid:228) aloittamistaan menettelyist(cid:228), joissa sovelletaan kansallista oikeutta ja jotka voivat vaikuttaa yhteis(cid:246)n menettelyihin. sellaisista oma-aloitteisesti kansalliselta pois 106. On ilmeist(cid:228), ett(cid:228) komission ja j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisess(cid:228) tiedonvaihdossa kilpailunrajoituksia ja m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)(cid:228)v(cid:228)(cid:228) markkina-asemaa k(cid:228)sittelev(cid:228)n neuvoa-antavan komitean merkitys lis(cid:228)(cid:228)ntyy. Siit(cid:228) muodostuu merkit- t(cid:228)vimpi(cid:228) tapauksia pohtiva keskustelufoorumi riippu- matta siit(cid:228), mink(cid:228) viranomaisen k(cid:228)sittelem(cid:228)st(cid:228) asiasta on kyse. N(cid:228)in ollen sit(cid:228) kuullaan jatkossa samoin edel- lytyksin kuin nyt eli k(cid:228)sitelt(cid:228)ess(cid:228) komission lains(cid:228)(cid:228)- d(cid:228)nt(cid:246)hankkeita ja p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sehdotuksia. T(cid:228)m(cid:228)n lis(cid:228)ksi komissiolle voitaisiin antaa mahdollisuus lis(cid:228)t(cid:228) omasta aloitteestaan tai j(cid:228)senvaltion pyynn(cid:246)st(cid:228) komitean kokouksen esityslistalle asia, jossa j(cid:228)senvaltion kilpai- luviranomainen soveltaa yhteis(cid:246)n oikeutta, jotta komi- (62) Saksalaisen kilpailunrajoituksia koskevan lain (Gesetzt gegen Wettbewerbsbeschr(cid:228)nkungen) 50 §:n 3 momentissa, sellaisena kuin se on muutettuna kuudennella tarkistuk- sella (tuli voimaan 1. 1. 1999), s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n jo velvollisuu- desta tiedottaa komissiolle yhteis(cid:246)n oikeuden soveltami- sesta, jotta komissio voi ilmaista n(cid:228)kemyksens(cid:228). 107. Jotta s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen yhdenmukainen tulkinta s(cid:228)ily- tett(cid:228)isiin sovellettaessa niit(cid:228) hajautetusti ja jotta kan- sallisia tuomioistuimia voitaisiin tukea niiden toimin- nassa, on tarpeen ottaa k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n yhteisty(cid:246)menetelmi(cid:228) komission ja tuomioistuinten v(cid:228)lill(cid:228). Ensiksikin on olennaista, ett(cid:228) komissio saa tietoja menettelyist(cid:228), joissa tuomioistuimet soveltavat 85 ja 86 artiklaa. T(cid:228)m(cid:228) on tarpeen, jotta voidaan v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228) mahdollisia tulkintaongelmia tai lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) esiintyvi(cid:228) puut- teita. Tarkoituksena onkin sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) asetukseen tuo- marille asetettava tiedonantovelvollisuus. Vastaava vel- vollisuus on jo nyt voimassa esimerkiksi Saksan lain- s(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) (63). Toisaalta olisi tarpeellista antaa komissiolle mahdollisuus toimia v(cid:228)liintulijana (amicus curiae) sellaisissa oikeudenk(cid:228)yntimenettelyiss(cid:228), joista komissio on tietoinen tuomioistuimen sille toimitta- mien tietojen perusteella, jos asiaa k(cid:228)sittelev(cid:228) tuomari t(cid:228)m(cid:228)n hyv(cid:228)ksyy. T(cid:228)llainen v(cid:228)liintulo voisi tehokkaasti edist(cid:228)(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten yhdenmukaista soveltamista. N(cid:228)in ollen on tarkoitus sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) t(cid:228)t(cid:228) koskeva s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s muutettuun asetukseen N:o 17. Samoin on tarkoitus sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) uudistettuun asetukseen N:o 17 ne edell(cid:228) mainitussa komission ja kansallisten tuomioistuinten v(cid:228)list(cid:228) yhteisty(cid:246)t(cid:228) koskevassa tiedonannossa vahviste- tut s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t, jotka koskevat tuomioistuinten mahdolli- suutta pyyt(cid:228)(cid:228) menettelyn aikana komissiolta menette- lyllisiin, oikeudellisiin tai taloudellisiin kysymyksiin liittyvi(cid:228) tietoja. Er(cid:228)iss(cid:228) j(cid:228)senmaissa on lis(cid:228)ksi jo ole- massa yhteisty(cid:246)menettelyj(cid:228) kilpailuoikeudellisia kysy- myksi(cid:228) k(cid:228)sittelevien kansallisten tuomioistuimen ja kansallisten kilpailuviranomaisen v(cid:228)lill(cid:228) (esim. Sak- sassa Bundeskartellamtin mahdollisuus v(cid:228)liintuloon ja Ranskassa Conseil de la Concurrencella oleva mahdol- lisuus antaa asiantuntijalausuntoja). III J(cid:228)lkik(cid:228)teen tapahtuvan valvonnan vahvistaminen Poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n soveltamiseen perus- 108. tuvan j(cid:228)rjestelm(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)noton luonnollinen ja v(cid:228)is- t(cid:228)m(cid:228)t(cid:246)n seuraus on kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen noudattamisen Ehdotetussa j(cid:228)lkik(cid:228)teisvalvonnan vahvistaminen. (63) Saksalaisen kilpailunrajoituksia koskevan lain 96 ja 90 § velvoittavat ilmoittamaan kilpailuviran- omaisille (Bundeskartellamt) menettelyist(cid:228), joissa sovelle- taan yhteis(cid:246)n oikeutta. tuomioistuimet 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/27 uudistuksessa on vahvistettava komission tutkintaval- tuuksia, helpotettava kantelun tekemist(cid:228) ja kehitett(cid:228)v(cid:228) seuraamusj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228). mahdollinen vaihtoehto on yhdenmukaistaa ja yksin- kertaistaa j(cid:228)senvaltioiden kansallista prosessioikeutta siten, ett(cid:228) taataan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten nopea ja samanaikainen antaminen niiss(cid:228) j(cid:228)senvaltioissa, joissa ne ovat tar- peen. J(cid:228)lkimm(cid:228)inen vaihtoehto on huomattavasti han- kalampi toteuttaa ja se edellytt(cid:228)isi perusteellisia muu- toksia er(cid:228)iden j(cid:228)senvaltioiden prosessioikeuteen. A. TUTKINTAMENETELMIEN VAHVISTAMINEN 109. Jotta komissio pystyisi toimimaan tehokkaasti salaisia kilpailun rajoituksia vastaan, ei riit(cid:228), ett(cid:228) se kohdistaa voimavarojaan kanteluiden tutkimiseen ja omasta aloitteestaan tapahtuviin menettelyihin. Komis- sion tutkintavaltuuksia on my(cid:246)s lis(cid:228)tt(cid:228)v(cid:228). 