title: Rådets förordning (EG) nr 1420/1999 av den 29 april 1999 om fastställande av gemensamma regler och förfaranden som skall tillämpas på transporter av vissa avfallsslag till vissa länder utanför OECD

eurovoc_concepts:
environmental monitoring
export (EU)
export monitoring
export of waste
third country
trade restriction
waste recycling

text: L 166/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1420/1999 av den 29 april 1999 om fastställande av gemensamma regler och förfaranden som skall tillämpas på transporter av vissa avfallsslag till vissa länder utanför OECD EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artiklarna 113 och 130s. 1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén (2), i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och av följande skäl: (1) (2) Genom artikel 1. 3 a i rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen (4) undantas transporter av avfall som uteslutande är avsett för återvinning och som förtecknas i bilaga 2 till den förordningen från tillämpningsområde, med undantag av vad som föreskrivs i bl. a. artikel 17. 1, 17. 2 och 17. 3. förordningens Kommissionen har enligt artikel 17. 1 i förordning (EEG) nr 259/93 underrättat samtliga länder som inte omfattas av OECD-rådets beslut av den 30 mars 1992 om kontroll av gränsöverskridande transporter av avfall avsett för återvinning, om förteckningen över avfall i bilaga 2 till nämnda förordning och begärt bekräftelse på att sådant avfall inte är underkastat kontroll i destinations- landet eller att dessa länder skall ange om sådant avfall skall omfattas av de kontrollförfaranden som gäller för avfall som upptas i förordningens bilaga 3 eller 4 eller av förfarandet i förordningens artikel 15. (3) Vissa länder har angivit att sådant avfall skall underkastas ett eller flera av dessa kontrollförfa- randen och den 20 juli 1994 antog kommissionen, (1) EGT C 214, 10. 7. 1998, s. 74. (2) Yttrandet avgivet den 29 april 1998 (EGT C 169, 16. 6. 1999). (3) Europaparlamentets yttrande av den 17 juli 1997 (EGT C 286, 22. 9. 1997, s. 231), rådets gemensamma ståndpunkt av den 4 juni 1998 (EGT C 333, 30. 10. 1998, s. 1) och Europaparlamen- tets beslut av den 9 februari 1999 (EGT C 250, 28. 5. 1999). (4) EGT L 30, 6. 2. 1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 120/97 (EGT L 22, 24. 1. 1997, s. 14). (4) (5) (6) (7) (8) i enlighet med bestämmelserna i artikel 17. 3 i för att nämnda förordning, beslut 94/575/EG (5) fastställa lämpliga kontrollförfaranden. I artikel 17. 1 andra stycket i förordning (EEG) nr 259/93 föreskrivs att om denna bekräftelse inte erhålls skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder. Det är därför nödvändigt att på gemen- skapsnivå inrätta ett system som gör det möjligt att reglera handeln med sådant avfall från gemen- skapen genom att fastställa lämpliga gemensamma regler och förfaranden för export av detta. När det gäller de länder som har svarat att de inte önskar mottaga vissa eller samtliga avfallsslag som förtecknas i bilaga 2 till förordning (EEG) nr 259/ 93 måste deras önskan respekteras och därför kan inte dessa avfallsslag exporteras till dessa länder. Med avseende på de länder som inte har svarat, tystnad kan inte anses innebära samtycke, är det lämpligt att anta ett liknande regelverk för att ge dessa länder möjlighet att bedöma sådana trans- porter från fall till fall. När det gäller de länder som har svarat att de inte önskar mottaga vissa eller samtliga avfallsslag som förtecknas i bilaga 2, eller inte har svarat, är det möjligt att de kommer att ändra sin inställning eller svara vid en senare tidpunkt och det måste därför finnas en mekanism inom kommittéförfa- randet för att ändra denna förordning. Kommissionen kommer att så snart som möjligt och senast den 1 juli 1998 se över och ändra bilaga V till förordning (EEG) nr 259/93 och då fullt ut beakta det avfall som anges i den avfallsförteckning som antogs i enlighet med artikel 1. 4 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (6) och alla andra förteckningar över avfall som betecknas som farligt enligt Baselkon- ventionen samt kommer att anpassa förordning (EEG) nr 259/93 i enlighet därmed. (5) EGT L 220, 25. 8. 1994, s. 15. (6) EGT L 377, 31. 12. 1991, s. 20. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/31/EG (EGT L 168, 2. 7. 1994, s. 28). 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/7 tillhandahålla Kommissionen bör information till de länder som omfattas av den här förordningen om förändringar i bilaga A och B. regelbundet ii) förfarandet i artikel 15 i förordning (EEG) nr 259/93, eller iii) ingetdera av förfarandena i punkterna i och ii ovan. (9) (10) I fråga om transporter till AVS-länder förbjuds enligt artikel 39 i den fjärde AVS–EG-konventionen export av allt det avfall som förtecknas i bilagorna I och II till Basel-konventionen. Vissa av dessa avfallstyper återfinns också i bilaga 2 till förordning (EEG) nr 259/93. Under dessa omständigheter, och för att gemenskapens internationella åtaganden skall kunna respekteras, måste transporter av sådant avfall till AVS-länder förbjudas. (11) Det är nödvändigt att klargöra att dessa avfallstyper är undantagna från tillämpningsområdet för denna förordning. (12) Den ordning som omfattas av denna förordning bör ses över regelbundet av kommissionen. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Export av sådant avfall som förtecknas i bilaga II till förordning (EEG) nr 259/93, och som anges i bilaga A till denna förordning, till de länder som förtecknas i nämnda bilaga A skall vara förbjuden. Artikel 2 Det kontrollförfarande som anges i artikel 15 i förordning (EEG) nr 259/93 skall tillämpas på export till de länder som förtecknas i bilaga B till denna förordning med avse- ende på de kategorier av avfall som uteslutande är avsett för återvinning och som förtecknas i bilaga II till förord- ning (EEG) nr 259/93. Artikel 3 1. På begäran av destinationslandet skall det kontroll- förfarande som är tillämpligt för det landet enligt denna förordning ändras i överensstämmelse med denna artikel. 2. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 18 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (1) och i samarbete med det berörda landet besluta om vilket kontrollförfarande som skall tillämpas, dvs. i) det förfarande som är tillämpligt på avfall i förteck- ningen i bilaga 3 eller bilaga 4 till förordning (EEG) nr 259/93, 3. Kommissionen skall informera medlemsstaterna om att ett destinationsland ändrat inställning inom 21 dagar efter det att den mottagit en begäran från det landet i fråga och lägga fram sitt för den kommitté som inrättats enligt artikel 18 i direktiv 75/ 442/EEG så snart som möjligt inom 3 månader efter det att den har mottagit denna begäran. förslag till beslut 4. Om omständigheterna dessutom förändras på något annat särskilt sätt, till exempel genom krig, naturkatastrof eller ett handelsembargo som beslutats av Förenta natio- nerna, som kan påverka det kontrollförfarande som är tillämpligt enligt denna förordning kan detta kontrollför- farande ändras. Kommissionen får, efter samråd med destinationslandet när det är lämpligt och i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv 75/442/EEG, besluta om vilket av de förfaranden som anges i punkt 2 som skall tillämpas. 5. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv 75/442/EEG, regelbundet se över bilagorna A och B till denna förordning för att se till att de överensstämmer med de ändringar som har gjorts i bilagorna till förordning (EEG) nr 259/93. Artikel 4 De kontrollförfaranden som fastställs i denna förordning skall regelbundet ses över av kommissionen, första gången senast nio månader efter offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, varvid hänsyn skall tas till den erfarenhet som har vunnits. Om resultatet av översynen leder till slutsatsen att det skulle vara lämpligt, får kommissionen lägga fram nya förslag för rådet, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3. Artikel 5 Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 75/442/EEG, så snart som möjligt se över och ändra den här förordningen för att den skall vara i linje med förordning (EEG) nr 259/93. Artikel 6 (1) EGT L 194, 25. 7. 1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6. 6. 1996, s. 32). Denna förordning träder i kraft den nittionde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenska- pernas officiella tidning. L 166/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Luxemburg den 29 april 1999. På rådets vägnar W. MÜLLER Ordförande 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/9 BILAGA A Länder och territorier som har angivit för kommissionen att de inte önskar mottaga transporter av vissa typer av avfall för återvinning som förtecknas i bilaga II till rådets förordning (EEG) nr 259/93 Samtliga avfallsslag utom: ALBANIEN 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke spridbar form”): a) Följande avfall och skrot av järn och stål: GA 040 GA 050 GA 060 GA 070 GA 080 GA 090 GA 100 GA 110 7204 10 7204 21 7204 29 7204 30 7204 41 7204 49 7204 50 ex 7302 10 Avfall och skrot av gjutjärn Avfall och skrot av rostfritt stål Avfall och skrot av annat legerat stål Avfall och skrot av förtennat järn eller stål Svarvspån, hyvelspån, flisor, fräsavfall, filspån, klipprester Annat avfall och skrot av järn och stål Omsmältningsgöt Begagnade järn- och stålräler b) Följande avfall och skrot av andra metaller än järn, och legeringar därav: GA 120 GA 150 GA 160 GA 170 7404 00 7802 00 7902 00 8002 00 Avfall och skrot av koppar Avfall och skrot av bly Avfall och skrot av zink Avfall och skrot av tenn 2. Samtliga slag inbegripna i avsnitt GB (”Annat metallhaltigt avfall från smältning och förädling av metaller”): 3. Samtliga slag inbegripna i avsnitt GE (”Glasavfall i icke-spridbar form”). 4. I avsnitt GG (”Annat avfall med främst oorganiska beståndsdelar vilka kan innehålla metall och organiska material”): GG 080 ex 2621 00 Slagg från kopparframställning, kemiskt stabiliserat, med hög järnhalt (mer än 20 %) och bearbetat enligt industriella specifikationer (t. ex. DIN 4301 och DIN 8201), huvudsakligen för byggändamål och slipning. 5. Samtliga slag i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”). 6. I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 020 GJ 021 GJ 022 GJ 023 GJ 030 GJ 031 GJ 032 GJ 033 5103 Avfall av ull eller av fina eller grova djurhår, inbegripet garnavfall men inte rivet avfall och riven lump: 5103 10  Kamavfall av ull eller fina djurhår 5103 20  Annat avfall av ull eller fina djurhår 5103 30  Avfall av grova djurhår 5202 5202 10  Garnavfall (inbegripet trådavfall) 5202 91  Rivet avfall och riven lump 5202 99  Annat Avfall av bomull (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump): Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag ANDORRA ANTIGUA-BARBUDA L 166/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag ARUBA BAHAMAS BARBADOS BELIZE BHUTAN BOLIVIA BOTSWANA BRASILIEN Samtliga avfallsslag utom 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke spridbar form”): a) Följande avfall och skrot av järn och stål: GA 040 GA 050 GA 060 GA 070 GA 080 GA 090 GA 100 7204 10 7204 21 7204 29 7204 30 7204 41 7204 49 7204 50 Avfall och skrot av gjutjärn Avfall och skrot av rostfritt stål Avfall och skrot av annat legerat stål Avfall och skrot av förtennat järn eller stål Svarvspån, hyvelspån, flisor, fräsavfall, filspån, klipp- och stansrester, även i paket Annat avfall och skrot av järn och stål Omsmältningsgöt b) Följande avfall och skrot av andra metaller än järn och legeringar därav: GA 120 GA 130 GA 140 GA 150 GA 160 GA 170 GA 180 GA 190 GA 200 GA 210 7404 00 7503 00 7602 00 7802 00 7902 00 8002 00 ex 8101 91 ex 8102 91 ex 8103 10 8104 20 Avfall och skrot av koppar Avfall och skrot av nickel Avfall och skrot av aluminium Avfall och skrot av bly Avfall och skrot av zink Avfall och skrot av tenn Avfall och skrot av tungsten Avfall och skrot av molybden Avfall och skrot av tantal Avfall och skrot av magnesium (med undantag av dem som förtecknas i AA 190) (*) 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/11 GA 220 GA 230 GA 240 GA 250 GA 260 GA 270 GA 280 GA 290 GA 300 GA 310 GA 320 GA 330 GA 340 GA 350 GA 360 GA 370 GA 400 GA 410 GA 420 ex 8105 10 ex 8106 00 ex 8107 10 ex 8108 10 ex 8109 10 ex 8110 00 ex 8111 00 ex 8112 11 ex 8112 20 ex 8112 30 ex 8112 40 ex 8112 91 ex 2804 90 ex 2804 50 ex 2805 30 Avfall och skrot av kobolt Avfall och skrot av vismut Avfall och skrot av kadmium Avfall och skrot av titan Avfall och skrot av zirkonium Avfall och skrot av antimon Avfall och skrot av mangan Avfall och skrot av beryllium Avfall och skrot av krom Avfall och skrot av germanium Avfall och skrot av vanadin Avfall och skrot av:  Hafnium  Indium  Niob  Rhenium  Gallium Avfall och skrot av selen Avfall och skrot av tellur Avfall och skrot av sällsynta jordartsmetaller (*) Se bilaga s. 20). III till kommissionens beslut 98/368/EG av den 18 maj 1998 (EGT L 165, 10. 