title: Yleissopimus Reinin suojelusta - Yleissopimuksen allekirjoituksen yhteydessä annettava julistus

text: 16. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 289/31 KÄÄNNÖS YLEISSOPIMUS REININ SUOJELUSTA SAKSAN LIITTOTASAVALLAN, RANSKAN TASAVALLAN, LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNNAN, ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNNAN JA SVEITSIN VALALIITON HALLITUKSET SEKÄ EUROOPAN YHTEISÖ, JOTKA haluavat työskennellä kestävän kehityksen saavuttamiseksi Reinin ekosysteemissä laajan lähestymistavan pohjalta ja ottaen huomioon joen, sen rantojen ja vesijättömaa-alueiden luonnonrikkauden, haluavat vahvistaa Reinin ekosysteemin säilyttämiseen ja parantamiseen liittyvää yhteistyötään, viittaavat maasta toiseen ulottuvien vesistöjen ja kansainvälisten järvien käytöstä ja suojelusta 17 päivänä maaliskuuta 1992 tehtyyn yleissopimukseen sekä Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelusta 22 päivänä syyskuuta 1992 tehtyyn yleissopimukseen, ottavat huomioon Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaantumiselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn sopimuksen ja 3 päivänä joulukuuta 1976 tehdyn lisäsopimuksen yhteydessä tehdyn työn, katsovat, että on tarpeen jatkaa Reinin suojelemisesta kemialliselta pilaantumiselta 3 päivänä joulukuuta 1976 tehdyn yleissopimuksen ja 30 päivänä syyskuuta 1987 hyväksytyn Reinin toimintaohjelman ansiosta saavutetun veden laadun parantamista, ovat tietoisia siitä, että Reinin kunnostaminen on välttämätöntä myös Pohjanmeren ekosysteemin säilyttämiseksi parantamiseksi, ja ovat tietoisia siitä, että Rein on Euroopan jokiliikenteen tärkeä väylä, jota käytetään moniin tarkoituksiin, OVAT SOPINEET SEURAAVAA: 1 artikla Määritelmät Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan: a) ’Reinillä’ käsittää Untersee-järven laskujoesta alkunsa saavaa jokea, joka Alan- komaissa kanavan, Bovenrijn-joen, Bijlandin IJssel-joen, Nederrijn-joen, Lek- Pannerdenschin kanavan, joen, Waal-joen, Boven-Merwede-joen, Beneden-Merwede- joen, Noord-joen, Oude Maas -joen, Nieuwe Maas -joen, Scheur-joen sekä Nieuwe Waterweg -kanavan aina Yhdisty- neiden Kansakuntien merioikeussopimuksen 5 ja 11 artik- lassa määriteltyyn perusviivaan saakka, Ketelmeer-järven ja IJsselmeer-järven. b) ’Komissiolla’ kansainvälistä komissiota Reinin suojelemiseksi pilaantumi- selta. 2 artikla Yleissopimuksen soveltamisala Tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluu: a) Rein; b) Reiniin yhteydessä olevat pohjavedet; c) Reinin kanssa vuorovaikutuksessa olevat vesi- ja maaekosys- joiden vuorovaikutus teemit tai vesi- ja maaekosysteemit, Reinin kanssa voidaan saattaa ennalleen; d) Reinin valuma-alue, jos vaarallisten aineiden aiheuttamalla valuma-alueen pilaantumisella on haitallisia vaikutuksia Reiniin; e) Reinin valuma-alue, jos valuma-alueella on merkitystä tulvien ehkäisemisen ja torjunnan kannalta. 3 artikla Tavoitteet Sopimuspuolet pyrkivät saavuttamaan tällä yleissopimuksella seuraavat tavoitteet: 1) Reinin ekosysteemin kestävän kehityksen varmistaminen, erityisesti a) Reinin veden laadun ja kiintoaineen, sedimenttien sekä pohjavesien laadun ylläpitäminen ja parantaminen, erityisesti — ehkäisemällä, vähentämällä ja poistamalla niin pitkälle kuin mahdollista vaarallisten aineiden ja pistekuormituslähteistä (esimerkiksi teollisuudesta ja yhdyskunnista) sekä hajakuormituslähteistä (esimer- kiksi maataloudesta ja liikenteestä) kulkeutuvien ravinteiden aiheuttamaa mahdollista pilaantumista, mukaan lukien pohjavesien sekä jokiliikenteen aiheuttama pilaantuminen, — varmistamalla ja parantamalla teollisuuslaitosten turvallisuutta ja ehkäisemällä vahinkoja ja onnetto- muuksia; L 289/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 16. 11. 2000 b) suojelemalla eliöpopulaatioita ja lajien monimuotoi- suutta ja vähentämällä haitallisten aineiden määrää eliöissä; 5 artikla Sopimuspuolten velvoitteet luonnollisia varmistamalla, c) säilyttämällä, parantamalla ja ennallistamalla Reinin että toimintoja; veden virtauksen hallinnassa otetaan huomioon kiinteiden ai- neiden luonnollinen pohjakulkeuma ja että sillä ediste- tään joen, pohjaveden ja vesijättömaa-alueiden välistä vuorovaikutusta; säilyttämällä, suojelemalla ja aktivoi- malla uudelleen vesijättömaa-alueita luonnollisiksi tulva- tasanteiksi; d) säilyttämällä, parantamalla ja ennallistamalla luonnonva- raisten eläinten ja kasvien mahdollisimman luonnollisia elinympäristöjä vedessä, joen pohjassa ja penkereillä sekä jokea ympäröivillä alueilla, mukaan lukien kalojen elin- ympäristön parantaminen ja esteettömien vaellusreittien ennallistaminen; e) varmistamalla, että vesivarojen hallinta on ympäristöä kunnioittavaa ja järkiperäistä; f) ottamalla huomioon ekologiset edellytykset vesistön kehittämiseen liittyviä kehittämistoimia toteutettaessa, jokiliikenteen ja vesi- esimerkiksi voiman hyödyntämisen yhteydessä, tulvien torjunnan, 2) juomaveden valmistamisen varmistaminen Reinin vedestä, 3) sedimenttien laadun parantaminen, jotta ruoppauslietettä voitaisiin upottaa ja levittää aiheuttamalla kielteisiä ympäris- tövaikutuksia, 4) tulvien kokonaisvaltainen torjunta ja ehkäisy ekologiset vaatimukset huomioon ottaen, 5) Pohjanmeren puhdistamisen edistäminen muiden tämän merialueen suojeluun suunnattujen toimien yhteydessä. 4 artikla Periaatteet Tavoitteisiin pyrittäessä seuraavat periaatteet ohjaavat sopimus- puolten toimintaa: a) ennalta varautumisen periaate; b) ennalta ehkäisyn periaate; c) periaate, jonka mukaan ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä; d) saastuttaja maksaa -periaate; e) periaate, jonka mukaan kielteisiä vaikutuksia ei saa lisätä; f) periaate, jonka mukaan huomattavien teknisten toimenpi- teiden seuraukset korvataan; g) kestävän kehityksen periaate; h) parhaan käytettävissä olevan tekniikan ja parhaiden ympä- ristökäytänteiden soveltaminen ja kehittäminen; ja i) periaate, jonka mukaan epäpuhtauksia ei siirretä ympäristön osasta toiseen. Edellä 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja ottaen huomioon 4 artiklassa esitetyt periaatteet, sopimus- puolet sitoutuvat: 1) vahvistamaan yhteistyötään ja ilmoittamaan toisilleen erityi- sesti Reinin suojelemiseksi alueellaan toteutetuista toimista, 2) toteuttamaan alueellaan komission hyväksymiä kansainvä- lisiä seurantaohjelmia ja tutkimuksia Reinin ekosysteemistä sekä ilmoittamaan komissiolle saavutetuista tuloksista, 3) suorittamaan tutkimuksia pilaantumistapahtumien syiden selvittämiseksi ja niiden aiheuttajien löytämiseksi, 4) toteuttamaan alueellaan tarpeelliseksi katsomiaan erillisiä toimia ja takaamaan vähintään, että a) veden laatuun todennäköisesti vaikuttavan jäteveden päästäminen jokeen edellyttää ennakolta myönnettävää lupaa tai säädettyjen raja-arvojen noudattamista; b) vaarallisten aineiden päästöjä vähennetään asteittaisesti niin, että tavoitteena on tällaisten päästöjen lopettaminen kokonaisuudessaan; c) lupaehtojen ja yleissäännösten noudattamista sekä itse päästöjä valvotaan; d) lupaehtoja ja yleissäännöksiä tarkastellaan säännöllisesti ja mukautetaan jos teknisessä kehityksessä on tapahtunut jos purkuvesistön alueella merkittäviä muutoksia tai oleva valtio pitää sitä tarpeellisena; e) vahinkojen ja onnettomuuksien aiheuttamien päästöjen riskejä vähennetään niin pitkälle kuin mahdollista sään- nösten avulla ja että hätätilanteita koskevia tarvittavia ja toimenpiteitä toteutetaan; f) teknisillä toimilla, jotka ovat omiaan vaikuttamaan merkittävästi Reinin ekosysteemiin, edellytetään enna- kolta myönnettävää lupaa, jossa vahvistetaan täytettävät edellytykset, tai yleissäännösten noudattamista, 5) toteuttamaan alueellaan tarvittavia toimia komission 11 artiklan mukaisesti tekemien päätösten panemiseksi täytän- töön, 6) ilmoittamaan viipymättä hätätilanteista, jotka voivat olla uhka Reinin veden laadulle, ja onnettomuuksista ja odotet- tavissa olevista tulvista välittömästi komissiolle sekä niille sopimuspuolille, joihin tilanteet mahdollisesti eniten vaikut- tavat, komission yhteensovittamien Reinin valuma-alueen varoitus- ja hälytyssuunnitelmien mukaisesti. 6 artikla Komissio Sopimuspuolet jatkavat yhteistyötään komission yhtey- 1. dessä tämän yleissopimuksen panemiseksi täytäntöön. 2. Komissio on oikeushenkilö. Sopimuspuolten alueella sillä on oikeustoimikelpoisuus, joka on oikeushenkilöllä kansallisten lakien mukaan. Komissiota edustaa sen puheenjohtaja. 16. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 289/33 Työ- ja sosiaaliturvalainsäädäntöön liittyvistä kysymyk- 3. sissä sovelletaan komission toimipaikassa voimassa olevia lakeja. 9 artikla Komission sääntömääräiset kokoukset 7 artikla Komission rakenne Komissio muodostuu sopimuspuolten valtuuskunnista. 1. Kukin sopimuspuoli nimeää valtuuskuntansa jäsenet, joista yksi on valtuuskunnan puheenjohtaja. 2. Valtuuskunta voi käyttää myös asiantuntijoiden palveluja. sopimuspuoli kolmen 3. Kukin puheenjohtajana johdanto-osassa mainitussa toimiva Puheenjohtaja ei voi toimia valtuuskuntansa edustajana. komission yleissopimuksen Puheenjohtajana sopimuspuoli nimeää komission puheenjohtajan. vuorotellen ajan järjestyksessä. toimii vuoden Jos sopimuspuoli juus siirtyy järjestyksessä seuraavalle sopimuspuolelle. luopuu puheenjohtajuudesta, puheenjohta- 4. Komissio laatii itselleen työjärjestyksen ja rajoitussäännöt. Komissio tekee sisäisiä järjestelyjä, 5. tarpeellisiksi katso- miaan työmenetelmiä ja vuosittaisia toimintaehtoja koskevat päätökset. 8 artikla Komission tehtävät Edellä 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttami- 1. seksi komissiolla on seuraavat tehtävät: a) komissio laatii Reinin ekosysteemiä koskevia kansainvälisiä seurantaohjelmia ja tutkimuksia sekä arvioi niistä saatavia tuloksia tieteellisten laitosten yhteistyössä kanssa; tarvittaessa b) komissio laatii ehdotuksia yksittäisiksi toimiksi ja toimin- taohjelmiksi ottaen huomioon odotettavissa olevat kustan- nukset ja liittää ehdotuksiin tarvittaessa taloudellisia ohjaus- keinoja; c) komissio sovittaa yhteen sopimuspuolten Reiniä koskevat varoitus- ja hälytyssuunnitelmat; d) komissio arvioi päätettyjen toimien tehokkuutta erityisesti sopimuspuolten laatimien kertomusten ja Reinin ekosys- teemiä koskevien seurantaohjelmien ja tutkimusten tulosten perusteella; e) komissio toteuttaa kaikki muut sopimuspuolten sille aset- tamat tehtävät. Tässä tarkoituksessa komissio tekee päätöksensä 10 ja 11 2. artiklan määräysten mukaisesti. Komissio antaa sopimuspuolille vuosittain toimintakerto- 3. muksen. Komissio kokoontuu kerran vuodessa sääntömääräiseen 1. kokoukseen puheenjohtajan kutsusta. 2. Puheenjohtaja voi myös omasta aloitteesta tai vähintään kahden sopimuspuolen valtuuskunnan vaatimuksesta kutsua koolle ylimääräisen kokouksen. 3. Puheenjohtaja tekee ehdotuksen kokouksen asialistaksi. Kullakin sopimuspuolella on oikeus lisätä asialuotteloon käsi- teltäväksi haluamansa asiat. 10 artikla Päätöksentekomenettely 1. 2. Komissio tekee päätökset yksimielisesti. Kullakin valtuuskunnalla on yksi ääni. Tämän artiklan 2 kohdan määräyksistä poiketen, jos sopi- 3. muspuolten täytäntöönpantaviksi 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toimet kuuluvat Euroopan yhteisön toimivaltaan, Euroopan yhteisö käyttää äänioikeuttaan siten, että sillä on yhtä monta ääntä kuin sillä on jäsenvaltioita, jotka ovat tämän yleissopimuksen sopimuspuolia. Euroopan yhteisö ei käytä äänioikeuttaan sen jäsenvaltioiden käyttäessä omaansa ja päinvastoin. tulevat 4. Yhden valtuuskunnan pidättäytyminen äänestämästä ei ole este yksimieliselle päätökselle. Tätä määräystä ei sovelleta Euroopan yhteisön valtuuskuntaan. Valtuuskunnan poissaoloa pidetään pidättäytymisenä äänestämästä. Työjärjestyksessä voidaan määrätä kirjallisesta menette- 5. lystä. 11 artikla Komission päätösten täytäntöönpano 1. Komissio antaa 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia toimia koskevat päätöksensä sopimuspuolille suosi- tuksina; sopimuspuolet panevat suositukset täytäntöön kansal- listen lakiensa mukaisesti. 2. Komissio voi päättää, että a) sopimuspuolten on sovellettava päätöksiä aikataulun mukai- sesti; b) päätökset on pantava täytäntöön yhteensovitetulla tavalla. 