title: Forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets holdning i Associeringsrådet vedrørende Den Slovakiske Republiks associering med Fællesskabets programmer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) og programmerne for forskning og uddannelse (1998-2002) - (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
data collection
member country
small and medium-sized enterprises
statistics
trading operation

formats: html pdf print

text: C 106/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 4. 1999 Forslag til R(cid:138)DETS AFGØRELSE af … om Fællesskabets holdning i associeringsr(cid:229)det vedrørende Den Slovakiske Republiks associering med Fællesskabets programmer inden for forskning, teknologisk udvikling og forskning og uddannelse demonstration (1998–2002) og programmerne inden for (1998–2002) (1999/C 106/03) (EØS-relevant tekst) KOM(1999) 84 endelig udg. — 99/0062(CNS) (Forelagt af Kommissionen den 25. februar 1999) R(cid:138)DET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 M sammen- holdt med artikel 228, stk. 3, første afsnit, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og R(cid:229)det for Den Europæiske Union har ved afgørelse nr. …/…/EF vedtaget et ram- meprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demon- stration (1998–2002) (1), følgende benævnt »femte rammeprogram«; i det R(cid:229)det for den Europæiske Union har ved afgørelse nr. …/…/Euratom vedtaget et rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse (1998–2002) (2), i det føl- gende benævnt »femte Euratom-rammeprogram« — under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: ud fra følgende betragtninger: Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:229) den ene side og Den Slovakiske Republik p(cid:229) den anden side tr(cid:229)dte i kraft den 1. februar 1995; Den holdning, Fællesskabet skal indtage i det associe- ringsr(cid:229)d, der er oprettet ved Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:229) den ene side og Den Slovakiske Republik p(cid:229) den anden side, med hensyn til Den Slovakiske Republiks del- tagelse i femte rammeprogram og femte Euratom-ram- meprogram, fremg(cid:229)r af vedlagte udkast til associe- ringsr(cid:229)dets afgørelse. ifølge artikel 1 i tillægsprotokollen til Europaaftalen kan Slovakiet deltage i Fællesskabets rammeprogram- mer, særprogrammer, projekter og andre foranstaltnin- ger inden for forskning og teknologisk udvikling; Udfærdiget i … ifølge artikel 2 i tillægsprotokollen til Europaaftalen skal vilk(cid:229)rene og betingelserne for Slovakiets deltagelse i de aktiviteter, der henvises til i artikel 1, fastlægges af associeringsr(cid:229)det; P(cid:229) R(cid:229)dets vegne … Formand (1) EFT L … (2) EFT L … 15. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 106/25 Udkast til AFGØRELSE Nr. …/… TRUFFET AF ASSOCIERINGSR(cid:138)DET mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:229) den ene side og Den Slovakiske Republik p(cid:229) den anden side den … om vilk(cid:229)rene og betingelserne for Slovakiets deltagelse i Fællesskabets programmer inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998–2002) og programmerne inden for forskning og uddannelse (1998–2002) ASSOCIERINGSR(cid:138)DET HAR — under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:229) den ene side og Den Slovakiske Republik p(cid:229) den anden side (1), under henvisning til tillægsprotokollen til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:229) den ene side og Den Slova- kiske Republik p(cid:229) den anden side (2), vedrørende Slovakiets deltagelse i Fællesskabets pro- grammer, særlig artikel 1 og 2, og ud fra følgende betragtninger: Ifølge artikel 1 i ovennævnte tillægsprotokol kan Slovakiet deltage i Fællesskabets