112. Komission valtuuttamien virkamiesten oikeus tehd(cid:228) tarkastusten yhteydess(cid:228) yrityksen edustajille tai ty(cid:246)ntekij(cid:246)ille suullisia kysymyksi(cid:228), joilla ei ole suoraa yhteytt(cid:228) yrityksen tiloista l(cid:246)ydettyihin asiakirjoihin, on toisinaan ollut kiistanalainen ja virheellisten tietojen antamisesta seuraavia hallinnollisia seuraamuksia kos- keva s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)st(cid:246) onkin t(cid:228)m(cid:228)n osalta puutteellinen. tarvitsevat 110. Komission halutessa toteuttaa 14 artiklan 3 kohdan mukaisia tarkastuksia sit(cid:228) avustavat kansal- liset kilpailuviranomaiset t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) useimmissa j(cid:228)senvaltioissa (64) tuomioistuimen my(cid:246)n- t(cid:228)m(cid:228)n valtuutuksen silt(cid:228) varalta, ett(cid:228) yritys vastustaa tarkastusta (65). Tapauksissa, joissa on mukana useita tarkastukset on useimmiten toteutettava yrityksi(cid:228), samanaikaisesti eri j(cid:228)senvaltioissa ja valtuutusta on siten haettava usealta tuomioistuimelta, joiden toimi- valta rajoittuu tarkastusta koskevan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen lailli- suuden sek(cid:228) sen varmistamiseen, ett(cid:228) suunnitellut tar- kastukset eiv(cid:228)t ole mielivaltaisia eiv(cid:228)tk(cid:228) kohtuutto- mia (66). 111. Tarkastusten samanaikaisuuden ja yhdenmu- kaisuuden takaamiseksi ja niiden kohteena oleville yri- tyksille annettavien menettelyllisten takeiden vahvista- miseksi on olemassa useita vaihtoehtoja. Oikeudellinen valvonta voidaan ensinn(cid:228)kin keskitt(cid:228)(cid:228) siirt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) se yhteis(cid:246)n tasolle jommankumman yhteis(cid:246)jen tuomiois- tuimen teht(cid:228)v(cid:228)ksi. T(cid:228)m(cid:228) ratkaisu turvaisi tarkastusten kohteena olevan yrityksen oikeudet, mink(cid:228) lis(cid:228)ksi se tarkastusmenettelyit(cid:228) yksinkertaistaisi huomattavasti ja ratkaisisi lopullisesti ep(cid:228)yhten(cid:228)isyyteen ja saman- aikaisuuden puutteeseen liittyv(cid:228)t ongelmat. Toinen (64) Belgia, Tanska, Ranska, Saksa, Kreikka, Irlanti, Luxem- burg, Portugal, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta. (65) T(cid:228)m(cid:228) k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) perustuu Hoechsti(cid:228) koskevassa asiassa annettuun tuomioon (yhdistetyt asiat 46/87 ja 227/88, Hoechst tuomio v. Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio, 21. 9. 1989, Kok. 1989, s. 2859), jossa katsotaan kansal- lisen oikeuden teht(cid:228)v(cid:228)ksi m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)(cid:228) sopivat menettely- s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t yritysten oikeuksien takaamiseksi. (66) Yhdistetyt asiat 46/87 ja 227/88, Hoechst AG v. Euroo- pan yhteis(cid:246)jen komissio, tuomio 21. 9. 1989 (Kok. 1989, s. 2859, 35 kohta). 113. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi onkin tarkoitus muuttaa asetuk- sen N:o 17 14 artiklaa siten, ett(cid:228) siit(cid:228) k(cid:228)y yksiselittei- sesti ilmi, ett(cid:228) tarkastuksen yhteydess(cid:228) komission val- tuuttamilla virkamiehill(cid:228) on oikeus esitt(cid:228)(cid:228) yrityksen edustajille ja ty(cid:246)ntekij(cid:246)ille suullisia kysymyksi(cid:228), jos kysymykset ovat oikeutettuja ja suhteessa tarkastuksen p(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)n n(cid:228)hden, ja vaatia kysymyksiin t(cid:228)ydellisi(cid:228) ja tarkkoja vastauksia. K(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n voitaisiin lis(cid:228)ksi ottaa t(cid:228)ydent(cid:228)v(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s, jossa tarkennetaan, ett(cid:228) valtuu- tetuilla virkamiehill(cid:228) on oikeus laatia tarkastusten yhteydess(cid:228) annetuista vastauksista p(cid:246)yt(cid:228)kirjoja. P(cid:246)yt(cid:228)- liitett(cid:228)isiin tapauksen asiakirja-aineistoon ja kirjat niit(cid:228) voitaisiin k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) menettelyn my(cid:246)hemm(cid:228)ss(cid:228) vai- heessa. T(cid:228)m(cid:228)n uuden s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksen seurauksena virheel- listen tietojen antamista koskevia seuraamuksia voitai- siin soveltaa tarkastuksen aikana annettuihin vastauk- siin. 114. Tutkintamenetelmien vahvistamiseksi komissi- olle olisi lis(cid:228)ksi annettava oikeus kutsua jokainen hen- kil(cid:246), jolla se uskoo olevan tutkinnan kannalta hy(cid:246)dyl- ja laatia lisi(cid:228) tietoja, komission tiloihin kuultavaksi t(cid:228)m(cid:228)n vastauksista p(cid:246)yt(cid:228)kirja (67). T(cid:228)t(cid:228) mahdolli- suutta olisi voitava soveltaa menettelyn kohteena ole- viin yrityksiin: kyseess(cid:228) olisi er(cid:228)(cid:228)nlainen 14 artiklan t(cid:228)ydennys, joka mahdollistaisi sellaisten henkil(cid:246)iden kuulustelun, jotka eiv(cid:228)t olleet paikalla yrityksess(cid:228) teh- dyn tarkastuksen aikana. Sit(cid:228) voitaisiin soveltaa my(cid:246)s kantelun tekij(cid:246)ihin tai kolmansiin. (67) Useimpien j(cid:228)senvaltioiden kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246) antaa viranomaisille oikeuden kutsua kuultavaksi henkil(cid:246)it(cid:228), joilla