3. Sopimuspuolet raportoivat komissiolle säännöllisesti a) lainsäädännöllisistä, hallinnollisista tai muista toimenpi- teistä, tämän yleissopimuksen toteuttaneet määräysten täytäntöönpanemiseksi ja komission päätösten nojalla; joita ne ovat b) edellä olevassa a kohdassa tarkoitettujen toimien täytän- töönpanon tuloksista; c) edellä olevassa a kohdassa tarkoitettujen toimien täytän- Komissio tiedottaa yleisölle Reinin tilasta ja työnsä tulok- 4. sista. Se voi laatia ja julkaista raportteja. töönpanossa esiintyneistä ongelmista. L 289/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 16. 11. 2000 Jos sopimuspuoli ei voi panna komission päätöksiä 4. täytäntöön kokonaisuudessaan tai osittain, sen on ilmoitettava tästä komission tapauskohtaisesti asettamien määräaikojen mukaisesti ja perusteltava asia. Kukin sopimuspuoli voi vaatia kuulemista; tähän vaatimukseen on annettava vastaus kahden kuukauden kuluessa. Sopimuspuolten antamien kertomusten tai järjestettyjen kuule- mistilaisuuksien perusteella komissio voi päättää toimista päätösten täytäntöönpanon avustamiseksi. 5. Komissio ylläpitää luetteloa sopimuspuolille osoitetuista komission päätöksistä. Sopimuspuolet täydentävät komission luetteloa vuosittain ja viimeistään kaksi kuukautta ennen komission sääntömääräistä kokousta ilmoittamalla komission päätösten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä. 12 artikla Komission sihteeristö Komissiolla on pysyvä sihteeristö, joka suorittaa komis- 1. sion sille määräämät tehtävät ja jota johtaa pääsihteeri. 2. 3. Sopimuspuolet päättävät sihteeristön toimipaikan. Komission nimittää pääsihteerin. 13 artikla Kustannusten jakaminen Kukin sopimuspuoli vastaa kustannuksista, 1. jotka aiheu- tuvat sen edustamisesta komissiossa, sen työmenetelmistä sekä sen alueella toteutetuista toimista tai suoritetuista tutkimuk- sista. 2. Vuosittaisten toimintamenojen jakaantumisesta sopimus- puolten kesken säädetään komission työjärjestyksessä ja rahoi- tussäännöissä. 14 artikla Yhteistyö muiden valtioiden, järjestöjen ja riippumatto- mien asiantuntijoiden kanssa Komissio tekee yhteistyötä hallitustenvälisten järjestöjen 1. kanssa ja voi antaa suosituksia näille järjestöille. 2. Komissio voi antaa huomioitsijan aseman: a) valtioille, jotka ovat osoittaneet kiinnostusta komission työtä kohtaan; b) hallitustenvälisille järjestöille, joiden työ liittyy yleissopi- mukseen; c) hallituksista riippumattomille järjestöille siinä määrin kuin liittyvät niiden etuihin tai asiat käsiteltävänä olevat toimintaa. 3. Komissio vaihtaa tietoja hallituksista riippumattomien järjestöjen kanssa siinä määrin kuin käsiteltävänä olevat asiat liittyvät niiden etuihin tai toimintaan. Komissio kuulee näitä järjestöjä erityisesti ennen sellaisten päätösten tekemistä, jotka saattavat olla niille erityisen tärkeitä, ja tiedottaa niille tällaisten päätösten tekemisestä. 4. raportteja, Huomioitsijat voivat toimittaa komissiolle tietoja tai jotka liittyvät yleissopimuksen tavoitteisiin. Ne voidaan kutsua komission kokouksiin mutta niillä ei ole äänioi- keutta. 5. Komissio voi päättää kuulla arvostettujen hallituksista riippumattomien järjestöjen asiantuntijoita tai muita asiantun- tijoita tai kutsua heidät komission kokouksiin. Yhteistyön säännöistä ja osallistumisen edellytyksistä 6. säädetään työjärjestyksessä ja rahoitussäännössä. 15 artikla Komission työkielet Komission työkielet ovat hollanti, ranska ja saksa. Yksityiskoh- taiset säännöt on määritelty työjärjestyksessä ja rahoitussään- nössä. 16 artikla Riitojen ratkaisu Jos sopimuspuolten välille syntyy riita yleissopimuksen 1. sopimuspuolet soveltamisesta, asianomaiset tulkinnasta tai pyrkivät ratkaisemaan riidan neuvottelemalla tai jollakin muulla valitsemallaan keinolla. 2. Jos riitaa ei pystytä ratkaisemaan näillä keinoilla ja elleivät sopimuspuolet muuta päätä, riita alistetaan riidan osapuolen vaatimuksesta välimiesmenettelyyn tämän yleissopimuksen liit- teiden, jotka muodostavat erottamattoman osan yleissopi- musta, mukaisesti. 17 artikla Sopimuksen voimaantulo ilmoittaa Sveitsin valaliiton hallitukselle Kukin sopimuspuoli siitä, että kaikki tämän yleissopimuksen voimaansaattamisen edellyttämät menettelyt on viety päätökseen. Sveitsin valaliiton hallitus vahvistaa ilmoitusten vastaanottamisen ja ilmoittaa tulee voimaan niistä muille sopimuspuolille. Yleissopimus jona toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä siitä päivästä, viimeinen ilmoitus on vastaanotettu. 18 artikla Irtisanominen voi milloin tahansa kolmen vuoden 1. Sopimuspuoli kuluttua siitä päivästä, jona tämä yleissopimus on tullut voimaan, sanoutua irti yleissopimuksesta ilmoittamalla siitä kirjallisesti Sveitsin valaliiton hallitukselle. Irtisanominen tulee voimaan irtisanomispäivää seuraavan 2. vuoden lopussa. 19 artikla Voimassa olevan lainsäädännön kumoaminen tai sovelta- misen jatkaminen Tämän yleissopimuksen tullessa voimaan kumotaan 1. tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa ilmoitetuin poikkeuksin: a) Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaantu- miselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehty sopimus; 16. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 289/35 b) Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaantu- miselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn sopimuksen 3 päivänä joulukuuta 1976 tehty lisäsopimus; c) Reinin suojelemisesta kemialliselta pilaantumiselta 3 päivänä joulukuuta 1976 tehty yleissopimus. 2. Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaan- tumiselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn sopimuksen, 3 päivänä joulukuuta 1976 tehdyn lisäsopimuksen tai Reinin suojelemisesta kemialliselta pilaantumiselta 3 päivänä joulu- kuuta 1976 tehdyn yleissopimuksen nojalla hyväksyttyjä päätöksiä, suosituksia, raja-arvoja ja muita järjestelyjä sovelle- taan edelleen, eikä niiden oikeudellinen luonne muutu, ellei komissio kumoa niitä nimenomaisesti. 3. Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaan- tumiselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä joulukuuta 1976 tehdyllä lisäsopimuksella, 12 artiklassa määritelty vuosittaisesta aiheutuvien kustannusten jakomenettely on talousarviosta voimassa siihen saakka, kunnes komissio on vahvistanut kustannusten jakoa koskevan menettelyn omassa työjärjestyk- sessään ja rahoitusäännössään. 20 artikla Alkuperäinen teksti ja tallettaja Tämän yleissopimuksen alkuperäiskappale, saksan-, ranskan- ja flaaminkieliset kappaleet ovat yhtä todistusvoi- talletetaan Sveitsin valaliiton hallituksen huostaan; maiset, Sveitsin valaliiton hallitus toimittaa varmennetun jäljennöksen yleissopimuksesta kullekin sopimuspuolelle. jonka Tehty Bernissä 12 päivänä huhtikuuta 1999. Saksan liittotasavallan hallituksen puolesta, Ranskan tasavallan hallituksen puolesta, Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen puolesta, Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen puolesta, Sveitsin valaliiton hallituksen puolesta ja Euroopan yhteisöjen puolesta. L 289/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 16. 11. 2000 LIITE VÄLIMIESMENETTELY 1. Jos riidan osapuolet eivät muuta päätä, välimiesmenettely suoritetaan tämän liitteen määräysten mukaisesti. 2. Välimiesoikeudessa on kolme jäsentä. Sekä kantajaosapuoli että riidan toinen osapuoli nimittävät välimiehen. Nämä kaksi välimiestä nimittävät yhteisellä sopimuksella kolmannen välimiehen, joka toimii välimiesoikeuden puheenjohta- jana. Jos välimiesoikeuden puheenjohtajaa ei ole nimitetty kahden kuukauden kuluessa toisen välimiehen nimittämisestä, kansainvälisen tuomioistuimen puheenjohtaja nimittää puheenjohtajan kahden kuukauden kuluessa siitä, kun ensim- mäinen osapuoli on sitä pyytänyt. 3. Jos riidan osapuoli ei ole nimittänyt välimiestä kahden kuukauden kuluessa yleissopimuksen 16 artiklan mukaisen ilmoituksen vastaanottamisesta, toinen osapuoli voi ilmoittaa tästä kansainvälisen tuomioistuimen puheenjohtajalle, joka nimittää välimiesoikeuden puheenjohtajan kahden kuukauden kuluessa. Heti nimityksen jälkeen välimiesoikeuden puheenjohtaja pyytää riidan osapuolta, joka ei ole nimittänyt välimiestä, nimittämään välimiehen kahden kuukauden kuluessa. Jos näin ei tapahdu kyseisen ajanjakson kuluessa, puheenjohtaja ilmoittaa tästä kansainvälisen tuomiois- tuimen puheenjohtajalle, joka nimittää välimiehen tätä seuraavan kahden kuukauden ajan jakson kuluessa. 4. Jos jossain edellä mainituista tapauksista kansainvälisen tuomioistuimen puheenjohtaja on estynyt toimimasta tai hän on jonkun riidan osapuolen kansalainen, tuomioistuimen varapuheenjohtaja tai tuomioistuimen vanhin jäsen, joka ei ole estynyt toimimasta eikä ole minkään riidan osapuolen kansalainen, nimittää välimiesoikeuden puheenjohtajan tai välimiehen. 5. Näitä määräyksiä sovelletaan myös avoinna olevien virkojen täyttämiseen. 6. Välimiesoikeus tekee päätöksensä kansainvälisen oikeuden ja tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti. 7. Välimiesoikeus tekee päätöksensä sekä menettelytapojen että sisällön osalta välimiesten ääntenenemmistöllä; osapuolten nimittämän välimiesoikeuden jäsenen poissaolo tai pidättäytyminen äänestämästä ei estä välimiesoikeutta tekemästä päätöstä. Äänten jakautuessa tasan puheenjohtajan ääni ratkaisee. Välimiesoikeuden päätökset ovat osapuolia sitovia. Kukin osapuoli vastaa nimittämänsä välimiehen aiheuttamista kustannuksista ja muut kustannukset jaetaan tasan. Muiden asioiden osalta välimiesoikeus laatii omat menettelytapasääntönsä. 8. Jos kahden sopimuspuolen välillä on riita, ja näistä vain toinen on Euroopan yhteisön, joka on myös sopimuspuoli, jäsenvaltio, toinen osapuoli esittää vaateensa sekä kyseiselle jäsenvaltiolle että yhteisölle, jotka yhdessä ilmoittavat viimeistään kahden kuukauden kuluessa vaateen vastaanottamisesta, onko riidan osapuolena jäsenvaltio vai yhteisö vai Jos näin ei tapahdu kyseisen ajanjakson kuluessa, sekä ovatko jäsenvaltio ja yhteisö yhdessä riidan osapuolia. jäsenvaltion että yhteisön katsotaan tämän liitteen soveltamistarkoituksessa olevan yksi ja sama osapuoli riidassa. Samoin menetellään, jos jäsenvaltio ja yhteisö ovat yhdessä riidan osapuolena. 16. 11. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 289/37 YLEISSOPIMUKSEN ALLEKIRJOITUKSEN YHTEYDESSÄ ANNETTAVA JULISTUS Allekirjoittaessaan yleissopimuksen Reinin suojelusta Reinin kansainvälisen komission valtuuskuntien puheenjohtajat ovat yhtä mieltä seuraavista asioista: 1) Yleissopimus ei vaikuta seuraaviin asiakirjoihin: a) Reinin suojelemisesta kloorin aiheuttamalta pilaantumiselta 3 päivänä joulukuuta 1976 tehty yleisso- pimus; b) edellä mainittua yleissopimusta, joka tuli voimaan 5 päivänä heinäkuuta 1985, koskeva kirjeenvaihto 29. huhtikuuta / 13. toukokuuta 1983 väliseltä ajalta; c) Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaantumiselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn sopimuksen sopimuspuolina olevien hallitusten valtuuskuntien puheenjohtajien 11 päivänä joulukuuta 1986 antama julistus; d) Reinin suojelemisesta kloorin aiheuttamalta pilaantumiselta 3 päivänä joulukuuta 1976 tehdyn yleissopimuksen 25 päivänä syyskuuta 1991 tehty lisäpöytäkirja; e) Kansainvälisestä komissiosta Reinin suojelemiseksi pilaantumiselta 29 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn sopimuksen sopimuspuolina olevien hallitusten valtuuskuntien puheenjohtajien 25 päivänä syyskuuta 1991 antama julistus. 2) ”Tekniikan taso” ja ”paras käytettävissä oleva tekniikka” ovat synonyymejä ja niillä sekä ”parhailla ympäristökäytänteillä” tarkoitetaan Reinin suojelusta tehdyssä yleissopimuksessa samaa kuin maasta toiseen ulottuvien vesistöjen ja kansainvälisten järvien käytöstä ja suojelusta 17 päivänä maaliskuuta 1992 tehdyssä yleissopimuksessa (liite I ja II) ja Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelusta 22 päivänä syyskuuta 1992 tehdyssä yleissopimuksessa (lisäys 1). 3) Komission toimipaikkana on edelleen Koblenz. 4) Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välisissä riidoissa, joiden osapuolena ei ole mitään muuta valtiota, sovelletaan Euroopan yhteisön (EY) perustamissopimuksen 219 artiklaa. Tehty Bernissä 12 päivänä huhtikuuta 1999. Saksan liittotasavallan hallituksen puolesta, Ranskan tasavallan hallituksen puolesta, Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen puolesta, Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen puolesta, Sveitsin valaliiton hallituksen puolesta ja Euroopan yhteisön puolesta