ramme- programmer, særprogrammer, projekter og andre foranstaltninger inden for forskning og teknologisk udvikling; Det Europæiske R(cid:229)d konkluderede p(cid:229) sit møde i Luxembourg den 12. og 13. december 1997, at visse fællesskabsprogrammer (f. eks. inden for forskning) skal (cid:229)bnes for ansøger- landene, s(cid:229) de kan gøre sig bekendt med EU’s politikker og arbejdsmetoder; i den forbin- delse forventes hvert ansøgerland selv at yde et finansielt bidrag, som gradvis vil blive for- højet (om nødvendigt kan der ydes tilskud til ansøgerlandenes bidrag gennem Phare); ifølge ovennævnte konklusioner bør ansøgerlandene endvidere for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de punkter, der vedrører dem, kunne deltage som observatører i de udvalg, der bist(cid:229)r Kommissionen i gennemførelsen af de programmer, som ansøgerlandene bidrager finansielt til; Europa-Parlamentet og R(cid:229)det for Den Europæiske Union har ved afgørelse nr. …/…/EF vedtaget et rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998–2002), i det følgende benævnt »femte ram- meprogram«; R(cid:229)det for Den Europæiske Union har ved afgørelse nr. …/…/Euratom vedtaget et ramme- program for Det Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddan- nelse (1998–2002), i det følgende benævnt »femte Euratom-rammeprogram«; ifølge artikel 2 i ovennævnte tillægsprotokol skal vilk(cid:229)rene og betingelserne for Slovakiets deltagelse i de aktiviteter, der henvises til i artikel 1, fastlægges af associeringsr(cid:229)det — (1) EFT L 359 af 31. 12. 1994, s. 2. (2) EFT L 115 af 9. 5. 1996, s. 43. C 106/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 4. 1999 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 inden for Slovakiet kan deltage i særprogrammerne under rammeprogrammet for Det Europæiske indsats Fællesskabs teknologisk udvikling og demonstration (1998–2002), i det følgende benævnt »femte rammeprogram«, og i særprogrammerne under det femte rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse (1998–2002), i det følgende benævnt »femte Euratom-ramme- program«, i henhold til de vilk(cid:229)r og betingelser, der er fastsat i bilag I, II og III, som udgør en integrerende del af denne afgørelse. forskning, Denne afgørelse gælder i det femte rammeprograms og det femte Euratom-rammeprograms løbetid. Artikel 2 Afgørelsen træder i kraft den første dag i m(cid:229)neden efter dens vedtagelse. Artikel 3 Udfærdiget i … P(cid:229) associeringsr(cid:229)dets vegne … Formand 15. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 106/27 BILAG I VILK(cid:138)R OG BETINGELSER FOR SLOVAKIETS DELTAGELSE I SÆRPROGRAMMERNE UNDER FEMTE RAMMEPROGRAM OG FEMTE EURATOM-RAMMEPROGRAM 1. Forskningsforetagender hjemmehørende i Slovakiet kan deltage i alle særprogrammerne under femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram. Slovakiske videnskabsfolk og forsknings- foretagender kan deltage i Det Fælles Forskningscenters aktiviteter. Ved »forskningsforetagender« forst(cid:229)s i denne afgørelse bl. a. : universiteter, forskningsorganisatio- ner, erhvervsvirksomheder, herunder sm(cid:229) og mellemstore virksomheder, og fysiske personer. 2. Deltagelsen indebærer følgende: — Deltagelse af forskningsforetagender hjemmehørende i Slovakiet i gennemførelsen af alle sær- programmer under femte rammeprogram i overensstemmelse med de betingelser og vilk(cid:229)r, der er fastsat i »regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i forskning samt regler for formidling af forskningsresultater med henblik p(cid:229) gennemførelse af Det Euro- pæiske Fællesskabs femte rammeprogram«. — Deltagelse af forskningsforetagender hjemmehørende i Slovakiet i gennemførelsen af alle sær- programmer under femte Euratom-rammeprogram i overensstemmelse med de betingelser og vilk(cid:229)r, der er fastsat i »regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i forskning med henblik p(cid:229) gennemførelse af det femte rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom)«. — Finansielle bidrag fra Slovakiet til budgetterne for programmerne under femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram baseret p(cid:229) forholdet mellem Slovakiets bruttonationalpro- dukt og summen af Den Europæiske Unions medlemsstaters og Slovakiets bruttonationalpro- dukter. 