title: Kommissionens förordning (EG) nr 361/1999 av den 18 februari 1999 om försäljning enligt det förfarande som fastställs i förordning (EEG) nr 2539/84 av nötkött som innehas av vissa interventionsorgan och som är avsett för försörjning av Kanarieöarna samt om upphävande av förordning (EG) nr 2509/98 och (EG) nr 2319/98

text: 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/3 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 361/1999 av den 18 februari 1999 om försäljning enligt det förfarande som fastställs i förordning (EEG) nr 2539/84 av nötkött som innehas av vissa interventionsorgan och som är avsett för försörj- ning av Kanarieöarna samt om upphävande av förordning (EG) nr 2509/98 och (EG) nr 2319/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1), senast ändrad genom förord- ning (EG) nr 1633/98 (2), särskilt artikel 7. 3 i denna, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1601/92 av den 15 juni 1992 om särskilda åtgärder för Kanarieöarna beträffande vissa jordbruksprodukter (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2348/96 (4), särskilt artikel 3. 2 i denna, och av följande skäl: Vissa interventionsorgan innehar betydande lager av nötkött som köpts upp till intervention. En förlängning av lagringstiden bör undvikas på grund av de höga kost- nader detta medför. I kommissionens förordning (EG) nr 1319/98 (5) om upprättande av en prognostiserad balans för försörjning av Kanarieöarna med nötkött, fastställs den prognostiserade försörjningsbalansen för fryst nötkött från perioden från och med den 1 juli 1998 till och med den 30 juni 1999. Med hänsyn till traditionella handelsavtal är det lämpligt att frisläppa interventionskött i syfte att försörja Kana- rieöarna under denna period. I kommissionens förordning (EEG) nr 2539/84 av den 5 september 1984 om närmare bestämmelser för viss försäljning av fryst nötkött som innehas av interventions- (1) EGT L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 17. (3) EGT L 173, 27. 6. 1992, s. 13. (4) EGT L 320, 11. 12. 1996, s. 1. (5) EGT L 183, 26. 6. 1998, s. 22. organ (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2417/ 95 (7), föreskrivs att ett förfarande i två steg får tillämpas vid försäljning av nötkött från interventionslager. För att säkerställa ett regelbundet och enhetligt anbuds- förfarande bör ytterligare åtgärder vidtas utöver dem som fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 2173/ 79 (8), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2417/95. I artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 2790/94 av den 16 november 1994 om gemensamma tillämp- ningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1601/92 om särskilda åtgärder för Kanarieöarna beträffande vissa jordbruksprodukter (9), senast ändrad genom förordning (EG) nr 825/98 (10), fastställs att stödlicenser utfärdade av de behöriga spanska myndigheterna skall användas vid leveranser från gemenskapen. För att förbättra handlägg- ningen av ovan nämnda ordning bör vissa undantag från denna förordning fastställas, i synnerhet när det gäller ansökan om och utfärdandet av stödlicenser. Det är lämpligt att inleda denna försäljning i enlighet (EEG) nr 2539/84, förordningar med kommissionens (EEG) nr 3002/92 (11), senast ändrad genom förordning (EG) nr 770/96 (12) och (EG) nr 2790/94, samtidigt som vissa undantagsregler som visar sig nödvändiga fastställs, särskilt beroende på produkternas destination. För att garantera att nötköttet når den avsedda destina- tionen är det nödvändigt att fastställa att en säkerhet ställs. Förordning (EG) nr 2509/98 (13) och (EG) nr 2319/98 (14), bör upphöra att gälla. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. Försäljning skall ske av de interventionsprodukter som köpts in i enlighet med artikel 6 i förordning (EEG) nr 805/68 av (6) EGT L 238, 6. 9. 1984, s. 13. (7) EGT L 248, 14. 10. 1995, s. 39. (8) EGT L 251, 5. 10. 1979, s. 12. (9) EGT L 296, 17. 11. 1994, s. 23. (10) EGT L 117, 21. 4. 1998, s. 5. (11) EGT L 301, 17. 10. 1992, s. 17. (12) EGT L 104, 27. 4. 1996, s. 13. (13) EGT L 313, 21. 11. 1998, s. 3. (14) EGT L 289, 28. 10. 1998, s. 20. L 45/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 — 1 500 ton benfritt nötkött som innehas av det irländska interventionsorganet, utfärdad av det säljande interventionsorganet, eller av en styrkt kopia. — 200 ton nötkött med ben som innehas av det spanska interventionsorganet. 2. Detta kött skall säljas för leverans till Kanarieöarna i enlighet med förordning (EG) nr 1319/98. 3. Med förbehåll för bestämmelserna i denna förord- ning skall i enlighet med bestämmelserna i förordningarna (EEG) nr 2539/84, (EEG) nr 3002/92 och (EG) nr 2790/94. försäljningen genomföras 4. De kvaliteter och minimipriser som avses i artikel 3. 1 i förordning (EEG) nr 2539/84 anges i bilaga I. Interventionsorganen skall först sälja de produkter i 5. varje grupp som lagrats längst. Uppgifter om kvantiteter och orter där produkterna lagras skall finnas tillgängliga för berörda parter på de adresser som anges i bilaga II. 6. Endast de anbud som inkommit till de berörda inter- ventionsorganen senast den 25 februari 1999 kl. 12. 00 skall beaktas. 7. Genom undantag till artikel 8. 1 i förordning (EEG) nr 2173/79 skall anbuden lämnas till det berörda inter- ventionsorganet i slutet kuvert med en hänvisning till förordningen i fråga. Det slutna kuvertet skall inte öppnas av interventionsorganet innan den tidsfrist löpt ut som anges i punkt 6. Artikel 2 1. Anbudet eller ansökan om köp skall inlämnas av en aktör som är inskriven i det register som anges i artikel 5. 1 i förordning (EG) nr 2790/94 eller av en aktör som skriftligen bemyndigats att handla i dennes namn. Ansökan om stödlicens skall inlämnas senast 14 dagar efter datum för upprättandet av fakturan. 4. Trots vad som anges i artikel 3. 1 i förordning (EG) nr 2790/94, skall stöd inte beviljas för kött som säljs i enlighet med den här förordningen. 5. Trots vad som anges i artikel 3. 4 b i förordning (EG) nr 2790/94, skall följande anges i fält 24 i ansökan om stödlicens och i stödlicensen: ”Stödlicens för användning på Kanarieöarna – utan bidrag”. Artikel 3 Trots vad som anges i artikel 4. 2 i förordning (EEG) nr 2539/84, får ansökan om köp inlämnas från och med den tionde arbetsdagen efter det datum som anges i artikel 1. 6. Artikel 4 Den säkerhet som föres krivs i artikel 5. 1 i förordning (EEG) nr 2539/84 skall vara följande: — 3 000 euro per ton benfritt nötkött. — 1 400 euro per ton nötkött med ben. Leverans till Kanarieöarna av de ifrågavarande produk- terna senast den 30 juni 1999 skall utgöra ett primärt krav i enlighet med artikel 20 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85 (1). Bevis på att detta krav har uppfyllts skall lämnas senast två månader efter det att alla formali- teter beträffande leveransen i fråga har fullgjorts hos de behöriga myndigheterna på Kanarieöarna. Artikel 5 2. Efter mottagande av en ansökan om köp skall inter- ventionsorganet sluta kontrakt först efter att ha kontrol- lerat med de spanska behöriga organ som avses i bilaga III, att den aktuella kvantiteten finns tillgänglig inom ramen för den prognostiserade försörjningsbalansen. 3. De spanska myndigheterna skall omedelbart reser- vera den begärda kvantiteten för sökanden fram till mottagandet av ansökan om aktuell stödlicens. Trots vad som anges i artikel 6. 1 i förordning (EG) nr 2790/94, skall fakturan ansökan om licens åtföljas av originalet till På den uttagsorder som avses i artikel 3. 1 b i förordning (EEG) nr 3002/92 och på kontrollexemplaret T5 skall följande anges: Carne de intervención destinada a las islas Canarias — Sin ayuda [Reglamento (CE) no 361/1999] Interventionskød til De Kanariske Øer — uden støtte (forordning (EF) nr. 361/1999) (1) EGT L 205, 3. 8. 1985, s. 5. 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/5 Interventionsfleisch für die Kanarischen Inseln — ohne Beihilfe (Verordnung (EG) Nr. 361/1999) Jq(cid:146)ar ap(cid:149) tgm paq(cid:146)lbasg cia tir Jamaq(cid:148)our M(cid:147)sour — wyq(cid:148)r emisw(cid:151)seir [Jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 361/1999] Intervention meat for the Canary Islands — without the payment of aid (Regulation (EC) No 361/1999) Viandes d’intervention destinées aux îles Canaries — Sans aide [règlement (CE) no 361/1999] Carni in regime d’intervento destinate alle isole Canarie — senza aiuto [regolamento (CE) n. 361/1999] Interventievlees voor de Canarische Eilanden — zonder steun (Verordening (EG) nr. 361/1999) Carne de intervenção destinada às ilhas Canárias — sem ajuda [Regulamento (CE) nº 361/1999] Kanariansaarille osoitettu interventioliha — ilman tukea (Asetus (EY) N:o 361/1999) Interventionskött (Förordning (EG) nr 361/1999). för Kanarieöarna — utan bidrag Artikel 6 Förordning (EG) nr 2509/98 och (EG) nr 2319/98 skall upphöra att gälla. Artikel 7 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 18 februari 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen L 45/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 ANEXO I — BILAG I — ANHANG I — PAQAQTGLA I — ANNEX I — ANNEXE I — ALLEGATO I — B(cid:246)LAGE I — ANEXO I — LIITE I — BILAGA I Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State État membre Stato membro Lidstaat Estado-membro Jäsenvaltio Medlemsstat Productos Produkter Erzeugnisse Pqo(cid:152)(cid:149)mta Products Produits Prodotti Producten Produtos Tuotteet Produkter Cantidad aproximada (toneladas) Tilnærmet mængde (tons) Ungefähre Mengen (Tonnen) Jat(cid:145) pqos(cid:146)ccisg pos(cid:149)tgta (t(cid:149)moi) Approximate quantity (tonnes) Quantité approximative (tonnes) Quantità approssimativa (tonnellate) Hoeveelheid bij benadering (ton) Quantidade aproximada (toneladas) Arvioitu määrä (tonneina) Ungefärlig kvantitet (ton) Precio mínimo expresado en euros por tonelada (1) Mindstepriser i EUR/ton (1) Mindestpreise, ausgedrückt in EUR/Tonne (1) Ek(cid:145)wister til(cid:146)r p(cid:150)kgsgr ejvqaf(cid:149)lemer se euq(cid:150) am(cid:145) t(cid:149)mo (1) Minimum prices expressed in EUR per tonne (1) Prix minimaux exprimés en euros par tonne (1) Prezzi minimi espressi in euro per tonnellata (1) Minimumpr¶zen uitgedrukt in euro per ton (1) Preço mínimo expresso em euros por tonelada (1) Alimmat hinnat euroina tonnilta (1) Lägsta priser i euro per ton (1) a) Carne deshuesada — Udbenet kød — Fleisch ohne Knochen — Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka — Boneless beef — Viande désossée — Carni senza osso — Vlees zonder been — Carne desossada — Luuton naudanliha — Benfritt kött IRELAND — Thick flank (INT 12) — Topside (INT 13) — Silverside (INT 14) — Rump (INT 16) — Striploin (INT 17) — Forerib (INT 19) 400 200 100 100 500 200 1 000 1 200 1 000 1 000 2 500 1 200 b) Cuartos traseros con hueso — Bagfjerdinger, ikke udbenet — Hinterviertel mit Knochen — Op(cid:148)shia t(cid:146)taqta le j(cid:149)jaka — Bone-in hindquarters — Quartiers arrière avec os — Quarti posteriori non disossati — Achtervoeten met been — Quartos traseiros com osso — Luullinen takaneljännes — Bakkvartsparter med ben ESPAÑA — Cuartos traseros 200 750 (1) Estos precios se entienden peso neto de acuerdo con las disposiciones del apartado 1 del artículo 17 del Reglamento (CEE) no 2173/79. (1) Disse priser gælder netto i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 17, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2173/79. (1) Diese Preise gelten netto gemäß den Vorschriften von Artikel 17 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 2173/79. (1) Oi til(cid:146)r aut(cid:146)r evaql(cid:149)fomtai ep(cid:148) tou jahaqo(cid:151) b(cid:145)qour s(cid:151)lvyma le tir diat(cid:145)neir tou (cid:145)qhqou 17 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 2173/79. (1) These prices shall apply to net weight in accordance with the provisions of Article 17(1) of Regulation (EEC) No 2173/79. (1) Ces prix s’entendent poids net conformément aux dispositions de l’article 17, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2173/79. (1) Il prezzo si intende peso netto in conformità del disposto dell’articolo 17, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2173/79. (1) Deze pr¶zen gelden netto, overeenkomstig de bepalingen van artikel 17, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 2173/79. (1) Estes preços aplicam-se a peso líquido, conforme o disposto no nº 1 do artigo 17º do Regulamento (CEE) nº 2173/79. (1) Asetuksen (ETY) N:o 2173/79 17 artiklan 1 kohdan mukaiset nettopainohinnat. (1) Dessa priser gäller nettovikt enligt bestämmelser i artikel 17. 