uskotaan olevan tutkimuksen kannalta hy(cid:246)dyllisi(cid:228) tietoja. T(cid:228)m(cid:228) pit(cid:228)(cid:228) paikkansa erityisesti Belgian, Ranskan ja Saksan oikeusj(cid:228)rjestelm(cid:228)n osalta. C 132/28 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n Poikkeuksen 115. sovellettavuuteen perustuvassa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) rikkomisen havaitseminen perustuu suurelta osin markkinoiden tarkkailuun. Mahdollisuutta tehd(cid:228) alakohtaisia tutkimuksia ei juu- rikaan ole k(cid:228)ytetty vuoden 1962 j(cid:228)lkeen, mutta uudessa j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) sen merkitys kasvaa. Siten ala- kohtaisia tutkimuksia koskeva nykyinen s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s on s(cid:228)ilytett(cid:228)v(cid:228). Kokemukset ovat osoittaneet, ett(cid:228) komission 116. yrityksille 11 artiklan nojalla osoittamat tietojensaanti- pyynn(cid:246)t eiv(cid:228)t aiheuta suurempia vaikeuksia. Yhteis(cid:246)- jen tuomioistuin on vahvistanut useaan otteeseen peri- aatteen, jonka mukaan yritysten on vastattava kysy- myksiin. Se on poikennut t(cid:228)st(cid:228) periaatteesta ainoas- taan syytt(cid:228)vien kysymysten osalta (68). Virheellisist(cid:228) tai ep(cid:228)t(cid:228)ydellisist(cid:228) vastauksista aiheutuvat seuraamusme- nettelyt ovat tehokkaita. Ainoa t(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) huo- mioon otettava seikka koskee 11 artiklan 4 kohtaa, jossa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) velvollisuus pyydettyjen tietojen antamiseen on yritysten omistajilla tai heid(cid:228)n edustajil- laan sek(cid:228) oikeushenkil(cid:246)iden, yhti(cid:246)iden tai oikeuskel- poisuutta vailla olevien yhteenliittymien osalta henki- l(cid:246)ill(cid:228), joilla lain tai s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukaan on kelpoisuus edustaa niit(cid:228). T(cid:228)llainen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246) rajoittaa kuitenkin asi- anmukaisesti valtuutettujen asianajajien/lakimiesten mahdollisuutta vastata asiakkaittensa puolesta, vaikka k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) komission tietopyynt(cid:246)ihin annettavien vastausten laatiminen on kuitenkin usein heid(cid:228)n teht(cid:228)- v(cid:228)ns(cid:228). T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi ehdotetaan 11 artiklan muutta- mista siten, ett(cid:228) asianmukaisesti valtuutetut asianaja- jat/lakimiehet voivat asiakkaidensa niin halutessa vas- tata heid(cid:228)n puolestaan. B. KANTELUIDEN MERKITYS KASVAA UUDESSA J(cid:190)RJESTELM(cid:190)SS(cid:190) 117. Virallisten kanteluiden osuus komission tutki- mista uusista tapauksista on t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) l(cid:228)hes 30 prosenttia, tiedot ovat ja ep(cid:228)virallista tiet(cid:228) saadut perusteena useimpiin komission omasta aloitteestaan aloittamiin menettelyihin. Komissiolle t(cid:228)ll(cid:228) tavalla toi- mitetut tiedot ovat eritt(cid:228)in arvokkaita kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)- jen rikkomisen havaitsemiseksi. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi on var- mistettava, ett(cid:228) jokainen luonnollinen henkil(cid:246) ja oike- ushenkil(cid:246), joka havaitsee mahdollisesti perustamissopi- muksen 85 tai 86 artiklassa tarkoitetun kilpailunvas- taisen menettelyn ja jonka oikeutettua etua asia koskee, voi jatkossakin tehd(cid:228) asiasta kantelun komissi- olle. 118. Komission keskitt(cid:228)ess(cid:228) toimintansa vakavim- pien rikkomisten torjumiseen kanteluiden merkitys kasvaa entisest(cid:228)(cid:228)n. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi uuden j(cid:228)rjestelm(cid:228)n on helpotettava kanteluiden tekemist(cid:228). Erilaisilla toi- menpiteill(cid:228) voitaisiin rohkaista rikkomisen kohteena olevia k(cid:228)(cid:228)ntym(cid:228)(cid:228)n komission puoleen. T(cid:228)llaisia toi- menpiteit(cid:228) voisivat erityisesti olla komission julkai- sema kanteluja koskeva tiedonanto, m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)aikojen asettaminen kantelun k(cid:228)sittelylle, kantelun hylk(cid:228)(cid:228)- mist(cid:228) koskevien menettelyiden yksinkertaistaminen ja v(cid:228)liaikaistoimenpiteit(cid:228) koskevien s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten antami- nen. kantelijoille Komission on entist(cid:228) paremmin tiedotettava 119. mahdollisille toimintaansa koskevista menettelyist(cid:228). Koska oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) on nyt tun- nustettu komission oikeus p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) t(cid:228)rkeysj(cid:228)rjestyk- sest(cid:228), jolla se k(cid:228)sittelee kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomista edellytt(cid:228)en, ett(cid:228) kyseess(cid:228) on riitt(cid:228)v(cid:228) yhteis(cid:246)n etu (69), on syyt(cid:228) tarkentaa t(cid:228)t(cid:228) seikkaa tiedonannolla, jotta kantelijoiden olisi helpompi ratkaista, osoittaako kan- telu kansalliselle vai yhteis(cid:246)n toimielimelle. Kanteluita koskevassa tiedonannossa olisi selvitett(cid:228)v(cid:228), mihin kantelijat voivat odottaa komission toiminnan johtavan: m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ykseen lopettaa kyseinen toiminta niin sopimuspuoliin kuin kolmansiinkin n(cid:228)hden ilman vahingonkorvauksia ja korkoja. Tiedonannossa olisi my(cid:246)s neuvottava kantelijoita hakemuksensa laatimi- sessa ja ilmoitettava erityisesti, mit(cid:228) tietoja komissio yleens(cid:228) tarvitsee todetakseen, onko kyseess(cid:228) rikkomi- nen. Siin(cid:228) olisi lopuksi muistutettava komission olevan tinkim(cid:228)t(cid:246)n m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tess(cid:228)(cid:228)n sakkoja yrityksille, jotka pyr- kiv(cid:228)t rankaisemaan kantelijaa. lis(cid:228)ksi 120. T(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) komissio on ainoastaan velvoi- tettu tutkimaan sille osoitetut kantelut kohtuullisessa ajassa. Kantelijat, jotka katsovat joutuneensa yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen rikkomisen kohteeksi, haluavat kui- tenkin tiet(cid:228)(cid:228) nopeasti, aikooko komissio aloittaa kan- (68) Asia 374/87, Orkem v. Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio, (69) Asia 24/90, Automec Srl v. Euroopan yhteis(cid:246)jen komis- tuomio 18. 10. 1989 (Kok. 1989, s. 3283). sio, tuomio 18. 9. 1992 (Kok. 1992, s. II-2223). 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/29 telun johdosta menettelyn, eli tekeek(cid:246) se tarkastuksia tai l(cid:228)hett(cid:228)(cid:228) tiedonsaantipyynt(cid:246)j(cid:228) selvitt(cid:228)(cid:228)kseen kilpai- lus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) rikkovien k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)jen olemassaolon vai aikooko komissio hyl(cid:228)t(cid:228) kantelun, koska kantelija ei voi osoittaa oikeutettua etuaan, kantelu on perusteeton tai koska yhteis(cid:246)n etu ei edellyt(cid:228) asian selvitt(cid:228)mist(cid:228). Jos yhteis(cid:246)n etu asiassa puuttuu, on eritt(cid:228)in t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) kantelija voi k(cid:228)(cid:228)nty(cid:228) nopeasti kansallisen kilpailu- viranomaisen tai sellaisen tuomioistuimen puoleen, joka voi aloittaa toimenpiteet kantelun johdosta. T(cid:228)lt(cid:228) osin ehdotetaan nelj(cid:228)n kuukauden mittaisen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)- ajan k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottoa, jonka kuluessa komission on ilmoitettava kantelijalle, mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhty(cid:228) hakemuksen suhteen. Jos komissio ei aio tutkia kantelua, se toimittaa kantelijalle perustellun kirjeen, jossa ilmoitetaan asian k(cid:228)sittelyn lopettamisesta. T(cid:228)m(cid:228)n kirjeen sis(cid:228)lt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n ratkaisuun voidaan hakea muutosta ensimm(cid:228)isen oikeusasteen tuomioistuimessa. Jos komissio puolestaan katsoo olevan aihetta tutkia asia, se ilmoittaa t(cid:228)st(cid:228) kantelijalle samaisen nelj(cid:228)n kuukauden kuluessa t(cid:228)m(cid:228)n vaikuttamatta menettelyn lopputulokseen. Jos komissio suoritettuaan yksityis- kohtaisemman tutkimuksen, joka on teht(cid:228)v(cid:228) kohtuulli- sessa ajassa (70), katsoo, ettei se voi aloittaa menettely(cid:228) kantelun perusteella, se ilmoittaa my(cid:246)s t(cid:228)st(cid:228) kanteli- jalle perustellulla kirjeell(cid:228), johon voidaan my(cid:246)s hakea muutosta ensimm(cid:228)isen asteen tuomioistuimessa. Komission velvollisuus ilmoittaa alustava kan- 121. tansa kantelijalle kirjeitse (asetuksen (EY) N:o 2842/98 (71) 6 artiklassa tarkoitettu kirje), kantelijan huomautusten tutkiminen ja muodollisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen laatiminen tekev(cid:228)t nykyisest(cid:228) menettelyst(cid:228) raskaan. Menettely on eritt(cid:228)in joustamaton ja sitoo runsaasti komission resursseja. T(cid:228)h(cid:228)n liittyen on syyt(cid:228) todeta, ett(cid:228) kaikista komission viime vuosina tekemist(cid:228) muo- dollisista p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksist(cid:228) yli puolet on koskenut kantelun hylk(cid:228)(cid:228)mist(cid:228). Nelj(cid:228)n kuukauden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ajan k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n- ottoa on siten t(cid:228)ydennett(cid:228)v(cid:228) kantelun hylk(cid:228)(cid:228)misme- nettelyn yksinkertaistamisella ja ennen kaikkea mah- dollistamalla kuulemistilaisuuksien entist(cid:228) joustavam- man j(cid:228)rjestelyn. (70) Asia T-213/95 ja asia T-18/96, SCK & FNK v. Euroopan tuomio 22. 10. 1997 (Kok. 1997, ja asia C-185/95, Baustahlgewebe GmbH v. tuomio 17. 12. 1998 (ei yhteis(cid:246)jen komissio, II-1739) Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio, julk. ). (71) Komission asetus (EY) N:o 2842/98, annettu 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1998, kuulemisesta tietyiss(cid:228) EY:n perustamis- sopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyiss(cid:228) (EYVL L 354, 30. 12. 1998, s. 18). Kantelijat 122. liitt(cid:228)v(cid:228)t hyvin usein kanteluunsa vaatimuksen v(cid:228)liaikaistoimenpiteist(cid:228), joiden tarkoituk- sena on viipym(cid:228)tt(cid:228) lopettaa kyseess(cid:228) oleva rikkomi- nen. Vaikka asetuksessa N:o 17 ei suoraan anneta komissiolle oikeutta ryhty(cid:228) t(cid:228)llaisiin toimenpiteisiin, oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) komissiolle on annettu oikeus m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)t(cid:228) v(cid:228)liaikaistoimenpiteit(cid:228) (72), jos se katsoo, ett(cid:228) on olemassa riitt(cid:228)v(cid:228)t todisteet rikkomisesta, jota on k(cid:228)si- telt(cid:228)v(cid:228) kiireellisen(cid:228), koska siit(cid:228) voi aiheutua vakavaa ja korjaamatonta haittaa. Vaikuttaakin tarpeelliselta s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)(cid:228) asetuksessa N:o 17 v(cid:228)liaikaistoimenpiteiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)misen edellytyksist(cid:228) sek(cid:228) niiden hyv(cid:228)ksymisme- nettelyst(cid:228) ja voimassaoloajasta. Nykyinen v(cid:228)liaikais- toimenpiteit(cid:228) koskeva k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) on osoittautunut tehokkaaksi. C. SEURAAMUKSET 123. Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa s(cid:228)(cid:228)- det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) komissio voi m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) sakon, joka on enin- t(cid:228)(cid:228)n 10 prosenttia kunkin 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan rikkomiseen osallisen yrityksen edellisen tili- kauden liikevaihdosta. Komission sakkojen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)- mist(cid:228) koskevat periaatteet ovat v(cid:228)hitellen selkeytyneet komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n kautta, asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuk- sen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttyjen sak- kojen laskemista koskevilla suuntaviivoilla (73) sek(cid:228) tiedonannolla sakkojen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) j(cid:228)tt(cid:228)misest(cid:228) tai lievent(cid:228)misest(cid:228) kartelleja koskevissa asioissa (74). Tar- koitus ei ole alentaa s(cid:228)(cid:228)detty(cid:228) 10 prosentin enimm(cid:228)is- m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228), joka on osoittautunut asianmukaiseksi. Poik- keuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovellettavuuteen perustuvaan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n siirtyminen merkitsee kuitenkin sit(cid:228), ett(cid:228) ilmoitukseen liittyv(cid:228) sakkoimmuniteetti h(cid:228)vi(cid:228)(cid:228), koska ilmoituksia ei en(cid:228)(cid:228) tehd(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) puolestaan tehostaa kilpailunrajoituksia koskevan kieltoperiaatteen merki- tyst(cid:228) ja sen ehk(cid:228)isev(cid:228)(cid:228) vaikutusta. 124. Komission menettelyjen yhteydess(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)mi(cid:228) sakkoja on mukautettava. T(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) asetus N:o 17 mahdollistaa v(cid:228)hint(cid:228)(cid:228)n 100 ja enint(cid:228)(cid:228)n 5 000 euron sakon m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)misen yritykselle, jos se antaa vir- heellisi(cid:228) tai harhaanjohtavia tietoja taikka esitt(cid:228)(cid:228) tar- (72) Asia 792/79R, Camera Care Ltd v. Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio, tuomio 17. 1. 1980 (Kok. 1980, s. 119). (73) EYVL C 9, 14. 1. 1998, s. 3. (74) EYVL C 207, 18. 7. 1996, s. 4. C 132/30 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 kastuksen yhteydess(cid:228) vaaditut asiakirjat puutteellisina. Sakkojen suuruutta ei ole tarkistettu vuoden 1962 j(cid:228)l- keen, ja ne tuntuvat t(cid:228)n(cid:228) p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) liian pienilt(cid:228), jotta niill(cid:228) olisi todellinen ehk(cid:228)isev(cid:228) vaikutus. Tarkoitus on (ETY) N:o muuttaa 4064/89 (75), jonka s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)kset mahdollistavat v(cid:228)hin- t(cid:228)(cid:228)n 1 000 ja enint(cid:228)(cid:228)n 50 000 EURn sakon vastaa- vassa tilanteessa. vastaamaan asetusta niit(cid:228) Sama koskee uhkasakkoa, joka voidaan m(cid:228)(cid:228)- 125. r(cid:228)t(cid:228) yritykselle, joka ei suostu antamaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen nojalla vaadittavia tietoja tai kielt(cid:228)ytyy alistumasta 14 artiklan 3 kohdan mukaiseen tarkastukseen. Yrityskes- kittymien valvonnasta annetun asetuksen vastaavat s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)kset mahdollistavat enint(cid:228)(cid:228)n 25 000 EURn suu- ruisen p(cid:228)ivitt(cid:228)isen uhkasakon. T(cid:228)m(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) voitaisiin sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) my(cid:246)s 85 ja 86 artiklan soveltamista koske- vaan uuteen asetukseen. 126. Asetus (ETY) N:o 4064/89 sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) my(cid:246)s toi- sentyyppisen uhkasakon, joka voidaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) yrityk- sille, jotka eiv(cid:228)t noudata p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) asetettua velvoi- tetta (15 artiklan 2 kohta). T(cid:228)llaisen uhkasakon suu- ruus voi olla enint(cid:228)(cid:228)n 100 000 euroa p(cid:228)iv(cid:228)ss(cid:228). Yritys- keskittym(cid:228)n hyv(cid:228)ksymisen yhteydess(cid:228) yrityksille ase- tettujen velvoitteiden ja yrityksen esitt(cid:228)mien sitou- musten hyv(cid:228)ksymist(cid:228) koskevien p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten v(cid:228)lill(cid:228) val- litsee tietty yht(cid:228)l(cid:228)isyys. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi uuteen asetuk- seen voitaisiin sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaisesti toinen uhkasakkoluokka. 127. Kun sakot m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n yritysten yhteenliitty- mille, huomioon otettava liikevaihto on yhteenliitty- m(cid:228)(cid:228)n osallistuvien yritysten liikevaihto. Asetuksen N:o 17 15 artikla ei kuitenkaan sis(cid:228)ll(cid:228) periaatetta yhteen- liittym(cid:228)(cid:228)n osallistuvien yritysten yhteisvastuullisuu- desta, mik(cid:228) voi est(cid:228)(cid:228) sakon perimisen (76). 128. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi 85 ja 86 artiklan soveltamista koskevassa uudessa asetuksessa on tarkoitus s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) jos rikkomiseen on syyllistynyt yritysten yhteenliit- tym(cid:228), rikkomishetkell(cid:228) yhteenliittym(cid:228)(cid:228)n osallistuneet yritykset ovat yhteisesti vastuussa sakon maksamisesta. Jotta turvattaisiin yhteenliittym(cid:228)(cid:228)n osallistuvien yritys- (75) Edell(cid:228) mainittu asetus N:o 4064/89. (76) T(cid:228)m(cid:228) ongelma tuli esille erityisesti asioissa T-213/95 ja T-18/96, SCK ja FNK v. komissio (Kok. 1997, s. II-1739). ten puolustautumisoikeudet, t(cid:228)llainen uudistus edellyt- t(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) kyseisille yrityksille tiedotetaan menettelyn aloittamisesta ja erityisesti v(cid:228)itetiedoksiannon l(cid:228)hett(cid:228)- misest(cid:228) ilmoittamalla asiasta Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228). Tarpeen vaatiessa yhteenliittym(cid:228) toimittaa tarkempia tietoja niit(cid:228) haluaville j(cid:228)senilleen. IV Siirtyminen poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovelletta- vuuteen perustuvaan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n (exception le´gale) jotka yritykset ovat 129. Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan sovel- tamista koskevan uuden asetuksen tullessa voimaan komissiolla on edelleen k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)n(cid:228)(cid:228)n joukko ilmoi- tuksia, tehneet saadakseen 85 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen. Uudessa j(cid:228)r- jestelm(cid:228)ss(cid:228) 85 artikla olisi kokonaisuudessaan v(cid:228)litt(cid:246)- m(cid:228)sti sovellettava yhteis(cid:246)oikeuden s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s: yritysten yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyiden laillisuus ei siten en(cid:228)(cid:228) edel- lyt(cid:228) komission tekem(cid:228)(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228). Siten k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) olevat ilmoitukset muuttuvat merkityksett(cid:246)miksi. Val- koisen kirjan julkaisemisen ja uuden asetuksen voi- maantulon v(cid:228)lisen(cid:228) aikana komissio jatkaa poikkeus- ten my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228) samalla nopeudella ja samoin menet- telyin kuin t(cid:228)h(cid:228)nkin asti. V Alakohtaiset s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t 85–90 Perustamissopimuksen 130. Maatalouden osalta perustamissopimuksen 42 artiklassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) maataloustuotteiden tuotan- toon ja kauppaan sovelletaan kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) koske- van luvun m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228) vain silt(cid:228) osin kuin neuvosto m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)(cid:228). artiklan soveltaminen maatalouteen perustuu 4 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) huhti- kuuta 1962 annettuun asetukseen N:o 26 (77). Asetuk- sen 1 artiklan mukaan perustamissopimuksen artikloja sek(cid:228) niiden t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa koskevia s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228), mukaan lukien asetus N:o 17, sovelletaan maatalous- tuotteiden tuotantoon ja kauppaan. Asetuksen 1 artik- laan sis(cid:228)ltyv(cid:228) viittaus 85 ja 86 artiklan soveltamista koskeviin s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)ihin, merkitsee sit(cid:228), ett(cid:228) asetukseen N:o 17 teht(cid:228)v(cid:228)t muutokset koskevat automaattisesti my(cid:246)s maataloutta. Asetuksen N:o 26 2 artiklaan sis(cid:228)l- tyv(cid:228)t erityiset poikkeukset s(cid:228)ilyv(cid:228)t kuitenkin muuttu- mattomina ja komissiolla on edelleen yksinomainen toimivalta soveltaa niit(cid:228). (77) EYVL 30, 20. 4. 1962, s. 993/62 (suomenk. erityispainos alue 4, nide 1, s. 3). 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/31 sovellettavat Liikenteeseen 131. kilpailus(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t ovat yhdenmukaisia muilla aloilla sovellettavien s(cid:228)(cid:228)n- t(cid:246)jen kanssa (78), ja kilpailunrajoitukset ja markkinat on m(cid:228)(cid:228)ritelty samalla tavoin. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi ei ole mit(cid:228)(cid:228)n syyt(cid:228) olla tekem(cid:228)tt(cid:228) liikennett(cid:228) koskeviin ase- tuksiin (79) samoja uudistuksia kuin asetukseen N:o 17, ja n(cid:228)in ollen asetukseen N:o 17 suunnitellut muu- tokset tulisi sis(cid:228)llytt(cid:228)(cid:228) my(cid:246)s liikennett(cid:228) koskeviin ase- tuksiin. Liikennett(cid:228) koskevat asetukset (ETY) N:o 132. 1017/68 (rautatie-, maantie- ja sis(cid:228)vesiliikenne), (ETY) N:o 4056/86 (meriliikenne) ja (ETY) N:o 3975/87 (lentoliikenne) sis(cid:228)lt(cid:228)v(cid:228)t kuitenkin my(cid:246)s t(cid:228)ydent(cid:228)vi(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228), joita ei sis(cid:228)lly asetukseen N:o 17. Kyseess(cid:228) ovat toisaalta ryhm(cid:228)poikkeukset (80) ja toisaalta erityi- si(cid:228) menettelyit(cid:228) koskevat s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)kset (81). P(cid:228)(cid:228)asialliset menettelylliset erot voidaan esitt(cid:228)(cid:228) seuraavasti: (1) Komissio voi my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) poikkeuksen, vaikka ilmoi- tusta ei ole tehty (esimerkiksi kantelun perusteella tai omasta aloitteestaan). (2) Asetus (ETY) N:o 1017/68 sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) h(cid:228)iri(cid:246)tilan- teessa tehtyj(cid:228) yritysten v(cid:228)lisi(cid:228) yhteistoimintaj(cid:228)rjes- telyj(cid:228) koskevan lausekkeen. (3) Maa- ja meriliikennett(cid:228) koskevissa asetuksissa ei ole puuttumattomuustodistuksia koskevia erityisi(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228). (78) Asia 167/73, Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio v. Ranskan tasavalta, s. 359, 32 tuomio 4. 4. 1974 (Kok. 1974, kohta); yhdistetyt asiat 209–213/84, virallisen syytt(cid:228)j(cid:228)n virasto v. Lucas Asjes ja muut, tuomio 30. 4. 1986 (Kok. 1986, s. 1425, 42–45 kohta); asia 66/86, Ahmed Saeed ja Silver Line Reiseb(cid:252)ro GmbH v. Zentrale zur Bek(cid:228)mpfung unlauteren Wettbewerbs e. V, tuomio 11. 