3. Forskningsforetagender hjemmehørende i Slovakiet, som deltager i Fællesskabets forskningspro- grammer, har med hensyn til ejendomsret, udnyttelse og formidling af oplysninger og intellektuel ejendomsret, der fremkommer som følge af en s(cid:229)dan deltagelse, samme rettigheder og pligter som forskningsforetagender hjemmehørende i Fællesskabet, jf. bilag II. 4. Det relevante underudvalg, der er nedsat af associeringsr(cid:229)det i henhold til Europaaftalen, fører til- syn med og evaluerer gennemførelsen af denne afgørelse. 5. Slovakiets finansielle bidrag i forbindelse med dets deltagelse i særprogrammerne fastsættes i for- hold til og som tillæg til det beløb, der hvert (cid:229)r er til r(cid:229)dighed p(cid:229) Den Europæiske Unions alminde- lige budget til forpligtelsesbevillinger til dækning af Kommissionens finansielle forpligtelser hid- rørende fra enhver form for arbejde, der er nødvendigt for gennemførelse, forvaltning og drift af disse programmer. — Den proportionalitetsfaktor, der danner grundlag for Slovakiets bidrag, fremkommer ved at udregne forholdet mellem Slovakiets bruttonationalprodukt, angivet i markedspriser, og sum- men af bruttonationalprodukterne, angivet i markedspriser, for medlemsstaterne i Den Europæ- iske Union og Slovakiet. Dette forhold udregnes p(cid:229) grundlag af de seneste statistiske oplysnin- ger vedrørende samme (cid:229)r fra De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat), der er til r(cid:229)dighed p(cid:229) det tidspunkt, hvor det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions alminde- lige budget offentliggøres. — For at lette Slovakiets deltagelse i særprogrammerne gennemføres betalingen af landets bidrag som følger: 1. (cid:229)r af 5. RP: Bidrag ifølge den proportionalitetsfaktor, der er fastsat i overensstemmelse med det foreg(cid:229)ende led, multipliceret med 0,4. C 106/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 4. 1999 2. (cid:229)r af 5. RP: Bidrag ifølge den proportionalitetsfaktor, der er fastsat i overensstemmelse med det foreg(cid:229)ende led, multipliceret med 0,6. 3. (cid:229)r af 5. RP: Bidrag ifølge den proportionalitetsfaktor, der er fastsat i overensstemmelse med det foreg(cid:229)ende led, multipliceret med 0,8. 4. (cid:229)r af 5. RP: Bidrag ifølge den proportionalitetsfaktor, der er fastsat i overensstemmelse med det foreg(cid:229)ende led. — Betingelserne for Fællesskabets finansielle bidrag er fastlagt i bilag … til Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets afgørelse nr. …/…/EF og i bilag III til R(cid:229)dets afgørelse nr. …/…/Euratom. — Betingelserne for Slovakiets finansielle bidrag er fastlagt i bilag III. 6. Uden at dette berører bestemmelserne i punkt 3, har forskningsforetagender hjemmehørende i Slo- vakiet, som deltager i femte rammeprogram og i femte Euratom-rammeprogram, samme kontrakt- lige rettigheder og forpligtelser som forskningsforetagender hjemmehørende i Fællesskabet, idet der tages hensyn til Fællesskabets og Slovakiets gensidige interesser. Vilk(cid:229)rene for indsendelse og evaluering af forslag og for tildeling og indg(cid:229)else af kontrakter under Fællesskabets programmer er de samme for slovakiske