1 i förordning (EEG) nr 2173/79. 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/7 ANEXO II — BILAG II — ANHANG II — PAPAPTHMA II — ANNEX II — ANNEXE II — ALLEGATO II — BIJLAGE II — ANEXO II — LIITE II — BILAGA II Direcciones de los organismos de intervención — Interventionsorganernes adresser — Anschriften der Interventionsstellen — Dieuh(cid:151)mseir tym oqcamisl(cid:150)m paqelb(cid:145)seyr — Addresses of the intervention agencies — Adresses des organismes d’intervention — Indirizzi degli organismi d’intervento — Adressen van de interventiebureaus — Endereços dos organismos de intervenção — Interventioelinten osoitteet — Interventionsorganens adresser ESPAÑA: FEGA (Fondo Español de Garantía Agraria) Beneficencia, 8 E-28005 Madrid Tel. : fax: (34) 913 47 65 00/913 47 63 10; télex: FEGA 23427 E/FEGA 41818 E; (34) 915 21 98 32/915 22 43 87 IRELAND: Department of Agriculture, Food and Forestry Agriculture House Kildare Street IRL-Dublin 2 Tel. Telex 93292 and 93607, telefax (01) 661 62 63, (01) 678 90 11, ext. 2278 and 3806 (01) 678 52 14 and (01) 662 01 98 ANEXO III — BILAG III — ANHANG III — PAQAQTGLA III — ANNEX III — ANNEXE III — ALLEGATO III — BIJLAGE III — ANEXO III — LIITE III — BILAGA III Organismos españoles a que se refiere el apartado 2 del artículo 2 — De i artikel 2, stk. 2, omhandlede spanske organer — Die in Artikel 2 Absatz 2 genannten spanischen Stellen — Oi ispamijo(cid:148) oqcamislo(cid:148) pou pqobk(cid:146)pomtai sto (cid:145)qhqo 2 paq(cid:145)cqavor 2 — The Spanish agencies referred to in Article 2(2) — Les organismes espagnols visés à l’article 2, paragraphe 2 — Organismi spagnoli di cui all’articolo 2, paragrafo 2 — In artikel 2, lid 2, bedoelde Spaanse instanties — Organismos espanhóis referidos no nº 2 do artigo 2º — 2 artiklan 2 kohdan tarkoittama espanjalainen toimielin — De i artikel 2. 2 avsedda spanska organen — Dirección Territorial de Comercio en Las Palmas José Frachy Roca, 5 E-35007 Las Palmas de Gran Canaria Tel. : (34) 928 26 14 11/928 26 21 36; fax: (34) 928 27 89 75 — Dirección Territorial de Comercio en Santa Cruz de Tenerife Pilar, 1 E-38002 Santa Cruz de Tenerife Tel. : (34) 922 24 14 80/922 24 13 79; fax: (34) 922 24 42 61/922 24 68 36


title: Kommissionens förordning (EG) nr 363/1999 av den 18 februari 1999 om fastställande av exportbidrag för bearbetade produkter av frukt och grönsaker, förutom de som beviljats på grundval av tillsatt socker

eurovoc_concepts:
export refund
food aid
fruit product
third country
vegetable product

formats: pdf print

text: L 45/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 363/1999 av den 18 februari 1999 om fastst(cid:132)llande av exportbidrag f(cid:148)r bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)n- saker, f(cid:148)rutom de som beviljats p(cid:134) grundval av tillsatt socker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING f(cid:148)ljer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i f(cid:148)rdraget. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)nsaker (1), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2199/ 97 (2), s(cid:132)rskilt artikel 16. 3, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1429/95 (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1007/97 (4), fastst(cid:132)lls till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r exportbidrag f(cid:148)r bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)nsaker. I den utstr(cid:132)ckning som kr(cid:132)vs f(cid:148)r att m(cid:148)jligg(cid:148)ra export av ekonomiskt betydande kvantiteter av de produkter som avses i artikel 1. 1 a i f(cid:148)rordning (EG) nr 2201/96 kan, i kraft av artikel 16. 1 i den f(cid:148)rordningen, p(cid:134) grundval av priserna p(cid:134) dessa produkter i den internationella handeln, skillnaden mellan dessa priser och priserna inom gemen- skapen t(cid:132)ckas av ett exportbidrag. I artikel 18. 4 i f(cid:148)rord- ning (EG) nr 2201/96 f(cid:148)reskrivs att i det fall d(cid:134) bidraget f(cid:148)r de sockerslag som tillh(cid:148)r de produkter som f(cid:148)rtecknas i artikel 1. 1 inte (cid:132)r tillr(cid:132)ckligt f(cid:148)r att m(cid:148)jligg(cid:148)ra export av produkterna, (cid:132)r det bidrag som fastst(cid:132)lls enligt artikel 17 till(cid:132)mpligt f(cid:148)r dessa produkter. I kraft av artikel 17. 2 i f(cid:148)rordning (EG) nr 2201/96 b(cid:148)r bidragen fastst(cid:132)llas med h(cid:132)nsyn till situationen eller utvecklingsperspektiven i fr(cid:134)ga om, (cid:134) ena sidan priset p(cid:134) bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)nsaker p(cid:134) gemen- skapens marknad och disponibla kvantiteter, och (cid:134) andra sidan de priser i den internationella handeln. Likas(cid:134) b(cid:148)r de utgifter beaktas som avses i 17. 2 b samt med den ekonomiska aspekten av denna export. som till(cid:132)mpas I kraft av artikel 16. 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 2201/96 b(cid:148)r bidragen fastst(cid:132)llas med h(cid:132)nsyn till de begr(cid:132)nsningar som I kraft av artikel 17. 3 i f(cid:148)rordning (EG) nr 2201/96 fast- st(cid:132)lls priserna p(cid:134) gemenskapens marknad med h(cid:132)nsyn till de priser som visar sig mest gynnsamma f(cid:148)r exporten. Den internationella handelns priser b(cid:148)r fastst(cid:132)llas under h(cid:132)nsynstagande till de kurser och priser som avses i artikel 14. 3 andra stycket. Situationen inom internationell handel eller vissa mark- naders s(cid:132)rskilda krav kan n(cid:148)dv(cid:132)ndigg(cid:148)ra en differen- tiering av bidraget f(cid:148)r en best(cid:132)md produkt, beroende p(cid:134) denna produkts destination. Tillf(cid:132)lligt konserverade k(cid:148)rsb(cid:132)r, skalade tomater, k(cid:148)rsb(cid:132)r i sockerlag, bearbetade hasseln(cid:148)tter och viss apelsinjuice kan f(cid:148)r n(cid:132)rvarande bli f(cid:148)rem(cid:134)l f(cid:148)r ekonomiskt betydande export. Till(cid:132)mpningen av de n(cid:132)mnda best(cid:132)mmelserna p(cid:134) den aktuella marknadssituationen eller p(cid:134) dess utvecklings- perspektiv, och s(cid:132)rskilt p(cid:134) kurser och priser f(cid:148)r bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)nsaker inom gemenskapen och i den internationella handeln leder till ett fastst(cid:132)llande av bidrag i enlighet med bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. I enlighet med best(cid:132)mmelserna i artikel 16. 2 i f(cid:148)rordning (EG) nr 2201/96 b(cid:148)r den mest effektiva anv(cid:132)ndningen av tillg(cid:132)ngliga resurser till(cid:134)tas samtidigt som diskriminering av ber(cid:148)rda akt(cid:148)rer undviks. I detta perspektiv (cid:132)r det viktigt att se till att de handelsstr(cid:148)mmar som tidigare kommit ig(cid:134)ng med hj(cid:132)lp av bidragssystemet inte uts(cid:132)tts f(cid:148)r st(cid:148)rningar. Genom kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3846/87 (5), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2138/98 (6) uppr(cid:132)ttas en exportbidragsnomenklatur f(cid:148)r jordbrukspro- dukter. I f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88 (7), senast (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1044/98 (8), fastst(cid:132)lls gemensamma till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r systemet med import-, export- och f(cid:148)rutfastst(cid:132)llelselicenser f(cid:148)r jord- bruksprodukter. (1) EGT L 297, 21. 11. 1996, s. 29. (2) EGT L 303, 6. 11. 1997, s. 1. (3) EGT L 141, 24. 6. 1995, s. 28. (4) EGT L 145, 5. 6. 1997, s. 16. (5) EGT L 366, 24. 12. 1987, s. 1. (6) EGT L 270, 7. 10. 1998, s. 4. (7) EGT L 331, 2. 12. 1988, s. 1. (8) EGT L 149, 20. 5. 1998, s. 11. 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/27 De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvalt- ningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)nsaker. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Satserna f(cid:148)r exportbidrag av frukt och gr(cid:148)nsaker som kan komma ifr(cid:134)ga f(cid:148)r bidrag f(cid:148)r 1. exportlicenser fastst(cid:132)lls i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. 2. De licenser som utf(cid:132)rdas f(cid:148)r livsmedelshj(cid:132)lp som avses i artikel 14a i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88 r(cid:132)knas inte in bland de bidragsber(cid:132)ttigande kvantiteter som avses i f(cid:148)rsta stycket. Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 22 februari 1999. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 18 februari 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen L 45/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 BILAGA Produkt Fullst(cid:132)ndiga definitioner av ber(cid:132)ttigade produkter finns i sektorn ”Bearbetade produkter av frukt och gr(cid:148)nsaker” i kommissionens (cid:132)ndrade f(cid:148)rordning (EEG) nr 3846/87 Period f(cid:148)r tilldelning av licensen fr. o. m. mars 1999 t. o. m. juni 1999 Produktkod Destinations- kod (1) Period f(cid:148)r utl(cid:132)mnande av ans(cid:148)kan 22 februari 1999 till 23 juni 1999 Bidragsbelopp (euro/ton nettovikt) Fastst(cid:132)llda kvantiteter (i ton) Tillf(cid:132)lligt konserverade k(cid:148)rsb(cid:132)r 0812 10 00 9100 Skalade tomater K(cid:148)rsb(cid:132)r i sockerlag Bearbetade hasseln(cid:148)tter 2002 10 10 9100 2006 00 31 9000 2006 00 99 9100 2008 19 19 9100 2008 19 99 9100 Apelsinjuice med en sockerhalt p(cid:134) minst 10(cid:190) Brix, men mindre (cid:132)n 22(cid:190) Brix 2009 11 99 9110 2009 19 99 9110 med en sockerhalt p(cid:134) minst 55(cid:190) Brix 2009 11 99 9150 2009 19 99 9150 (1) Destinationskoderna (cid:132)r definierade p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: A: Alla andra destinationer (cid:132)n l(cid:132)nderna i Nordamerika. B: Alla andra destinationer (cid:132)n Amerikas f(cid:148)renta stater. C: Alla destinationer. A B A C C C 55 50 170 66 6 32 3 358 50 000 338 405 353 354


title: Kommissionens förordning (EG) nr 362/1999 av den 18 februari 1999 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av linor och kablar av stål med ursprung i Kina, Indien, Mexiko, Sydafrika och Ukraina och om godtagande av åtaganden som gjorts av vissa exportörer i Ungern och Polen

eurovoc_concepts:
anti-dumping duty
import
originating product
steel
third country

formats: html pdf print