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1041/99 del Ernesto CACCAVALE Oletetut säännönvastaisuudet Brindisin alueelle (Italia) myönnettyjen kokonaistukien hallinnoinnissa

eurovoc_concepts:
Apulia
EU regional policy
fraud against the EU
regional aid
suspension of aid

formats: html pdf print

text: 21. 12. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 370/157 (1999/C 370/222) PREGUNTA ESCRITA P-1041/99 de Ernesto Caccavale (UPE) a la Comisión (12 de abril de 1999) Asunto: Presuntas irregularidades en la gestión de las subvenciones globales a Brindis, Italia Considerando que según noticias publicadas recientemente en la prensa, hay motivos para pensar que existe un riesgo de bloqueo de la subvención global de 25 millones de euros que la Unión Europea destina a la región de Brindis en Italia; esta situación se debe a una grave crisis en la dirección del consorcio «Pacchetto Localizzativo Brindisi», creado en 1994 por industriales y organizaciones sindicales para gestionar las intervenciones comunitarias previstas para la zona de crisis de Brindis; las posibles irregularidades que se han producido durante la evaluación de los proyectos presentados al comité de evaluación han provocado una larga serie de dimisiones de los representantes de los industriales que participan en el mencionado consorcio; que se ha criticado severamente el hecho de que empresas reconocidas válidas y fiables, que habían presentado proyectos considerables por sus repercusiones en el empleo y en la inversión, quedaran excluidas de la financiación; que, hasta ahora, quedan sin asignar 11. 000 millones de liras debido a la «presunta carencia» de proyectos válidos, ¿Podría la Comisión: 6 verificar la veracidad de los hechos mencionados, 6 emprender una investigación sobre la actuación y, en su caso, las responsabilidades del consorcio encargado de la gestión y asignación de las subvenciones comunitarias, así como verificar la profesionalidad de sus administradores; 6 si procede, intervenir para que la ineficacia no provoque la pérdida de los fondos comunitarios pendientes de asignación, que han de asignarse necesariamente antes del próximo 31 de diciembre, so pena de reparto a otras zonas de la Unión Europea, para una región, como la de Brindis, ya gravemente afectada por serios problemas sociales y de empleo? Respuesta de la Sra. Wulf-Mathies en nombre de la Comisión (29 de abril de 1999) Los problemas con que se ha visto confrontado el Organismo intermedio encargado de la gestión de la subvención global «Area di crisi di Brindisi» con motivo de la dimisión de algunos miembros del Consejo de Administración, han llegado a conocimiento de la Comisión. A instancias de la Comisión, los servicios de la región de Apulia han iniciado un examen en profundidad de la situación -también se han analizado las actas de las reuniones del Consejo de Administración- con el fin de informar rápidamente a los miembros del Comité de seguimiento de la subvención global. Si en este examen se descubrieran elementos que pudieran afectar la aplicación de las medidas, la Comisión propondría inmediatamente una reunión extraordinaria del Comité de seguimiento con el fin de tomar las medidas necesarias para garantizar la plena utilización, en los plazos previstos, de los fondos comunitarios en beneficio de las zonas interesadas y evitar así una pérdida de financiación pública. Por otro lado, si surgieran irregularidades en la gestión de la subvención global, la Comisión tomará las medidas que se imponen con arreglo a la legislación vigente, concretamente al artículo 24 del Reglamento (CEE) 2082/93 del Consejo, de 20 de julio de 1993, que modifica el Reglamento (CEE) 4253/88 del Consejo de 19 de diciembre de 1988 por el que se aprueban disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) 2052/88, en lo relativo, por una parte, a la coordinación de las intervenciones de los Fondos estructurales y, por otra, de éstas con las del Banco Europeo de Inversiones y con las de los demás instrumentos financieros existentes (1) por lo que se refiere a la reducción, suspensión y supresión de concursos. (1) DO L 193 de 31. 7. 1993


title: Commission Regulation (EC) No 761/1999 of 12 April 1999 amending Regulation (EEC) No 2676/90 determining Community methods for the analysis of wines

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
food chemistry
food inspection
wine