6. 1998, 2. I avsnitt GB (”Annat metallhaltigt avfall från smältning och förädling av metaller”): GB 040 ex 2620 90 Slagg från bearbetning av ädelmetaller och koppar för vidare förädling 3. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt afvall”): [. ] GC 070 [. ] ex 2619 00 Slagg från järn- och kolstålframställning (inbegripet lätt stållegering) med undantag från den slagg som särskilt har framställts för att tillmötesgå både nationella och relevanta internationella krav och normer (*) (*) Denna rubrik omfattar användning av sådan slagg för utvinning av titaniumdioxid och vanadin. [. ] 4. I avsnitt GD (”Avfall från gruvdrift i icke-spridbar form”). GD 040 GD 050 GD 060 ex 2529 30 ex 2529 10 ex 2529 21 ex 2529 22 Leucit; nefelin och nefelinsyenitavfall Fältspatavfall Flusspatavfall L 166/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 5. I avsnitt GG (”Annat avfall med främst oorganiska beståndsdelar som kan innehålla metaller och organiska material”). GG 030 GG 040 GG 060 ex 2621 ex 2621 ex 2803 GG 080 ex 2621 00 Bottenaska och slagg från koleldade kraftverk Flygaska från koleldade anläggningar Förbrukat aktivt kol som härrör processer i livsmedelsindustrin och vitaminframställningen från behandlingen av dricksvatten och Slagg från kopparframställning, kemiskt stabiliserat, med hög järnhalt (mer än 20 %) och bearbetat enligt industriella specifikationer (t. ex. DN 4301 och DIN 8201), huvudsakligen för byggändamål och slipning GG 100 Kalksten från framställning av kalciumcyanamid (med ett pH-värde under 9) 6. I avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”): GH 013 ex 3915 30 GH 015 ex 3915 90 Avklipp och annat avfall av plast samt plastskrot av  polymerer av vinylklorid Avklipp och annat avfall av plast samt plastskrot av  hartser och kondensationsprodukter, t. ex. av  ureaformaldehydhartser  fenolformaldehydhartser  melaminformaldehydhartser  epoxihartser  alkydhartser  polyamider 7. I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 050 ex 5302 90 Blånor och avfall (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av mjukhampa (Cannabis sativa L. ) 8. I avsnitt GK (”Gummiavfall”): GK 020 GK 030 4012 20 Begagnade däck, andra än massivdäck ex 4017 00 Avfall och skrot av hårdgummi (t. ex. ebonit) 9. I avsnitt GO (”Annat avfall med främst organiska beståndsdelar som kan innehålla metaller och oorganiska material”): GO 040 GO 050 Avfall av fotografisk film och filmbas som inte innehåller silver Engångskameror utan batteri 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/13 Alla sorter förutom: BULGARIEN 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”): a) Följande avfall och skrot av ädelmetaller och deras legeringar: GA 010 GA 030 ex 7112 10  av guld ex 7112 90  av andra ädelmetaller, t. ex. silver Anmärkning: Kvicksilver (en kontaminant) får inte ingå i dessa metaller, deras legeringar eller amal- gamer. b) Följande avfall och skrot av järn och stål: GA 040 GA 060 GA 070 GA 080 GA 090 GA 100 GA 110 7204 10 7204 29 7204 30 7204 41 7204 49 7204 50 ex 7302 10 Avfall och skrot av gjutjärn Avfall och skrot av annat legerat stål Avfall och skrot av förtennat järn eller stål Svarvspån, hyvelspån, flisor, fräsavfall, klipp- och stansrester, även i paket Annat avfall och skrot av järn och stål Omsmältningsgöt Begagnade järn- och stålräler c) Följande avfall och skrot av andra metaller än järn, och legeringar därav: GA 120 GA 140 GA 150 GA 160 GA 170 7404 00 7602 00 7802 00 7902 00 8002 00 Avfall och skrot av koppar Avfall och skrot av aluminium Avfall och skrot av bly Avfall och skrot av zink Avfall och skrot av tenn 2. I avsnitt GB (”Annat metallhaltigt avfall från smältning och förädling av metaller”): GB 010 GB 020 GB 021 GB 022 GB 023 GB 024 GB 025 GB 030 GB 040 2620 11 ex 2620 90 Hårdzink Ogranulerad slagg innehållande zink  galvaniseringsslagg, topp ((cid:1) 90 % Zn)  galvaniseringsslagg, botten ((cid:1) 92 % Zn)  zinkslagg från formgjutning ((cid:1) 85 % Zn)  zinkslagg från varmgalvanisering ((cid:1) 92 % Zn)  avdragen zinkslagg Avdragen aluminiumslagg Slagg från bearbetning av ädelmetaller och koppar för vidare förädling 3. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt avfall”): GC 060 Förbrukade metallhaltiga katalysatorer som innehåller något av följande:  Ädelmetaller: guld, silver  Platinametaller: rutenium, rodium, palladium, osmium, iridium, platina  Övergångsmetaller: scandium, vanadium, mangan, kobolt, koppar, yttrium, nionium, hafnium, volfram, titanium, krom, järn, nickel, zink, zirkonium, molybden, tantal, rhenium  Lantanider (sällsynta jordartsmetaller): lantan, praseodynamium, samarium, gadolinium, dysprosium, erbium, ytterbium, cerium, neodymium, euro- pium, terbium, holmium, thulium, lutetium L 166/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 4. I avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”): GH 010 GH 011 GH 012 GH 013 3915 Avklipp och annat avfall av plast av ex 3915 10  etenpolymerer ex 3915 20  styrenpolymerer ex 3915 30  polymerer av vinylklorid 5. Alla sorter i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”) BURKINA FASO Alla sorter förutom: Alla sorter i avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form (1)”) KAMERUN Alla sorter förutom: 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”) a) Följande avfall och skrot av ädelmetaller och deras legeringar: GA 010 GA 020 ex 7112 10  Av guld ex 7112 20  Av platina (i begreppet ”platina” ingår platina, iridium, osmium, palla- GA 030 ex 7112 90  Av andra ädelmetaller, t. ex. silver dium, rodium och rutenium) Anmärkning: Kvicksilver (en kontaminant) får inte ingå i dessa metaller, deras legeringar eller amal- gamer. b) Följande avfall och skrot av järn och stål: GA 040 GA 050 GA 060 GA 070 GA 080 GA 090 GA 100 GA 110 GA 120 GA 130 GA 150 GA 160 GA 170 GA 210 GA 220 GA 280 GA 300 7204 10  Avfall och skrot av gjutjärn 7204 21  Avfall och skrot av rostfritt stål 7204 29  Avfall och skrot av annat legerat stål 7204 30  Avfall och skrot av förtennat järn eller stål 7204 41  Svarvspån, hyvelspån, flisor, fräsavfall, klipp- och stansrester, även i paket 7204 49  Annat avfall och skrot av järn och stål 7204 50  Omsmältningsgöt ex 7302 10  Begagnade järn- och stålräler 7404 00 7503 00 7802 00 7902 00 8002 00 8104 20 ex 8105 10 ex 8111 00 ex 8112 20 Avfall och skrot av koppar Avfall och skrot av nickel Avfall och skrot av bly Avfall och skrot av zink Avfall och skrot av tenn Avfall och skrot av magnesium (förutom de som anges i AA 190) (*) Avfall och skrot av kobolt Avfall och skrot av mangan Avfall och skrot av krom (*) Se bilaga III till beslut 98/368/EG. 2. I avsnitt GB (”Annat metallhaltigt avfall från smältning och förädling av metaller”): GB 050 ex 2620 90 Tantalumhaltigt tenn med mindre än 0,5 % tenn (1) ”Icke-spridbar form” omfattar inget avfall i form av pulver, slam, stoft eller fast avfall i vilket farligt flytande avfall är inkapslat. 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/15 3. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt avfall”): GC 030 ex 8908 00 GC 040 Fartyg och andra flytande strukturer som skall brytas sönder, vilka har tömts på all last och andra material från handhavandet av fartyget som kan ha klassifice- rats som farliga ämnen eller farligt avfall. Motorfordonsvrak som tömts på vätska 4. I avsnitt GE (”Glasavfall i icke-spridbar form”): GE 010 ex 7001 00 Glasskärvor och annat glasavfall och glasskrot med undantag av glas från katodstrålerör och annat radioaktivt glas 5. I avsnitt GF (”Keramiskt avfall i icke-spridbar form”) GF 010 Keramiskt avfall som har bränts efter att ha formats, inbegripet keramikkärl (före och/eller efter användning) 6. I avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”): GH 010 GH 011 GH 012 GH 013 3915 Avfall, avklipp och annat plastskrot av: ex 3915 10  Etenpolymerer ex 3915 20  Styrenpolymerer ex 3915 30  Vinylklorid 7. Alla sorter i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”). 8. I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 010 5003 Avfall av natursilke (inbegripet silkeskokonger, inte lämpliga för avhaspling, garnavfall samt rivet avfall och riven lump): 5003 10  Okardat och okammat 5003 90  Annat 5103 Avfall av ull eller av fina eller grova djurhår, inbegripet garnavfall men inte rivet avfall och riven lump: 5103 10  Kamavfall av ull eller fina djurhår 5103 20  Annat avfall av ull eller fina djurhår 5103 30  Avfall av grova djurhår 5202 5202 10  Garnavfall (inbegripet trådavfall) 5202 91  Rivet avfall och riven lump 5202 99  Annat Avfall av bomull (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump): ex 5305 29 GJ 110 5505 Blånor, kamavfall och avfall (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av manillahampa (abaca eller Musa textilis Nee) Avfall (inbegripet kamavfall och garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av konstfibrer 5505 10  av syntetfibrer 5505 20  av regenatfibrer 6309 00 ex 6310 Begagnade kläder och andra begagnade textilartiklar Begagnade trasor, snöravfall, tågvirke, rep och kablar samt förslitna artiklar av snöre, tågvirke, rep och kablar av textilmaterial: ex 6310 10  Sorterad ex 6310 90  Andra slag GJ 011 GJ 012 GJ 020 GJ 021 GJ 022 GJ 023 GJ 030 GJ 031 GJ 032 GJ 033 GJ 090 GJ 111 GJ 112 GJ 120 GJ 130 GJ 131 GJ 132 L 166/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 9. I avsnitt GK (”Gummiavfall”): GK 020 4012 20 Begagnade däck, andra än massivdäck 10. Alla sorter i avsnitt GL (”Obehandlat avfall av kork och trä”): 11. I avsnitt GM (”Avfall från agrara livsmedelsindustrier”): GM 080 ex 2308 00 Vegetabiliska ämnen och vegetabiliskt avfall samt vegetabiliska återstoder och biprodukter av sådana slag som används vid utfodring av djur, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans, även i form av pelleter Alla sorter KAP VERDE KOLOMBIA 1. I avnsitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar (1) form”) Alla sorter av avfall och skrot av icke-järnhaltiga metaller och legeringar av dessa: [. ] 2. I avsnitt GB (”Annat metallhaltigt avfall från smältning och förädling av metaller”): GB 040 ex 2620 90 Slagg från bearbetning av ädelmetaller och koppar för vidare förädling. 3. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt avfall”): GC 070 ex 2619 00 Slagg från järn- och stålframställning (inbegripet låglegerat stål) exklusive sådan slagg som har framställts speciellt för att uppfylla såväl nationella som relevanta internationella krav och normer (**) (**) Denna rubrik omfattar användning av sådan slagg för utvinning av titaniumdioxid och vanadin. 4. I avsnitt GD (”Avfall från gruvdrift, i icke-spridbar form”): GD 040 [. ] GD 060 ex 2529 30 Leucit, nefelin och nefelinsyenitavfall ex 2529 21 ex 2529 22 Flusspatavfall 5. I avsnitt GG (”Annat avfall med främst oorganiska beståndsdelar vilka kan innehålla metall och organiska material”): GG 030 GG 040 GG 060 ex 2621 ex 2621 ex 2803 GG 080 ex 2621 00 GG 100 Bottenaska och slagg från koleldade kraftverk Flygaska från koleldade anläggningar Förbrukat aktivt kol som härrör från behandling av vatten av dricksvattenkva- litet och processer i livsmedelsindustrin och vitaminproduktion Slagg från kopparframställning, kemiskt stabiliserat, med hög järnhalt (mer än 20 %) och bearbetat enligt industriella specifikationer (t. ex. DIN 4301 och DIN 8201), huvudsakligen till byggändamål och slipning Kalksten från framställning av kalciumcyanamid (med ett pH-värde under 9) (1) ”Icke-spridbar” omfattar inte allt avfall i form av pulver, slam, dam eller fasta föremål som innehåller inneslutet farligt avfall i form av vätska. 