text: L 45/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 362/1999 av den 18 februari 1999 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av linor och kablar av stål med ursprung i Kina, Indien, Mexiko, Sydafrika och Ukraina och om godtagande av åtaganden som gjorts av vissa exportörer i Ungern och Polen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING (3) med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemen- skapen (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/ 98 (2), särskilt artiklarna 7 och 8 i denna, efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: (1) (2) A. FÖRFARANDE Kommissionen meddelade den 20 maj 1998 genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av linor och kablar av stål med ursprung i Kina, Indien, Sydkorea, Sydafrika och Ukraina. Den 30 juli 1998 meddelade kommissionen på motsvarande sätt att det skulle inledas ett anti- dumpningsförfarande beträffande import av samma produkt med ursprung i Ungern, Mexiko och Polen (4). (EWRIS) Förfarandena inleddes till följd av två klagomål som i april och juni 1998 ingivits av Liaison Committee of European Union Wire Rope Indust- ries tillverkare i som företrädare för gemenskapen vilka står för en betydande del av gemenskapens tillverkning av linor och kablar av stål. Klagomålen innehöll bevisning för dumpning av produkten i fråga och för väsentlig skada till följd därav, och bevisningen ansågs efter samråd tillräckliga för att motivera inledandet av ett förfa- rande. Både när det gäller analysen av dumpning och analysen av skada bedömdes det som lämpligt att slå samman de två förfarandena (se skäl 6). (1) EGT L 56, 6. 3. 1996, s. 1. (2) EGT L 128, 30. 4. 1998, s. 18. (3) EGT C 155, 20. 5. 1998, s. 11. (4) EGT C 239, 30. 7. 1998, s. 3. Kommissionen underrättade officiellt de klagande tillverkarna i gemenskapen, de exporterande tillver- kare, importörer, leverantörer och användare som man visste berördes, liksom berörda sammanslut- ningar exporterande länderna. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tid som angavs i tillkännagivandena om inle- dande av förfarandena skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla parter som begärde det gavs möjlighet att bli hörda. och företrädare för de (4) (5) Kommissionen sände frågeformulär till alla kända berörda parter. Med hänsyn till det stora antalet klagande tillverkare i gemenskapen och de tids- frister som fastställs i artikel 6. 9 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen) beslöt kommissionen att i enlighet med artikel 17 i grundförordningen grunda undersökningen av skada på ett stickprov av de klagande gemen- skapstillverkarna. Kommissionen mottog svar från 21 exporterande tillverkare i de berörda länderna, från tre importörer och från tre leverantörer i tidi- gare led i produktionskedjan. Från användarin- dustrin inkom inga svar. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde nödvändiga för ett preliminärt fastställande av dumpning, skada och gemenskapens intresse och genomförde kontroll- besök på plats hos följande företag: A. Klagande tillverkare i gemenskapen a) Danmark Randers Rebslageri b) Frankrike Trefileurope c) Tyskland BTS Drahtseile GmbH d) Italien Redaelli Tecnacordati SpA e) Spanien Trenzas y Cables SL f) Förenade kungariket Bridon International Limited 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/9 B. Exporterande tillverkare a) Ungern 31 mars 1998 (nedan kallad den undersökta perioden). Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt, Miskolc b) Indien Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Calcutta Mohatta & Heckel, Mumbai (7) c) Sydkorea Kiswire Ltd, Seoul och Pusan Maho Rope & Wire Ltd, Pusan Chung Woo Rope Co. , Ltd, Pusan Chun Kee Steel and Wire Rope Co. , Ltd, Suncheon d) Mexiko Aceros Camesa SA de CV, Mexiko Cablesa SA de CV, Queretaro Det sistnämnda företaget undersöktes, men det konstaterades att det inte hade exporterat den berörda produkten under undersök- ningsperioden, och följaktligen berörs före- taget inte av antidumpningsförfarandet. e) Polen Drumet SA, Wloclawek ”Linodrut” –koncernen (1) f) Sydafrika Haggie Rand Limited, Cleveland C. Närstående importörer i gemenskapen a) Indien: Usha Martin Europe Limited (Förenade kungariket) Usha (Danmark) Scandinavia Martin b) Sydkorea: Kiswire Europe BV (Nederlän- derna) c) Sydafrika: Haggie Rand Europe (Belgien) Le Lis (Belgien) (6) Undersökningen av dumpning omfattade i bägge förfarandena perioden från och med den 1 januari 1997 till och med den 31 mars 1998 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 1994 till och med den (1) Följande företag i koncernen omfattas av detta antidumpnings- förfarande: — Slaskie Zaklady Lin i Drutu ”Linodrut” Spólka Akcyjna. — Fabryka Lin i Drutów ”Linodrut” Zabrze Spólka z organic- — Fabryka Lin i Drutów ”Falind” Spólka z organiczona odpo- zona odpowiedzialnoscia. wiedzialnoscia. — Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu ”Linodrut” Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia. — Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu ”Linodrut Linmet” spólka z organiczona odpowiedzialnoscia. B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT 1. Berörd produkt Den produkt som berörs är linor och kablar av stål, inbegripet slutet tågvirke, med undantag av linor och kablar av rostfritt stål, med ett största tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar (nedan, enligt branschens terminologi, kallade stål- linor). Produkterna klassificeras enligt KN-nummer 7312 10 82, 7312 10 84, 7312 10 86, 7312 10 88 och 7312 10 99. En stållina består av tre huvudsakliga delar: den ståltråd som bildar kardelen, kardelerna som är lindade kring en kärna och själva kärnan. Dessa beståndsdelar har olika utformning beroende på de fysiska krav som ställs i den tilltänkta använd- ningen av stållinan. En enda kardel kan i vissa fall användas som stållina. Det förekommer olika kvaliteter av ståltråd med olika draghållfasthet och diameter. Ståltråden kan vara galvaniserad (t. ex. överdragen med zink) eller blank. Kardelen erhålles genom nära sammanslagning av flera trådar lagda i olika geometriska mönster eller filler och konstruktioner warrington). Mängden ståltråd och dess storlek och kvalitet är avgörande för egenskaperna hos den enskilda typen av stållina. standard, (t. ex. seal, Kardelerna sätts vanligen samman och lindas runt en kärna som kan vara av fibermaterial (naturligt eller syntetiskt), stål eller en kombination av bägge. Det finns också andra specifikationer för stållinor, t. ex. slagningsriktning, om de är förformade eller inte eller har andra särskilda egenskaper (kompakta, kabelslagning, graden av rotationsfrihet). De har i regel runt tvärsnitt, men kan också vara rektangu- lära. Stållinor kan vara tillkapade i längder eller vara utrustade med anslutningar (krokar, ringar) och kan vara plastöverdragna. Stållinor används i en mängd olika tillämpningar, inbegripet för allmänna ändamål, fiskeri, sjöfart/ skeppsfart, olje- och gasindustri, gruvdrift, skogs- bruk, linbanetransport, väg- och vattenbyggnadsar- beten, byggnadsverksamhet samt hissar. Trots de olika tillämpningarna och smärre skillnader när det gäller fysiska egenskaper betraktas dessa produkter som en och samma produkt. 2. Likadan produkt (8) Även om vissa exporterande tillverkare gjorde gällande att de berörda produkterna från olika exporterande länder inte alla var likadana, konstate- rade kommissionen att det inte fanns några större L 45/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 skillnader i fråga om grundläggande fysiska och tekniska egenskaper mellan de olika typerna av stållinor (se beskrivningen ovan). När det gäller användning och bruk av stållinor konstaterades att alla stållinor, även om det fanns en rad olika använ- darindustrier, i allt väsentligt hade samma använd- ning. och såldes Stållinor som tillverkades och såldes på den inhemska marknaden i Ungern, Indien, Sydkorea, Mexiko, Polen och Sydafrika och stållinor som till- verkades gemenskapsindustrin av befanns ha samma fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden som de stållinor som till gemenskapen från de berörda exporterades länderna. Det konstaterades vidare när det gällde de enskilda prdukttyperna att stållinor som importe- rades till gemenskapen från de berörda länderna i var utbytbara med stållinor gemenskapen. Därför drogs slutsatsen att alla stål- linor var sådana likadana produkter som avses i artikel 1. 4 i grundförordningen. som tillverkades C. DUMPNING 1. Normalvärde a) Generell metod (Kina, Ungern, Sydkorea, Mexiko, Ukraina) Polen, Sydafrika Indien, och (9) För att kunna fastställa normalvärdet fastställdes först för var och en av de samarbetsvilliga exporte- rande tillverkarna i de länder som berördes av förfa- randet om deras inhemska försäljning av den berörda produkten var representativ i enlighet med artikel 2. 2 i grundförordningen, dvs. om denna försäljning motsvarade minst 5 % av volymen av deras av produkten i fråga. exportförsäljning gemenskapen till Kommissionen undersökte därefter om volymen av den sammanlagda inhemska försäljningen av de enskilda produkttyperna motsvarade minst 5 % av samma produkttyp till exportförsäljningen av gemenskapen. För de produkter som uppfyllde minimikravet på 5 % undersökte kommissionen om försäljningen tillräckliga vid normal handel hade mängder, i enlighet med artikel 2. 4 i grundförord- ningen. skett i I de fall där, för de enskilda produkttyperna, försälj- ningsvolymen på den inhemska marknaden till priser över kostnaderna per enhet utgjorde minst 80 % av försäljningen, fastställdes normalvärdet på grundval av de vägda genomsnittliga priser som faktiskt betalats för all inhemsk försäljning. I de fall för de enskilda produkttyperna, volymen där, lönsamma transaktioner var lägre än 80 % men minst 10 %, fastställdes normalvärdet på grundval av de vägda genomsnittliga priser som faktiskt beta- (10) (11) (12) lats för den resterande delen av den lönsamma inhemska försäljningen. För de produkttyper för vilka den inhemska försälj- ningsvolymen motsvarade mindre än 5 % av exportvolymen till gemenskapen eller för vilka volymen lönsam inhemsk försäljning utgjorde mindre än 10 %, ansågs den inhemska försälj- ningen av dessa produkttyper inte ha skett i till- räckliga mängder enligt artikel 2. 2 och 2. 4 i grund- förordningen och beaktades därför inte. I enlighet med artikel 2. 1 i grundförordningen grundades i dessa fall normalvärdet på ett vägt genomsnitt av de priser som andra tillverkare i det berörda landet tog ut vid representativ inhemsk försäljning av motsva- rande produkttyp vid normal handel. I de fall där, för de enskilda produkttyperna, de andra tillverkarna i det berörda landet inte hade någon försäljning i tillräckliga mängder eller inte hade någon representativ inhemsk försäljning konstruerades normalvärdet, i enlighet med artikel 2. 3 och 2. 6 i grundförordningen, på grundval av den berörda exporterande tillverkarens tillverk- ningskostnader för den berörda produkttypen plus ett skäligt belopp för försäljnings- och administra- tionskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader grundades på repre- sentativ inhemsk försäljning, och vinstmarginalen grundades på representativ försäljning vid normal handel. b) Användning av tillgängliga uppgifter (Indien och Polen) En indisk och en polsk exporterande tillverkare tillhandalhöll inte tillräckliga uppgifter beträffande normalvärdet. Framför allt var deras uppgifter beträffande tillverkningskostnaderna otillräckliga. Under dessa omständigheter blev det nödvändigt att i enlighet med artikel 18. 1 och 18. 5 i grundför- ordningen fastställa normalvärdet för dessa företag på grundval av tillgängliga uppgifter. Det beslöts preliminärt att uppgifterna beträffande normal- värdet för den andra samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i landet i fråga utgjorde den mest lämp- liga grundvalen. c) Jämförelseland för länder som inte har mark- nadsekonomi (Kina och Ukraina) (13) Eftersom Kina och Ukraina inte betraktas som länder med marknadsekonomi måste, i enlighet med artikel 2. 