text: L 99/4 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 761/1999 of 12 April 1999 amending Regulation (EEC) No 2676/90 determining Community methods for the analysis of wines THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 822/87 of 16 March 1987 on the common organisation of the market in wine (1), as last amended by Regulation (EC) No 1627/98 (2), and in particular Article 74 thereof, Whereas the Annex to Commission Regulation (EEC) No 2676/90 (3), as last amended by Regulation (EC) No 822/ 97 (4), describes methods of analysis; whereas the method of analysis for D-malic acid described in Chapter 20 has proved to be somewhat imprecise, and a new more accu- rate method has been developed; whereas a new method has been developed for the analysis of cyanide derivatives which is more sensitive and easier to apply; whereas a new method for determination of ethyl carbamate in wine has been developed at international level; whereas these three methods have been validated in accordance with internationally recognised criteria; whereas the use of these methods can ensure better control of wine quality and authenticity and prevent disputes due to the applica- tion of outdated and somewhat unreliable methods of analysis; whereas the descriptions of the new methods have been approved by the International Vine and Wine Office; whereas they should be incorporated into the Regulation; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Wine, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The Annex to Regulation (EEC) No 2676/90 is hereby amended as follows: 1. Chapter 20 (D-malic acid) is replaced by Annex I to this Regulation; 2. Chapter 38 (Cyanide derivatives) is replaced by Annex II to this Regulation; 3. Annex III to this Regulation is added as Chapter 44. Article 2 This Regulation shall enter into force on the seventh day following its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 April 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 84, 27. 3. 1987, p. 1. (2) OJ L 210, 28. 7. 1998, p. 10. (3) OJ L 272, 3. 10. 1990, p. 1. (4) OJ L 117, 7. 5. 1997, p. 10. 14. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 99/5 ANNEX I ‘20. D-MALIC ACID (enzymatic method) 1. PRINCIPLE In the presence of D-malate dehydrogenase (D-MDH), D-malic acid (D-malate) is oxidised by nicotina- mide adenine dinucleotide (NAD) to oxaloacetate. The oxaloacetate formed is split into pyruvate and carbon dioxide. D-malate + NAD+ D-MDH pyruvate + CO Œ 2 + NADH + H+ The quantity of NADH formed is proportional to the concentration of D-malic acid and is measured at a wavelength of 334, 340 or 365 nm. 2. REAGENTS Test combination for approximately 30 determinations: (a) Bottle 1 with about 30 ml of solution consisting of Hepes buffer [N-(2-hydroxye- thyl)piperazine-NY-2-ethanesulfonic acid] pH = 9,0 and stabilisers; (b) Bottle 2 with about 210 mg of NAD lyophilisate; (c) Three bottles 3 with D-MDH lyophilisate, about 8 U each. Preparation of the solutions 1. Use content of bottle 1 undiluted. Before using bring solution to 20 to 25 (cid:176)C. 2. Dissolve content of bottle 2 in 4 ml double-distilled water. 3. Dissolve content of one of bottles 3 in 0,6 ml double-distilled water. Before using bring solution to 20 to 25 (cid:176)C. Stability of the solutions The content of bottle 1 is stable for at least one year if stored at +4 (cid:176)C; solution 2 is stable for three weeks if stored at +4 (cid:176)C, and for two months if stored at –20 (cid:176)C; solution 3 is stable for five days if stored at +4 (cid:176)C. 3. APPARATUS 3. 1. A spectrophotometer permitting measurement to be made at 340 nm, the wavelength at which NADH absorption is at a maximum. Failing that, a spectrophotometer with a discontinuous spectrum source permitting measurements to be made at 334 or 365 nm may be used. Since absolute absorbance measurements are involved (i. e. no set of calibration solutions but reference to the extinction coefficient of NADH), the wavelength scales and spectral absorbance of the apparatus must be checked. 3. 2. Glass cuvettes with optical path lengths of 1 cm (if preferred disposable cuvettes may be used). 3. 3. Micropipettes for pipetting volumes in the range 0,01 to 2 ml. L 99/6 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 4. PREPARATION OF THE SAMPLE D-malate analysis is normally carried out directly on the wine, without preliminary decolorisation. The amount of D-malate in the cuvette should be between 2 and 50 lg. The wine therefore must be diluted to yield a D-malate concentration between 0,02 and 0,5 g/l or 0,02 and 0,3 g/l, respectively (depending on the apparatus used). Dilution table: Estimated quantity of D-malate/litre Measured at: Dilution with water Dilution factor F 340 or 334 nm 365 nm : 0,3 g 0,3 – 3,0 g : 0,5 g 0,5 – 5,0 g (cid:190) 1 + 9 1 10 5. PROCEDURE With the spectrophotometer adjusted to a wavelength of 340 nm, determine the absorbance using the 1 cm cuvettes, either using air to set zero absorbance (no cuvette in the optical path) or using water. Pipette into the cuvettes: Solution 1 Solution 2 Double-distilled water Sample for measurement Reference 1,00 ml 0,10 ml 1,80 ml (cid:190) Test 1,00 ml 0,10 ml 1,70 ml 0,10 ml Mix, and after about six minutes measure the absorbance of the reference and test solutions (A1). Add: Solution 3 Reference 0,05 ml Test 0,05 ml Mix; wait until the reaction is completed (about 20 minutes) and measure the absorbances of the reference and test solutions (A2 ). Calculate the absorbance difference (A calculate the difference between those differences: DA = DA 2 – A1) for the reference (DAT) and test (DAE) solutions. Finally, – DA T. E Note: The time needed for the completion of enzyme activity can vary from one batch to another. The above time is given only for guidance and it is recommended that it be determined for each batch. D-malic acid reacts rapidly. The enzyme also transforms L-tartaric acid, although very much more slowly. This explains the slight side reaction, which can be corrected by means of extrapolation (see Appendix A). 14. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 99/7 6. EXPRESSION OF THE RESULTS The general formula for calculating the concentration in mg/l is: C = V · PM e · d · m · DA where: V = volume of test solution in ml (2,95 ml) m = volume of the sample in ml (0,1 ml) PM = molecular mass of the substance to be determined (for D-malic acid, PM = 134,09) d = optical path of the cuvette in cm (1 cm) e = absorption coefficient of NADH: at 340 nm = 6,3 (1 mmol–1 cm–1) at 365 nm = 3,4 (1 mmol–1 cm–1) at 334 nm = 6,18 (1 mmol–1 cm–1). If the sample was diluted during its preparation, multiply the result by the dilution factor. The D-malic acid concentration is given in milligrams per litre (mg/l), with no decimal places. 7. ACCURACY Details of the interlaboratory trial on the accuracy of the method are summarised in Appendix B. The values derived from the interlaboratory trial may not be applicable to ranges of analyte concentration and matrices other than those in Appendix B. 7. 1. Repeatability The absolute difference between two individual results obtained on identical matter submitted to a trial by an operator using the same apparatus, within the shortest time interval, will not exceed repeatability value r in more than 5 % of cases. r = 11 mg/l. 7. 2. Reproducibility The absolute difference between two individual results obtained on identical matter submitted to a trial in two different laboratories will not exceed reproducibility value R in more than 5 % of cases. R = 20 mg/l. 8. COMMENTS In view of the degree of accuracy of this method, values of D-malic acid below 50 mg/l should be confirmed if necessary by another analytical method using another measuring principle such as that (Mitteilungen Klosterneuburg 43, 1993; 215-218. 1993). of Przyborski et al. The wine sample in the cuvette should not exceed 0,1 ml, to avoid possible inhibition of enzymatic activity by polyphenols. L 99/8 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 Appendix A How to deal with side reactions Side reactions are generally due to secondary reactions of the enzyme, to the presence of other enzymes in the sample matrix, or to interaction of one or more elements of the matrix with a co-factor in the enzymatic reaction. With a normal reaction, absorbance reaches a constant value after a certain time, generally 10 to 20 minutes, depending on the speed of the specific enzymatic reaction. However, when secondary reactions occur, absorbance does not reach a constant value, but increases regularly with time. This type of process is commonly called a “side reaction”. When side reaction occurs, the absorbance of the solution should be measured at regular intervals (every two to five minutes) after the required time for the standard solution to reach its final absorbance has elapsed. If the absorbance increases regularly, five or six measurements should be made, and extrapolated back by means of a graph or of calculation, to determine the absorbance that would have been observed when the final enzyme was added (T0). The substrate concentration is calculated on the basis of the difference in absorbance extrapolated at that time (Af – Ai). Figure 1. Side reaction 14. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 99/9 Appendix B Statistical results of interlaboratory trial Year of the interlaboratory trial: Number of laboratories: Number of samples: 1995 8 5 with addition of D-malic acid Sample A B C D E Number of laboratories retained after elimination of labora- tories presenting aberrant results Number of laboratories presenting aberrant results Number of results accepted 7 1 35 8 (cid:190) 41 7 1 35 8 (cid:190) 41 7 1 36 Average value ( w ) (mg/l) 161,7 65,9 33,1 106,9 111,0 Standard deviation of repeatability (s r ) (mg/l) Relative standard deviation of repeatability (RSDr) (%) Repeatability limit (r) (mg/l) 4,53 2,8 4,24 6,4 12,7 11,9 1,93 5,8 5,4 4,36 4,1 4,47 4,00 12,2 12,5 Standard deviation of reproducibility (sR) Relative standard deviation of reproducibility (RSDR) (mg/l) (%) 9,26 5,7 7,24 11 5,89 17,8 6,36 5,9 6,08 5,5 Reproducibility limit (R) (mg/l) 25,9 20,3 16,5 17,8 17,0 Types of samples: A: red wine; B: red wine; C: white wine; D: white wine; E: white wine;' L 99/10 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 ANNEX II ‘38. CYANIDE DERIVATIVES (Caution: comply with safety measures for handling chemicals chloramine T, pyridine, potassium cyanide, hydrochloric acid, and phosphoric acid. Dispose of used products in the proper way, in compliance with environmental rules in force. Caution with hydrocyanic acid released during the distillation of acidified wine. ) 1. PRINCIPLE The total free hydrocyanic acid in the wine is released by acid hydrolysis and separated by distillation. After reacting with chloramine-T and pyridine, the glutaconic dialdehyde formed is determined by colorimetry on the basis of the blue coloration it gives with 1,3-dimethyl-barbituric acid. 2. APPARATUS 2. 1. Distillation apparatus Use the distillation apparatus described for determining the alcohol content of wine 2. 2. 500-ml round-bottomed flask with standardised ground joints 2. 3. Water bath thermostatically controlled at 20 (cid:176)C 2. 4. Spectrophotometer allowing absorbance to be measured at wavelength of 590 nm 2. 5. Glass cells or single-use cells with optical paths of 20 mm 3. REAGENTS 3. 1. Phosphoric acid (H 3PO4) at 25 % (m/v) 3. 2. Chloramine-T solution (C7 H S, 3H ClNNa O 2 7 2 O) 3 % (m/v) 3. 3. Solution of 1,3-dimethyl-barbituric acid: dissolve 3,658 g 1,3-dimethyl-barbituric acid (C ml pyridine and 3 ml hydrochloric acid (q20=1,19 g/ml) and add 50 ml distilled water 6H8N2O3) in 15 3. 4. Potassium cyanide (KCN) 3. 5. Potassium iodide (KI) solution at 10 % (m/v) 3. 6. Silver nitrate solution (AgNO ), 0,1 M 3 4. PROCEDURE 4. 1. Distillation Put 25 ml wine, 50 ml distilled water, 1 ml phosphoric acid (3. 1) and a few glass beads into the 500-ml flask (2. 2). Place flask immediately on the distillation apparatus. Use a tapering tube to conduct the distillate into a 50-ml calibrated flask containing 10 ml water. Immerse calibrated flask in iced water. Collect 30 to 35 ml of distillate (or around 45 ml liquid in total) in the calibrated flask. Flush the tapering tube of the condenser with a few millilitres of distilled water, bring distillate to 20 (cid:176)C and fill to the calibration line with distilled water. 4. 2. Measurement Put 25 ml distillate in a 50-ml conical flask with a ground glass stopper, add 1 ml chloramine-T solution (3. 2) and seal with the stopper. After exactly 60 seconds add 3 ml of 1,3-dimethyl-barbituric acid solution (3. 3), seal with stopper and leave for 10 minutes. Then measure absorbance against a control (25 ml distilled water instead of 25 ml distillate) at wavelength of 590 nm in cells with optical paths of 20 mm. 14. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 99/11 5. DETERMINING THE CALIBRATION CURVE 5. 1. Argentometric titration of the potassium cyanide Dissolve around 0,2 g KCN (3. 4), carefully measured, in 100 ml distilled water in a 300-ml calibrated flask. Add 0,2 ml of potassium iodide solution (3. 5) and titrate with the 0,1 M silver nitrate solution (3. 6) until a stable yellowish colouring is obtained. Taking 1 ml of 0,1 M silver nitrate solution as corresponding to 13,2 mg KCN, calculate the concentration of the KCN sample. 5. 2. Standard curve 5. 2. 1. Preparation of standard solutions Having established the concentration of the KCN according to the procedure set out in 5. 1, prepare a standard solution containing 30 mg/l hydrocyanic acid (30 mg HCN G 72,3 mg KCN). Dilute the solution to 1/10. Introduce 1,0 ml, 2,0 ml, 3,0 ml, 4,0 ml and 5,0 ml of the diluted sample solution into the 100-ml calibrated flasks and fill to the calibration line with distilled water. The solutions prepared contain 30 lg, 60 lg, 90 lg, 120 lg and 150 lg of hydrocyanic acid per litre respectively. 5. 2. 2. Titration Take 25-ml samples of the solutions thus obtained and continue as indicated above at 4. 1 and 4. 2. The values obtained for absorbance with regard to the standard solutions as a function of the cor- responding hydrocyanic acid content should produce a straight line passing through the origin. 6. EXPRESSION OF RESULTS The hydrocyanic acid is expressed in micrograms per litre (lg/l) with no decimal places. 6. 1. Method of calculation Read off the hydrocyanic acid content on the calibration curve. If the sample has been diluted, multiply the result by the dilution factor. Repeatability (r) and reproducibility (R) White wine =r = 3,1 lg/l or approximately 6 %· x R = 12 lg/l or approximately 25 %· xi Red wine = r = 6,4 lg/l or approximately 8 %· xi R = 23 lg/l or approximately 29 %· x i i = average concentration of HCN in the wine i x xi = 48,4 lg/l for white wine x = 80,5 lg/l for red wine. ' i L 99/12 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 ANNEX III 44. DETERMINATION OF ETHYL CARBAMATE IN WINE: SELECTIVE DETECTION METHOD USING GAS CHROMATOGRAPHY/MASS SPECTROMETRY (Applicable to the determination of ethyl carbamate for concentrations between 10 and 200 lg/l) (Caution: comply with safety measures for handling chemicals, ethanol, acetone and carcinogenic products (ethyl carbamate and dichloromethane). Dispose of used solvents in the proper way, in compliance with environmental rules in force). A. Principle Propyl carbamate is added to a sample as an internal standard, the solution is diluted with water and placed in a 50 ml solid phase extraction column. Ethyl carbamate and propyl carbamate are eluted with dichloromethane. The eluate is concentrated in a vacuum rotary evaporator. The concentrate is analysed by gas chromato- graphy (GC). Detection is by mass spectrometry using fragmentometry in SIM (selected ion monitoring) mode. B. Apparatus and chromatographic conditions (example) (a) Gas chromatogram/mass spectrometer (GC/MS) and if necessary a sample filter and data treatment system or equivalent Capillary column of fused silica 30 m (*) · 0,25 mm internal diameter, 0,25 lm of Carbowax 20M Operation: injector 180 (cid:176)C, helium gas vector at 1 ml/minute at 25 (cid:176)C, injection by splitless method Temperature programme: 40 (cid:176)C for 0,75 minutes, rising thereafter by 10 (cid:176)C/minute up to 60 (cid:176)C, then by 3 (cid:176)C/minute up to 150 (cid:176)C (**), rising to 220 (cid:176)C and maintaining that temperature for 4,25 minutes. Specific retention time for ethyl carbamate is 23 to 27 minutes, that for propyl carbamate is 27 to 31 minutes. Gas chromatogram/spectrometer (GC/MS) interface: transfer line 220 (cid:176)C. Mass spectrometer para- meters manually tuned with perfluorotributylamine and optimised for a lower mass sensitivity, SIM acquisition mode, solvent delay and acquisition start time 22 minutes, dwell time/ion 100 ms. (b) Vacuum rotary evaporator or concentration system similar to Kuderna Danish. (NB: the rate of recovery of ethyl carbamate from the test sample, C(g) must be between 90 and 110 % during the process. ) (c) Flask (cid:190) pear-shaped, 300 ml, single ground neck (d) Concentration tube (cid:190) 4 ml, graduated, with a teflon-coated joint and a cork C. Reagents (a) Acetone (cid:190) quality LC (NB: check each batch before use in GC/MS for absence of response for m/z 62, 74 and 89 ions. ) (b) Dichloromethane (NB: analyse each batch before use in GC/MS after 200-fold concentration, to check for absence of response for m/z 62, 74 and 89 ions. ) (c) Ethanol (cid:190) anhydrous (*) For certain particularly rich wines, a 50 m capillary column may be desirable. (**) For certain particularly rich wines, a temperature programme of 2 (cid:176)C/minute may be desirable. 14. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 99/13 (d) Ethyl carbamate (EC) standard solutions 1. Stock solution (cid:190) 1,00 mg/ml. Weigh 100 mg EC (purity A 99 %) in a 100 ml volumetric flask and dilute with acetone. 2. Standard working solution (cid:190) 10,0 lg/ml. Transfer 1 ml of the stock EC solution to a 100 ml volumetric flask and dilute with acetone up to the mark. (e) Propyl carbamate (PC), standard solutions 1. Stock solution (cid:190) 1,00 mg/ml. Weigh 100 mg PC (reagent grade) in a 100 ml volumetric flask and dilute with acetone up to the mark. 2. Standard working solution (cid:190) 10,0 lg/ml. Transfer 1 ml of the stock PC solution to a 100 ml volumetric flask and dilute with acetone up to the mark. 3. Internal standard solution PC (cid:190) 400 ng/ml. Transfer 4 ml of the standard PC working solution to a 100 ml volumetric flask and dilute with water up to the mark. (f) Standard calibrated solutions EC-PC Dilute EC standard working solution (d)(2) and PC standard working solution (e)(2), with dichloromethane to obtain: 1. (100 ng EC and 400 ng PC)/ml; 2. (200 ng EC and 400 ng PC)/ml; 3. (400 ng EC and 400 ng PC)/ml; 4. (800 ng EC and 400 ng PC)/ml; 5. (1 600 ng EC and 400 ng PC)/ml. (g) Test sample (cid:190) 100 ng EC/ml in 40 % of ethanol Transfer 1 ml of EC standard working solution (d)(2) to a 100 ml volumetric flask and dilute with 40 % of ethanol up to the mark. (h) Solid phase extraction column (cid:190) disposable material, pre-packed with diatomaceous earth, capacity 50 ml NB: Before analysis, check each batch of extraction columns for the recovery of EC and PC and the absence of response for ions of 62,74 and 89 m/z. Prepare 100 ng EC/ml of test sample (g). Analyse 5,00 ml of the test sample as described in D(a), E and F. The recovery of 90 to 110 ng of EC/ml is satisfactory. Absorbents whose particle diameter is irregular can lead to a slow flow which affects the recovery of EC and PC. If 90 to 110 % of the test sample value is not obtained after several trials, change the column or use a corrected calibration recovery curve to quantify EC. To obtain the corrected calibration curve, prepare standard solutions as described in (f) by using 40 % ethanol instead of dichloromethane. Analyse 1 ml of the standard calibration solution as described in D, E and F. Establish a new calibration curve by using the EC/PC ratio of the extracted standards. D. Preparation of the test sample Place the following volumes of test material in two separate 100 ml beakers: (a) wines containing over 14 % vol of alcohol: 5,00 5 0,01 ml; (b) wines containing maximum 14 % vol of alcohol: 20,00 5 0,01 ml. To each beaker, add l ml of internal standard PC solution C(e)(3) and water, to obtain a total volume of 40 ml (or 40 g). E. Extraction Extraction should be carried out under an extractor hood, with adequate ventilation. Transfer the sample prepared under heading D to the extraction column. Rinse the beaker with 10 ml of water and transfer the rinsing water to the column. L 99/14 EN Official Journal of the European Communities 14. 4. 1999 Leave the liquid to absorb for four minutes. Elute with 2 · 80 ml of dichloromethane. Collect the eluate in a 300 ml conical flask. Evaporate the eluate from 2 to 3 ml in a water bath rotary evaporator at 30 (cid:176)C. (NB: do not allow to boil dry. ) Transfer the concentrated residue to a 4 ml graduated tube with a Pasteur pipette. Rinse the flask with 1 ml of dichloromethane and transfer the rinsing liquid to the tube. Concentrate the sample to 1 ml under a weak nitrogen stream. If necessary, transfer the concentrate to auto sampler flask for GC/MS analysis. F. GC/MS analysis (a) Calibration curve Inject 1 ll of each standard calibration solution C(f) into the GC/MS. Plot the graph of EC-PC area ratio for the m/z 62 ion response on the vertical axis and the quantity of EC in ng/ml on the horizontal axis (100, 200, 400, 800, 1 600 ng/ml). (b) EC quantification Inject 1 ll of concentrated extract prepared under E into the GC/MS system and calculate the EC-PC area ratio for the m/z 62 ion. Establish the concentration of EC (ng/ml) in the extract by using the internal standard calibration curve. Calculate the EC concentration in the test sample (ng/ml) by dividing the quantity of EC (ng) in the extract by the test sample volume (ml). (c) Confirmation of EC identity Determine whether the responses for the m/z 62, 74 and 89 ions appear during the period of EC retention. These responses are features of the main fragments (M – C 2H2)+ and (M – CH3)+ and molecular ion (M)+ respectively. The presence of EC is confirmed if the relative ratios of these ions are within 20 % of the ratios for an EC standard. The extract may need to be further concentrated in order to obtain a sufficient response for the m/z 89 ion. G. Collaborative analysis The table shows individual results for the practical entrainment sample and for both types of wine. The Cochran test led to the elimination of only one pair of results, for wine of alcoholic strength over 14 % vol and for wine of alcoholic strength of 14 % vol or less, from two different laboratories. Relative reproducibility (RSD R) tends to decrease as the concentration of ethyl carbamate increases. Performance of the method for the determination of ethyl carbamate EC in alcoholic beverages by GC/MS Sample Average EC found (ng/ml) Recovery of added EC (%) Sr SR Wines ; 14 % vol Wines @ 14 % vol 40 80 162 11 25 48 89 90 93 93 1,59 3,32 8,20 0,43 1,67 1,97 4,77 7,00 11,11 2,03 2,67 4,25 RSD (%) r 4,01 4,14 5,05 3,94 6,73 4,10 RSD (%) R 12,02 8,74 6,84 18,47 10,73 8,86