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/17 6. I avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”): GH 013 GH 015 ex 3915 30 ex 3915 90 Avklipp och annat avfall av plast samt plastskrot av polymerer av vinylklorid Hartser eller kondensationsprodukter, t. ex.  ureaformaldehydhartser  fenolformaldehydhartser  melaminformaldehydhartser  epoxihartser  alkydhartser  polyamider 7. I avsnitt GJ (”Texstilavfall”): GJ 050 ex 5302 90 Blånor och avfall (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av mjukhampa (Cannabis sativa L. ) 8. I avsnitt GK (”Gummiavfall”): GK 020 GK 030 4012 20 ex 4017 00 Begagnade däck, andra än massivdäck Avfall och skrot av hårdgummi (t. ex. ebonit) 9. avsnitt GO (”Annat avfall med främst organiska beståndsdelar som kan innehålla metaller och oorganiska material”): GO 040 GO 050 Avfall av fotografisk film och filmbas som inte innehåller silver Engångskameror utan batteri ISLAMISKA FÖRBUNDSREPUBLIKEN KOMORERNA Samtliga avfallsslag med undantag för: I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilvaror COSTA RICA DOMINICA DOMINIKANSKA REPUBLIKEN DJIBOUTI Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag L 166/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 Samtliga avfallsslag med undantag för: EGYPTEN 1. Samtliga avfallsslag i avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”). 2. Samtliga avfallsslag i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”). 3. Samtliga avfallsslag i avsnitt (”Textilavfall”). Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag med undantag för: I avsnitt GJ (”Textilavfall”) FIJI GAMBIA GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilvaror Samtliga avfallsslag GHANA GRENADA Samtliga avfallsslag med undantag för: I avsnitt GK (”Gummiavfall”) GK 020 4012 20 Begagnade däck, andra än massivdäck Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag GUYANA KIRIBATI KUWAIT Samtliga avfallsslag med undantag för: I avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”) GH 011 ex 3915 10 Avklipp och annat avfall av plast samt plastskrot av  etenpolymerer Samtliga avfallsslag med undantag för: I avsnitt GJ (”Textilavfall”): LIBANON GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilvaror Samtliga avfallsslag med undantag för: MALAWI 1. Samtliga avfallsslag i avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”) 2. Samtliga avfallsslag i avsnitt GE (”Glasavfall i icke-spridbar form”) 3. Samtliga avfallsslag i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”) 4. I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilvaror 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/19 Samtliga avfallsslag MALADIVERNA MALI 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar (1) form”) Samtliga former av avfall och skrot av andra metaller än järn och legeringar därav 2. Samtliga avfallsslag i avsnitt GE (”Glasavfall i icke-spridbar form”) 3. Samtliga avfallsslag i avsnitt GF (”Keramiskt avfall i icke-spridbar form”) 4. Samtliga avfallsslag i avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”) 5. Samtliga avfallsslag i avsnitt GN (”Avfall från garvning och skinnberedning samt läderanvändning”) Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag MOLDOVA MONGOLIET MYANMAR NICARAGUA NIGER Samtliga avfallsslag med undantag för: 1. I avsnitt GJ (”Textilavfall”) GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilvaror 2. I avsnitt GK (”Gummiavfall”) GK 020 4012 20 Begagnade däck, andra än massivdäck NIGERIA Samtliga avfallsslag med undantag för: Samtliga avfallsslag i avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”) PAKISTAN 1. I avsnitt GK (”Gummiavfall”): GK 020 4012 20 Begagnade däck, andra än massivdäck 2. I avsnitt GM (”Avfall från agrara livsmedelsindustrier”): GM 070 ex 2307 Bottensats från framställning av vin 3. I avsnitt GN (”Avfall från garvning och skinnberedning samt läderanvändning”): GN 010 ex 0502 00 Avfall av borst och andra hår från svin, hår av grävling samt andra djurhår för borsttillverkning (1) ”Icke-spridbar” omfattar inte avfall i form av pulver, slam, stoft eller fasta ännen som innehåller inneslutet farligt flytande avfall. L 166/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag med undantag för: PAPUA NYA GUINEA PARAGUAY 1. Samtliga avfallsslag i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”) 2. I avsnitt GJ (”Texstilavfall”): GJ 010 5003 Avfall av natursilke (inbegripet silkeskokonger, inte lämpliga för avhaspling, garnavfall samt rivet avfall och riven lump) GJ 011 GJ 030 GJ 031 GJ 032 5003 10  okardat och okammat 5202 5202 10 5202 91 Avfall av bomull (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) Garnavfall (inbegripet trådavfall) Rivet avfall och riven lump 3. I avsnitt GL (”Obehandlat avfall av kork och trä”): GL 020 4501 90 Korkavfall; krossad, granulerad eller malen kork PERU SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag utom: 1. I avsnitt GJ (”Textilt avfall”): GJ 111 5505 10 6309 00 ex 6310 GJ 120 GJ 130 GJ 131 GJ 132 ex 6310 10  sorterad ex 6310 90  andra slag Avfall (inbegripet kamavfall, garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av syntetfiber  Av syntetfiber Begagnade kläder och andra begagnade textilartiklar Begagnade trasor, snöravfall, tågvirke, rep och kablar samt förslitna artiklar av snöre, tågvirke, rep och kablar av textilmaterial 2. i avsnitt GK (”Gummiavfall”): GK 020 4012 20 Begagnade gummidäck Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag SAUDIARABIEN SENEGAL SEYCHELLERNA 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/21 SINGAPORE Samtliga avfallsslag utom: 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”): a) Följande avfall och skrot av ädelmetaller och deras legeringar: GA 010 GA 020 ex 7112 10  Av guld ex 7112 20  Av platina (uttrycket ”platina” omfattar platina, iridium, osmium, palla- GA 030 ex 7112 90  Av andra ädelmetaller, t. ex. silver dium, rodium och rutenium Anmärkning: Kvicksilver får inte ingå som förening i dessa metaller, deras legeringar eller amalgamer. b) Följande avfall och skrot av järn och stål; omsmältningsgöt av järn eller stål: GA 040 GA 050 GA 060 7204 10  Avfall och skrot av gjutjärn 7204 21  Avfall och skrot av rostfritt stål 7204 29  Avfall och skrot av annat legerat stål c) Följande avfall och skrot av andra metaller än järn, och legeringar därav: GA 120 GA 130 GA 140 GA 150 GA 170 GA 190 GA 250 GA 260 GA 280 GA 300 GA 320 GA 350 7404 00 7503 00 7602 00 7802 00 8002 00 ex 8102 91 ex 8108 10 ex 8109 10 ex 8111 00 ex 8112 20 ex 8112 40 ex 8112 91 Avfall och skrot av koppar Avfall och skrot av nickel Avfall och skrot av aluminium Avfall och skrot av bly Avfall och skrot av tenn Avfall och skrot av molybden Avfall och skrot av titan Avfall och skrot av zirkonium Avfall och skrot av mangan Avfall och skrot av krom Avfall och skrot av vanadin Avfall och skrot av niob 2. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt avfall”): GC 070 ex 2619 00 Slagg från järn- och kolstålframställning (inklusive låglegerat stål) utom sådant slagg som har framställts speciellt för att uppfylla både nationella och relevanta internationella krav och standarder (*) (*) Denna rubrik omfattar användning av sådan slagg för utvinning av titaniumdioxid och vanadin. 3. I avsnitt GD (”Avfall från gruvdrift, i icke-spridbar form”): GD 020 ex 2514 00 Avfall av skiffer, även grovhuggen eller enkelt sönderdelad, genom sågning eller på annat sätt 4. i avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”): GH 013 ex 3915 30 Avklipp och annat avfall av plast samt plastskrot av  polymerer av vinylklorid L 166/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 ST KITTS OCH NEVIS ST LUCIA ST VINCENT OCH GRENADINERNA TANZANIA Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag utom: I avsnitt GJ (”Textilavfall”) GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilartiklar UGANDA Samtliga avfallsslag utom: 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”): GA 050 GA 060 7204 21 7204 29 Avfall och skrot av rostfritt stål Avfall och skrot av annat legerat stål 2. I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilartiklar Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag TUVALU VANUATU SAMOA 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/23 Länder och territorier som inte har svarat på kommissionens meddelande om transporter av vissa typer av avfall för återvinning som förtecknas i bilaga II till rådets förordning (EEG) nr 259/93 BILAGA B Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Alla avfallsslag utom: AFGHANISTAN ALGERIET ANGOLA 1. Alla avfallsslag i avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”) 2. Alla avfallsslag i avsnitt GE (”Glasavfall i icke-spridbar form”) 3. Alla avfallsslag i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”) 4. Alla avfallsslag i avsnitt GJ (”Textilt avfall”) 5. Alla avfallsslag i avsnitt GK (”Gummiavfall”) Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag ARMENIEN AZERBAJDAZJAN BAHRAIN BANGLADESH BRUNEI BURUNDI KAMBODJA ECUADOR EL SALVADOR EKVATORIALGUINEA ERITREA L 166/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag ETIOPIEN F. D. JUGOSLAVISKA REPUBLIKEN MAKEDONIEN GABON GUATEMALA GUINEA Samtliga avfallsslag utom: I avsnitt GJ (”Textilt avfall”) GJ 120 6309 00 Begagnade kläder och andra begagnade textilartiklar Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag HAITI HONDURAS ELFENBENSKUSTEN KAZAKSTAN KIRGIZISTAN LAOS LESOTHO MAROCKO MOÇAMBIQUE NAMIBIA NEPAL OMAN 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/25 Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag PANAMA QATAR RYSKA FEDERATIONEN Samtliga avfallsslag utom: 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke-spridbar form”): a) Följande avfall och skrot av andra metaller än järn och legeringar därav: GA 150 GA 160 GA 170 GA 180 GA 190 GA 200 GA 210 GA 220 GA 230 GA 240 GA 250 GA 260 GA 270 GA 280 GA 290 GA 300 GA 310 GA 320 GA 330 GA 340 GA 350 GA 400 GA 410 7802 00 7902 00 8002 00 ex 8101 91 ex 8102 91 ex 8103 10 8104 20 ex 8105 10 ex 8106 00 ex 8107 10 ex 8108 10 ex 8109 10 ex 8110 00 ex 8111 00 ex 8112 11 ex 8112 20 ex 8112 30 ex 8112 40 ex 8112 91 ex 2804 90 ex 2804 50 Avfall och skrot av bly Avfall och skrot av zink Avfall och skrot av tenn Avfall och skrot av tungsten Avfall och skrot av molybden Avfall och skrot av tatal Avfall och skrot av magnesium (utom de som finns förtecknade i AA 190) (*) Avfall och skrot av kobolt Avfall och skrot av vismut Avfall och skrot av kadmium Avfall och skrot av titan Avfall och skrot av zirkonium Avfall och skrot av antimon Avfall och skrot av mangan Avfall och skrot av beryllium Avfall och skrot av krom Avfall och skrot av germanium Avfall och skrot av vanadin Avfall och skrot av:  hafnium  indium  niob Avfall och skrot av selen Avfall och skrot av tellur (*) Se bilaga III till kommissionens beslut 98/368/EG av den 18 maj 1998 (EGT L 165, 10. 6. 1998, s. 20). 2. I avsnitt GB (”Annat metallhaltigt avfall från smältning och förädling av metaller”): GB 010 GB 025 2620 11 Hårdzink  avdragen zinkslagg L 166/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 3. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt avfall”): GC 030 ex 8908 00 GC 070 ex 2619 00 Fartyg och andra flytande konstruktioner som skall skrotas och som har tömts ordentligt på all last och andra material som härrör från fartygets verksamhet och som kan ha klassificerats som farliga ämnen eller avfall. Slagg från järn- och ståltillverkning (inbegripet låglegerat stål) utom sådan slagg som tillverkats särskilt för att svara mot både nationella och relevanta internationella krav och normer (**) (**) Denna post omfattar användning av sådan slagg som källa till titandioxid och vanadin. 