forskningsforetagender som for forsknings- foretagender hjemmehørende i Fællesskabet, idet der tages hensyn til Fællesskabets og Slovakiets gensidige interesser. N(cid:229)r der udvælges bedømmere eller eksperter til Fællesskabets programmer for forskning, teknolo- gisk udvikling og demonstration, tages slovakiske eksperter i betragtning p(cid:229) linje med eksperter fra Fællesskabet, og slovakiske eksperter kan deltage i r(cid:229)dgivende grupper og andre r(cid:229)dgivende orga- ner, der bist(cid:229)r Kommissionen ved gennemførelsen af femte rammeprogram og femte Euratom-ram- meprogram. Et slovakisk forskningsforetagende kan være koordinator for et projekt p(cid:229) samme vilk(cid:229)r som fore- tagender fra Fællesskabet. I overensstemmelse med Fællesskabets finansforordning indeholder kon- trakter, der indg(cid:229)s med eller af slovakiske forskningsforetagender, bestemmelser om kontrol- og revisionsforanstaltninger, der gennemføres af Kommissionen og Revisionsretten eller under disses ansvar. Der kan foretages en regnskabsrevision med det form(cid:229)l at kontrollere s(cid:229)danne foretagen- ders indtægter og udgifter i forbindelse med deres kontraktlige forpligtelser over for Fællesskabet. Af hensyn til samarbejdet og den gensidige interesse yder de relevante slovakiske myndigheder enhver rimelig og gennemførlig bistand, der m(cid:229)tte være nødvendig eller hensigtsmæssig under de givne omstændigheder, ved gennemførelsen af s(cid:229)danne kontrol- og revisionsforanstaltninger. 7. Inden for rammerne af gældende bestemmelser gør Fællesskabet og Slovakiet deres bedste for at lette flytning og ophold for forskningsmedarbejdere, der deltager i aktiviteter i Slovakiet og Fælles- skabet i medfør af denne afgørelse, samt for at lette grænseoverskridende transport af varer, der skal anvendes i s(cid:229)danne aktiviteter. Aktiviteter i henhold til denne afgørelse er fritaget for direkte og indirekte skatter, toldafgifter, import- og eksportforbud og restriktioner fra slovakisk side for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r varer og tjeneste- ydelser, der skal anvendes som led i aktiviteterne. 8. Slovakiske repræsentanter deltager for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de punkter, der vedrører dem, som observatø- rer i programudvalgene under femte rammeprogram og i det r(cid:229)dgivende udvalg under femte Eura- tom-rammeprogram. Disse udvalg træder sammen uden de slovakiske repræsentanter, n(cid:229)r der afholdes afstemning. Slovakiet underrettes om resultatet. For deltagelsen gælder samme regler, her- under procedurer for modtagelse af information og dokumentation, som for deltagerne fra med- lemsstaterne. 9. Fællesskabet og Slovakiet kan opsige gennemførelsen af aktiviteterne i henhold til denne afgørelse p(cid:229) et hvilket som helst tidspunkt med 12 m(cid:229)neders skriftligt varsel. Projekter og aktiviteter, der er i gang p(cid:229) tidspunktet for opsigelsen, fortsætter, indtil de er fuldført i henhold til vilk(cid:229)rene i afgørel- sen. 15. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 106/29 Hvis Fællesskabet træffer afgørelse om ændring af et eller flere fællesskabsprogrammer, kan aktivi- teterne i henhold til denne afgørelse opsiges p(cid:229) gensidigt acceptable vilk(cid:229)r. Slovakiet underrettes om det præcise indhold af de ændrede programmer senest en uge efter, at de er vedtaget af Fælles- skabet. Hvis Fællesskabet eller Slovakiet har til hensigt at opsige aktiviteterne, underretter vedkom- mende den anden part senest en m(cid:229)ned efter, at Fællesskabet har truffet ovennævnte afgørelse. N(cid:229)r Fællesskabet vedtager et nyt fler(cid:229)rigt rammeprogram for forskning og udvikling og/eller for forskning og uddannelse, kan associeringsr(cid:229)det fastlægge vilk(cid:229)r og betingelser for Slovakiets del- tagelse. C 106/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 4. 