title: Propuesta de Reglamento del Consejo (CE) por el que se abre un contingente arancelario comunitario para cebada para cerveza del código NC 1003 00

eurovoc_concepts:
barley
beverage industry
common customs tariff
malt
tariff quota

formats: html pdf

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 12. 04. 1999 COM(1999)159 final 99/0089 (ACC) Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO (CE) por el que se abre un contingente arancelario comunitario para cebada para cerveza del código NC 1003 00 (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS En el contexto de la conclusión de las negociaciones del artículo XXIV:6 del GATT, se firmó un Acuerdo con los Estados Unidos de América relativo a un régimen de importación comunitario para los cereales y el arroz. Con arreglo a los términos de dicho documento, "los Estados Unidos y la Comunidad Europea acuerdan que en el primer trimestre de 1996 y, posteriormente, a petición de una de las Partes, el Gobierno de los Estados Unidos y la Comisión de las Comunidades Europeas revisarán el funcionamiento del sistema del “precio representativo” para los cereales y el arroz. Si una de las Partes considerase que el funcionamiento del sistema crea impedimentos materiales a los flujos comerciales entre las Partes, la Comisión, tras haber consultado con el Gobierno de los Estados Unidos, debe examinar inmediatamente los problemas detectados con objeto de aplicar las soluciones pertinentes. " En 1996, 1997 y 1998 se detectó que la cebada para cerveza se enfrentaba con esta clase de problemas, por lo que se abrieron un contingente arancelario de 30 000 toneladas para el periodo comprendido entre el 1 de junio y el 31 de diciembre de 1996 y contingentes anuales de 50 000 toneladas para 1997 y 1998. Los problemas detectados en 1996, 1997 y 1998 persisten, por lo que se propone abrir un contingente arancelario anual de 50 000 toneladas para 1999 y 2000. 2 Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO por el que se abre un contingente arancelario comunitario para cebada para cerveza del código NC 1003 00 EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 113, Vista la propuesta de la Comisión, (1) (2) (3) la Comunidad se comprometió a examinar Considerando que, en la conclusión de las negociaciones del artículo XXIV:6 del GATT, los problemas detectados si el funcionamiento del sistema de “precio representativo” para los cereales pudiera estar constituyendo un impedimento para el comercio; que determinados envíos de cebada para cerveza han sufrido impedimentos; Considerando que, para evitar tales impedimentos, debe abrirse un contingente arancelario comunitario anual para la cebada para cerveza del código NC 1003 00 para 1999 y 2000; Considerando que deberán adoptarse las modalidades de aplicación del presente Reglamento con arreglo al artículo 23 del Reglamento (CEE) n° 1766/92, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales1, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: 1. 2. 1 Artículo 1 Queda abierto un contingente arancelario comunitario anual para 1999 y 2000 de 50. 000 toneladas de cebada de alta calidad correspondiente al código NC 1003 00 destinada a la producción de malta para su utilización en la fabricación de determinadas cervezas envejecidas en barriles que contengan madera de haya. El derecho del arancel aduanero común aplicable al contingente será de un 50% del tipo total de derecho vigente el día de la importación, sin la reducción aplicable a las importaciones de cebada para cerveza. DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. Reglamento cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 923/96 de la Comisión (DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37). 3 Artículo 2 La Comisión adoptará modalidades de aplicación del presente Reglamento con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 23 del Reglamento (CEE) n° 1766/92, y, en particular: i) ii) disposiciones para garantizar la calidad de la cebada y, en su caso, disposiciones sobre el reconocimiento de documentos que permitan comprobar esta garantía; disposiciones para poder comprobar que la cebada se utiliza para la producción de malta para la fabricación de cerveza en barriles que contengan madera de haya. Artículo 3 El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable a partir del 1 de enero de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el Por el Consejo El Presidente 4 FICHA DE FINANCIACIÓN 1. 2. 3. 4. LÍNEA PRESUPUESTARIA: 1000 CRÉDITOS: 1054,5 millones de EUR DENOMINACIÓN: Propuesta de reglamento del Consejo por el que se abre un contingente arancelario comunitario para cebada para cerveza del código NC 1003 00. FUNDAMENTO JURÍDICO: Artículo 113 del Tratado. OBJETIVOS: Evitar impedimentos al comercio creados por el sistema de precio representativo para los cereales. 5. REPERCUSIÓN FINANCIERA 5. 0 5. 1 - - - GASTOS A CARGO - DEL PRESUPUESTO DE LAS C. E. (RESTITUCIONES/INTERVENCIONES) DE LOS PRESUPUESTOS NACIONALES DE OTROS SECTORES INGRESOS - RECURSOS PROPIOS DE LAS C. E. (EXACCIONES REGULADORAS / DERECHOS DE ADUANA) EN EL ÁMBITO NACIONAL 5. 0. 1 PREVISIÓN DE GASTOS 5. 1. 1 PREVISIÓN DE INGRESOS 5. 2 MÉTODO DE CÁLCULO (12 meses): PERÍODO DE 12 MESES (mill. de EUR) EJERCIO EN CURSO (1999) (mill. de EUR) EJERCICIO SIGUIENTE (2000) (mill. de EUR) - - - - 2 - 2 - 2 1999 2000 2001 2002 - 2 mill. EUR - 2 mill. EUR 50 000 t x 90 EUR/t x 50% x 90% = 2 025 000 EUR El arancel medio para 1998 es de 90 EUR/t. El mismo importe sirve de base para el cálculo de 1999. SE FINANCIA CON CRÉDITOS CONSIGNADOS EN EL CAPÍTULO CORRESPONDIENTE DEL PRESUPUESTO EN CURSO DE EJECUCIÓN SE FINANCIA MEDIANTE TRANSFERENCIA ENTRE CAPÍTULOS DEL PRESUPUESTO EN CURSO DE EJECUCIÓN SE PRECISA UN PRESUPUESTO SUPLEMENTARIO SE CONSIGNARÁN CRÉDITOS EN LOS PRÓXIMOS PRESUPUESTOS 6. 0 6. 1 6. 2 6. 3 SÍ / NO SÍ / NO SÍ / NO SÍ / NO OBSERVACIONES: La medida representa una pérdida de ingresos de recursos propios ya que las importaciones habrían tenido lugar incluso con arancel pleno. 5