4. I avsnitt GD (”Avfall från gruvdrift i icke spridbar form”): GD 020 ex 2514 00 GD 030 GD 070 2525 30 ex 2811 22 Avfall av skiffer, även grovhuggen eller enkelt sönderdelad, genom sågning eller på annat sätt Glimmeravfall Fast kiselavfall med undantag av avfall som används i gjutprocesser 5. I avsnitt GG (”Annat avfall med främst oorganiska beståndsdelar vilka kan innehålla metall och organiska material”): GG 030 GG 040 GG 060 ex 2621 ex 2621 ex 2803 GG 110 ex 2621 00 Bottenaska och slagg från koleldade kraftverk Flygaska från koleldade kraftverk Förbrukat aktivt kol som härrör från behandling av dricksvatten, från processer inom livsmedelsindustrin eller framställning av vitaminer Neutraliserat rött slam från aluminiumframställning 6. Samtliga avfallsslag i avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”) 7. I avsnitt GJ (”Textilavfall”): GJ 110 5505 Avfall (inbegripet kamavfall och garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av konstfibrer GJ 111 GJ 112 5505 10 – av syntetfibrer 5505 20 – av regenatfibrer 8. Samtliga avfallsslag i avsnitt GK (”Gummiavfall”) 9. I avsnitt GM (”Avfall från agrara livsmedelsindustrier”): GM 090 1522 GM 100 0506 90 GM 110 ex 0511 91 Ullfett; rester från bearbetning av fetter, feta oljor eller andra fettartade ämnen eller av animaliska eller vegetabiliska vaxer Ben och kvicke, obearbetade, avfettade, enkelt preparerade (men inte tillfor- made), behandlade med syra eller befriade från gelatin Fiskavfall 10. I avsnitt GN (”Avfall från garvning och skinnberedning samt läderanvändning”): GN 010 ex 0502 00 GN 020 GN 030 ex 0503 00 ex 0505 90 Avfall av borst och andra hår av svin; hår av grävling samt andra djurhår för borsttillverkning Tagel och tagelavfall, även i ordnade skikt med eller utan underlag Skinn och andra delar av fåglar, med kvarsittande fjädrar eller dun, fjädrar och delar av fjädrar (även klippta kanter) samt dun, även rengjorda desinficerade eller behandlade i konserverande syfte men inte vidare behandlade 1. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 166/27 11. I avsnitt GO (”Annat avfall innehållande huvudsakligen organiska beståndsdelar som kan innehålla metaller och oorganiska ämnen”): GO 010 ex 0501 00 Avfall av människohår Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag SALOMONÖARNA SUDAN SWAZILAND SYRIEN TADZJIKISTAN TONGA TUNISIEN Samtliga avfallsslag i bilaga II utom: 1. I avsnitt GA (”Avfall av metall och metallegeringar i icke spridbar form”): a) Följande avfall av järn och skrot av järn och stål: GA 110 ex 7302 10 Begagnade järn- och stålräler b) Följande avfall och skrot av andra metaller än järn och legeringar därav: GA 120 GA 140 GA 170 7404 00 7602 00 8002 00 Avfall och skrot av koppar Avfall och skrot av aluminium Avfall och skrot av tenn 2. I avsnitt GC (”Annat metallhaltigt avfall”): GC 030 ex 8908 00 Fartyg och andra flytande materiel för upphuggning, tömda på last och andra material som uppstår genom fartygets verksamhet och som kan ha klassificerats som farliga ämnen eller farligt avfall 3. Samtliga avfallsslag i avsnitt GH (”Plastavfall i fast form”) 4. Samtliga avfallsslag i avsnitt GI (”Avfall av papper, kartong och pappersprodukter”) L 166/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1. 7. 1999 5. I avsnitt GJ (”Textilavfall”) GJ 010 5003 Avfall av natursilke (inbegripet silkeskokonger, inte lämpliga för avhaspling, garnavfall samt rivet avfall och riven lump) 5003 90 – annat 5103 GJ 012 GJ 020 GJ 030 GJ 060 5202 ex 5303 90 GJ 070 ex 5304 90 GJ 111 5505 10 GJ 120 GJ 130 6309 00 ex 6310 Avfall av ull eller av fina eller grova djurhår, inbegripet garnavfall men inte rivet avfall och riven lump Avfall av bomull (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) Blånor och avfall (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av jute och andra bastfibrer för textilt ändamål (med undantag av lin, hampa och rami) Blånor och avfall (inbegripet garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av sisal och andra textilfibrer från växter av släktet Agave Avfall (inbegripet kamavfall och garnavfall samt rivet avfall och riven lump) av konstfibrer – av syntetfibrer Begagnade kläder och andra begagnade textilvaror Begagnade trasor, snöravfall, tågvirke, rep och kablar samt förslitna artiklar av snöre, tågvirke, rep och kablar av textilmaterial 6. Samtliga avfallsslag i avsnitt GK (”Gummiavfall”) 7. I avsnitt GM (”Avfall från agrara livsmedelsindustrier”): GM 080 ex 2308 GM 130 Torkat och steriliserat vegetabiliskt avfall samt vegetabiliska rest- och bipro- dukter av sådana slag som används vid utfodring av djur, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans, även i form av pelletar Avfall från agrara livsmedelsindustrier med undantag av de biprodukter som uppfyller nationella och internationella krav och normer för livsmedel eller djurfoder 8. I avsnitt GN (”Avfall från garvning och skinnberedning samt läderanvändning”): GN 010 ex 0502 00 GN 020 GN 040 ex 0503 00 ex 4110 00 Avfall av borst och andra hår av svin; hår av grävling samt andra djurhår för borsttillverkning Tagel och tagelavfall, även i ordnade skikt med eller utan underlag Avklipp och annat avfall av läder eller konstläder, olämpligt för tillverkning av lädervaror, med undantag av läderslam Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag Samtliga avfallsslag HELIGA STOLEN TURKMENISTAN UZBEKISTAN VENEZUELA VIETNAM YEMEN ZIMBABWE


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende bepaalde juridische aspecten van de elektronische handel in de interne markt"

eurovoc_concepts:
EC Directive
commercial law
distance selling
electronic equipment
proposal (EU)
trade regulations

formats: html pdf print

text: C 169/36 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 3. 7. Het Comité meent dat de mogelijkheden voor inter- nationale samenwerking (art. 7. 2 van het Commissievoorstel) veel te beperkt zijn, gezien het geringe aantal landen dat aan het programma kan deelnemen. 4. Samenvatting 4. 1. Het Comité is zeer te spreken over het programma als geheel, onder voorbehoud van de kanttekeningen die het hierboven heeft geplaatst. Het wijst er echter op dat het programma in zijn huidige vorm een restrictiever toepassings- gebied dreigt te krijgen. Het is uiteraard belangrijk en noodza- kelijk om iets te doen aan iedere vorm van schade die door geweld, mishandeling en seksueel exploitatie wordt veroorzaakt, maar dit ontslaat ons niet van de plicht om ook de oorzaken van geweld te onderzoeken. Verder vindt het Comité dat het programma een lacune bevat, omdat niet wordt gesteld dat geweld, mishandeling en seksuele uitbuiting een schending van de rechten van de mens inhouden. Brussel, 28 april 1999. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende bepaalde juridische aspecten van de elektronische handel in de interne markt” (1) (1999/C 169/14) De Raad heeft op 23 april 1999 besloten, overeenkomstig artikel 100 A van het EG-Verdrag, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling „Interne markt, productie en consumptie”, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 15 april 1999 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Glatz. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 363e zitting (vergadering van 29 april 1999) het volgende advies met 115 stemmen vo´ o´ r, twee stemmen tegen, bij zes onthoudingen goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. De elektronische handel heeft de burgers en de econo- mie in Europa wat te bieden: meer economische groei, nieuwe arbeidsplaatsen, ontwikkelingsmogelijkheden voor nieuwe producten en markten, verhoging van het concurrentievermo- gen van het Europese bedrijfsleven en een breed assortiment van producten en diensten waaruit de Europese consument kan kiezen. 1. 1. 1. Het hangt evenwel van verschillende randvoorwaar- den af of bovengenoemde perspectieven, bijvoorbeeld voor de werkgelegenheid, ook inderdaad kunnen worden geconcreti- seerd. Het Comité verzoekt de Commissie om deze materie, met name wat de werkgelegenheid betreft, nader te bestuderen. 1. 1. 2. De voordelen zullen vooral effect sorteren wanneer Europa erin slaagt om op het gebied van de elektronische (1) PB C 30 van 5. 2. 1999, blz. 4. handel, met name ten opzichte van de Verenigde Staten, een gunstige positie in de mondiale concurrentieslag in te nemen. Uit cijfers van de OESO blijkt echter dat de Verenigde Staten momenteel goed zijn voor een marktaandeel van ongeveer 80 %. Het is daarom cruciaal dat Europa maatregelen neemt om van de mogelijkheden die de elektronische handel biedt te kunnen profiteren, alsmede om te voorkomen dat het achter- blijft bij de dynamische ontwikkelingen in de VS. 1. 2. De mogelijkheden kunnen echter uitsluitend worden aangegrepen indien juridische beperkingen voor de elektroni- sche handel worden weggenomen en de potentiële afnemers (consumenten maar ook ondernemingen) vertrouwen in deze vorm van handel hebben. Deze twee eisen dienen optimaal met elkaar in overeenstemming te worden gebracht. Met het oog op het ruime werkingsgebied van de richtlijn en de ingewikkelde knooppunten met andere regelingen moet uiterst zorgvuldig en behoedzaam te werk worden gegaan. 16. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 169/37 1. 3. De richtlijn strekt ertoe, de uitbreiding van de elektroni- sche handel te bevorderen door juridische belemmeringen te elimineren. In de eerste plaats dient er echter voor te worden gezorgd dat de in de traditionele handel ontwikkelde instru- menten voor consumenten- en gegevensbescherming ook in de elektronische handel, met al zijn nieuwe technische eigenschappen, kunnen worden gebruikt. Zo niet, dan bestaat het gevaar dat nieuwe vormen van verkoop op afstand nauwelijks ingang bij de klanten (consumenten maar ook ondernemingen) zullen vinden. 1. 4. Het overgrote deel van de mensen heeft momenteel geen volledige toegang tot elektronische informatiediensten. Bepaalde bevolkingsgroepen, vooral ouderen, zijn elektronisch onbereikbaar of zoeken uitsluitend persoonlijk contact met hun contractpartners. Het Comité is van mening dat voor het dagelijkse leven belangrijke diensten (bijvoorbeeld het beheer van bankrekeningen) ook langs niet-elektronische weg toegan- kelijk moeten blijven, zodat bepaalde maatschappelijke groe- peringen daarvan niet worden uitgesloten. Het gebruik van nieuwe technologie mag de toegang van bepaalde bevolkings- groepen tot de elektronische handel niet bemoeilijken of blokkeren. Met Europees beleid moet er dan ook voor worden gezorgd dat deze groepen ondanks hun gebrekkige technische mogelijkheden, kennis en economische situatie, toegang tot de diensten van de informatiemaatschappij hebben. Ook zijn vorming, onderwijs, opleiding en consu- 1. 4. 1. mentenvoorlichting onontbeerlijk voor de veilige toegang van grotere groepen consumenten tot de diensten van de informatiemaatschappij. 1. 5. Voor vormen van distributie die zonder technologische problemen grensoverschrijdend kunnen plaatsvinden, dient er zonder meer een regeling op mondiaal niveau te komen. Op verschillende internationale niveaus is de discussie ter zake de laatste tijd dan ook geïntensiveerd; zo is de materie tijdens een reeks internationale conferenties en fora door overheden en betrokken kringen behandeld. In dit verband moeten met name worden genoemd de OESO-conferenties van Turku (november 1997) en Ottawa (oktober 1998), de ministerscon- ferentie van de G7-landen (Brussel, februari 1995) en de ministersconferentie van Bonn (juli 1997). Ook de WTO is zich intensief met dit onderwerp gaan bezighouden. Daarbij is stellig vooruitgang geboekt, maar de resultaten van besprekin- gen en onderhandelingen zijn momenteel nog tot algemene beginselen beperkt. 1. 6. Daarom dienen er ook door de EU initiatieven te worden genomen om van de economische en sociale mogelijk- heden die er voor Europa liggen kunnen profiteren. De elektronische handel brengt vergaande veranderingen voor zakendoen en samenleven mee. Dit is een van de redenen waarom de Unie een reeks initiatieven heeft ontplooid om met name een duidelijk kader voor de uitbouw van de elektronische handel in het leven te roepen, ten einde investeringen te bevorderen in elektronische diensten die groei, concurrentie- vermogen en werkgelegenheid in de EU ten goede zullen komen. 1. 6. 