7 i grundförordningen, ett normal- värde fastställas med ett tredje land med marknads- ekonomi som jämförelseland. Norge föreslogs av den klagande och nämndes i meddelandet om att antidumpningsförfarandet skulle inledas. Inom den 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/11 tid som angavs i meddelandet framförde en kine- sisk exporterande tillverkare invändningar mot Indien. En detta förslag och föreslog i ukrainsk tillverkare invände också mot förslaget och föreslog för sin del Turkiet. stället lämpligt Sedan frågan undersökts närmare visade det sig att Norge inte var ett land, eftersom det bara fanns en tillverkare i landet och endast begränsad import. Konkurrensen på denna marknad var därför mycket liten. Dessutom var den inhemska marknaden mycket liten. jämförbart Det undersöktes om det skulle vara möjligt att använda normalvärdet i Förenta staterna, där det förekommer en rad olika produkttyper på en konkurrensutsatt marknad. Endast ett av de företag som kontaktades i Förenta staterna var villigt att samarbeta. Det visade sig emellertid i samband med undersökningen att denna tillverkare inte samarbetade i tillräckligt hög grad för att kommis- sionen på ett tillfredsställande sätt skulle kunna kontrollera vilka priser för de enskilda produkttyperna på den amerikanska mark- naden eller hur höga tillverkningskostnaderna var. som betalades Parallellt härmed undersökte kommissionen om Thailand eller Turkiet kunde vara ett lämpligt val. trots väsentliga Flera företag kontaktades men, ansträngningar från kommissionens sida, vägrade de att samarbeta i förfarandet. Under dessa omständigheter beslöt kommissionen att använda ett av de länder med marknadsekonomi som omfattades av förfarandet. Indien ansågs vara det mest lämpliga jämförbara landet i enlighet med artikel 2. 7 i grundförordningen. För det första är den indiska inhemska marknaden den största, och den utmärks av att det finns ett stort antal kon- kurrerande lokala tillverkare. För det andra är den indiska försäljningen av den berörda produkten på hemmamarknaden den mest representativa i jämfö- relse med den kinesiska och ukrainska exporten till gemenskapen. Normalvärdet för den kinesiska och ukrainska exporten till gemenskapen fastställdes därför på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av oberoende kunder på den indiska marknaden. 2. Exportpris a) Generell metod vidare till oberoende köpare i gemenskapen. Juster- ingar gjordes för alla kostnader som tillkommit mellan import och återförsäljning, inbegripet en skälig marginal för försäljnings- och administra- tionskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Vinstnivån fastställdes, i de fall uppgifterna ansågs tillförlitliga och representativa, på grundval av de uppgifter beträffande vinst som överlämnats av de samarbetsvilliga importörer i gemenskapen av den berörda produkten som inte var någon tillver- kare närstående. b) Individuell behandling (Kina) (16) Fyra exporterande kinesiska tillverkare begärde individuell behandling, dvs. att det skulle fastställas separata exportpriser för dem och att det skulle beräknas en dumpningsmarginal för var och en av dem. Kommissionen kontrollerade om de fyra företagen, faktiskt och rättsligt, åtnjöt ett oberoende från den kinesiska staten som var jämförbart med det som skulle råda i ett land med marknadsekonomi. I detta syfte ställdes detaljerade frågor till företagen angående ägarförhållanden, ledning och kontroll samt fastställande av kommersiella strategier och företagsstrategi. Inget av de fyra företagen kunde till kommissio- nens belåtenhet visa att det var tillräckligt självstän- digt i förhållande till de kinesiska myndigheterna. I synnerhet innehas kapitalet i dessa företagen av staten, som också äger produktionsutrustningen. Med undantag för ett företag, för vilket det av verk- samhetsföreskrifterna klart framgick att beslutande- rätten i alla väsentliga frågor rörande driften låg hos staten, var det inget av företagen som överlämnade något exemplar av foretagets ”bolagsordning”. Det var därför inte möjligt att fastställa huruvida dessa företag utövade sin verksamhet oberoende av de kinesiska myndigheterna och om de fritt kunde besluta om löner, produktionsnivå och prispolitik och särskilt om de kunde fatta beslut om vilka kvantiteter som skulle säljas på den inhemska marknaden respektive på exportmarknaden. inte var lämpligt att Det beslöts därför att det bevilja dessa fyra företag individuell behandling. (14) (15) I de fall där exportförsäljningen till gemenskapen till oberoende kunder fastställdes skedde direkt exportpriserna, i enlighet med artikel 2. 8 i grund- förordningen, på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av dessa kunder. Exportpriserna i Indien, Sydkorea och Sydafrika konstruerades, i enlighet med artikel 2. 9 i grundför- ordningen, på grundval av de priser till vilka de första gången såldes importerade produkterna 3. Jämförelse (17) För att jämförelsen skulle bli rättvis togs hänsyn i form av justeringar för påstådda olikheter i enlighet med artikel 2. 10 i grundförordningen vad gäller indirekta skatter, kostnader för transport, försäk- ring, hantering, lastning och därmed sammanhäng- ande kostnader, förpackning, kredit, kostnader efter försäljning och provisioner. L 45/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 (18) Tre företag i Sydkorea, det ungerska företaget och ett företag i Indien begärde att det skulle göras en justering för importavgifter. Detta godtogs när det gäller det ungerska företaget och de sydkoreanska företagen, med undantag för ett företag som inte kunde visa att det fanns ett direkt samband mellan importerade råvaror som användes för att tillverka den berörda produkten för försäljning på hemma- marknaden och den begärda justeringen för im- portavgifter. Justeringen beviljades inte heller för det indiska företaget, som inte kunde styrka att vissa importerade råvaror, i huvudsak zink, för vilka tull betalades vid importen, fysiskt ingick i sådana berörda produkter som såldes på den inhemska marknaden. (19) Det sydafrikanska företaget och ett polskt företag begärde en justering för skillnader i handelsled. Det sydafrikanska företaget grundade sitt krav på att dess försäljning på den inhemska marknaden gjordes direkt till oberoende kunder eller via fili- aler, medan exportförsäljningen gjordes till stora distributörer som sedan sålde produkten vidare. Vad beträffade försäljningen via filialer hävdade företaget att de funktioner som filialerna utövade var mera omfattande och att de priser som de tog ut högre än vad som var fallet när försäljningen skedde direkt från fabriken. Denna begäran godtogs inte, eftersom företaget inte kunde visa att det fanns konsekventa skillnader i de priser som till- lämpades på den inhemska marknaden vid försälj- ning till oberoende kunder respektive vid försälj- ning via filialer. (20) Ett av de polska företagen hävdade att dess export- försäljning till gemenskapen skedde till distribu- törer och grossister, vilka köpte stora kvantiteter, medan försäljningen på hemmamarknaden gjordes till distributörer och slutliga användare, vilka köpte små kvantiteter. Företaget kunde emellertid inte visa att det fanns olikheter i de funktioner som de påstått olika kategorierna kunder utövade, inte heller att det fanns några konsekventa och tydliga skillnader i pris i de olika handelsleden på den inhemska marknaden i exportlandet. Justeringen ansågs därför inte motiverad. (21) Ett av de indiska företagen hävdade att kommis- sionen vid beräkningen av kreditkostnader borde använda den faktiska betalningsdagen i stället för de betalningsvillkor som angavs på fakturan. Denna begäran avvisades, eftersom den faktiska betalnings- dagen inte ansågs vara en faktor som beaktades vid fastställandet av de priser som togs ut, utan i stället de betalningsvillkor som angavs på fakturan. (22) Det sydafrikanska företaget begärde en justering för valutaomräkning enligt artikel 2. 10 j i grundförord- ningen, med motivering att den sydafrikanska randen hade ökat i värde i förhållande till de euro- peiska valutorna under undersökningsperioden och att exportpriserna därför borde justeras. Denna begäran avvisades, eftersom växelkursfluktuatio- nerna inte uppvisade några varaktiga förändringar. inhemska (23) Det ovannämnda polska företaget begärde en justering av sitt normalvärde med hänsyn till att företagets försäljning huvudsakligen skedde från lager, vilket medförde kostnader för lagerfinansiering, medan företaget när det gällde exportmarknaden producerade beställning. Justeringen begärdes i enlighet med artikel 2. 10 k. Eftersom företaget skillnaden i finansieringskostnader påverkade prisernas jämför- barhet och i avsaknad av bevis för att kunderna till följd härav konsekvent betalade olika priser på den inhemska marknaden, kunde denna begäran inte tillmötesgås. inte visade att på 4. Dumpingsmarginaler a) Metod (24) Det vägda normalvärdet genomsnittliga per produkttyp jämfördes, i enlighet med artikel 2. 11 i grundförordningen, med det vägda genomsnittliga exportpriset från fabrik i samma handelsled. För länderna, med undantag av alla de berörda Sydkorea, dumpning att visade förekom. jämförelsen (25) För de icke samarbetsvilliga företag som berördes av förfarandet och som inte besvarade kommissio- nens frågeformulär, inte gav sig till känna eller inte tillhandahöll de nödvändiga uppgifterna under undersökningen fastställdes dumpningsmarginalen i enlighet med artikel 18. 1 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter. För att bedöma graden av samarbete i undersök- ningen jämfördes Eurostats uppgifter med de siffror beträffande exportvolymen till gemenskapen som de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna hade lämnat. Det kunde därvid konstateras att samar- betsgraden var hög för alla de länder som omfat- tades av undersökningen. Kommissionen ansåg det därför lämpligt att fastställa dumpningsmarginalen för de icke samarbetsvilliga företagen till den högsta eller enda dumpningsmarginal som fast- ställts för ett samarbetsvilligt företag i det berörda landet, eftersom det inte fanns någon anledning att anta att en icke samarbetsvillig exporterande tillver- kare skulle ha dumpat på en lägre nivå än den högsta nivå som konstaterats. 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/13 Detta tillvägagångssätt ansågs också nödvändigt för att undvika att premiera bristande samarbetsvilja och för att inte skapa möjlighet till kringgående. distributionsföretag/handelsföretag närstående, vilka hade importerat den berörda produkten till gemenskapen under den undersökta perioden från de länder som omfattades av undersökningen. b) Dumpningsmarginalernas nivå (26) De preliminärt fastställda dumpningsmarginalerna, utryckta i procent av importpriset cif gemen- skapens gräns, är följande: Kina: (27) Ungern: — Drótarú és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt: — Icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare: (28) Indien: — Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd: — Mohatta & Heckel: — Icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare: (29) Sydkorea: — Kiswire Ltd: — Manho Rope & Wire Ltd: — Chung Woo Rope Co. , Ltd: — Chun Kee Steel and Wire Rope Co. , Ltd: 74,8 % 33,9 % 33,9 % 39,8 % 40,2 % 40,2 % 1,2 % 0,1 % 0,2 % 0,4 % Dessa marginaler ligger under miniminivån. (30) Mexiko: — Camesa SA de CV: — Icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare: (31) Polen: — Drumet SA: — ”Linodrut”-koncernen: — Icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare: (32) Sydafrika: — Haggie Rand Limited: — Icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare: (33) Ukraina: 95,6 % 95,6 % 35,0 % 56,1 % 56,1 % 132 % 132 % 54,8 % D. GEMENSKAPSINDUSTRIN 1. Produktion i gemenskapen (34) Ett antal exporterande tillverkare hävdade att en av de klagande tillverkarna i gemenskapen i enlighet med artikel 4. 1a och 4. 