title: Convenzione per la protezione del Reno - Protocollo di firma

eurovoc_concepts:
Rhine Valley
environmental cooperation
environmental protection
international convention
pollution control measures
pollution of waterways
watercourse

text: 16. 11. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 289/31 TRADUZIONE CONVENZIONE PER LA PROTEZIONE DEL RENO I GOVERNI DELLA REPUBBLICA FEDERALE DI GERMANIA, DELLA REPUBLICCA FRANCESE, DEL GRANDUCATO DI LUSSEMBURGO, DEL REGNO DEI PAESI BASSI, DELLA CONFEDERAZIONE SVIZZERA E LA COMUNITÀ EUROPEA, desiderosi di operare, basandosi su una visione globale, nel senso di uno sviluppo sostenibile dell'ecosistema del Reno, tenendo conto del patrimonio naturale del fiume, delle sue rive e delle zone alluvionali, desiderosi di rafforzare la cooperazione reciproca ai fini della protezione e del miglioramento dell'ecosistema del Reno, facendo riferimento alla convenzione del 17 marzo 1992 sulla protezione e l'utilizzazione dei corsi d'acqua transfronta- lieri e dei internazionali e alla convenzione del 22 settembre 1992 per la protezione dell'ambiente marino laghi dell'Atlantico nordorientale, considerati i lavori svolti nel quadro dell'accordo del 29 aprile 1963 concernente la commissione internazionale per la protezione del Reno dall'inquinamento e dell'accordo addizionale del 3 dicembre 1976, considerando che occorre continuare a migliorare il livello di qualità delle acque ottenuto grazie alla convenzione del 3 dicembre 1976 per la protezione del Reno dall'inquinamento chimico e al programma d'azione «Reno» del 30 settembre 1987, consapevoli del fatto che il risanamento del Reno è necessario anche al fine di proteggere e migliorare l'ecosistema del Mare del Nord, consapevoli dell'importanza del Reno come via navigabile europea e delle diverse utilizzazioni di questo fiume, CONVENGONO QUANTO SEGUE: Articolo 1 Definizioni Agli effetti della presente convenzione si intende per: a) «Reno»: i Il Reno a partire dall'uscita del Lago Inferiore e nei Paesi rami Bovenrĳn, Bĳlands Kanaal, Pannerdensch Bassi, kanaal, Ĳssel, Nederrĳn, Lek, Waal, Boven-Merwede, Beneden-Merwede, Noord, Oude Maas, Nieuwe Maas e Scheur e la Nieuwe Waterweg fino alla linea di base, così come definita dall'articolo 5 in relazione all'articolo 11 della convenzione delle nazioni unite sul diritto del mare, il Ketel- meer e l'Ĳsselmeer. b) «commissione»: la commissione internazionale per la protezione del Reno (CIPR). Articolo 2 Campo d'applicazione d'applicazione della presente convenzione Il campo comprende: a) il Reno; b) le acque sotterranee che interagiscono con il Reno; c) gli ecosistemi acquatici e terrestri che interagiscono con il Reno o il cui rapporto d'interazione con il Reno potrebbe essere ripristinato; d) il bacino del Reno, nella misura in cui l'inquinamento ivi provocato da sostanze nocive può comportare effetti dannosi per il Reno; e) il bacino del Reno quando esso riveste un ruolo importante fini della prevenzione delle piene e della protezione lungo il Reno. ai contro le inondazioni Articolo 3 Obiettivi Con la presente convenzione, perseguire i seguenti obiettivi: le parti contraenti intendono 1) assicurare lo sviluppo sostenibile dell'ecosistema del Reno, in particolare: a) preservando e migliorando la qualità delle acque del Reno, inclusa la qualità dei materiali in sospensione, dei sedimenti e delle acque sotteranee, in particolare provve- dendo a — prevenire, ridurre o eliminare per quanto possibile l'inquinamento provocato da sostanze nocive e nutrienti proveniente da fonti puntuali (per esempio industriali e urbane) e diffuse (per esempio agricol- tura e traffico) — incluso l'inquinamento proveniente da acque sotterranee — nonché quello dovuto alla navigazione, — assicurare e migliorare la sicurezza degli impianti e prevenire gli incidenti; L 289/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 11. 2000 b) proteggere le popolazioni di organismi e la diversità delle specie riducendo l'inquinamento degli organismi da parte di sostanze nocive; 1) rafforzare la cooperazione reciproca e informarsi reciproca- mente sulle azioni realizzate nei loro territori ai fini della protezione del Reno; c) preservare, migliorare e ripristinare la funzione naturale delle acque; assicurare una gestione della portata che tenga conto del flusso naturale dei materiali solidi e che salvaguardi l'interazione tra il fiume, le acque sotterranee e le zone alluvionali; preservare, proteggere e riattivare le zone alluvionali come zone di espansione naturale delle piene; d) preservare, migliorare e ripristinare habitat più naturali possibile per la fauna e la flora selvatiche nell'acqua, sul fondale e sulle rive del fiume e nelle zone adiacenti, nonché migliorare l'habitat dei pesci ripristinando la loro libertà di spostamento; e) assicurare una gestione delle risorse idriche rispettosa dell'ambiente e razionale; f) tener conto delle esigenze ecologiche nell'attuazione di interventi tecnici di sistemazione del corso d'acqua, per esempio ai fini delle protezione contro le inondazioni, della navigazione e dello sfruttamento idroelettrico; 2) assicurare la produzione di acqua potabile dalle acque del Reno; 3) migliorare la qualità dei sedimenti per poter scaricare o spargere materiali di dragaggio senza danni per l'ambiente; 4) prevenire le alluvioni e assicurare la protezione contro le in un contesto globale tenendo conto delle inondazioni esigenze ecologiche; 5) contribuire al risanamento del Mare del Nord in connes- sione con altre azioni di protezione di tale mare. Articolo 4 Principi A tal fine, le parti contraenti si ispirano ai seguenti principi: a) principio di precauzione; b) principio di prevenzione; c) principio della correzione, preferibilmente alla fonte; d) principio «chi inquina paga»; e) principio di non aumento della nocività; f) principio della compensazione in caso di interventi tecnici rilevanti; g) principio dello sviluppo sostenibile; h) applicazione e sviluppo dello stato dell'arte e delle prassi ambientali ottimali; i) principio secondo cui l'inquinamento non deve essere trasferito da una componente ambientale all'altra. Articolo 5 Impegni delle parti contraenti Al fine di conseguire gli obiettivi indicati all'articolo 3 e nell'os- servanza dei principi le parti contraenti si enunciati nell'articolo 4, impegnano a: 2) attuare nei loro territori i programmi di misurazione inter- nazionali e gli studi dell'ecosistema del Reno stabiliti dalla commissione e informare la commissione dei relativi risul- tati; 3) eseguire le analisi necessarie per individuare le cause ed i responsabili dell'inquinamento; 4) intraprendere nei loro territori le azioni autonome, che esse riterranno necessarie, e provvedere come minimo a: a) assoggettare gli scarichi di acque usate che possono avere un impatto sulla qualità delle acque ad un'autoriz- zazione preliminare o ad una regolamentazione generale che fissi limiti delle emissioni; i b) ridurre progressivamente gli scarichi di sostanze perico- lose allo scopo di eliminare completamente tali scarichi; c) controllare l'osservanza delle autorizzazioni o delle rego- lamentazioni generali e gli scarichi; d) esaminare ed adeguare periodicamente le autorizzazioni o le regolamentazioni generali ogniqualvolta ciò sia reso possibile da progressi sostanziali dello stato dell'arte ovvero sia necessario per via delle condizioni dell'am- biente ricevente; e) ridurre il più possibile attraverso apposite regolamenta- inquinamento dovuto ad incidenti e zioni adottare appropriate misure di emergenza; i rischi di f) assoggettare gli interventi tecnici che possono incidere in maniera rilevante sull'ecosistema ad un'autorizzazione preliminare subordinata agli obblighi necessari o ad una regolamentazione generale; 5) intraprendere le azioni necessarie sul loro territorio per mettere in atto le decisioni della commissione conforme- mente all'articolo 11; 6) avvertire senza ritardo, in caso di incidente che possa comportare rischi per la qualità delle acque del Reno o qualora sia prevista un'inondazione imminente, la commis- sione e le parti contraenti che possono subire danni, secondo i piani di allarme e di allerta coordinati dalla commissione. Articolo 6 Commissione 1. Ai fini dell'attuazione della presente convenzione, le parti contraenti continuano a cooperare nel contesto della commis- sione. 2. La commissione ha personalità giuridica. Nel territorio delle parti contraenti, essa ha la capacità giuridica attribuita alle persone giuridiche dal diritto nazionale. Essa è rappresentata dal suo presidente. 16. 11. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 289/33 In materia di diritto del lavoro e previdenza sociale si 3. applica la legge vigente nel luogo in cui la commissione ha sede. Articolo 9 Assemblee plenarie della commissione Articolo 7 Organizzazione della commissione 1. La commissione è composta dalle delegazioni delle parti contraenti. Ciascuna parte contraente designa i propri delegati, tra cui il capo della delegazione. Le delegazioni possono servirsi della collaborazione di 2. esperti. 3. La commissione è presieduta a turno per tre anni conse- cutivi da ciascuna delegazione nello stesso ordine con cui sono elencate le parti contraenti nel preambolo. La delegazione che assume la presidenza designa il presidente della Commissione. Il presidente non può svolgere funzioni di portavoce per la sua delegazione. Se una parte contraente rinuncia al diritto di presiedere la commissione, la presidenza viene assunta dalla parte contraente successiva. La commissione adotta il proprio regolamento interno e 4. finanziario. 5. La commissione delibera in merito all'organizzazione interna, alla struttura di lavoro che essa ritiene opportuna e al bilancio annuale di funzionamento. Articolo 8 Funzioni della commissione Al fine di conseguire gli obiettivi stabiliti dall'articolo 3, la 1. commissione svolge le seguenti funzioni: a) prepara i programmi internazionali di misurazione e gli studi dell'ecosistema del Reno e ne utilizza i risultati, se del caso in cooperazione con organismi scientifici; b) elabora proposte di azioni individuali e programmi d'azione, tenendo integrati, se del caso, da strumenti economici, conto dei costi previsti; c) coordina i piani di allarme e di allerta degli Stati contraenti relativi al Reno; d) valuta l'efficacia delle azioni deliberate, in particolare sulla base delle relazioni delle parti contraenti, dei risultati dei programmi internazionali di misurazione e degli studi dell'e- cosistema del Reno; e) svolge ogni altra funzione che le venga affidata dalle parti contraenti. A tal fine, la Commissione adotta decisioni in conformità 2. degli articoli 10 e 11. La commissione redige una relazione annuale sulle atti- 3. vità destinata alle parti contraenti. 4. La commissione informa il pubblico sullo stato del Reno e sui risultati dei propri lavori. Essa può redigere e pubblicare relazioni. La commissione si riunisce in assemblea plenaria ordi- 1. naria una volta all'anno su convocazione del presidente. 2. Il presidente, di propria iniziativa o su domanda di almeno due delegazioni, può convocare assemblee plenarie straordinarie. 3. Il presidente propone l'ordine del giorno. Ciascuna dele- gazione ha diritto di far iscrivere all'ordine del giorno i punti che essa desidera sottoporre all'esame dell'assemblea. Articolo 10 Assunzione delle decisioni della commissione Le decisioni della Commissione sono prese all'unanimità. Ciascuna delegazione dispone di un voto. 1. 2. Tuttavia, se un'azione che le parti contraenti devono 3. attuare in conformità dell'articolo 8, paragrafo 1, lettera b), rientra nella competenza della Comunità europea, quest'ultima esercita il suo diritto di voto con un numero di voti uguale al numero dei suoi Stati membri che sono parti contraenti alla presente convenzione, nonostante il paragrafo 2. La Comunità europea non esercita il suo diritto di voto nel caso in cui votino i suoi Stati membri e viceversa. 4. L'astensione di una sola delegazione non costituisce un ostacolo all'unanimità. Tale disposizione non si applica alla delegazione della Comunità europea. L'assenza di una delega- zione equivale ad un'astensione. Il regolamento interno può prevedere una procedura 5. scritta. Articolo 11 Attuazione delle decisioni della commissione 1. La commissione rivolge alle parti contraenti, sotto forma di raccomandazioni, le sue decisioni relative alle azioni menzio- nate all'articolo 8, paragrafo 1, lettera b), che devono essere attuate al diritto nazionale delle parti contraenti. conformemente 2. La commissione può stabilire che tali decisioni: a) siano applicate dalle parti contraenti secondo un calendario; b) siano attuate coordinatamente. Le parti contraenti sono tenute a comunicare periodica- 3. mente alla commissione: legislativi, regolamentari o di altro tipo a) i provvedimenti adottati ai fini dell'attuazione delle disposizioni della presente convenzione e in base alle decisioni della commis- sione; b) i risultati delle azioni realizzate ai sensi della lettera a); c) i problemi sorti nell'attuazione delle azioni di cui alla lettera a). L 289/34 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 11. 