1. Te noemen vallen in dit verband onder meer: • • de mededeling „Een Europees initiatief op het gebied van de elektronische handel” (1); de „Mededeling van de Commissie aan de Raad, aan het Europees Parlement, aan het Economisch en Sociaal Comité en aan het Comité van de Regio’s — Zorgen voor veiligheid van en vertrouwen in elektronische communica- tie — Naar een Europees kader voor digitale handtekenin- gen en encryptie” (2); • het „Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en van de Raad betreffende een gemeenschappelijk kader voor elektronische handtekeningen” (3); • de Mededeling „Globalisering en de informatiemaatschap- pij — De behoefte aan een versterking van de internationale coördinatie” (4); • het „Actieplan ter bevordering van het veilige gebruik van Internet” (5); dat strekt tot maatregelen om het vertrouwen in Internet te verhogen en daarom eveneens is gericht op de bevordering van de elektronische handel; en • een recente resolutie van het Europees Parlement (14 mei 1998) waarin het de Commissie oproept, zo snel mogelijk met een voorstel voor een richtlijn te komen om de problematiek op samenhangende wijze aan te pakken. 2. Het voorstel van de Commissie 2. 1. Met onderhavig voorstel wordt beoogd, een einde te maken aan rechtsonzekerheid en belemmeringen die door onderling uiteenlopende nationale voorschriften in de hand worden gewerkt. Daartoe wil de Commissie op vijf fundamen- tele gebieden oplossingen aandragen die een coherent kader voor de elektronische handel moeten vormen. 2. 2. Het gaat om de volgende gebieden: 2. 2. 1. De plaats van vestiging van dienstverleners van de informatiemaatschappij: het voorstel bevat een definitie van de plaats van vestiging, alsook bepalingen waarin specifieke vergunningsstelsels voor diensten van de informatiemaat- schappij worden verboden en waarin wordt aangegeven waar- aan de dienstverlener met het oog op de transparantie van zijn activiteiten moet voldoen. (1) COM(97) 157 def. van 16 april 1997; ESC-advies: PB C 19 van 21. 1. 1998, blz. 72. (2) COM(97) 503 def. van 8 oktober 1997; ESC-advies: PB C 157 van 25. 5. 1998, blz. 1. (3) COM(98) 297 def. van 13 mei 1998, PB C 325 van 23. 10. 1998, blz. 5; ESC-advies: PB C 40 van 15. 2. 1999. (4) COM(98) 50 def. van 4 februari 1998; ESC-advies: PB C 284 van 14. 9. 1998, blz. 6. (5) COM(97) 582 def. PB C 48 van 13. 2. 1998; ESC-advies: PB C 214 van 10. 7. 1998, blz. 29. C 169/38 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 2. 2. 2. Commerciële communicatie (reclame, direct mar- keting, enz. ): het begrip „commerciële communicatie” wordt gedefinieerd en ook worden er een aantal transparantie-eisen geformuleerd. Commerciële communicatie moet bijvoorbeeld als zodanig herkenbaar zijn en voorts dienen de opdrachtge- vers ertoe duidelijk identificeerbaar te zijn. Wordt een bood- schap ongevraagd verstuurd, dan moet de ontvanger dit zonder meer kunnen vaststellen. 2. 2. 3. Langs elektronische weg gesloten contracten: de lidstaten dienen door aanpassing van hun regelgeving te voorkomen dat het gebruik van deze contracten door met name vormvoorschriften wordt verhinderd. De Commissie wil ook rechtsonzekerheid uit de wereld helpen door voor bepaal- de gevallen duidelijk aan te geven wanneer een overeenkomst als gesloten wordt beschouwd. 2. 2. 4. Aansprakelijkheid van tussenpersonen: het is van belang vast te stellen in welke mate on-line dienstverleners voor transmissie en opslag van informatie van derden aanspra- kelijk zijn. Voorgesteld wordt dat de dienstverlener niet aansprakelijk is in het geval van zuivere „doorgeefluik”- activiteiten en slechts beperkt aansprakelijk is voor andere intermediaire activiteiten. Uitvoering van de voorschriften: de Commissie wil 2. 2. 5. dat het opstellen van gedragcodes die in de hele Gemeenschap gelden en de administratieve samenwerking tussen de lidstaten worden gestimuleerd. Voorts wil zij de invoering van alternatie- ve mechanismen voor de beslechting van grensoverschrijdende geschillen vergemakkelijken. Zij streeft er dus naar, buiten- gerechtelijke geschillenbeslechting mogelijk te maken. 3. Algemene opmerkingen 3. 1. Het staat vast dat onderling uiteenlopende en onduide- lijke juridische randvoorwaarden in de weg staan aan de elektronische handel en de daaruit voortvloeiende voordelen. Daarom worden initiatieven ten behoeve van meer rechtszeker- heid voor aanbieders en afnemers toegejuicht. 3. 1. 1. De Commissie komt op het goede moment met haar In de meeste lidstaten vormt het elektronische voorstel. rechts- en handelsverkeer een actueel onderwerp dat volop in beweging is. Het nauwe inhoudelijke verband met vooral de richtlijn betreffende elektronische handtekeningen (1) is evident. 3. 2. Onderhavig voorstel strekt er in de eerste plaats toe, eventuele juridische obstakels voor de verspreiding van elektronische diensten in de hele Unie op te heffen. 3. 3. Het Comité kan zich volledig vinden in de in het voorstel genoemde flankerende maatregelen ter bescherming van de consument (b. v. informatieverplichtingen voor aanbie- ders en invoering van een buitengerechtelijk geschillenbeslech- tingsmechanisme). De bevordering van de elektronische handel mag de normen voor consumentenbescherming op generlei wijze afzwakken. 3. 4. Indien er geen gegronde redenen toe bestaan, dienen er in principe geen uiteenlopende juridische randvoorwaarden voor de elektronische en de traditionele handel te gelden. Voorts dienen de Randvoorwaarden technisch neutraal te zijn. Voor de traditionele handel kunnen wegens feitelijke omstandigheden bijkomende specifieke regelingen gelden (b. v. bepaalde normen zoals bouwvoorschriften). Deze kunnen resulteren in discriminatie en concurrentieverstoringen. Dit aspect moet worden meegewogen bij het tot stand brengen van betere randvoorwaarden voor de elektronische handel. 3. 5. Specifiek voor de ontwerprichtlijn is dat het toepas- singsgebied ervan erg ruim is (men denke b. v. aan commerciële communicatie en elektronisch gesloten contracten), maar dat voor de respectieve onderwerpen slechts gedeeltelijke harmonisatie is voorgeschreven. De lidstaten kunnen uitslui- tend verdergaande regelingen uitvaardigen nadat zij de comi- tologieprocedure van artikel 22 hebben doorlopen. 3. 6. Het oorsprongsbeginsel is van toepassing op kwesties die niet krachtens de richtlijn worden geharmoniseerd maar wel binnen het toepassingsgebied ervan vallen. Bijgevolg is het recht van de lidstaat van vestiging van de aanbieder van diensten van toepassing. Dit stoelt op de gedachte dat het voor aanbieders moeilijk is om inzicht in de rechtsvoorschriften van de lidstaten van afzet te krijgen. 3. 6. 1. Weliswaar raakt de richtlijn het bestaande Gemeen- schapsrecht niet, maar daarmee is strijd met het in de lidstaten omgezette Gemeenschapsrecht zeker nog niet uitgesloten. Desondanks zijn sommige richtlijnen betreffende de consu- mentenbescherming als minimarichtlijn vastgesteld. De lid- staten kunnen bijvoorbeeld krachtens artikel 14 van de richtlijn betreffende de bescherming van de consument bij op afstand gesloten overeenkomsten (2) een hoger bescherminsniveau invoeren of handhaven, alsook verkoop op afstand van bepaalde producten of diensten (b. v. geneesmiddelen) op grond van het algemeen belang verbieden. Het Comité schaart zich in principe achter het 3. 6. 2. oorsprongsbeginsel. De juridische kosten van de aanbieders van de diensten van de informatiemaatschappij worden door de toepassing van dit beginsel verlaagd, hetgeen in de beoogde verbetering van hun positie resulteert. Het beginsel biedt de autoriteiten van het land van oorsprong ook mogelijkheden om beschermingsvoorschriften beter uit te voeren. 3. 6. 3. Afnemers, met name de consumenten, worden daar- door echter met uiteenlopende rechtsstelsels geconfronteerd die bepalend zijn voor inhoud, kwaliteit en rechtszekerheid in verband met de diensten van de informatiemaatschappij. Door deze verschillen lopen de huidige randvoorwaarden vaak aanzienlijk uiteen. Blijken de beschermingsvoorschriften van het land van bestemming inefficiënt te zijn, dan kan de toepassing van het oorsprongsbeginsel dus risico’s voor de afnemers meebrengen. (1) COM(97) 503 def. van 8. 10. 1997; ESC-advies: PB C 157 van 25. 5. 1998, blz. 1 en COM(1998) 297 def. , PB C 325 van 23. 10. 1998, blz. 5; ESC-advies 1444/98: PB C 40 van 15. 2. 1999, blz. 5. (2) Richtlijn 97/7/EG van 20 mei 1997, PB L 144 van 4. 6. 1997, blz. 19; ESC-advies: PB C 19 van 25. 1. 1993, blz. 11. 16. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 169/39 3. 6. 4. De kans bestaat dat in andere lidstaten gevestigde afnemers niet op de hoogte zijn van de rechten die zij aan de voorschriften van de lidstaat van de dienstverlener ontlenen. Daarom dienen lidstaten en Commissie snel een grensover- schrijdend netwerk van organisaties voor consumentenbe- scherming of ombudslieden op te zetten die als bemiddelaar en eventueel als arbiter kunnen optreden bij geschillen tussen afnemers en dienstverleners die niet in dezelfde lidstaat zijn gevestigd. Voorts strookt een dergelijk netwerk met het interne-marktconcept, omdat het afnemers een eenvoudiger, goedkoper en effectiever alternatief voor geschillenbeslechting biedt dan de gang naar de rechter, die overigens altijd nog open blijft indien deze alternatieve procedure onbevredigend uitpakt. 3. 6. 5. Het is juist dat er vereenvoudigingen ten behoeve van de aanbieders worden doorgevoerd, maar zolang nog niet op een hoger niveau is geharmoniseerd, moet gegeven het bovenstaande zorgvuldig te werk worden gegaan en dient er verder te worden nagedacht. Dit blijkt ook uit de ontwerpricht- lijn, waarin bepaalde onderwerpen aan de reikwijdte van het algemene beginsel worden onttrokken. 3. 6. 6. Voorts kunnen ook uitzonderingen gewettigd zijn ter zake van aangelegenheden die in de nationale rechtsstelsels zeer uiteenlopend zijn geregeld of die in de lidstaten erg gevoelig liggen (b. v. op kinderen gerichte reclame, kansspelen voor reclamedoeleinden, verzenden van geneesmiddelen, ge- reglementeerde diensten). Integrale toepassing van het oor- sprongsbeginsel op bijvoorbeeld reclame kan de consument met commerciële praktijken confronteren waaraan deze tot nog toe niet was blootgesteld. Juist op gevoelige gebieden brengt „Forum shopping”, d. w. z. het kiezen van de plaats van vestiging in het licht van de voor de aanbieder gunstigste regeling, problemen mee, vooral wanneer men beseft dat het MKB slechts beperkt van deze mogelijkheid gebruik kan maken. Daarom moeten beginselen worden uitgewerkt die als maatstaf dienen om vast te stellen waar het oorsprongsbeginsel wel van toepassing is en waar het voorlopig nog niet kan gelden. Het staat buiten kijf dat daarbij geen belemmeringen voor de interne markt mogen worden gecreëerd. Bovendien dient in de toekomst naar vergaand geharmoniseerde normen te worden gestreefd. 3. 7. Veel bepalingen van de ontwerprichtlijn zijn onduide- lijk geformuleerd en moeten dus qua nauwkeurigheid worden bijgesteld. 4. Bijzondere opmerkingen 4. 1. Artikel 2: Definities Het valt niet uit te sluiten dat bepaalde definities door 4. 1. 1. het tempo van de technische convergentie snel achterhaald zullen zijn. In het Groenboek over de convergentie van de sectoren media, telecommunicatie en informatietechnologie (1) wordt namelijk beschreven dat convergerende markten in (1) COM(97) 623 def. ; ESC-advies: PB C 214 van 10. 7. 1998, blz. 79. hybride diensten resulteren die de kenmerken van meerdere klassieke categorieën van diensten in zich verenigen. Ten aanzien van multimediale verschijnselen als TV’s met internet- browser, computers waarmee televisie- en radiosignalen kun- nen worden ontvangen, radiotelefonie of spraaktelefonie via Internet zal het geleidelijk aan steeds moeilijker worden om een duidelijke grens tussen individuele en massacommunicatie te trekken. Hiermee moet bij de verdere behandeling van de ontwerpricht- lijn rekening worden gehouden en definities dienen met het oog op mogelijke nieuwe ontwikkelingen te worden vastgesteld. Op die manier zou kunnen worden voorkomen dat de definities binnen de kortst mogelijke tijd achterhaald zijn. 4. 1. 