2 i grundförordningen borde uteslutas vid definitionen av gemenskapsindustrin, eftersom företaget var en importör och en kedja av Det bör observeras att den klagande gemen- skapstillverkaren i fråga inte själv importerade produkten under den undersökta perioden. i koncernen Vad beträffar den import som genomfördes av handelsföretagen konstaterade kommissionen att den klagande gemenskapstillver- karen i fråga mycket riktigt ingick i en företags- grupp som bland annat innefattade en importör och ett antal distributionsföretag, och att dessa företag hade importerat stållinor från de berörda undersökningsperioden. Det länderna konstaterades också att koncernens struktur hade förändrats mellan 1994 och undersökningspe- rioden. Den klagande gemenskapstillverkaren i fråga, importören och distributionsföretagen hade emellertid under hela den undersökta perioden haft gemensamma ägarförhållanden och ansågs därför vara närstående företag. under arten av koncern- Kommissionen undersökte struktur och fann att det inte kunde uteslutas att det förekom viss kontroll mellan de närstående företagen, antingen direkt eller via det gemen- samma holdingbolaget. Kommissionen fastställde att den volym dumpad produkt som de närstående företagen hade importerat under undersökningspe- rioden motsvarade 2 % av förbrukningen i gemen- skapen, 6 % av den totala importen från tredje land och endast 11 % av den klagande gemenskapstill- verkarens tillverkningsvolym. Den klagande ge- menskapstillverkarens huvudsakliga verksamhet utgjordes därför av tillverkning av stållinor. trots den eventuella Vad beträffar den klagande gemenskapstillverka- rens kommersiella beteende på gemenskapsmark- naden konstaterade kommissionen att denna till- verkare, förekomsten av kontroll av det slag som avses ovan, var underkastad samma skadevållande verkningar av den dumpade importen som de andra klagande gemenskapstill- verkare som undersöktes i samband med förfa- randet. Det bör i detta avseende påpekas att företa- gets kommersiella beteende på gemenskapsmark- naden som en följd av importen i fråga inte skilde sig väsentligt från de andra klagande gemen- skapstillverkarnas. Kommissionen konstaterade att priserna på importen under undersökningsperioden med ursprung i de berörda länderna hade under- skridit den berörda klagande gemenskapstillverka- rens konsekvent och i betydande mån (ett vägt genomsnittligt underskridande på 75,8 % konstate- rades). Det ansågs därför att den klagande gemens- kapstillverkaren i fråga inte otillbörligt gynnades av den berörda importen och att han inte hade skyd- dats från dumpningens skadevållande verkningar. L 45/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 inte fanns Kommissionen ansåg därför att det inte beakta denna klagande något skäl gemenskapstillverkares beräk- ningen av den totala produktionen i gemenskapen. tillverkning för att vid i Importvolymerna (35) Kommissionen konstaterade att vissa klagande till- verkare i gemenskapen hade köpt stållinor under undersökningsperioden från olika källor utanför från de berörda gemenskapen, bland annat länderna. fråga motsvarade emellertid en försumbar del av den totala produk- tionen (mindre än 1 % av de klagande gemenskap- stållinor). stillverkarnas Kommissionen ansåg därför att dessa inköp låg i linje med normalt handelsbruk hos tillverkare som måste komplettera sitt eget produktsortiment med import var en mindre andel nödvändig för att kunna erbjuda ett fullt produkt- sortiment och för att kunna konkurrera på gemens- kapsmarknaden. import. Denna tillverkning totala av (36) På grundval av ovanstående ansåg kommissionen att produktionen i gemenskapen utgjordes av produktionen i alla företag som tillverkade stållinor i gemenskapen vid tidpunkten för undersökningen. Dessa företag kallas nedan ”gemenskapstillverkare”. 2. Gemenskapsindustrin (37) (38) Ett antal mindre tillverkare som stödde klagomålet besvarade inte kommissionens I enlighet med artikel 4. 1 definierades gemenskaps- industrin som de återstående samarbetsvilliga till- verkarna. frågeformulär. På denna grundval utgjorde följande tjugo klagande gemenskapstillverkare ”gemenskapsindustrin”, nämligen Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Tyskland), Bridon International Limited (Förenade kungariket), BTS Drahtseile GmbH (Tyskland), Cables Y Alambres Especiales Sa. (Spanien), Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Tyskland), Cordoaria Oliveira SA (Portugal), Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Tyskland), Holding Ficadi (Frankrike), Iscar Funi Metalliche (Italien), D. Koronakis SA (Grekland), Metalcalvi Wire Ropes (Italien), Midland Wire Cordage Co. , Ltd (Förenade kunga- riket), Randers Rebslageri (Danmark), Redaelli Tecnacordati SpA (Italien), Trefileurope (Frankrike), Trenzas Y Cables S. L. (Spanien), Vereinigte Draht- seilwerke GmbH (Tyskland), Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Österrike), Vornbäumen-Stahlseile GmbH och Wadra GmbH (bägge Tyskland). (39) Gemenskapsindustrin svarade för 97 % av den uppskattade totala produktionen i gemenskapen, och dess produktion utgjorde sålunda en betydande del av produktionen i gemenskapen i den mening som avses i artikel 5. 4 i grundförordningen. E. SKADA 1. Inledande anmärkningar (40) För att fastställa skada i detta förfarande analyserade kommissionen, som framhölls ovan, uppgifter avse- ende den undersökta perioden. När det gällde utvecklingen av skadeindikatorerna under den undersökta perioden bör emellertid noteras att kommissionen, för att kunna göra en jämförelse från år till år, använde uppgifterna för hela den femtonmånadersperiod som undersökningspe- rioden omfattade (1997 och tre månader under 1998) som grund för att extrapolera siffrorna till att avse en undersökningsperiod om tolv månader. 2. Inhämtande av uppgifter beträffande skada försäljning, (41) Kommissionen begärde in och erhöll uppgifter från gemenskapsindustrin beträffande produktion, lager kapacitet, kapacitetsutnyttjande, och sysselsättning (globala uppgifter). Med hänsyn till det stora antalet tillverkare som gemenskapsin- dustrin omfattade i enlighet med artikel 17 i grundförordningen, sina avgöranden beträffande övriga skadeindikatorer, dvs. priser, lönsamhet, produktionskostnader och investeringar på ett urval företag i gemenskapsin- dustrin (stickprovsbaserade uppgifter). grundade kommissionen, (42) Stickprovet valdes ut efter geografisk belägenhet och företagens storlek med hänsyn till tillverk- ningsvolym. Det innebar i detta fall att såväl stora som små företag ingick i stickprovet. Der bör också observeras att kommissionen tog med sex tillver- kare från sex medlemsstater i stickprovet. stickprovet Företagen i svarade för 61 % av gemenskapsindustrins tillverkning av den berörda produkten under undersökningsperioden. 3. Förbrukning i gemenskapen (43) Förbrukningen i gemenskapen grundades på svaren (gemenskapsindustrins försälj- på frågeformuläret ning), uppgifter från Eurostat (import) och klago- målet gemenskapstillverkares försäljning). (icke-klagande 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/15 På grundval av ovanstående ökade förbrukningen i gemenskapen något under perioden, från 141 000 ton 1994 til 147 500 ton under undersökningspe- rioden, vilket motsvarar en ökning med totalt 5 %. Det bör observeras att förbrukningen ökade mellan 1994 och 1995 (7 %), medan den minskade mellan 1995 och 1996 (7 %). Under 1997 ökade förbruk- ningen något jämfört med 1996. 4. Import till gemenskapen från de berörda länderna a) Import från Sydkorea alla händelser att utvecklingen av importen från Ungern motsvarade tendensen för importen från de berörda sammantaget. Kommissionen drog därför slutsatsen att verkan av importen från Ungern borde tas med i den sammanslagna bedömningen. länderna (48) En annan exporterande tillverkare hävdade att importen från Mexiko var minimal och att Mexiko därför inte borde omfattas av undersökningen, och att i alla händelser verkan av importen med ursprung i Mexiko inte skulle slås samman med verkan av importen av produkten från de andra berörda länderna. (44) Eftersom dumpingsmarginalerna för importen av stållinor från Sydkorea befanns ligga under mini- minivån, innefattar analysen av skada i det följande ingen bedömning verkningarna av importen från detta land. Vad beträffar importen från Mexiko drog kommis- sionen slutsatsen att importen inte var minimal (jfr uppgifterna ovan om importen från Mexiko), eftersom den motsvarade 3 % av förbrukningen i gemenskapen under undersökningsperioden. b) Import från Mexiko (45) De klagande gjorde gällande att Eurostats statistik beträffande importen från Mexiko visade väsentligt lägre siffror än de faktiska siffrorna för importen under den undersökta perioden. Det skäl som uppgavs var som stållinorna ståltråd och hänfördes till två KN-nummer som inte var de rätta. importerades att Kommissionen kontaktade tulltjänstemän i de berörda medlemsstaterna, vilka efter undersökning bekräftade att stållinor importerades enligt de KN- nummer som de klagande hade uppgivit. Kommis- sionen beslöt därför att i sina beräkningar ta med tillgängliga uppgifter från Eurostat för de två KN- nummer som hade använts för importen av stål- linor från Mexiko. c) Sammanslagen bedömning (46) Kommissionen undersökte om verkan av importen av stållinor med ursprung i Kina, Ungern, Indien, Mexiko, Polen, Sydafrika och Ukraina borde slås samman vid bedömningen, i enlighet med artikel 3. 4 i grundförordningen. (47) En av de exporterande tillverkarna invände mot att verkan av importen med ursprung i Ungern skulle slås samman vid bedömningen och gjorde gällande att utvecklingen av importen från Ungern volym- mässigt inte kunde jämföras med utvecklingen av importen med ursprung i de andra berörda länderna. Kommissionen undersökte dessa argument, men konstaterade att importen från Ungern hela tiden varit betydande och att den ökat från 1 407 ton 1994 till 2 121 ton under undersökningsperioden. Det bör påpekas att utvecklingen av importen från enskilda länder inte i sig är ett skäl för att inte göra en sammanslagen bedömning. Det konstaterades i (49) Såsom anges ovan varierade de dumpningsmargi- naler som konstaterats för alla de berörda länderna mellan 34 % och 132 %, vilket gör att de var högre än miniminivån. Importvolymerna från de berörda länderna var jämförbara både i absoluta och relativa termer. Dessutom var importvolymen från de sju berörda länderna inte att anse som försumbar. länderna, produktslag (50) När det gäller konkurrensvillkoren framkom det av undersökningen att stållinor importerade från de för jämförda berörda produktslag, hade samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper. Dessutom var dessa slag av stållinor utbytbara med andra produktslag som importerades från de berörda länderna och de som tillverkades i gemenskapen, och de salufördes i gemenskapen under samma period genom jämför- bara försäljningskanaler under liknande marknads- villkor. De importerade stållinorna kunde därför anses konkurrera sinsemellan och med de stållinor som tillverkades i gemenskapen. (51) Mot denna bakrund ansåg kommissionen att alla kriterier i artikel 3. 