1999 BILAG II PRINCIPPER FOR TILDELING AF INTELLEKTUEL EJENDOMSRET Rettigheder til intellektuel ejendom, der frembringes eller stilles til r(cid:229)dighed i medfør af denne afgø- relse, tilkendes efter bestemmelserne i dette bilag. I. Anvendelse Dette bilag finder anvendelse p(cid:229) forskning, der gennemføres i medfør af nærværende afgørelse (i det følgende benævnt »fælles forskning«), medmindre Fællesskabet og Slovakiet (i det følgende benævnt »parterne«) specifikt beslutter andet. II. Ejendomsret samt tildeling og udøvelse af rettigheder 1. I denne afgørelse forst(cid:229)s ved »intellektuel ejendomsret« intellektuel ejendomsret som defineret i artikel 2 i konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret, udfærdiget i Stockholm den 14. juli 1967. 2. Dette bilag omhandler fordelingen af rettigheder, interesser og royalties mellem parterne og deres deltagere. Hver part og dennes deltagere sikrer, at den anden part og dens deltagere kan opn(cid:229) de intellektuelle ejendomsrettigheder, som tilkendes i overensstemmelse med dette bilag. Dette bilag ændrer og berører i øvrigt ikke fordelingen af rettigheder, interesser og royalties mellem en part og dens statsborgere eller deltagere, idet dette spørgsm(cid:229)l afgøres i henhold til den p(cid:229)gældende parts gældende love og praksis. 3. Følgende principper finder anvendelse og danner grundlag for bestemmelserne i de kontrakter, der indg(cid:229)s: a) Behørig beskyttelse af intellektuel ejendomsret. Parterne, og/eller om relevant deres myndighe- der og/eller deltagere, sikrer, at de inden for et rimeligt tidsrum underretter hinanden om intel- lektuel ejendom, der fremkommer i medfør af denne afgørelse eller gennemførelsesforordninger hertil, og søger beskyttelse for s(cid:229)dan intellektuel ejendom inden for et rimeligt tidsrum. b) Hensyntagen til, hvilket bidrag parterne eller deres deltagere har ydet, n(cid:229)r det afgøres, hvordan rettigheder og interesser fordeles. c) Effektiv udnyttelse af resultater. d) Ikke-diskriminerende behandling af deltagere fra den anden part set i forhold til den behand- ling, ens egne deltagere f(cid:229)r. e) Beskyttelse af fortrolige forretningsoplysninger. 4. Deltagerne udarbejder i fællesskab en teknologiforvaltningsplan for ejendomsret og anvendelse, herunder offentliggørelse, af viden og intellektuel ejendom, der frembringes som led i den fælles forskning. En vejledende beskrivelse af, hvad teknologiforvaltningsplanen bør indeholde, findes i tillægget til dette bilag. Teknologiforvaltningsplanen skal godkendes af den bevilgende myndighed (styrelse, ministerium) hos den part, der medvirker til finansieringen af forskningsarbejdet, før der indg(cid:229)s en specifik kontrakt om forsknings- og udviklingssamarbejde, og planen vedlægges kontrak- ten. Teknologiforvaltningsplanen udarbejdes under hensyntagen til m(cid:229)lsætningerne for den fælles forsk- ning, parternes og deltagernes forholdsmæssige finansielle eller andre bidrag, fordele og ulemper ved at tildele rettigheder for bestemte territorier eller anvendelsesomr(cid:229)der, krav i henhold til gæl- dende love, herunder parternes lovgivning om intellektuel ejendomsret, samt andre faktorer, som parterne finder relevante. Rettigheder og forpligtelser for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r intellektuel ejendomsret i forbindelse med forskning udført af gæsteforskere omfattes ogs(cid:229) af teknologiforvaltningsplanen. 