2. Bovendien vloeit met name uit de definitie van de „diensten van de informatiemaatschappij” een serie afba- keningskwesties voort die ook bij de behandeling van Richtlijn 98/48/EG (2), en met name van bijlage V ervan, niet volledig konden worden opgelost. De Commissie zou er goed aan doen om naar het model van bijlage V met negatieve en positieve lijsten voor de momenteel bestaande diensten te werken. Begrip en duidelijkheid zijn daarbij gebaat. 4. 1. 3. Dezelfde onduidelijkheden kleven aan de definitie van „gecoördineerd gebied”, „commerciële communicatie” en „gevestigde dienstverlener”. 4. 1. 4. De term „consument” dient als volgt te worden gedefinieerd: „iedere in de Gemeenschap gevestigde natuurlijke persoon die contracten in de zin van deze richtlijn afsluit die niet in zijn zakelijke of beroepsmatige sfeer liggen”. 4. 1. 5. Het toepassingsgebied van de richtlijn zal veel vragen opwerpen en is alleszins belangrijk; het dient daarom uitermate nauwkeurig te worden afgebakend. 4. 2. Artikel 3: interne markt 4. 2. 1. Krachtens artikel 3 ziet iedere lidstaat erop toe dat de op zijn grondgebied gevestigde dienstverleners de nationale voorschriften naleven (oorsprongsbeginsel). Op de gevolgen van dit beginsel werd reeds in paragraaf 3. 6 ingegaan. 4. 3. Artikel 4: geen voorafgaande vergunning 4. 3. 1. Krachtens deze bepaling mag de toegang tot diensten van de informatiemaatschappij niet aan een voorafgaande vergunning worden gebonden. Zoals ook in de ontwerpricht- lijn is bepaald, blijven andere algemene toegangsregelingen onaangetast. (2) Richtlijn 98/48/EG van het Europees Parlement en de Raad van 20 juli 1998 tot wijziging van Richtlijn 98/34/EG betreffende een „Informatieprocedure op het gebied van normen en technische voorschriften”, PB L 217 van 5. 8. 1998, blz. 18. C 169/40 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 4. 4. Artikel 5: te verstrekken algemene informatie Het Comité is het met de Commissie eens dat de in 4. 4. 1. de richtlijn betreffende verkoop op afstand vervatte lijst van te verstrekken minimuminformatie dient te worden aangevuld met essentiële bijkomende informatie over de dienstverlener. Ook stelt het voor, in het ontwerp nadrukkelijk te verwijzen naar de in artikel 4 van deze richtlijn (1) genoemde informatie die vo´ o´ r het sluiten van de overeenkomst aan de consument moet worden gegeven: de consument moet met name duidelijk, precies en uitvoerig over het op de overeenkomst toepasselijk recht worden geïnformeerd. Tevens dient te worden verwezen naar het in artikel 6 genoemde herroepingsrecht van de consument. 4. 4. 2. Het vindt echter dat deze verplichtingen nog verder moeten gaan, zonder evenwel consument en aanbieder met informatie te overstelpen: bijvoorbeeld aanduiding van de regio waarvoor het aanbod geldt, duur van de onherroepelijk- heid van het aanbod, leveringstijd, verzekering, algemene leveringsvoorwaarden. 4. 4. 3. Bovendien dient specifieke informatie over de pro- ductveiligheid te worden verstrekt. Voorlichting over eventuele risico’s (b. v. in de vorm van productinformatie of gebruiksaan- wijzingen) vormt een belangrijke factor bij het besluit, al dan niet tot aankoop over te gaan. 4. 4. 4. Voorts moeten de klanten worden geïnformeerd over distributiebeperkingen, download-duur (indien mogelijk) en softwarelicenties. 4. 5. Artikel 6: commerciële communicatie 4. 5. 1. In de traditionele media bestaat een min of meer duidelijk onderscheid tussen reclame-en andere boodschappen. Dit onderscheid dreigt echter te vervagen, hetgeen een reden te meer vormt om dit gevaar in de elektronische handel tegen te gaan. Reclame en marketing kunnen uitsluitend effectief 4. 5. 2. door kopers (ondernemingen of consumenten) worden beoor- deeld wanneer duidelijk herkenbaar is dat het om reclame of marketing gaat. Daarom schaart het Comité zich zonder meer achter de in artikel 6 opgenomen verplichtingen met betrekking tot informatieverstrekking. 4. 6. Artikel 7: ongevraagde commerciële communicatie Voor de ontvangers van dergelijke boodschappen 4. 6. 1. vormt niet alleen het feit dat deze ongevraagd zijn een probleem, maar dikwijls ook, uit technologisch oogpunt, de hoeveelheid ervan en de daaruit voortvloeiende kosten voor telefoon en opslagcapaciteit. Ook de providers ondervinden last van de hoeveelheden. 4. 6. 2. Voorgesteld wordt, elektronisch verzonden onge- vraagde commerciële communicatie te merken. Ontvanger en provider kunnen vervolgens hun software aanpassen om ongewenste reclame weg te filteren („opt-out”). De ontvanger moet dan echter wel handelend optreden. 4. 6. 3. Deze oplossingen laten evenwel te wensen over. Met uitzondering uiteraard van evident opdringerige boodschap- pen („spamming”) kunnen providers niet zonder toestemming van de gebruikers filteren. Zouden zij dit wel mogen, dan bestaat het risico dat gebruikers van door hen wel gewenste informatie verstoken blijven. Voorts kan de gebruiker niet meer bij de door hem gewenste (privé-)post komen wanneer de capaciteitslimiet van zijn mailbox gedurende een periode van lange afwezigheid bereikt is. 4. 6. 4. Daarom denkt het Comité dat moet worden nage- dacht over de zogenaamde „Opt-in”-optie: de in de boodschap geïnteresseerde gebruiker maakt zulks uitdrukkelijk bekend (autonomie op informatiegebied). De lidstaten hebben de vrijheid deze optie al dan niet in hun wetgeving op te nemen (zie bijlage II). De optie zou echter op EG-niveau moeten worden voorgeschreven. 4. 7. Artikel 8: gereglementeerde beroepen 4. 7. 1. Met deze bepaling wordt aangeknoopt bij een al- gemene tendens op dit gebied, namelijk openstelling van gereglementeerde beroepen voor de diensten van de infor- matiemaatschappij. Voorts beseft de Commissie dat regel- geving ten behoeve van essentiële belangen geboden is (be- scherming van consumenten en andere betrokkenen, betrouw- bare dienstverlening, voorkoming van misbruik, enz. ). Deze regeling verdient in beginsel bijval, maar bezien moet worden in hoeverre het subsidiariteitsbeginsel en de uitdrukkelijke regelgevende bevoegdheden voor de lidstaten nog ruimte laten voor EG-optreden. Vindt regelgeving plaats via gedragscodes voor beroepsverenigingen en andere organisaties, zonder de criteria voor dergelijke codes voor te schrijven, dan ontstaan er leemtes. 4. 8. Artikel 9: langs elektronische weg gesloten contracten Niet alleen in nationale maar ook in EG- 4. 8. 1. voorschriften, zoals de richtlijn inzake consumentenkrediet (2), zijn voor bepaalde soorten overeenkomsten vormvoorschrif- ten opgenomen. Dit vloeit voort uit het besef dat in sommige gevallen de bewijsvoering moet worden vergemakkelijkt door voor te schrijven dat bepaalde overeenkomsten schriftelijk dienen te worden aangegaan. Ook wordt op die manier de aandacht van partijen op het belang van het moment van sluiting gevestigd. Krachtens artikel 9 van bovengenoemde richtlijn dienen de lidstaten er zich van te vergewissen dat de „toepasselijke rechtsregels het daadwerkelijk gebruik van langs elektronische weg gesloten contracten niet beletten, noch ertoe leiden dat dergelijke contracten… zonder rechtsgevolg blijven en niet rechtsgeldig zijn”. 4. 8. 2. Het staat vast dat ook elektronisch gemaakte afspra- ken bindend dienen te zijn. In substantiële aangelegenheden moet de rechtsgeldigheid echter aan bepaalde nadere voor- waarden kunnen worden gebonden. Partijen bij elektronisch (1) Richtlijn 97/7/EG van 20 mei 1997, PB L 144 van 4. 4. 1997, (2) Richtlijn 98/7/EG van 16 februari 1998, PB L 101 van 1. 4. 1998, blz. 19. blz. 17; ESC-advies: PB C 30 van 30. 1. 1997, blz. 94. 16. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 169/41 gesloten overeenkomsten hebben immers niet minder behoefte aan bescherming dan partijen bij langs traditionele weg tot stand gekomen overeenkomsten. Daarom is het alleszins zaak dat voor substantiële „elektronische” overeenkomsten of verklaringen dezelfde vormvoorschriften gelden als voor op traditionele wijze verrichte rechtshandelingen. Om die reden werden kwesties betreffende de rechts- 4. 8. 3. geldigheid van overeenkomsten terecht niet door de ontwerp- richtlijn inzake elektronische handtekeningen (1) bestreken. De lidstaten hebben dus de vrijheid om voor bepaalde soorten overeenkomsten het gebruik van codes voor te schrijven, bepaalde soorten contracten van het toepassingsgebied van de richtlijn inzake elektronische handtekeningen uit te sluiten of andere voorschriften uit te vaardigen, bijvoorbeeld de geldig- heid van een formele overeenkomst aan een elektronische handtekening met speciale veiligheidsvoorzieningen te binden. Invoering van elektronische handtekeningen vormt naast de, middels de richtlijn in het leven geroepen, randvoorwaarden een cruciale factor voor de doorbraak van de elektronische handel. 4. 9. Artikel 10: te verstrekken informatie Duidelijke uitleg over de wijze waarop een dienst 4. 9. 1. moet worden gebruikt, draagt bij tot transparantie en vermijdt misverstanden met ongewilde rechtsgevolgen. De bepaling verdient dus alle bijval. 4. 10. Artikel 11: tijdstip van sluiting van het contract De Commissie stelt voor dat een overeenkomst 4. 10. 1. rechtsgeldig is gesloten via ontvangsbevestiging door de aan- bieder en bevestiging van „ontvangst van het bewijs van ontvangst” door de afnemer. Omdat dus duidelijk is vastgelegd wanneer de overeenkomst is gesloten en er „passende mid- delen” ter beschikking moeten worden gesteld, kan de afnemer manipulatiefouten herkennen en herstellen. Dit is juist, maar het Comité wijst erop dat de term „aanbod” nauwkeurig moet worden gedefinieerd om onregelmatigheden uit te sluiten. Een „aanbod” op een website kan in sommige lidstaten door de ontvangers worden geïnterpreteerd als „uitnodiging tot het doen van een aanbod”. Hier is verduidelijking geboden. Het is onduidelijk wie aansprakelijk is voor een 4. 10. 2. door technische mankementen veroorzaakt verlies van een bericht. Daarnaast is het nog maar de vraag of de eindgebruiker zich realiseert dat hij periodiek in al zijn elektronische bestanden moet nagaan of deze juridisch relevante berichten bevatten. 4. 11. Artikelen 12-15: aansprakelijkheid van tussenpersonen 4. 11. 1. De invoering van een getrapt stelsel van aanspra- kelijkheidsvrijstellingen en -beperkingen biedt een gemeen- schappelijk kader waarmee de heterogene activiteiten van Internet-providers, naargelang de door hen doorgegeven infor- matie en de controlemogelijkheden waarover zij beschikken, gescheiden kunnen worden behandeld. Het Comité schaart zich achter het streven naar duidelijke regels voor de aanspra- kelijkheid van tussenpersonen, of zelfs voor de gehele infor- matiemaatschappij, en is het met de Commissie eens dat degene die de informatie heeft „geproduceerd” in de eerste plaats voor de inhoud ervan aansprakelijk is. 4. 11. 2. De tussenpersoon wordt in de artikelen 12 tot en met 15 gedeeltelijk van de aansprakelijkheid „voor de doorgegeven informatie” ontslagen. Duidelijkheidshalve moet er echter uitdrukkelijk op worden gewezen dat de provider onder de genoemde omstandigheden weliswaar niet kon worden aangesproken op gebrekkige controle van de inhoud, maar dat zijn aansprakelijkheid ter zake van procedures voor gegevensbescherming in de zin van de respectieve nationale gegevensbescherming- en telecommunicatievoorschriften on- aangetast blijft. 4. 12. Artikel 17: buitengerechtelijke geschillenregelingen 4. 12. 1. Toegang tot geschillenprocedures is van groot belang voor de acceptatie van de elektronische handel. Vooral voor rechtshandelingen waarbij weinig waarde in het spel is, kunnen alternatieve mechanismen voor geschillenbeslechting de traditionele procedures prima aanvullen. De opname van een buitengerechtelijke geschillenregeling in het ontwerp ligt in lijn met het in alle lidstaten steeds belangrijkere streven om overbelasting van de rechter tegen te gaan. Versnelde en relatief goedkope afhandeling van geschillen vormt een belangrijke bijdrage tot gelijke toegang voor de burgers tot het recht. Dit heeft echter uitsluitend kans van slagen wanneer voor een bepaalde minimumkwaliteit wordt gezorgd en alle beschikbare mogelijkheden worden benut. 4. 12. 2. Het Comité beveelt voorts aan dat de reeds in de Unie bestaande informatiepunten voor de consumenten in dit verband moeten worden ingeschakeld. 4. 13. Artikel 18: beroep op rechterlijke instanties 4. 13. 