2000 Se una parte contraente non può attuare in tutta o in 4. parte le decisioni della commissione, deve compilare una rela- zione entro un termine appositamente fissato dalla commis- sione specificandone i motivi. Ciascuna delegazione può presentare una domanda di consultatzione che deve essere evasa nel termine di due mesi. Sulla base delle relazioni delle parti contraenti o delle consulta- zioni, la commissione può stabilire che siano intraprese azioni intese ad agevolare l'attuazione delle decisioni. 5. La commissione tiene un elenco delle proprie decisioni rivolte alle parti contraenti. Le parti contraenti aggiornano ogni anno l'elenco della commissione, comunicando alla stessa lo stato di attuazione delle decisioni della commissione almeno due mesi prima dell'assemblea plenaria della commissione. Articolo 12 Segretariato della commissione 1. La commissione dispone di un segretariato permanente che esercita le funzioni assegnategli dalla commissione. Il segre- tariato è diretto da un segretario esecutivo. Le parti contraenti stabiliscono il luogo in cui ha sede il 2. segretariato. 3. La commissione nomina il segretario esecutivo. Articolo 13 Ripartizione dei costi Ciascuna parte contraente sostiene i costi relativi alla 1. propria rappresentanza in seno alla commissione e alla sua struttura di lavoro e ciascuno Stato contraente sostiene i costi degli studi e delle azioni attuate sul suo territorio. La ripartizione dei costi del bilancio annuale di funziona- 2. mento tra le parti contraenti è stabilita dal regolamento interno e finanziario della commissione. Articolo 14 Cooperazione con altri Stati, altre organizzazioni ed esperti esterni La commissione coopera con altre organizzazioni inter- 1. governative e può rivolgere loro raccomandazioni. 2. La commissione può conferire lo stato di osservatori: a) agli Stati che hanno interesse ai lavori della commissione; b) alle organizzazioni intergovernative che svolgono attività connesse alla convenzione; convenzione e possono essere invitati a partecipare alle riunioni della commissione senza diritto di voto. 5. La commissione può decidere di consultare esponenti specializzati di organizzazioni non governative riconosciute o altri esperti esterni e può invitarli a partecipare alle riunioni della commissione. 6. II regolamento interno e finanziario determina le moda- lità di cooperazione e le condizioni di ammissione e di parteci- pazione. Articolo 15 Lingue di lavoro Le lingue di lavoro della commissione sono il tedesco, il fran- cese e l'olandese. Le relative modalità sono stabilite nel regola- mento interno e finanziario. Articolo 16 Soluzione delle controversie 1. In caso di controversia tra le parti contraenti sull'interpre- impe- tazione o l'applicazione della convenzione, gnano a cercare una soluzione per via negoziale o con ogni altro metodo di soluzione delle controversie che esse ritengono accettabile. le parti si Salvo diverso accordo tra le parti della controversia, le 2. controversie che non possono essere risolte in tal modo sono sottoposte, su richiesta di una di dette parti, al procedimento di arbitrato previsto dall'allegato alla presente convenzione, che forma parte integrante della stessa. Articolo 17 Entrata in vigore Ciascuna parte contraente notifica al governo della Confedera- zione svizzera l'avvenuto espletamento delle procedure previste dall'ordinamento nazionale per l'entrata in vigore della conven- zione. Il governo della confederazione svizzera dà conferma del ricevimento delle notifiche e ne informa le altre parti contraenti. La convenzione entra in vigore il primo giorno del secondo mese successivo al ricevimento dell'ultima notifica. Articolo 18 Denuncia 1. Decorsi tre anni dalla data di entrata in vigore, la presente convenzione può essere denunciata in qualsiasi momento da ciascuna delle parti contraenti con dichiarazione scritta inviata al governo della Confederazione svizzera. c) alle organizzazioni non governative qualora tratti materie di loro interesse o connesse alle loro attività. La denuncia della convenzione ha effetto allo spirare 2. dell'anno successivo a quello della denuncia. 3. La commissione scambia informazioni con organizza- zioni non governative qualora tratti materie di loro interesse o connesse alle loro attività. La commissione in particolare consulta tali organizzazioni prima di deliberare, quando devono essere assunte decisioni, che possono avere conse- guenze rilevanti per tali organizzazioni, e le informa successiva- mente delle decisioni adottate. 4. Gli osservatori possono sottoporre alla commissione informazioni o relazioni rilevanti ai fini degli obiettivi della Articolo 19 Abrogazione e validità del diritto in vigore 1. Con l'entrata in vigore della presente convenzione, fermi restando i paragrafi 2 e 3 del presente articolo, sono abrogati: a) l'accordo del 29 aprile 1963 concernente la commissione la protezione del Reno dall'inquina- internazionale per mento; 16. 11. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 289/35 b) l'accordo addizionale del 3 dicembre 1976 all'accordo del 29 aprile 1963 concernente la commissione internazionale per la protezione del Reno dall inquinamento; c) la convenzione del 3 dicembre 1976 per la protezione del Reno dall'inquinamento chimico. 2. Le decisioni, le raccomandazioni, i valori limite e gli altri atti adottati sulla base dell'accordo del 29 aprile 1963 concer- nente la commissione internazionale per la protezione del Reno dall'inquinamento e dell'accordo addizionale del 3 dicembre 1976, nonché sulla base della convenzione del 3 dicembre 1976 per la protezione del Reno dall'inquinamento chimico, restano applicabili senza alcun mutamento della loro natura giuridica, salvo che siano espressamente abrogati dalla commissione. 3. La ripartizione dei costi relativi al bilancio annuale di funzionamento stabilita dall'articolo 12 dell'accordo del 29 aprile 1963 concernente la commissione internazionale per la protezione del Reno dall'inquinamento, modificata dall'accordo addizionale del 3 dicembre 1976, resta in vigore fino a quando la commissione non avrà stabilito una ripartizione nel proprio regolamento interno e finanziario. Articolo 20 Testo originale e deposito La presente convenzione, redatta in lingua francese, olandese e tedesca, i tre testi facenti ugualmente fede, è depositata negli archivi del governo della Confederazione svizzera che ne invia una copia certificata conforme a ciascuna parte contraente. Fatto a Berna, addì 12 aprile 1999. Per i governi della Repubblica federale di Germania, del Regno dei Paesi Bassi, della Repubblica francese, della Confederazione svizzera, del Granducato di Lussemburgo, Per la Comunità europea. L 289/36 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 16. 11. 2000 ALLEGATO ARBITRATO 1. Salvo che le parti della controversia dispongano diversamente, il procedimento di arbitrato è disciplinato dalle disposizioni del presente allegato. 2. Il tribunale arbitrale è composto di tre membri. Ciascuna delle parti della controversia nomina un arbitro; i due arbitri così nominati designano di comune accordo il terzo arbitro, che assume la presidenza del tribunale. Se il presidente del tribunale non viene designato nel termine di due mesi dalla designazione del secondo arbitro, il presidente della Corte internazionale di giustizia procede, a richiesta della parte più diligente, alla sua designazione entro un nuovo termine di due mesi. 3. Se, nel termine di due mesi dal ricevimento della richiesta di cui all'articolo 16 della convenzione, una delle parti della controversia non ha proceduto alla designazione, di cui ha l'onere, di un membro del tribunale, l'altra parte può rivolgersi al presidente della Corte internazionale di giustizia, che designa il presidente del tribunale arbitrale entro un nuovo termine di due mesi. Non appena è stato designato, il presidente del tribunale arbitrale entro un nuovo termine di due mesi. Non appena è stato designato, il presidente del tribunale arbitrale chiede alla parte che non ha nominato l'arbitro di provvedervi nel termine di due mesi. Decorso tale termine, egli si rivolge al presidente della Corte internazionale di giustizia, che procede alla nomina dell'arbitro entro un nuovo termine di due mesi. 4. Se nei casi indicati nei precedenti paragrafi sussiste un impedimento all'operato del presidente della Corte internazio- nale di giustizia ovvero se questo è cittadino di una delle parti della controversia, la designazione del presidente del tribunale arbitrale o la nomina dell'arbitro spetta al vicepresidente della Corte o al membro più anziano della Corte per il quale non sussista impedimento e che non sia cittadino di una delle parti della controversia. 5. Le disposizioni precedenti si applicano, per analogia, per provvedere alla copertura dei seggi divenuti vacanti. 6. Il tribunale arbitrale decide secondo le norme del diritto internazionale e, in particolare secondo le disposizioni della convenzione. 7. Le decisioni del tribunale arbitrale, sia sulla procedura che sul merito, sono prese a maggioranza dei voti dei suoi membri; l'assenza o l'astensione di uno dei membri del tribunale designati dalle parti non impediscono al tribunale di deliberare. In caso di parità dei voti, prevale il voto del presidente. Le decisioni del tribunale sono vincolanti per le parti. Queste ultime sostengono le spese dell'arbitro che hanno designato e si dividono in parti uguali le altre spese. Per gli altri punti, il tribunale arbitrale regola esso stesso la procedura. 8. In caso di controversia fra due parti contraenti, delle quali una soltanto è Stato membro della Comunità europea, anch'essa parte contraente, l'altra parte rivolge la richiesta sia a questo Stato membro che alla Comunità, che le notificano la risposta congiuntamente, nel termine di due mesi dal ricevimento della richiesta, se lo Stato membro, la Comunità o lo Stato membro e la Comunità congiuntamente si costituiscono parte della controversia. In mancanza di tale notifica nel termine prescritto, lo Stato membro e la Comunità sono considerati, ai fini dell'applicazione delle disposizioni del presente allegato, come una sola e stessa parte della controversia. La stessa disposizione si applica qualora lo Stato membro e la Comunità si costituiscano congiuntamente parte della controversia. 16. 11. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 289/37 PROTOCOLLO DI FIRMA All'atto della firma della convenzione per la protezione del Reno i capi delle delegazioni in seno alla commissione internazionale per la protezione del Reno convengono quanto segue: 1) La convenzione lascia impregiudicati i seguenti atti: a) la convenzione del 3 dicembre 1976 per la protezione del Reno dall'inquinamento da cloruri; b) lo scambio di lettere del 29 aprile/13 maggio 1983 concernente detta convenzione, entrato in vigore il 5 luglio 1985; c) la dichiarazione dell'11 dicembre 1986 dei capi di delegazione dei governi che sono parti contraenti all'accordo del 29 aprile 1963 concernente la commissione internazionale per la protezione del Reno dall'inquinamento; d) il protocollo addizionale del 25 settembre 1991 concernente la convenzione del 3 dicembre 1976 per la protezione del Reno dell'inquinamento da cloruri; e) la dichiarazione del 25 settembre 1991 dei capi di delegazione dei governi che sono parti dell'ac- cordo del 29 aprile 1963 concernente la commissione internazionale per la protezione del Reno dall'inquinamento. 2) Lo «stato dell'arte» e la «tecnologia ottimale disponibile» sono espressioni sinonime e, al pari dell'espres- sione «prassi ambientali ottimali», devono essere intese nel contesto della convenzione per la protezione del Reno nel senso inteso dalla convenzione del 17 marzo 1992 sulla protezione e l'utilizzazione dei corsi d'acqua trasfrontalieri e dei laghi internazionali (allegati I e II) e dalla convenzione del 22 settembre 1992 per la protezione dell'ambiente marino dell'Atlantico nordorientale (allegato 1). 3) La sede della commissione rimane a Coblenza. 4) Per la composizione di qualsiasi controversia tra Stati membri della Comunità europea nella quale non siano coinvolti altri Stati, si applica l'articolo 219 del trattato che istituisce la Comunità europea. Fatto a Berna, addì 12 aprile 1999. Per i governi della Repubblica federale di Germania, del Regno dei Paesi Bassi, della Repubblica francese, della Confederazione svizzera, del Granducato di Lussemburgo, per la Comunità europea