4 i grundförordningen var uppfyllda, dvs. dumpningsmarginalen för varje exportland var högre än miniminivån, importvo- lymen från varje land var inte försumbar och konkurrensvillkoren var jämförbara mellan de importerade produkterna samt mellan de importe- rade produkterna och de likadana gemenskapspro- dukterna. Därför undersöktes den sammanslagna importen från de sju berörda länderna. d) Den dumpade importens volym och marknads- andel (52) Den dumpade importen till gemenskapen med ursprung i de berörda länderna ökade från 17 429 ton år 1994 till 33 668 ton under undersökningspe- rioden, vilket motsvarar en total ökning på 93 %. L 45/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 (53) Dessa länders marknadsandel ökade från 12 % år 1994 till 23 % under undersökningsperioden, vilket innebär en ökning med 11 procentenheter under den undersökta perioden. Under undersök- ningsperioden varierade marknadsandelen för vart och ett av de berörda länderna mellan 1,4 % och 7,8 %. e) Priser för den dumpade importen (54) Analysen av prisunderskridandet gjordes för varje slag av stållina. För var och en av dessa produktslag jämförde kommissionen de exporterande tillver- karnas och den klagande gemenskapstillverkarens vägda genomsnittliga försäljningspriser, utan avdrag och skatter, beräknade på grundval av försäljning till första oberoende kund. De klagande gemens- försäljningspris genomsnittliga kapstillverkarnas viktades i förhållande till försäljningsvolymen för varje slag av stållina. Dessa priser jämfördes sedan med motsvarande priser för varje berörd exporte- rande tillverkare på grundval av deras återförsälj- ningspriser i gemenskapen, vägda i förhållande till försäljningsvolym. (55) (56) För att nå fram till ett handelsled som är jämförbart med de klagande gemenskapstillverkarnas försälj- ning justerades importpriserna från de berörda länderna för att ta hänsyn till hanteringskostnader och den tull som skall betalas. Justeringen skedde på grundval av uppgifter som lämnats av importö- rerna. följd av denna Till jämförelse konstaterades följande vägda genomsnittliga prisunderskridande, av gemenskapstillverkarnas uttryckt priser: i procent — Kina: 60,1 % — Ungern: 47,3 % — Indien: Från 40,1 % till 41,2 % — Mexiko: 31,9 % — Polen: Från 38,7 % till 43,7 % — Sydafrika: 21,6 % — Ukraina: 54,0 % (57) Det är att märka att priserna på importen från de berörda länderna genomgående låg väsentligt under gemenskapsindustrins priser under perioden 1994 till undersökningsperioden. till 145 192 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en total ökning på mindre än 1 %. (59) Gemenskapsindustrins kapacitet ökade med 11 %. När det gäller kapacitetsökningen är det att märka att maskiner för tillverkning av tågvirke har en lång faktisk livslängd (mer än 20 år i vissa fall) och följaktligen konstaterades att det oundvikligen uppstår en kapacitetsökning när gamla maskiner ersätts med nya eftersom moderna maskiner är effektivare. De betydande investeringarna under 1995 hänför sig till största delen till en gemen- skapstillverkare som bytte ut föråldrade maskiner. Under samma period minskade kapacitetsutnytt- jandet, från 64 % år 1994 till 58 % under under- sökningsperioden. b) Lager (60) Gemenskapsindustrins lager ökade väsentligt under perioden, från 30 607 ton år 1994 till 39 780 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en ökning på 30 %. Lagren ökade särskilt mellan 1994 och 1995 (24 %). c) Försäljningsvolym och marknadsandel (61) Gemenskapsindustrins försäljning på gemenskaps- marknaden minskade från 106 042 ton år 1994 till 96 776 ton under undersökningsperioden, vilket innebär en minskning på 9 266 ton (9 %). (62) En jämförelse mellan försäljningsvolymens och konsumtionens utveckling visar att gemenskapsin- dustrins marknadsandel minskade under den undersökta perioden. Gemenskapsindustrins mark- nadsandel minskade från 75 % år 1994 till 66 % under undersökingsperioden, vilket motsvarar en förlust på nio procentenheter under den undersökta perioden. d) Priser (63) Det vägda genomsnittliga försäljningspriset för stållinor som såldes av gemenskapsindustrin på gemenskapsmarknaden liten sammanlagd ökning mellan 1994 och undersök- ningsperioden (från 1,34 till 1,46 ecu per kilogram). uppvisade en Det är att märka att priserna på den berörda importen hela tiden låg väsentligt under gemens- kapsindustrins priser. 5. Gemenskapsindustrins situation e) Lönsamhet a) Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnytt- jande (58) Gemenskapsindustrins tillverkningsvolym av den berörda produkten var konstant under den under- sökta perioden och ökade från 144 484 ton år 1994 (64) Det är att märka att uppgifter rörande lönsamheten för stållinor inte fanns tillgängliga för alla de företag som ingick i stickprovet (i vissa företags kostnadsredovisning särredovisades inte stållinor). Följaktligen använde kommissionen i enlighet med artikel 3. 8 i grundförordningen uppgifter om lön- för att samheten i närmast tillgängliga sektor 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/17 bedöma gemenskapsindustrins situation. Företa- gens totala lönsamhet ansågs vara representativ för stållinor eftersom stållinor svarar för en väsentlig andel av alla de berörda företagens totala omsätt- ning. Den genomsnittliga lönsamheten för de klagande gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet minskade från +1,3 % år 1994 till –0,6 % år 1997. Av undersökningen framgick det att trots en smärre ökning av de genomsnittliga försäljningspri- serna och tillverkningsvolymen hade gemenskaps- industrins försäljning, och därmed även dess mark- nadsandel, minskat (med 9 % respektive 9 procent- enheter). f) Investeringar (65) Investeringarna ökade sammanlagt med 24 %, från 7 094 000 ecu år 1994 till 8 826 000 ecu under undersökningsperioden. avsåg i allmänhet utbyte av maskiner. Investeringarna g) Sysselsättning (66) Antalet sysselsatta i gemenskapsindustrin minskade under den undersökta perioden, från 2 710 anställda år 1994 till 2 559 anställda under under- sökningsperioden (motsvarande en minskning med 6 %). h) Produktivitet (67) Produktiviteten (tillverkningsvolym per anställd) i gemenskapsindustrin ökade under den undersökta perioden (mellan 1994 och undersökningsperioden konstaterades en ökning på 6 %). 6. Slutsats om skada (68) Kommissionen drog slutsatsen att importen med ursprung i de berörda länderna medfört ett bety- dande pristryck för gemenskapsindustrin under den undersökta perioden. Det konstaterades att denna import, som infördes i allt större mängder till gemenskapsmarknaden, underskred gemenskapsindustrins priser under undersöknings- perioden. Gemenskapsindustrins marknadsandel minskade väsentligt vid en tidpunkt när konsum- tionen på marknaden hade ökat något ( en ökning på 5 %). Det är att märka att även om tillverk- ningen var stabil så minskade försäljningen under hela perioden och lagren ökade fortlöpande i väsentlig omfattning. väsentligt Dessutom försämrades gemenskapsindustrins ekonomiska situation under perioden, från en vinst på 1,3 % år 1994 till en förlust år 1997 (–0,6 %). Till följd av dessa upplysningar drog kommissionen den preliminära slutsatsen att gemenskapsindustrin vållats väsentlig skada i enlighet med artikel 3. 2 i grundförordningen. F. ORSAKSSAMBAND (69) Kommissionen undersökte om den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin hade orsa- kats av den dumpade importen från Indien, Kina, Mexiko, Polen, Sydafrika, Ukraina och Ungern och den undersökte även andra faktorer i syfte att säker- ställa att den skada som vållats av dessa faktorer inte tillskrevs den dumpade importen i enlighet med artikel 3. 7 i grundförordningen. a) Den dumpade importens verkningar (70) Det finns ett klart samband mellan det väsentliga prisunderskridandet och den ökade volym och för den dumpade importen som marknadsandel konstaterats för den undersökta perioden å ena sidan, och den försämrade situationen för gemen- skapsindustrin å andra sidan. Detta framgår särskilt av den minskade marknadsandelen och lönsam- heten för gemenskapsindustrin under den under- sökta perioden. till När det gäller marknadsandelar är det att märka att undersökningsperioden ökade från 1994 importen från de berörda länderna i snabbare takt än konsumtionen (en sammanlagd ökning på 93 %). Detta motsvarar en sammanlagd ökning av dessa länders marknadsandelar med 11 procenten- heter, under det att gemenskapstillverkarnas mark- nadsandelar minskade med 9 procentenheter. Den betydande importökningen mellan 1994 och 1995 (en ökning på 73 %) sammanföll med en minsk- ning av gemenskapsindustrins marknadsandelar (10 procentenheter) under samma period. Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att minskningen av gemenskapsindustrins marknads- andelar sammanfaller med ökningen av de berörda ländernas marknadsandelar. (71) Dessutom försämrades gemenskapsindustrins ekonomiska situation betydligt under den under- sökta perioden, från vinst till en förlustsituation, samtidigt som efterfrågan på marknaden ökade under hela den undersökta perioden. Gemenskaps- försämrades industrins särskilt mellan 1994 och 1995 (från +1,3 % till –0,3 %), vilket var en period då den förlorade en stor marknadsandel (10 procentenheter). ekonomiska situation L 45/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 (72) När det gäller försäljningspriser är det att märka att gemenskapsindustrin ökade sina priser under perioden 1994 – 1995. Denna ökning sammanföll med en ökning av råvarupriserna. På grund av det pristryck som orsakats av en betydande ökning av lågprisimporten 1995 (+73 %), vilken skedde till priser som väsentligt underskred gemenskapsin- dustrins priser, kunde inte gemenskapsindustrin täcka sina kostnader trots prisökningen. I ett försök att återta sin marknadsställning under 1996 sänkte gemenskapsindustrin sina priser och den återtog på så sätt en del av sin förlorade mark- nadsandel. Lönsamheten försämrades emellertid ytterligare. Gemenskapsindustrin kunde hålla sin ställning på marknaden 1997 genom att öka produktiviteten och att höja priserna, men dess ekonomiska ställning förblev emellertid negativ (–0,6 %). Sydkorea (76) Importen från Sydkorea undersöktes i samband med denna undersökning och minimala dump- konstaterades. Kommissionen ningsmarginaler undersökte importvolymen under den undersökta perioden och konstaterade att den hade varit stabil. Priserna på importen från Sydkorea konstaterades vara jämförbara med gemenskapsindustrins priser och följaktligen kunde den skada som vållats gemenskapsindustrin inte tillskrivas importen med ursprung i Sydkorea. Tjeckien (77) Trots att enhetspriset för importen med ursprung i Tjeckien var lägre än för gemenskapsindustrin under undersökningsperioden minskade i volym importen från Tjeckien under perioden. b) Verkningar av andra faktorer Rumänien faktorer än den dumpade (73) Kommissionen undersökte om den skada som vållats gemenskapsindustrin kunde ha orsakats av andra importen. Kommissionen såg särskilt till hur konsumtionen hade utvecklats, hur importen från andra tredje länder hade utvecklats och vilken inverkan den hade haft, vilka verkningar de ökade råvarupriserna hade haft och om den skada som vållats kunde ha berott på import av gemenskapsindustrin. i) K o n s u m t i o n (74) Kommissionen prövade om konsumtionsutveck- lingen hade någon inverkan på gemenskapsindust- rins situation. Det är att märka att även om konsumtionen minskade mellan 1995 och 1996 (8 %) så ökade den sammanlagda konsumtionen under den undersökta perioden med 5 %. Det är därför skadan kan tillskrivas konsumtionsutvecklingen. troligt inte att (78) Även om importen från Rumänien ökade väsentligt låg den i början av den undersökta perioden på en extremt låg nivå (endast 217 ton år 1994) och den låg fortfarande på en mycket låg nivå i slutet av perioden (0,9 % under undersökningsperioden). Ryssland (79) Trots att importen från Ryssland varierade under den undersökta perioden hade Ryssland endast en marknadsandel på 0,3 % under undersökningspe- rioden. Turkiet (80) Det framgick av undersökningen att trots att importen från Turkiet hade ökat under perioden, vilket hade medfört en ökad marknadsandel (1,7 % under undersökningsperioden), var enhetspriserna väsentligt högre än för de länder som berördes av undersökningen, för vilka dumpnings- och skade- marginaler har fastställts. ii) I m p o r t f r å n a n d r a t r e d j e l ä n d e r (75) När det gäller importen från andra tredje länder som inte berörs förfarandet, konstaterade av kommissionen att även om denna import utgjorde en väsentlig del av gemenskapsmarknaden (9 % den undersökningsperioden), minskade under under den undersökta perioden, från 10 % år 1994 till 9 % under undersökningsperioden. I detta sammanhang undersökte kommissionen på grundval av Eurostats statistik särskilt utvecklingen av volymer och priser för importen från Sydkorea och utvecklingen av importen från Rumänien, Ryssland, Tjeckien och Turkiet. Slutsats (81) Kommissionen ansåg att importen från dessa tredje länder, vilka inte omfattades av förfarandet, kan ha bidragit till den skada som vållats, särskilt importen från Tjeckien och Turkiet. Det konstaterades emel- lertid att detta taget för sig inte var tillräckligt för att bryta det orsakssamband som fastställts mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin, särskilt med hänsyn till dessa tredje länders marknadsandel och utvecklingen av denna marknadsandel under den undersökta perioden (från 5,9 % år 1994 till 6,7 % under undersökningsperioden). 