1. Het kort geding heeft in de praktijk zonder meer zijn waarde bewezen. Het is daarom juist dat het ook kan worden gebruikt bij conflicten over elektronische verkoop op afstand. Ook lijkt het nuttig, het werkingsgebied van de Richtlijn „betreffende het doen staken van inbreuken in het raam van de bescherming van de consumentenbelangen” (2) tot inbreuken op onderhavige richtlijn uit te breiden. 4. 14. Artikel 19: samenwerking tussen autoriteiten De lidstaten kunnen hun verplichtingen in verband 4. 14. 1. met administratieve bijstand en informatieverschaffing alleen nakomen op basis van de bestaande wetgeving die hen tot geheimhouding of gegevensbescherming verplicht. (1) COM(1998) 297 def. , ESC-advies: PB C 40 van 15. 2. 1999. (2) Richtlijn 98/27/EG van 19 mei 1998, PB L 166 van 11. 6. 1998, blz. 51; ESC-advies: PB C 30 van 30. 1. 1997, blz. 112. C 169/42 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 6. 1999 4. 15. Artikel 22: uitsluitingen en afwijkingen 4. 16. Bijlagen Het ontwerp bevat verschillende soorten uitzon- 4. 15. 1. deringen. Nationale maatregelen moeten via de comitologie- procedure bij de Commissie worden aangemeld. Zij kan het werkingsgebied van de richtlijn via deze procedure achteraf wijzigen, maar zonder dat de lidstaten en het Europees Parlement via de codecisieprocedure van artikel 189 B van het EG-Verdrag daarbij opnieuw worden betrokken. Voorts kan de voorgestelde bevoegdheid voor de Commissie om krachtens artikel 22, lid 3, onder d, de verenigbaarheid van aangemelde maatregelen met het Gemeenschapsrecht te beoordelen, af- breuk doen aan de competentie van het Hof van Justitie. 4. 15. 2. Bovendien zijn uitsluitend rechterlijke beslissingen expliciet van deze regeling uitgesloten. Daarom moet duidelijk worden aangegeven of de term „maatregelen” van artikel 22, lid 3, uitsluitend betrekking heeft op bestuurshandelingen dan wel ook wetgeving omvat. Nagegaan moet worden of kans- en piramidespelen 4. 16. 1. door bijlage I aan het werkingsgebied van de richtlijn, met name aan dat van artikel 3, worden onttrokken. De in bijlage II genoemde onderwerpen zijn van de 4. 16. 2. toepassing van het oorsprongsbeginsel uitgesloten. Daartoe behoren onder andere „contractuele verplichtingen betreffende de door de consumenten gesloten contracten”. Het spreekt echter voor zich dat ondubbelzinnig moet worden bepaald dat niet uitsluitend contractuele maar ook wettelijke verplichtingen aangaande consumentencontracten worden uitgesloten. In dit verband moet bijvoorbeeld worden gedacht aan verplichtingen in verband met informatieverstrekking en zorgvuldigheid. Er dient dan echter wel een lijn ten opzichte van commerciële communicatie te worden getrokken. De vereisten daarvoor hebben geen betrekking op precontractuele verplichtingen in enge zin. Brussel, 29 april 1999. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI


title: Padomes Lēmums (1999. gada 29. aprīlis), ar ko groza Lēmumu 93/383/EEK par references laboratorijām jūras biotoksīnu uzraudzībai

eurovoc_concepts:
health control
marine environment
marine life
research body
toxic substance

text: 254 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. 31999D0312 8. 5. 1999. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 120/37 PADOMES LĒMUMS (1999. gada 29. aprīlis), ar ko groza Lēmumu 93/383/EEK par references laboratorijām jūras biotoksīnu uzraudzībai (1999/312/EK) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu, 1. pants ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), Lēmumu 93/383/EEK ar šo groza šādi. 1. Lēmuma 3. pantu aizstāj ar šādu pantu: ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (2), “3. pants ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzi- numu (3), (1) (2) (3) (4) tā kā Lēmuma 93/383/EEK (4) 3. pants paredz valsts references laboratoriju jūras biotoksīnu uzraudzībai; tā kā minētās laboratorijas nosaukums ir mainīts; tā kā tāpēc attiecīgi ir jāmaina 3. pants; tā kā Lēmumā 93/383/EEK nav iekļauta šā lēmuma pieli- kuma ātras pārskatīšanas procedūra; tā kā tāpēc ir jāpa- redz iespēja, ka Komisija pārskata šo pielikumu pēc dalībvalsts paziņojuma; tā kā Lēmuma 93/383/EEK pielikumā noteikts to valstu laboratoriju saraksts, ko katra dalībvalsts references nozīmējusi jūras biotoksīnu uzraudzībai; tā kā laboratorijas, ko par valsts references laboratorijām jūras biotoksīnu uzraudzībai sākotnēji izraudzījās Beļģija, Somija, Vācija, Grieķija, Spānija, Itālija, Apvienotā Kara- liste un Zviedrija, vairs nepilda funkcijas, kuru pildīšanai tās tika izraudzītas, vai arī starplaikā ir mainīts to nosau- ir jāmaina Lēmuma 93/383/EEK kums; tā kā attiecīgi pielikums, ņemot vērā dalībvalstu iesniegtos paziņo- jumus par valstu references laboratorijām, (1) OV C 331, 6. 11. 1996. , 12. (2) OV C 200, 30. 6. 1997. , 257. lpp. un OV C 189, 20. 6. 1997. , 9. lpp. lpp. un 1999. gada 13. aprīļa atzi- nums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī). (3) OV C 66, 3. 3. 1997. , 47. (4) OV L 166, 8. 7. 1993. , 31. lpp. lpp. Laboratorio de biotoxinas marinas del Area de Sanidad, kas atrodas Vigo, ar šo ieceļ par Kopienas references laboratoriju jūras biotoksīnu uzraudzībai. ” 2. Lēmuma 4. pantu papildina ar šādu ievilkumu: “— palīdz valstu references laboratorijām ieviest atbilstīgu kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, pamatojoties uz labas laboratoriju prakses principiem (LLP) un EN 45 000 kritērijiem;” 3. Aiz 5. panta iekļauj šādu pantu: “5. a pants Vajadzības gadījumā Komisija groza šā lēmuma pielikumu ir iesniegusi paziņojumu par pēc tam, kad dalībvalsts tai valsts references laboratoriju jūras biotoksīnu uzraudzībai. Komisija publicē valsts references laboratoriju sarakstu un tā precizējumus Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. ” 2. pants Lēmuma 93/383/EEK pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu. 3. pants Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 03/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 255 4. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Luksemburgā, 1999. gada 29. aprīlī Padomes vārdā — priekšsēdētājs W. MÜLLER 256 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/25. sēj. PIELIKUMS “PIELIKUMS Beļģijā un Luksemburgā: — Ministère des Affaires Sociales, de la Santé Publique et de l’Environ- Īrijā: — Fisheries Research Center nement Institut Scientifique de la Santé Publique – Louis Pasteur Section Denrées alimentaires Département Pharmaco-Bromatologie Rue Juliette Wytsman 14 B-1050 Bruxelles Dānijā: — The Danish Veterinary and Food Administration Institute of Food Research and Nutrition Mørkhøj Bygade 19 DK-2860 Søborg Vācijā Bundesinstitut für gesundheitlichen — Verbraucherschutz und Veterinärmedizin Postfach 330013 D-14191 Berlin Grieķijā: — Ινστιτούτο Υγιεινής Τροφίµων Θεσσαλονίκης 28ης Οκτωβρίου 80 GR-54627 Θεσσαλονίκη Spānijā: — Laboratorio de Biotoxinas Marinas Area de Sanidad Estación Marítima s/n E-36271 Vigo Francijā: — Laboratoire central d’hygiène alimentaire 43, rue de Dantzig F-75015 Paris Abbotstown IRL-Dublin 15 Itālijā: — Centro Ricerche Marine Viale Vespucci 2 I-47042 Cesenatico (FO) Nīderlandē: — Postbus 1 Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieuhygiëne (RIVM) NL-3720 BA Bilthoven Portugālē: — Laboratório do Instituto Nacional de Investigaçao das Pescas (INIP) Av. Brasília s/n P-1400 Lisbon Somijā: — Tullilaboratorio/Tullaboratoriet PL/PB 53 FIN-02151 Espoo/Esbo Zviedrijā: — Institutionen för klinisk bakteriologi Göteborgs universitet S-41124 Göteborg Apvienotajā Karalistē: — Marine Laboratory P. O. Box 101, Victoria Road UK Aberdeen AB11 9DB”


title: Reglamento (CE) n° 933/1999 del Consejo, de 29 de abril de 1999, que modifica el Reglamento (CEE) n° 1210/90 por el que se crea la Agencia Europea del Medio Ambiente y la red europea de información y de observación sobre el medio ambiente

eurovoc_concepts:
European Environment Agency
environmental protection
information network

text: 5. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/1 I (Actos cuya publicaci(cid:155)n es una condici(cid:155)n para su aplicabilidad) REGLAMENTO (CE) No 933/1999 DEL CONSEJO de 29 de abril de 1999 que modifica el Reglamento (CEE) no 1210/90 por el que se crea la Agencia Europea del Medio Ambiente y la red europea de informaci(cid:155)n y de observaci(cid:155)n sobre el medio ambiente EL CONSEJO DE LA UNI(cid:222)N EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el apartado 1 de su art(cid:146)culo 130 S, Vista la propuesta de la Comisi(cid:155)n (1), Visto el dictamen del Comit(cid:130) Econ(cid:155)mico y Social (2), Visto el dictamen del Comit(cid:130) de las Regiones (3), De conformidad con el procedimiento establecido en el art(cid:146)culo 189 C del Tratado (4), (1) (2) Considerando que la Agencia Europea del Medio Ambiente y la red europea de informaci(cid:155)n y de observaci(cid:155)n sobre el medio ambiente se crearon en virtud del Reglamento (CEE) no 1210/90 (5); que el art(cid:146)culo 20 de dicho Reglamento establec(cid:146)a que el Consejo debe decidir sobre nuevos cometidos de la Agencia, basados en un informe con propuestas pertinentes de la Comisi(cid:155)n, a m(cid:145)s tardar dos a(cid:157)os despu(cid:130)s de su entrada en vigor; que el art(cid:146)culo 21 fija la entrada en vigor del Reglamento el d(cid:146)a siguiente de la decisi(cid:155)n de las autoridades compe- tentes sobre la sede de la Agencia; que esa decisi(cid:155)n se adopt(cid:155) el 29 de octubre de 1993; Considerando que la Comisi(cid:155)n, en su Comunica- ci(cid:155)n COM(95) 325 final, daba razones por las que deb(cid:146)a posponerse el informe previsto en el art(cid:146)culo 20 y que el 9 de noviembre de 1995 el Consejo consider(cid:155) que toda decisi(cid:155)n sobre nuevos come- tidos de la Agencia Europea del Medio Ambiente seria prematura antes de que la Agencia lleve funcionando plenamente dos a(cid:157)os y antes del esta- blecimiento completo de su red; (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Considerando que la Agencia Europea del Medio Ambiente ha registrado buenos resultados en la consecuci(cid:155)n de sus objetivos y la realizaci(cid:155)n de sus cometidos, incluso por lo que se refiere al estableci- miento de la red europea de informaci(cid:155)n y de observaci(cid:155)n sobre el medio ambiente; Considerando que los cometidos y sectores que van a abordarse son muy amplios y requieren la conso- lidaci(cid:155)n de la labor ya iniciada as(cid:146) como la realiza- ci(cid:155)n de nuevos trabajos; Considerando que el papel fundamental de la Agencia es el de proveedora de informaci(cid:155)n obje- tiva, fiable y comparable sobre el medio ambiente; Considerando que todo nuevo cometido que se asigne a la Agencia debe servir para complementar y potenciar su funci(cid:155)n principal; Considerando que, con arreglo al Reglamento (CE) no 2965/94 (6), el Centro de Traducci(cid:155)n de los (cid:155)rganos de la Uni(cid:155)n Europea est(cid:145) encargado de la traducci(cid:155)n de documentos de la Agencia Europea del Medio Ambiente; Considerando que deben mejorarse y clarificarse la organizaci(cid:155)n y la estructura de la Agencia de acuerdo con la experiencia de sus primeros a(cid:157)os de funcionamiento; Considerando que el Consejo de administraci(cid:155)n de la Agencia deber(cid:146)a tener presente la necesidad de reflejar las diversas condiciones geogr(cid:145)ficas de la Comunidad, a trav(cid:130)s de un reparto adecuado de los centros tem(cid:145)ticos; (1) DO C 255 de 20. 8. 1997, p. 9 y DO C 123 de 22. 4. 1998, p. 6. (2) DO C 73 de 9. 3. 1998, p. 103. (3) DO C 180 de 11. 6. 1998, p. 32. (4) Dictamen del Parlamento Europeo de 18 de febrero de 1998 (DO C 80 de 16. 3. 1998, p. 134), Posici(cid:155)n com(cid:156)n del Consejo de 20 de julio de 1998 (DO C 364 de 25. 11. 1998, p. 1) y Decisi(cid:155)n del Parlamento Europeo de 9 de febrero de 1999 (no publicada a(cid:156)n en el Diario Oficial). (5) DO L 120 de 11. 5. 1990, p. 1. (10) Considerando que la Agencia puede cooperar con instituciones de terceros pa(cid:146)ses para obtener los datos necesarios para la realizaci(cid:155)n del programa de trabajo; (6) DO L 314 de 7. 12. 1994, p. 1; Reglamento modificado por el Reglamento (CE) no 2610/95 (DO L 268 de 10. 11. 