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1062/99 von Graham WATSON Zahlungen an Flachsbauern

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU control
agricultural guidance
aid system
aid to agriculture
crop yield
flax
producer organisation

text: C 348/150 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 3. 12. 1999 (1999/C 348/207) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1062/99 von Graham Watson (ELDR) an die Kommission (12. April 1999) Betrifft: Zahlungen an Flachsbauern Durch die Einführung neuer Bedingungen für die Gemeinschaftsvorschriften betreffend Flachs, wonach sich die Auszahlung von Beihilfen bis zu 12 Monate verzögert, sind die Flachsbauern schweren Belastungen ausgesetzt. Könnte die Kommission angesichts dieser Tatsache nicht die Möglichkeit in Betracht ziehen, diesen Landwirten im Rahmen eines Kompromisses vorläufige Teilbeträge auszuzahlen und damit zu einer Entsprannung ihrer Lage beizutragen? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (26. April 1999) In der gemeinsamen Marktorganisation für Flachs und Hanf sind ab dem Wirtschaftsjahr 1999/2000 neue Bedingungen für die Gewährung von Beihilfe für Faserflachs vorgesehen. Die neuen Anforderungen, die insbesondere die Kontrolle des Mindestertrags von Flachstroh bei der Verarbeitung betreffen, können tatsächlich zu einer zusätzlichen Verzögerung bei der Zahlung der Beihilfe führen. Damit den Landwirten dadurch keine Nachteile entstehen, prüft die Kommission zur Zeit, ob gegen Leistung einer Sicherheit ein System von Vorauszahlungen eingeführt werden kann. (1999/C 348/208) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1065/99 von Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) an die Kommission (20. April 1999) Betrifft: Übereinstimmung der zusätzlichen Bestimmungen zum französischen Gesetz 97-1051 über Leitlinien für die Hochseefischerei und die marine Aquakultur vom 18. November 1997 mit dem Gemein- schaftsrecht In der Anfrage E-0301/99 (1) ersuchte der Fragesteller die Kommission, die obengenannten Bestimmungen zu prüfen. Kann sie nunmehr im Zusammenhang mit ihrer daraufhin erteilten Antwort mitteilen, ob sie der Ansicht ist, daß diese zusätzlichen Bestimmungen, insbesondere diejenigen des Rundsschreibens über niedergelassene Betriebe, mit der Auslegung der gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften durch den Gerichtshof in Einklang stehen? (1) ABl. C 341 vom 29. 11. 1999, S. 87. Antwort von Frau Bonino im Namen der Kommission (5. Mai 1999) Die Kommission kann dem Herrn Abgeordneten mitteilen, daß der französische Runderlaß mit neuen Bestimmungen für die Nutzung französischer Quoten, der den Fischfangbetrieben Ende 1998 zugestellt wurde, mit dem Gemeinschaftsrecht vereinbar ist. Die Kommission hat die französischen Behörden allerdings noch einmal ausdrücklich darauf hingewiesen, daß die neuen Bestimmungen zunächst mit einer gewissen Flexibilität durchgeführt werden sollten, um den Fischereibetrieben eine möglichst reibungslose Umstellung auf die neue Situation zu ermöglichen. Die französischen Behörden haben der Kommission versichert, daß dies geschehen werde


title: 1999/303/EC: Commission Decision of 12 April 1999 on a common technical regulation for connection to the analogue public switched telephone networks (PSTNs) of terminal equipment supporting the voice telephony justified case service in which network addressing, if provided, is by means of dual tone multi-frequency (DTMF) signalling (notified under document number C(1999) 874) (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
computer terminal
harmonisation of standards
public service
systems interconnection
technical regulations
telephone

text: 6. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 118/55 II (Acts whose publication is not obligatory) COMMISSION COMMISSION DECISION of 12 April 1999 on a common technical regulation for connection to the analogue public switched telephone networks (PSTNs) of terminal equipment supporting the voice telephony justified case service in which network addressing, if provided, is by means of dual tone multi-frequency (DTMF) signalling (notified under document number C(1999) 874) (Text with EEA relevance) (1999/303/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Directive 98/13/EC of the European Parliament and of the Council of 12 February 1998 concerning telecommunications terminal equipment and satellite earth station equipment, including the mutual their conformity (1), and in particular recognition of Article 7(2), second indent, thereof, (1) Whereas the Council Decision 98/482/EC of 20 July 1998 on a common technical regulation for the attachment requirements for connection to the analogue public switched telephone networks (PSTNs) of terminal equipment (excluding terminal equipment supporting the voice telephony justified case service) if provided, is by means of dual tone multi-frequency (DTMF) signalling (2) excludes terminal equipment supporting the voice telephony justified case service; in which network addressing, the Commission has equipment identified that (2) Whereas terminal voice telephony justified case service should be covered by a common technical regulation; and has identi- fied the associated scope statement; supporting the (1) OJ L 74, 12. 3. 1998, p. 1. (2) OJ L 216, 4. 8. 1998, p. 8. is standard (3) Whereas the technical development of the corres- ponding harmonised sufficiently advanced that its content is known to differ only marginally from that of the harmonised standard referenced by the Council Decision 98/482/EC; whereas it is therefore opportune that the existing harmonised standard should be adopted, with minor exclusions, to provide a basis for the attach- ment requirements for terminals supporting the voice telephony justified case service; whereas this can be through this Commission Decision which is complementary to Decision 98/ 482/EC; whereas this will have the effect that the same harmonised standard will be used for the attachment requirements for all kinds of terminals connected to the PSTN; whereas such application of essential requirements with discernment, taking account of the state of the art and economic bene- fits, is foreseen in the recitals of Directive 98/ 13/EC; achieved (4) Whereas the technical development of the national public taken place telephone networks have continuously during the course of the 20th century, and that because these developments were initially undertaken independently, technical differences wil remain between networks; important L 118/56 EN Official Journal of the European Communities 6. 5. 1999 (5) Whereas technical differences in PSTNs exist, and that the most significant of these are described in the European Telecommunications Standards Insti- tute’s (ETSI) guide EG 201 121; (6) Whereas this guide may contain useful information for the manufacturer; (7) Whereas notified bodies shall therefore ensure that manufacturers are aware of these differences; (8) Whereas it should be possible to continue to approve terminal equipment according to national regulation for a transitional period; (9) Whereas manufacturers shall associate a notice with all products approved under this Decision; whereas manufacturers shall make a network compatibility declaration; whereas notified bodies shall ensure that manufacturers are aware of these obligations; whereas notified bodies shall inform other notified bodies of the network compatibility declarations whenever approval is granted under this Decision; (10) Whereas equipment falling within the scope of this Decision that has been approved under national regulations before the end of the transitional period may continue to be placed on that national market and put into service; (11) Whereas the regulation provided for in this Decision is in accordance with the opinion of ACTE, technical common HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 1. This Decision shall apply to terminal equipment which is intended to be connected to an analogue PSTN and falls within the scope of the harmonised standard referred to in article 2(1) of Commission Decision 98/ 576/EC (1). 2. This Decision establishes a common technical regu- lation covering the attachment requirements for analogue PSTN terminal equipment referred to in paragraph 1, where network addressing, if provided is by means of requirements DTMF. This Decision does not cover relating to the inter-working of terminal equipment via the public telecommunications network, as specified in Article 5(g) of Directive 98/13/EC. Article 2 1. The common technical regulation shall include the harmonised standard prepared by the relevant standardi- sation body implementing to the extent applicable the essential requirements referred to in Articles 5(d) and (f) of Directive 98/13/EC. The reference to the standard is set out in Annex I. 2. The common technical regulation allows terminals: (a) to be tested in a smaller range of feeding conditions as laid down in Annex IV, point 1; (b) which are not intended to be connected to any PSTN supplying a loop current of less than 18 mA, to be tested in a smaller range of feeding conditions as laid down in Annex IV, point 2. 3. Terminal equipment covered by Article 1(2) of this Decision shall comply with the common technical regu- lation referred to in paragraphs 1 and 2, shall meet the essential requirements referred to in Articles 5(a) and (b) of Directive 98/13/EC, and shall meet the requirements of any other applicable Directives, in particular Council Directives 73/23/EEC (2) and 89/336/EEC (3). Article 3 the 1. Notified bodies designated for carrying out procedures referred to in Article 10 of Directive 98/13/EC shall, as regards terminal equipment covered by Article 1(2) of this Decision, use or ensure the use of the applic- the harmonised standard referred to in able parts of Article 2(1). 2. Notified bodies shall ensure that: (a) manufacturers or other applicants for approval are aware of the advisory notes contained in ETSI guide EG 201 121, including any amendments thereto; and (b) manufacturers are aware that they must attach a notice the form given in Annex II with all products of approved under this Decision; and (c) manufacturers make the network compatibility declarations of the form given in Annex III. 3. Notified bodies shall inform other notified bodies of the network compatibility declarations made when approval is granted under this Decision. (1) OJ L 278, 15. 10. 1998, p. 40. (2) OJ L 77, 26. 3. 1973, p. 29. (3) OJ L 139, 23. 5. 1989, p. 19. 6. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 118/57 Article 4 Article 5 1. National type approval regulations covering equip- ment within the scope of the harmonised standard referred to in Article 2(1) shall not further apply with this from 15 months after the notification of effect Decision. 2. Terminal equipment, approved under such national type approval regulations may continue to be placed on the market and put into service. This Decision is addressed to the Member States. Done at Brussels, 12 April 1999. For the Commission Martin BANGEMANN Member of the Commission L 118/58 EN Official Journal of the European Communities 6. 5. 1999 ANNEX I Reference to the harmonised standard applicable The harmonised standard referred to in Article 2 of this Decision is: Attachment requirements for pan-European approval for connection to the analogue public switched tele- phone networks (PSTNs) of TE (excluding TE supporting the voice telephony service) in which network addressing, if provided, is by means of dual tone multi-frequency (DTMF) signalling ETSI European Telecommunications Standards Institute ETSI Secretariat TBR 21 (cid:190) January 1998 (excluding the foreword and the limitation of scope to terminal equipment not supporting the voice telephony justified case service) Additional information The European Telecommunications Standards Institute is recognised according to Council Directive 98/ 34/EC (1). The harmonised standard referred to above has been produced according to a mandate issued in accordance with relevant procedures of Directive 98/34/EC. The full text of the harmonised standard referenced above can be obtained from: European Telecommunications Standards Institute 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex or European Commission, DGXIII/A/2 (cid:190) (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels or from any other organisation responsible for making ETSI standards available, of which a list can be found on the Internet under address www. ispo. cec. be. (1) OJ L 204, 21. 7. 1998, p. 37. 6. 5. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 118/59 ANNEX II Text of the notice which manufacturers shall associate with products approved pursuant to this Decision ‘The equipment has been approved pursuant to Commission Decision 1999/303/EC for pan-European connection to the public switched telephone network (PSTN). However, due to differences between the individual PSTNs provided for in different countries, the approval does not, of itself, give an unconditional assurance of successful operation on every PSTN network termination point. In the event of problems, you should contact your equipment supplier in the first instance. ' Note: The manufacturer should ensure that the vendor and user of the equipment is clearly informed of the above information by means of packaging and/or user manuals (or other forms of user instructions). ANNEX III Network compatibility declaration to be made by the manufacturer to the notified body and the vendor This declaration will indicate the networks with which the equipment is designed to work and any notified networks with which the equipment may have inter-working difficulties. Network compatibility declaration to be made by the manufacturer to the user This declaration will indicate the networks with which the equipment is designed to work and any notified networks with which the equipment may have inter-working difficulties. The manufacturer shall also associate a statement to make it clear where network compatibility is dependent on physical and software switch settings. It will also advise the user to contact the vendor if it is desired to use the equipment on another network. ANNEX IV 1. Range of feeding conditions The following relaxation applies to requirements of the standard referred to in Annex I in clauses 4. 6. 2, 4. 7 (including all applicable subclauses) and 4. 8 (including all applicable subclauses). The resistor of 3 200 Y shall be replaced by a resistor of 2 800 Y. 2. Range of feeding conditions for terminal equipment not intended to be connected to any PSTN supplying a loop current of less than 18 mA The following relaxation applies to requirements of the standard referred to in Annex I in clauses 4. 6. 2, 4. 7 (including all applicable subclauses) and 4. 8 (including all applicable subclauses). For terminal equipment declared by the manufacturer for use only on lines providing a loop current of 18mA or greater, the resistor of 2 800 Y shall be replaced by a resistor of 2 300 Y