4. 1989 (Kok. 1989, s. 803, 32 ja 33 kohta). (79) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1017/68, annettu 19 p(cid:228)i- v(cid:228)n(cid:228) hein(cid:228)kuuta 1968, kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sis(cid:228)vesiliikenteeseen (EYVL L 175, 23. 7. 1968, s. 1; suomenk. erityispainos alue 7, nide 1, s. 54); neuvoston asetus (ETY) N:o 4056/86, annettu 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1986, perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta soveltamisesta meriliikentee- seen (EYVL L 378, 31. 12. 1986, s. 4); neuvoston asetus (ETY) N:o 3975/87, annettu 14 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1987, kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen yksityiskohtaisesta soveltamisesta lentoliikenteen alalla toimiviin yrityksiin (EYVL L 374, 31. 12. 1987, s. 1) (80) Asetuksen (ETY) N:o 1017/68 4, 6, 9 ja 14 artikla sek(cid:228) asetuksen (ETY) N:o 4056/86 1, 3, 4, 5, 6 ja 8 artikla. (81) Asetuksen (ETY) N:o 1017/68 17 ja 18 artikla sek(cid:228) ase- tuksen (ETY) N:o 4056/86 9 artikla. (4) Jokaiseen liikennett(cid:228) koskevaan asetukseen sis(cid:228)l- tyy vastustamismenettely. Kyseisess(cid:228) menettelyss(cid:228) poikkeusta koskevasta hakemuksesta julkaistaan tiivistelm(cid:228) Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa leh- dess(cid:228) ja kolmansia pyydet(cid:228)(cid:228)n toimittamaan huo- mautuksensa: ilmoitetuilla sopimuksilla katsotaan olevan oikeus poikkeukseen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tyn ajan, jollei komissio vastusta asiaa 90 p(cid:228)iv(cid:228)n kuluessa julkai- susta. (5) Asetus (ETY) N:o 3975/87 sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) tiettyjen v(cid:228)li- aikaisten toimenpiteiden soveltamista koskevan erityisj(cid:228)rjestelyn. (6) Asetuksella (ETY) N:o 4056/86 on kaksi oikeus- perustaa, EY:n perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohta ja 87 artikla, ja se sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) erityisen lau- sekkeen kolmansia maita koskevista oikeudelli- sista (ETY) N:o 1017/68 (rautatie-, maantie- ja sis(cid:228)vesiliikenne) perustuu perustamissopimuksen 75 ja 87 artik- laan. ristiriitatilanteista. Asetus (7) Asetuksen (ETY) N:o 1017/68 mukaan komissio ei saa tehd(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) ennen kuin neuvoa-antavan komitean kokouksesta on kulunut 20 p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) antaa j(cid:228)senvaltioille mahdollisuuden pyyt(cid:228)(cid:228) neuvoston kutsumista koolle selvitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n, liit- tyyk(cid:246) kyseiseen tapaukseen periaatteellisia kysy- myksi(cid:228). Tapauksissa, joissa neuvosto on pyydetty koolle, komission on otettava p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228)(cid:228)n huo- mioon kokouksessa muotoutuneet suuntaviivat. neuvoston (8) Hakurahtiliikenteeseen ja kansainv(cid:228)liseen lentolii- kenteeseen liittyviin palveluihin yhteis(cid:246)n ja kol- mansien maiden v(cid:228)lill(cid:228) sovelletaan 89 artiklan siirtym(cid:228)j(cid:228)rjestely(cid:228). 133. On selv(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) liikennett(cid:228) koskevien asetusten ja asetuksen N:o 17 v(cid:228)liset menettelyerot heijastavat niiden antamisen aikaan vallinneita poliittisia k(cid:228)sityk- si(cid:228). Asetus (ETY) N:o 1017/68 oli ensimm(cid:228)inen ase- tus, jolla kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovellettiin liikenteeseen, ja se annettiin ennen kuin yhteis(cid:246)jen tuomioistuin oli erikseen vahvistanut, ett(cid:228) kilpailus(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t koskevat my(cid:246)s liikennett(cid:228). Liikennett(cid:228) koskevien eri asetusten antamisen j(cid:228)lkeen my(cid:246)s lento- ja rautatieliikenteen vapauttamisessa on edistytty huomattavasti; merilii- kenneh(cid:228)n on jo pitk(cid:228)(cid:228)n ollut vapautettu. Edell(cid:228) mai- nittuja aloja koskevat erityiset ongelmat ovat siten p(cid:228)(cid:228)osin poistuneet. Uudistetun 134. 17 menet- telys(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltaminen liikenteeseen poistaa auto- maattisesti edell(cid:228) mainituista eroavaisuuksista viisi asetuksen N:o C 132/32 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 12. 5. 1999 ensimm(cid:228)ist(cid:228). J(cid:228)ljelle j(cid:228)(cid:228)vien eroavaisuuksien osalta ehdotetaan seuraavia toimenpiteit(cid:228): hein(cid:228)kuuta 1987 annetun neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen N:o 87/373/ETY mukaisesti. (1) Asetusten (ETY) N:o 1017/68 ja (ETY) N:o 4056/86 kaksinkertaiseen oikeusperustaan ei ole koskaan vedottu eik(cid:228) sit(cid:228) ole siten syyt(cid:228) s(cid:228)ilytt(cid:228)(cid:228). (3) Asetuksen N:o 17 korvaavassa asetuksessa olisi ilmoitettava selv(cid:228)sti, ett(cid:228) se ei koske palveluja hakurahtiliikenteess(cid:228) eik(cid:228) kansainv(cid:228)lisess(cid:228) lento- liikenteess(cid:228) yhteis(cid:246)n ja kolmansien maiden v(cid:228)lill(cid:228). (2) Mahdollisuutta pyyt(cid:228)(cid:228) neuvostoa puuttumaan yksitt(cid:228)istapauksiin komitean kokouksen j(cid:228)lkeen ei ole koskaan k(cid:228)ytetty, ja se olisi poistettava menettelyst(cid:228) komissiolle siirretty(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanovaltaa k(cid:228)ytett(cid:228)ess(cid:228) 13 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) neuvoa-antavan EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 135. soveltamisalaan t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) kuuluvat yritysten