1995, p. 1). L 117/2 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 5. 5. 1999 (11) Considerando que conviene que las futuras revi- siones de los resultados y cometidos de la Agencia coincida con el ciclo de cinco a(cid:157)os del programa de trabajo plurianual; (12) Considerando que, en consecuencia, el Reglamento (CEE) no 1210/90 debe ser modificado, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 El Reglamento (CEE) no 1210/90 quedar(cid:145) modificado como sigue: 1) El primer p(cid:145)rrafo del apartado 2 del art(cid:146)culo 1 se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: «2. Con el fin de alcanzar los objetivos de protec- ci(cid:155)n y de mejora del medio ambiente fijados por el Tratado y por los sucesivos programas de acci(cid:155)n comu- nitarios en materia de medio ambiente, as(cid:146) como los objetivos del desarrollo sostenible, el objetivo consistir(cid:145) en proporcionar a la Comunidad y a los Estados miembros:. ». 2) El art(cid:146)culo 2 se modificar(cid:145) como sigue: a) los incisos ii), iii) y vi) se sustituir(cid:145)n por el texto siguiente: «ii) (cid:190) proporcionar a la Comunidad y a los Estados miembros la informaci(cid:155)n objetiva necesaria para elaborar y aplicar pol(cid:146)ticas eficaces y acertadas en materia de medio ambiente; en ese sentido, proporcionar, en particular a la Comisi(cid:155)n, la informaci(cid:155)n necesaria para que (cid:130)sta pueda llevar a cabo sus tareas de identificaci(cid:155)n, de preparaci(cid:155)n y de evaluaci(cid:155)n de las acciones y de la (cid:145)mbito del medio legislaci(cid:155)n en el ambiente; (cid:190) contribuir al obligatoria control de participando las medidas la en medioambientales informes de presentaci(cid:155)n (elaboraci(cid:155)n de cuestionarios, procesa- miento de los informes de los Estados miembros y divulgaci(cid:155)n de resultados), de conformidad con su programa de trabajo plurianual y con objeto de coordinar la informaci(cid:155)n; sea con conforme (cid:190) asesorar a cada uno de los Estados miem- bros, previa solicitud y siempre que este el asesoramiento programa de trabajo anual de la Agencia, en materia de desarrollo, creaci(cid:155)n y ampliaci(cid:155)n de sus sistemas de control de las medidas medioambientales, en la medida en que tales actividades no afecten al cumplimiento de las dem(cid:145)s funciones asignadas en el presente art(cid:146)culo. Dicho tambi(cid:130)n, a asesoramiento podr(cid:145) incluir petici(cid:155)n expresa de los Estados miembros, evaluaciones por expertos; efectuadas periciales iii) registrar, cotejar y evaluar los datos sobre el estado del medio ambiente, elaborar informes de expertos sobre la calidad, la sensibilidad y las presiones que se ejerzan sobre el medio ambiente en el territorio de la Comunidad, facilitar criterios uniformes de evaluaci(cid:155)n para que los datos relativos al medio ambiente se apliquen en todos los Estados miembros y seguir desarrollando y conservar un centro de documentaci(cid:155)n sobre el medio ambiente. La Comisi(cid:155)n utilizar(cid:145) dicha informaci(cid:155)n en su tarea de garantizar la aplicaci(cid:155)n de la legisla- ci(cid:155)n comunitaria en materia de medio ambiente; vi) publicar cada cinco a(cid:157)os un informe sobre la situaci(cid:155)n, las tendencias y las perspectivas del medio ambiente, acompa(cid:157)ado de informes indicativos anuales sobre temas espec(cid:146)ficos;»; b) se a(cid:157)adir(cid:145)n los incisos siguientes: «xi) garantizar la divulgaci(cid:155)n a gran escala de la informaci(cid:155)n medioambiental fiable y compa- rable, sobre todo la relativa a la situaci(cid:155)n del medio ambiente, entre la opini(cid:155)n p(cid:156)blica en general, fomentando a tal fin el uso de las nuevas tecnolog(cid:146)as en telem(cid:145)tica; xii) dar apoyo a la Comisi(cid:155)n a la hora de inter- cambiar informaci(cid:155)n sobre el desarrollo de m(cid:130)todos y pr(cid:145)cticas m(cid:145)s id(cid:155)neas para evaluar el medio ambiente; xiii) ayudar a la Comisi(cid:155)n en la divulgaci(cid:155)n de informaci(cid:155)n sobre los resultados de las inves- tigaciones medioambientales de modo que contribuya a la definici(cid:155)n de pol(cid:146)ticas. ». 3) El art(cid:146)culo 3 quedar(cid:145) modificado como sigue: a) en el apartado 1 se a(cid:157)adir(cid:145)n las palabras siguientes (que constituir(cid:145)n una nueva l(cid:146)nea): «teniendo en cuenta para todos estos puntos el desarrollo sostenible. »; b) en el apartado 2: i) en el segundo p(cid:145)rrafo, el (cid:156)ltimo inciso ser(cid:145) sustituido por lo siguiente: «(cid:190) protecci(cid:155)n del litoral y marina»; ii) se suprimir(cid:145) el quinto apartado; c) se a(cid:157)adir(cid:145) el apartado siguiente: «3. La Agencia tambi(cid:130)n podr(cid:145) cooperar en el intercambio de informaci(cid:155)n con otros organismos e incluso en la red IMPEL. En sus actividades, la Agencia evitar(cid:145) las duplica- ciones con las actividades ya iniciadas por otras instituciones y organismos. ». 5. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/3 4) El art(cid:146)culo 4 se modificar(cid:145) como sigue: a) en el apartado 2 se a(cid:157)adir(cid:145) el p(cid:145)rrafo siguiente: redes nacionales «Los Estados miembros mantendr(cid:145)n informada a la Agencia de los aspectos principales de sus informaci(cid:155)n respectivas de medioambiental. Cuando proceda, los Estados miembros cooperar(cid:145)n con la Agencia y colabo- rar(cid:145)n con la red europea de informaci(cid:155)n y de observaci(cid:155)n sobre el medio ambiente, de confor- midad con el programa de la Agencia, recopilando, cotejando y analizando los datos a escala nacional. Los Estados miembros tambi(cid:130)n podr(cid:145)n unirse para cooperar en estas actividades en el nivel transna- cional. »; b) en la segunda frase del apartado 4 se suprimir(cid:145)n los t(cid:130)rminos «de una zona geogr(cid:145)fica concreta»; c) en el apartado 5, el segundo p(cid:145)rrafo se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: «Los centros tem(cid:145)ticos ser(cid:145)n designados por los miembros del Consejo de administraci(cid:155)n tal y como se define en el apartado 1 del art(cid:146)culo 8, por un per(cid:146)odo no superior a la duraci(cid:155)n de cada programa plurianual de trabajo contemplado en el apartado 4 del art(cid:146)culo 8. No obstante, dicha desig- naci(cid:155)n podr(cid:145) ser renovada. ». 5) El art(cid:146)culo se modificar(cid:145) como sigue: de trabajo incluir(cid:145) (cid:190)sin perjuicio del procedi- miento presupuestario comunitario anual(cid:190) un proyecto de propuesta de presupuesto plurianual. ». d) La primera frase del apartado 6 se sustituir(cid:145) «A m(cid:145)s tardar el 31 de enero de cada a(cid:157)o» por «A m(cid:145)s tardar el 31 de marzo de cada a(cid:157)o». 6) El apartado 1 del art(cid:146)culo 9 se modificar(cid:145) como sigue: a) el quinto gui(cid:155)n se sustituir(cid:145) por el siguiente: «(cid:190) para todos los asuntos de personal, realizaci(cid:155)n de las tareas a que se refieren los apartados 4 y 5 del art(cid:146)culo 8»; b) se suprimir(cid:145) el sexto gui(cid:155)n. 7) El apartado 2 del art(cid:146)culo 10 se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: «2. El Comit(cid:130) cient(cid:146)fico estar(cid:145) compuesto por miembros con capacitaci(cid:155)n especial en materia de medio ambiente, designados por el Consejo de admi- nistraci(cid:155)n por un per(cid:146)odo de cuatro a(cid:157)os, prorrogable una vez, teniendo en cuenta, entre otras cosas, los (cid:145)mbitos cient(cid:146)ficos que precisen ser representados en el Comit(cid:130) a fin de ayudar a la Agencia en sus (cid:145)mbitos de actividad. El reglamento interno previsto en el apartado 2 del art(cid:146)culo 8 regular(cid:145) su funciona- miento. ». 8) El art(cid:146)culo se modificar(cid:145) como sigue: a) El primer p(cid:145)rrafo del apartado 1 se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: a) se insertar(cid:145) el nuevo apartado siguiente: «1. La Agencia tendr(cid:145) un Consejo de adminis- traci(cid:155)n compuesto por un representante de cada Estado miembro y por dos representantes de la Comisi(cid:155)n. Adem(cid:145)s, podr(cid:145) haber un representante de cada uno de los dem(cid:145)s pa(cid:146)ses que forman parte de la Agencia, de conformidad con las disposi- ciones correspondientes. »; b) en el apartado 2 se a(cid:157)adir(cid:145) el p(cid:145)rrafo siguiente: «El Consejo de administraci(cid:155)n elegir(cid:145) una mesa en la que podr(cid:145) delegar decisiones administrativas, seg(cid:156)n las normas que adopte. »; c) los apartados 3 y 4 se sustituir(cid:145)n por el texto siguiente: «3. Las decisiones del Consejo de administra- ci(cid:155)n se aprobar(cid:145)n por mayor(cid:146)a de dos tercios de sus miembros. 4. El Consejo de administraci(cid:155)n adoptar(cid:145) un programa plurianual de trabajo basado en los sectores prioritarios que se describen en el apar- tado 2 del art(cid:146)culo 3, partiendo de un proyecto presentado por el director ejecutivo mencionado en el art(cid:146)culo 9, previa consulta al Comit(cid:130) cient(cid:146)- fico mencionado en el art(cid:146)culo 10 y previo dictamen de la Comisi(cid:155)n. El programa plurianual «2 bis. La Agencia podr(cid:145) cooperar en (cid:145)mbitos de inter(cid:130)s com(cid:156)n con las instituciones de pa(cid:146)ses que no sean miembros de las Comunidades Euro- peas que puedan ofrecer datos, informaci(cid:155)n y conocimientos espec(cid:146)ficos, m(cid:130)todos de recopila- ci(cid:155)n de datos, an(cid:145)lisis y evaluaciones de inter(cid:130)s mutuo, que resulten necesarios para llevar a cabo con (cid:130)xito el trabajo de la Agencia. »; b) el apartado 3 se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: La cooperaci(cid:155)n a que se refieren los apar- «3. tados 1, 2 y 2 bis deber(cid:145) tener en cuenta particu- larmente la necesidad de evitar toda duplicaci(cid:155)n innecesaria. ». 9) El art(cid:146)culo 20 se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: «1. La Agencia proceder(cid:145) a una evaluaci(cid:155)n del trabajo realizado y de sus resultados antes del 15 de septiembre de 1999 y presentar(cid:145) un informe al Consejo de administraci(cid:155)n, a la Comisi(cid:155)n, al Consejo y al Parlamento Europeo. 2. El 31 de diciembre de 2003 como m(cid:145)ximo, el Consejo har(cid:145) balance de los progresos de la Agencia y del trabajo realizado por la misma en lo que se refiere a la pol(cid:146)tica global de medio ambiente de la Uni(cid:155)n, a partir de un informe de la Comisi(cid:155)n. » L 117/4 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 5. 5. 1999 10) El punto 1 de la parte B del anexo se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: «1. La Agencia har(cid:145) uso, en la medida de lo posible, de la informaci(cid:155)n recogida a trav(cid:130)s de los servi- cios oficiales estad(cid:146)sticos de la Comunidad. Esta informaci(cid:155)n ser(cid:145) la resultante de los trabajos de Eurostat y de los servicios nacionales estad(cid:146)sticos al recopilar, convalidar y divulgar las estad(cid:146)sticas sociales y econ(cid:155)micas, incluidos los estados de cuentas nacionales y la informaci(cid:155)n af(cid:146)n. En particular, la Agencia har(cid:145) uso del trabajo llevado a cabo por Eur a y los servicios estad(cid:146)sticos nacio- nales previstos en la Decisi(cid:155)n 94/808/CE (1), que se refiere a las estad(cid:146)sticas sobre a) actividades humanas con repercusiones en el medio ambiente y b) las respuestas frente a dichas repercusiones en los planos econ(cid:155)mico y social. (1) Decisi(cid:155)n 94/808/CE del Consejo, de 15 de diciembre de 1994, por la que se adopta un programa de (1994-1997) para desarrollar estad(cid:146)sticas oficiales regulares sobre el medio ambiente (DO L 328 de 20. 12. 1994, p. 58). ». cuatro a(cid:157)os Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el d(cid:146)a de su publicaci(cid:155)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Luxemburgo, el 29 de abril de 1999. Por el Consejo El Presidente W. M(cid:154)LLER