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/19 Andra tredje länder (82) Kommissionen konstaterade att den totala mark- nadsandelen för andra tredje länder minskade under den undersökta perioden (från 4 % år 1994 till 2,7 % under undersökningsperioden) och att priserna för denna import var markant högre än för den dumpade importen. sig inte hade brutit orsakssambandet mellan den import som omfattades av undersökningen och den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin. Mot denna bakgrund drog kommissionen slut- satsen att den sammanslagna importen från de sju berörda länderna hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. iii) R å v a r o r (83) Kommissionen övervägde även om den skada som vållats gemenskapsindustrin kunde ha orsakats av ökade råvarukostnader under den undersökta perioden. Kommissionen ansåg att med hänsyn till att stål- linor endast i begränsad utsträckning är utbytbara mot andra produkter, borde det ha varit möjligt för gemenskapsindustrin att föra vidare ökningar av råvarukostnaderna. I detta hänseende konstaterade kommissionen att gemenskapsindustrins prisök- följd av ökningen av ningar år 1994/1995 till lågprisimport var otillräckliga för att täcka de ökade råvarukostnaderna. iv) S k a d a s o m v å l l a t s a v g e m e n s k a p s - i n d u s t r i n s e g e n i m p o r t (84) Ett antal exportörer hävdade att gemenskapsin- dustrin hade vållat skada genom sin egen import under den undersökta perioden av den berörda produkten från de länder som omfattades av under- sökningen. (87) i avsnittet om definition av Såsom förklarats produktion i gemenskapen konstaterade kommis- sionen att dessa inköp i allmänhet motsvarade normalt handelsbruk för tillverkare som måste komplettera sitt eget sortiment med en liten andel import. Denna import var nödvändig för att kunna erbjuda ett fullständigt sortiment och konkurrera på gemenskapsmarknaden. När det gäller en klagande gemenskapstillverkares förhållande till en importör och vissa distributörer, vilket undersöktes särskilt, drogs slutsatsen att detta företag inte hade betett sig annorlunda än några andra undersökta gemenskapstillverkare. Följaktligen kan verkning- arna inte tillskrivas av dessa gemenskapstillverkaren. företags import Kommissionen drog följaktligen slutsatsen att gemenskapsindustrins egen import av stållinor inte hade vållat skada. c) Slutsatser om orsakssamband (85) Även om det inte kan uteslutas att en del av importen från andra tredje länder kan ha bidragit till den skada som vållats gemenskapsindustrin, framgick det av undersökningen att dessa faktorer i G. GEMENSKAPENS INTRESSE 1. Inledande anmärkningar (86) Kommissionen undersökte inledningsvis på grundval av de upplysningar som lämnats om det trots slutsatserna om dumpning och skada fanns tvingande omständigheter som skulle leda till slut- satsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att vidta åtgärder i detta fall. I detta syfte har kommissionen beaktat verkning- arna för alla parter som berörs av förfarandet av att införa eller inte införa åtgärder. 2. Inhämtande av uppgifter rörande gemen- skapens intresse För att kunna bedöma verkningarna av att införa åtgärder begärde kommissionen upplysningar från alla kända berörda parter, inbegripet parter i tidi- gare led i produktionskedjan, de klagande gemen- skapstillverkarna, importörer/grossister och använ- dare. Det bör noteras att inga svar inkom från användarindustrin. På grundval av upplysningarna från de samarbetsvilliga parterna drog kommis- sionen följande slutsatser. 3. Verkningarna för företag i tidigare led i produktionskedjan (88) Den främsta råvaran i tillverkningen av stållinor är ståltråd för industriellt bruk, särskilt ståltråd med hög kolhalt, som kan vara galvaniserad eller på annat sätt överdragen. Det bör noteras att andra viktiga råvaror används vid tillverkningen av stål- samt linor, bland annat trummor och spolar. Den ståltråd som används av gemenskapstillverkarna är till största delen till- verkad av de största ståltillverkarna i Europa. Det finns ett flertal olika slags ståltråd av skiftande kvalitet och diameter som kan användas i denna typ av produktion, och ståltrådstillverkarna i gemenskapen framställer alla de typer som behövs för tillverkning av stållina. syntetiska fibrer, fett L 45/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 (89) Två företag som framställer råvarorna i fråga var samarbetsvilliga i kommissionens undersökning. Dessa två företag sysselsatte tillsammans cirka 1 417 personer under 1997. Deras sammanlagda omsättning 1997 var 312 miljoner ecu, varav 54 miljoner ecu hänförde sig till råvarorna i fråga (motsvarande cirka 17 % av den sammanlagda omsättningen). Företagens lönsamhet 1997 var cirka 5 %. 4. Verkningar för gemenskapsindustrin a) Gemenskapsindustrins art och struktur (90) Gemenskapsindustrin består av små och medelstora (Danmark, företag belägna i nio medlemsstater Frankrike, Förenade kungariket, Grekland, Italien, Portugal, Spanien, Tyskland och Österrike). Till- verkningen av stållinor är kapitalintensiv och det krävs omfattande forskning och utveckling för att förbättra produktsortimentet, kunna fortsätta att särskilt vad gäller de speciella som används för särskilda projekt (se nedan). Stållinor bearbetas ofta ytterligare av gemenskapstillverkarna eller dem närstående företag (genom att skäras, splitsas, genom anslutningar eller genom att omvandlas till andra artiklar såsom slingor mm. ). Det är klart att negativa konsekvenser för stålline- industrin skulle ha en stor effekt på denna verk- samhet. stållinor (91) (92) Tillverkningen i gemenskapen sysselsätter totalt cirka 2 600 personer (uppgifterna avser undersök- ningsperioden). Förutom standardstållinor tillverkar gemenskapsin- dustrin en rad särskilda stållinor på projektbasis, till exempel stållinor som används vid byggandet av hängbroar eller hängande tak. Denna projektbase- rade tillverkning gäller oftast en bestämd mängd och en bestämd tid (dvs. den volym som behövs för ett projekt och den tid som projektet pågår). Det bör uppmärksammas att projektbaserad tillverkning med tiden har blivit en viktig inkomstkälla för gemenskapsindustrin. Projektbeställningar förut- sätter ofta nära tekniskt samarbete med kunden (ofta krävs avancerad teknik och utrustning) och tilläggstjänster (inte bara installeringen av stållin- orna utan också på sikt reparationer och underhåll), och det bör i sammanhanget uppmärksammas att gemenskapsindustrin är den främsta leverantören på gemenskapsmarknaden av stållinor för särskilda projekt. (93) Det konstaterades att stållinor för särskilda projekt kan tillverkas med samma maskiner och samma arbetskraft som standardstållinor av motsvarande dimensioner och att tillverkningen av stållinor för särskilda projekt därför i hög grad är beroende av tillverkningen av standardstållinor, till exempel vad (94) (95) gäller möjligheterna att sprida tillverkningsomkost- naderna. b) Gemenskapsindustrins överlevnadsförmåga för Läget stållineindustrin i gemenskapen har försämrats under det senaste årtiondet, främst på grund av nedläggningar i användarindustrin (till exempel gruvbranschen) och minskningar av fiske- flottornas storlek till följd av införande av kvoter. Som en följd har gemenskapsindustrin tvingats genomföra och Industrin konsoliderades konsolideringsåtgärder. och stod inför en ökande efterfrågan under den tid som undersökningen omfattade (se vidare skäl 43). omstrukturerings- omfattande Trots detta övergick gemenskapsindustrin under den undersökta perioden från att gå med vinst till att gå med förlust. Den största vinstminskningen inträffade 1995, vid en tidpunkt då importerade produkter från de berörda länderna kom in på gemenskapsmarknaden i stora mängder. Gemen- skapsindustrin kunde dessutom, med hänsyn till de låga priserna på den dumpade importen, inte öka sina priser i takt med kostnadsökningarna och drabbades på så sätt såväl av importens volym som av dess låga värde. (96) Kommissionen ansåg att gemenskapsindustrin, med hänsyn till den föregående omstruktureringen skulle kunna vara och produktivitetsökningen, strukturellt livskraftig under förutsättning att rätt- visa konkurrensförhållanden kunde återupprättas på gemenskapsmarknaden. c) Följderna av att införa eller inte införa åtgärder (97) Priserna på stållinor på gemenskapsmarknaden förväntas stiga om antidumpningsåtgärder införs. Denna prisökning skulle göra det möjligt för gemenskapsindustrin att åter bli lönsam och i viss utsträckning öka sin försäljningsvolym. stängas på kort (98) Om åtgärder inte införs kommer sannolikt den negativa utvecklingen inom gemenskapsindustrin att fortsätta, vilket på lång sikt skulle leda till nedläggning av företag. Det konstaterades att det i gemenskapsindustrin finns ett antal tillverknings- anläggningar som är mycket nära att gå med förlust. Dessa anläggningar skulle med all sanno- likhet sikt med omedelbara förluster av arbetstillfällen som följd. Det är särskilt sannolikt att gemenskapsindustrin kommer att förlora och den ekonomiska situationen väntas försämras ytterli- gare. Som förklaras ovan skulle en fortsatt negativ utveckling inte endast påverka tillverkningen av standardstållinor utan också tillverkningen av stål- linor för särskilda projekt, vilka inte exporteras i någon betydande mängd av de berörda länderna. ytterligare marknadsandelar, 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/21 (99) Sammanfattningsvis antidumpningsåt- förväntas gärder möjliggöra för gemenskapsindustrin att åter- hämta sig från den skada den lidit. Det anses därför ligga i gemenskapsindustrins intresse att antidump- ningsåtgärder införs. 5. Verkningar för importörer och grossister (100) Fyra importörer/grossister i gemenskapen som inte var exportörer närstående var samarbetsvilliga i undersökningen. De gjorde gällande att införandet av antidumpningsåtgärder i detta förfarande skulle ha skadliga verkningar för importörer/grossister i gemenskapen vilka handlade med den berörda produkten. (101) För två av de icke närstående importörerna fram- gick av undersökningen att handeln med stållinor utgjorde en betydande del av deras verksamhet mätt såväl i omsättning (mellan 40 % och 80 %) som i andel av vinsten (den sammanlagda vinsten låg mellan 3 % och 18 %). Det bör dock noteras att samtliga importörer/grossister (med undantag av en) också handlade med andra produkter inbegripet fiberrep, tråd, kabel, kedja, järnvaror och anslut- ningar. En betydande del av verksamheten är att bearbeta stållinor (dvs. genom att skära eller splitsa dem eller genom att omvandla dem till andra såsom slingor mm. ). Det konstaterades artiklar också att importörerna/grossisterna handlade med stållinor framställda i gemenskapen. (102) Införandet av åtgärder skulle sannolikt påverka importörerna/grossisterna, men kommissionen drog slutsatsen att följderna av att införa åtgärder i detta förfarande inte skulle bli betydande, med hänsyn till den del av deras affärsverksamhet som går ut på att bearbeta stållinor, den omfattande handeln med andra produkter och det förhållande att de också handlar med gemenskapstillverkade produkter. 