v(cid:228)liset yhteistoimintaj(cid:228)rjestelyt siirtyv(cid:228)t perustamissopimuk- sen 85 ja 86 artiklan soveltamista koskevan uuden ase- kun tuksen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolo p(cid:228)(cid:228)ttyy. soveltamisalaan hein(cid:228)kuussa 2002, P(cid:190)(cid:190)TELM(cid:190)T sattuma. talousel(cid:228)m(cid:228)ss(cid:228), 136. Kilpailupolitiikka on perustamissopimuksissa taloudellisen yhdentymisen toteutumisen kannalta etu- alalla, eik(cid:228) kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen sis(cid:228)llytt(cid:228)minen yhteis(cid:246)n politiikkaa koskevaan perustamissopimuksen osaan ole johdettaville Perustamissopimuksista s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ille annettu painoarvo osoittaa, ett(cid:228) perustamis- sopimuksen laatijat olivat tietoisia tarpeesta mukaut- taa kilpailupolitiikan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa koskevat s(cid:228)(cid:228)n- n(cid:246)t liikemaailmassa ja Euroopan yhteis(cid:246)jen maantieteellisess(cid:228) ulottuvuudessa tapahtu- viin suuriin muutoksiin. Yli 35 vuotta asetuksen N:o 17 voimaantulon j(cid:228)lkeen merkitt(cid:228)v(cid:228) osa kilpailus(cid:228)(cid:228)n- t(cid:246)jen soveltamista koskevista s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksist(cid:228) ei en(cid:228)(cid:228) sel- v(cid:228)stik(cid:228)(cid:228)n vastaa liikemaailmassa objektiivisesti tarkas- teltuna tapahtuvaa kehityst(cid:228) eik(cid:228) my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n tarpeita, joita on laajentuneella yhteis(cid:246)ll(cid:228), johon tulee viel(cid:228) liit- tym(cid:228)(cid:228)n uusia j(cid:228)seni(cid:228) ja jonka kansalliset markkinat ovat jo p(cid:228)(cid:228)osin yhdentyneet. Keskitetyn 137. lupaj(cid:228)rjestelm(cid:228)n hallinnollisen k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottoon vuonna 1962 johtaneilla syill(cid:228) ei en(cid:228)(cid:228) nyky(cid:228)(cid:228)n ole samaa painoarvoa: yhteis(cid:246)n ja kansalliset kilpailuviranomaiset ovat tottuneet soveltamaan kil- pailuoikeutta, jota komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sk(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246), yhteis(cid:246)- jen tuomioistuimien oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) ja annetut s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)k- set ovat tarkentaneet ja selvent(cid:228)neet. Talous- ja rahalii- ton toteuttaminen ja laajentuminen edellytt(cid:228)v(cid:228)t nekin kuuden j(cid:228)senvaltion yhteis(cid:246)lle laaditun j(cid:228)rjestelm(cid:228)n uudistamista. m(cid:228)st(cid:228) luopumisesta ja poikkeuksen v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)(cid:228)n sovel- lettavuuteen perustuvaan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n siirtymiseen, kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen hajautetun soveltamisen kehitt(cid:228)mi- seen ja j(cid:228)lkik(cid:228)teen tapahtuvan valvonnan vahvistami- sen. Komissio on vakuuttunut siit(cid:228), ett(cid:228) ainoastaan nykyisen j(cid:228)rjestelm(cid:228)n perusteellinen uudistaminen t(cid:228)ss(cid:228) valkoisessa kirjassa esitetyn ehdotuksen keskeis- ten periaatteiden pohjalta varmistaa sen, ett(cid:228) kilpailu- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) sovelletaan tehokkaasti koko yhteis(cid:246)n alu- eella, samanaikaisesti kevent(cid:228)en mit(cid:228) suurimmassa m(cid:228)(cid:228)rin yrityksiin kohdistuvia hallinnollisia rasitteita ja varmistaen niille riitt(cid:228)v(cid:228)n oikeusvarmuuden tason. 139. T(cid:228)m(cid:228)n uudistuksen toteuttaminen merkitsee perusteellisia muutoksia asetuksen N:o 17 lis(cid:228)ksi my(cid:246)s liikennett(cid:228) koskeviin asetuksiin ja n(cid:228)iden asetusten t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa koskeviin s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksiin. Uudistusta on t(cid:228)ydennett(cid:228)v(cid:228) vahvistamalla sen oikeudellista kehyst(cid:228), mik(cid:228) on jo aloitettu muuttamalla vertikaalisiin rajoi- tuksiin sovellettavia s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) ja tutkimalla horisontaa- lista yhteisty(cid:246)t(cid:228) koskevia sopimuksia. 140. T(cid:228)m(cid:228)n valkoisen kirjan pohjalta on tarkoitus aloittaa laaja keskustelu komission, j(cid:228)senvaltioiden ja muiden asianomaisten osapuolien v(cid:228)lill(cid:228). Komissio toi- voo saavansa kommentteja kaikista t(cid:228)ss(cid:228) asiakirjassa esitt(cid:228)m(cid:228)ns(cid:228) uudistuksen eri osa-alueista ja edell(cid:228) esite- tyist(cid:228) vaihtoehdoista. T(cid:228)ss(cid:228) valkoisessa kirjassa esitet(cid:228)(cid:228)n komission 138. n(cid:228)kemyksi(cid:228) ja kuvataan j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228), jonka komissio katsoo parhaiten soveltuvan unionille uuden vuositu- hannen l(cid:228)hestyess(cid:228). J(cid:228)rjestelm(cid:228) rakentuu kolmesta eri osatekij(cid:228)st(cid:228): hallinnollisesta ilmoitus- ja lupaj(cid:228)rjestel- 141. toimitettava ennen 30. 09. 1999: Valkoista kirjaa koskevat huomautukset on 12. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 132/33 — kirjeitse seuraavaan osoitteeseen — s(cid:228)hk(cid:246)postitse Euroopan yhteis(cid:246)jen komissio Kilpailun p(cid:228)(cid:228)osasto (PO IV) Valkoinen kirja kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen uudistamisesta C 150 Rue de la Loi 200 / Wetstraat 200 B-1049 Brussel modernisation@dg4. cec. be Valkoinen kirja l(cid:246)ytyy yhteis(cid:246)n kaikilla kielill(cid:228) 142. Internetist(cid:228) seuraavasta osoitteesta: http://europa. eu. int/comm/dg04/entente/other. htm #dgiv_pdf_wb_modernisation