5. Rettigheder til viden eller intellektuel ejendom, der frembringes som led i den fælles forskning, og som ikke er omhandlet af teknologiforvaltningsplanen tildeles med parternes godkendelse eller de principper, der er opstillet i planen. I tilfælde af uenighed ejes s(cid:229)dan viden eller intellektuel ejen- 15. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 106/31 dom i fællesskab af alle deltagere, der er involveret i den fælles forskning, som den p(cid:229)gældende viden eller intellektuelle ejendom er et resultat af. Hver deltager, der er omfattet af denne bestem- melse, tildeles retten til at udnytte s(cid:229)dan viden eller intellektuel ejendom til egne kommercielle for- m(cid:229)l uden geografiske begrænsninger. 6. Hver part sikrer, at den anden part og dens deltagere kan f(cid:229) de rettigheder til intellektuel ejendom, som tildeles dem i overensstemmelse med disse principper. 7. Parterne fastholder konkurrencevilk(cid:229)r p(cid:229) de omr(cid:229)der, der er berørt af denne afgørelse, men bestræ- ber sig samtidig p(cid:229) at sikre, at de rettigheder, der erhverves i henhold til afgørelsen og ordninger i medfør heraf, udøves p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at det fremmer især i) formidling og anvendelse af viden, der er frembragt, frigivet eller p(cid:229) anden m(cid:229)de gjort tilgængelig som led i afgørelsen, og ii) ved- tagelse og indførelse af internationale standarder. 8. Opsigelse af samarbejdet berører ikke rettigheder og forpligtelser i henhold til dette bilag. III. Ophavsretligt beskyttede værker Ophavsret, der tilhører parterne eller deres deltagere, forvaltes i overensstemmelse med principperne i TRIPs-aftalen (aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der forvaltes af Verdens- handelsorganisationen) samt Bernerkonventionen (Paris-akten af 1971). IV. Videnskabelig litteratur Medmindre andet er aftalt i teknologiforvaltningsplanen, skal parterne eller deltagerne i den fælles forskning sammen st(cid:229) for offentliggørelsen af forskningsresultater, jf. dog afsnit V. Ud over denne gene- relle regel skal følgende procedurer overholdes: 1. I tilfælde, hvor en af parterne eller dennes offentlige institutioner udgiver videnskabelige og tekni- ske tidsskrifter, artikler, rapporter, bøger, herunder videoer og programmel p(cid:229) grundlag af fælles forskning i henhold til afgørelsen, tilfalder der den anden part en verdensomspændende, ikke-eks- klusiv, uigenkaldelig og royaltyfri ret til at oversætte, reproducere, tilpasse, transmittere og offent- ligt distribuere værker. 2. Parterne sikrer, at litterære værker af videnskabelig karakter, som er blevet til p(cid:229) grundlag af fælles forskning i henhold til denne afgørelse, og som er offentliggjort af uafhængige forlag, f(cid:229)r videst mulig udbredelse. 3. Alle eksemplarer af et ophavsretligt beskyttet værk, der omfattes af denne bestemmelse og distri- bueres offentligt, skal være forsynet med forfatternavn(e), medmindre forfatteren udtrykkeligt anmoder om ikke at blive nævnt ved navn. Desuden skal de klart og tydeligt omtale parternes fæl- les medvirken. V. Ikke-frigivet viden A. Ikke-frigivet viden i dokumentform 1. Hver part, eller om relevant dens myndigheder eller deltagere, fastlægger s(cid:229) tidligt som muligt og helst i teknologiforvaltningsplanen, hvilken viden den fortsat ikke ønsker frigivet, idet der bl. a. tages hensyn til følgende kriterier: a) den p(cid:229)gældende videns fortrolige karakter i den forstand, at den ikke som helhed eller i sin nøjagtige form eller sammenstilling af enkeltdele er alment kendt blandt eller umiddelbart til- gængelig med lovlige midler for sagkyndige p(cid:229) omr(cid:229)det b) den p(cid:229)gældende videns faktiske eller potentielle forretningsmæssige værdi i kraft af, at den hol- des fortrolig c) tidligere beskyttelse af den p(cid:229)gældende viden i den forstand, at den person, som lovligt sidder inde med denne viden, har taget skridt, der efter omstændighederne er rimelige, for at holde den fortrolig. C 106/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 4. 