6. Verkningar för användarna (103) Stållinor har en mängd användningsområden och därför berörs ett stort antal användarindustrier av detta förfarande. Kommissionen konstaterade att främst används för allmänna ändamål, stållinor fiskeri, sjöfart/skeppsfart, olje- och gasindustri, gruvdrift (brytning i schakt eller dagbrott), linbane- transport (inbegripet skidliftar och linbanor), väg- torn, och vattenbyggnadsverksamhet stadgade master, täckta takstrukturer), byggnadsin- dustri (kranar) och hissar (uppräkningen är inte uttömmande). (hängbroar, (104) Kommissionens analys återspeglar det stora antal användarindustrier som berörs och de många olika tillämpningarna inom varje sektor. På grundval av tillgängliga uppgifter konstaterade kommissionen att de sammanlagda kostnaderna för användarin- dustrin uppgick till mellan 50 000 ecu och 18 miljoner ecu, vilket visar de betydande storleksskill- naderna mellan de berörda företagen. Vidare låg den berörda produktens andel av företagens kost- nader mellan 0,01 % och som högst endast 3 %, vilket visar att stållinor inte är av stor betydelse för dessa företag. (105) Vid undersökningen av åtgärdernas eventuella verk- ningar för användarna drog kommissionen slut- satsen att en ökning av användarnas kostnader för stållinor sannolikt, med tanke på att kostnaden för stållinor utgjorde en försumbar del av användarin- dustrins kostnader, inte skulle få några större konsekvenser för användarna. Det bör dessutom noteras att ett antal alternativa försörjningskällor för stållinor vilka inte omfattas av antidumpningsåt- gärder kommer att förbli tillgängliga för de berörda användarna. 7. Slutsats rörande Gemenskapens intresse (106) Med hänsyn till den takt i vilken importen från de berörda länderna ökade under den undersökta perioden och att exportörerna på gemenskapsmark- naden systematiskt och i betydande omfattning underskred gemenskapsindustrins priser, är det sannolikt att denna utveckling kommer att fortsätta om åtgärder inte vidtas och förvärra den skada som åsamkats de klagande gemenskapstillverkarna. (107) Följderna av att åtgärder införs kan förväntas hjälpa gemenskapsindustrin att öka sin lönsamhet, vilket i sin tur skulle ha gynnsamma effekter för konkur- rensförhållandena på gemenskapsmarknaden och innebära att risken för nedläggningar och därav följande förlust av sysselsättningstillfällen skulle minska. Kommissionen har särskilt beaktat att gemenskapsindustrin kan tvingas lägga ned ett antal produktionsanläggningar om inte de exporte- rande tillverkarnas illojala handelsmetoder korri- geras; användarindustrins fördel på medellång sikt av leveranser till lägre pris kan då komma att försvinna. (108) För användarindustrierna skulle eventuella prisök- ningar endast få marginella konsekvenser. (109) Kommissionen har under dessa omständigheter dragit slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte införa antidumpningsåtgärder. L 45/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 H. PROVISORISKA ÅTGÄRDER två länder sattes därför till samma nivå som skade- marginalen. 1. Nivå för undanröjande av skada (110) Eftersom det har fastställts att den dumpade importen i fråga har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada och att det inte finns några tving- ande skäl att avstå från att vidta antidumpningsåt- gärder, antidumpningsåtgärder införas på en nivå som är tillräcklig för att undan- röja den skada som denna import orsakat, utan att de dumpningsmarginaler som konstaterats över- skrids. eventuella bör av sådan skada Undanröjandet att industrin försätts i ett läge i vilket priserna på den importerade produkten med ursprung i de berörda länderna ökas till en icke skadevållande nivå. förutsätter Vid beräkningen av den nödvändiga prisökningen, dvs. skademarginalen, ansåg kommissionen att priserna på den dumpade importen måste jämföras med gemenskapsindustrins försäljningspriser, med tillägg av den vinst som industrin skulle kunna förväntas göra i avsaknad av skadevållande dump- ning från de länder som omfattades av undersök- ningen. ledet cif gemenskapens gräns, På denna grundval jämfördes, avseende undersök- ningsgruppen, de genomsnittliga exportpriserna justerade med (i hänsyn till erlagda tullar och hanteringskostnader) för de produkttyper som använts vid fastställandet av prisunderskridandet med de faktiska vägda genomsnittliga försäljningspriser som togs ut av de klagande gemenskapstillverkarna i stickprovet plus en vinstmarginal på 5 % för att täcka den uteblivna vinsten. Vid den preliminära fastställelsen ansågs detta vara den lägsta vinstmarginal som krävs för att denna sektor skall bli ekonomiskt livskraftig. 2. Preliminära tullar (111) Enligt artikel 7. 2 i grundförordningen skall den preliminära antidumpningstullen motsvara den fastställda dumpningsmarginalen eller det belopp som krävs för att undanröja skadan, beroende på vilket som är lägst. För alla företag i Kina, Ungern, Indien, Polen och Ukraina var skademarginalerna i samtliga fall högre än dumpningsmarginalerna. Följaktligen baserades de preliminära tullarna för företagen i de ovan- nämnda länderna på de dumpningsmarginaler som fastställts. För de mexikanska och sydafrikanska företagen var skademarginalerna lägre än dumpningsmargina- lerna. De preliminära tullarna för företagen i dessa 3. Åtaganden (112) De exporterande tillverkarna i Ungern och Polen har gjort prisåtaganden i enlighet med artikel 8. 1 i grundförordningen. Kommissionen att åtagandena från de exporterande tillverkarna kan godtas. anser Godtagandet av prisåtagandena bör förenas med villkoret att en giltig åtagandefaktura i vilken till- verkaren tydligt anges och som innehåller de uppgifter som anges i bilagan skall uppvisas för medlemsstaternas tullmyndigheter. Om en sådan antidumpningstull inte uppvisas faktura betalas enligt tillämplig tullsats. skall (113) Vid överträdelse eller återtagande av ett åtagande kan en antidumpningstull införas i enlighet med artiklarna 8. 9 och 10 i grundförordningen. (114) Vidare bör noteras att undersökningen av dump- ning, skada och gemenskapens intresse kommer att fullföljas i enlighet med artikel 8. 6 i grundförord- ningen utan hinder av att åtaganden godtagits under pågående undersökning. I. SLUTBESTÄMMELSER (115) Av administrativa skäl bör en period fastställas inom vilken de berörda parterna kan lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. Det bör också påpekas att alla avgöranden i denna förordning är preliminära och kan komma att omprövas vid fastställandet av slutgiltiga åtgärder som kommissionen kan komma att föreslå. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 En preliminär anditumpningstull skall införas på 1. import av linor och kablar av stål, inbegripet slutet tågvirke, med undantag av linor och kablar av rostfritt stål, med ett största tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar, som klassificeras enligt KN-nummer ex 7312 10 82 (Taric-nummer 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (Taric-nummer 7312 10 84*10), ex 7312 10 86 (Taric- nummer 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (Taric-nummer 7312 10 88*10) (Taric-nummer 7312 10 99*10), med ursprung i Kina, Ungern, Indien, Mexiko, Polen, Sydafrika och Ukraina. 7312 10 99 och ex 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/23 2. Följande preliminära antidumpningstullar skall tillämpas på nettopriset fritt gemen- skapens gräns, före tull, vid import av berörda produkter som tillverkas av de nedan angivna företagen: Land Företag Kina Alla företag Tullsats (i %) Taric tilläggs- nummer 74,8 — Ungern Alla företag 33,9 8900 Indien Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Alla andra företag Mexiko Alla företag Polen Drumet Alla andra företag Sydafrika Alla företag Ukraina Alla företag 39,8 40,2 56,4 35,0 56,1 33,9 54,8 8613 8900 — 8614 8900 — — 3. Trots vad som sägs i punkt 1 skall den preliminära tullen inte tillämpas på import av berörda produkter som av de företag som anges i artikel 2. 3 tillverkas och exporteras och faktureras direkt till ett importerande företag i gemenskapen i enlighet med artikel 2. 2. 4. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas. 5. Övergång till fri omsättning i gemenskapen av den produkt som avses i punkt 1 skall förutsätta att det ställs en säkerhet som motsvarar den preliminära tullens belopp. Artikel 2 1. De åtaganden som gjorts av de företag som förtecknas i punkt 3 i samband med antidumpningsförfarandet rörande linor och kablar av stål, inbegripet slutet tågvirke, med undantag av linor och kablar av rostfritt stål, med ett största tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7312 10 82 (Taric-nummer ex 7312 10 84 7312 10 86 (Taric-nummer 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (Taric-nummer 7312 10 88*10) och ex 7312 10 99 (Taric-nummer 7312 10 99*10), med ursprung i Kina, Ungern, Indien, Mexiko, Polen, Sydafrika och Ukraina, skall godtas. (Taric-nummer 7312 10 84*10), 7312 10 82*10), ex 2. När deklarationen för övergång till fri omsåttning med stöd av ett åtagande uppvisas skall tullbefrielsen gälla endast om en giltig åtagandefaktura utfärdad av något av de företag som anges i punkt 3 uppvisas för den behöriga tullmyndigheten i medlemsstaten. De viktigaste uppgifterna som skall anges i åtagandefakturan framgår av bilagan. L 45/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 2. 1999 Import som åtföljs av en åtagandefaktura skall deklareras enligt följande Taric-tilläggs- 3. nummer: Land Företag Ungern Polen Drótarú és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt Drumet SA Slaskie Zaklady Lin i Drutu ”Linodrut” Spólka Akcyjna Fabryka Lin i Drutów ”Linodrut” Zabrze Spólka z organic- zona odpowiedzialnoscia Taric- tilläggs- nummer 8616 8617 Fabryka Lin i Drutów ”Falind” Spólka z organiczona odpo- wiedzialnoscia 8619 Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu ”Linodrut” Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu ”Linodrut Linmet” Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia Artikel 3 1. I enlighet med artikel 20. 1 i förordning (EG) nr 384/96 och utan att det skall påverka tillämpningen av artiklarna 20. 2 och 20. 3 i den förordningen kan berörda parter inom en månad från ikraftträdandet av denna förordning skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda muntligen av kommissionen. 2. I enlighet med artikel 21. 4 i förordning (EG) nr 384/96 får de parter som givit sig till känna inom den frist som anges i tillkännagivandet om inledande av förfarandet yttra sig om tillämpningen av denna förordning inom en månad från dess ikraftträdande. Artikel 4 Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemen- skapernas officiella tidning. Artikel 1 i denna förordning skall vara tillämplig i sex månader. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 18 februari 1999. På kommissionens vägnar Leon BRITTAN Vice ordförande 19. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 45/25 BILAGA Den åtagandefaktura som avses i artikel 2. 2 skall innehålla följande uppgifter: 1. Produktnummer (PRC) (enligt den berörda exporterande tillverkarens åtagande), inbegripet typ, antal kardeler, antal trådar per kardel samt KN-nummer. 2. En exakt beskrivning av varan med bland annat följande uppgifter: — Det av företaget använda produktnumret (CPC). — KN-nummer. — Det Taric-tilläggsnummer enligt vilket de fakturerade varorna kan deklareras vid gemenskapens gräns (enligt förordningen). — Kvantitet (i kilo). — Tillämpligt minimipris. 3. Beskrivning av försäljningsvillkoren med bland annat följande uppgifter: — Pris per kilo. — Betalningsvillkor. — Leveransvillkor. — Sammanlagda rabatter och avdrag. 4. Namnet på den importör till vilken företaget direkt har utställt fakturan. 5. Namnet på den företrädare för företaget som har utställt åtagandefakturan samt följande undertecknade försäkran: ”Jag intygar härmed att försäljningen för direkt export till Europeiska gemenskapen av de varor som avses i denna faktura omfattas av och sker enligt villkoren i det åtagande som gjorts av. (företaget) och som godtagits av Europeiska kommissionen genom förordning (EG) nr 362/1999. Jag försäkrar att uppgifterna på denna faktura är fullständiga och korrekta. ”