1999 Partnerne, eller om relevant deres myndigheder eller deltagere, kan i visse tilfælde aftale, at den viden eller dele af den viden, der stilles til r(cid:229)dighed, udveksles eller frembringes som led i den fæl- les forskning, ikke m(cid:229) frigives, medmindre andet fremg(cid:229)r. 2. Parterne sørger for, at de og deres deltagere tydeligt angiver, hvad der er ikke-frigivet viden, f. eks. ved en passende mærkning eller brugsindskrænkende p(cid:229)tegning. Dette gælder ogs(cid:229) for enhver hel eller delvis gengivelse af den p(cid:229)gældende viden. N(cid:229)r en part eller deltager modtager ikke-frigivet viden, skal den respektere denne videns beskyttede karakter. Dette krav bortfalder automatisk, n(cid:229)r ejeren gør den p(cid:229)gældende viden alment tilgænge- lig. 3. Ikke-frigivet viden, som meddeles i medfør af denne afgørelse, kan af den modtagende part eller dennes organisation videregives til personer inden for eller ansat af den modtagende part eller organisation, n(cid:229)r disse har særlig bemyndigelse hertil med henblik p(cid:229) den igangværende fælles forskning, under den forudsætning, at s(cid:229)dan ikke-frigivet viden kun videregives p(cid:229) grundlag af en aftale om fortrolighed, og at den som anført ovenfor let kan identificeres som s(cid:229)dan. 4. Med forudg(cid:229)ende skriftligt samtykke fra den part, der stiller ikke-frigivet viden til r(cid:229)dighed, kan den modtagende part give s(cid:229)dan viden større udbredelse end tilladt efter punkt 3. Parterne sam- arbejder om at fastlægge procedurer for anmodning om og opn(cid:229)else af forudg(cid:229)ende skriftligt sam- tykke til en s(cid:229)dan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter denne parts nationale politik, love og bestemmelser. B. Ikke-frigivet viden, der ikke er i dokumentform Ikke-frigivet viden eller anden fortrolig viden, der ikke forelægges i dokumentform, men som stilles til r(cid:229)dighed p(cid:229) seminarer eller møder, der afholdes i henhold til denne afgørelse, eller som er tilvejebragt gennem udstationering af personale, brug af faciliteter eller gennem fælles projekter, behandles af par- terne og deres deltagere efter principperne for ikke-frigivet viden i dokumentform, dog forudsat at modtageren af s(cid:229)dan ikke-frigivet eller fortrolig eller beskyttet viden er blevet gjort opmærksom p(cid:229) denne videns fortrolige karakter p(cid:229) det tidspunkt, hvor den p(cid:229)gældende viden blev meddelt. C. Forvaltning af ikke-frigivet viden Parterne bestræber sig p(cid:229) at sikre, at ikke-frigivet viden, som de f(cid:229)r stillet til r(cid:229)dighed i henhold til afgørelsen, forvaltes p(cid:229) den m(cid:229)de, som er fastlagt heri. Hvis en af parterne bliver opmærksom p(cid:229), at den vil blive eller med rimelighed kan forventes at blive ude af stand til af opfylde fortrolighedsbestem- melserne i litra A og B, giver den omg(cid:229)ende den anden part meddelelse herom. Parterne r(cid:229)dfører sig derefter med hinanden om, hvilke skridt der bør tages. Tillæg til bilag II Vejledende principper for teknologiforvaltningsplaner En teknologiforvaltningsplan er en særlig aftale, der indg(cid:229)s mellem deltagerne, om gennemførelsen af den fælles forskning og deltagernes respektive rettigheder og pligter. For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r intellektuel ejendomsret vil teknologiforvaltningsplanen normalt omhandle bl. a. ejen- domsret, beskyttelse, ret til anvendelse til forsknings- og udviklingsform(cid:229)l, udnyttelse og formidling, herunder ogs(cid:229) ordninger for fælles offentliggørelse, gæsteforskeres rettigheder og pligter samt procedu- rer for bilæggelse af tvister. Teknologiforvaltningsplanen kan ogs(cid:229) omhandle forgrunds- og baggrund- sviden, videregivelse af rettigheder og forskningsresultater. 15. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 106/33 BILAG III FINANSIELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE SLOVAKIETS FINANSIELLE BIDRAG, JF. BILAG I, PUNKT 5 1. Kommissionen underretter snarest muligt og senest den 1. september i hvert regnskabs(cid:229)r Slovakiet og det underudvalg, der er omtalt i bilag I, punkt 4, om følgende, ledsaget af det relevante bag- grundsmateriale: — forpligtelsesbevillingerne til femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram, som opført i oversigten over udgifter i det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget — den ansl(cid:229)ede størrelse af Slovakiets bidrag med henblik p(cid:229) dets deltagelse i femte rammepro- gram og femte Euratom-rammeprogram, som opført i det foreløbige budgetforslag. For at lette de interne budgetprocedurer fremlægger Kommissionen dog vejledende tal senest den 30. maj hvert (cid:229)r. S(cid:229) snart det endelige budget er vedtaget, underretter Kommissionen Slovakiet om ovennævnte beløb, som opført i oversigten over udgifter, med henblik p(cid:229) Slovakiets deltagelse. 2. Kommissionen sender senest den 1. januar og den 15. juni i hvert regnskabs(cid:229)r en indkaldelse af midler p(cid:229) et beløb svarende til Slovakiets bidrag i henhold til denne afgørelse. Ifølge disse indkal- delser skal Slovakiet betale: — seks tolvtedele af sit bidrag senest den 20. februar, og — seks tolvtedele af sit bidrag senest den 15. juli. Imidlertid udregnes de seks tolvtedele, der skal betales senest den 20. februar, p(cid:229) grundlag af belø- bet i oversigten over indtægter i det foreløbige budgetforslag. Det beløb, der s(cid:229)ledes betales, juste- res i forbindelse med betalingen af de seks tolvtedele, der forfalder den 15. juli. For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r det første (cid:229)r af gennemførelsen af denne afgørelse sender Kommissionen en første indkaldelse af midler inden for 30 dage fra afgørelsens ikrafttræden. Hvis denne indkaldelse sendes efter den 15. juni, skal det fremg(cid:229) af indkaldelsen, at Slovakiet skal betale tolv tolvtedele af sit bidrag, beregnet p(cid:229) grundlag af beløbet i oversigten over indtægter i budgettet, inden for 30 dage. Slovakiets bidrag udtrykkes og betales i euro. Slovakiet betaler sit bidrag i henhold til denne afgørelse inden for de frister, der er anført ovenfor. Hvis fristerne ikke overholdes, skal der betales renter svarende til enm(cid:229)neds-interbankrenten (IBOR) i euro, som anført af International Swap Dealers’ Association p(cid:229) side ISDA i Reuters. Denne sats forøges med 1,5 % for hver m(cid:229)neds forsinkelse. Den forøgede sats gælder for hele perioden efter betalingsfristens udløb. Dog skal der kun betales rente, hvis bidraget betales mere end 30 dage efter de fastlagte forfaldsdatoer som anført ovenfor. Slovakiske repræsentanters og eksperters rejseomkostninger i forbindelse med deltagelse i arbejdet i det udvalg, der er omtalt i bilag I, punkt 6 og 8, samt omkostninger i forbindelse med gennem- førelsen af femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram, refunderes af Kommissionen p(cid:229) samme grundlag og efter samme procedurer, som er gældende for repræsentanter og eksperter fra medlemsstaterne i Den Europæiske Union. 3. Slovakiets finansielle bidrag til femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram i overens- stemmelse med bilag I, punkt 5, kan normalt ikke ændres i det p(cid:229)gældende regnskabs(cid:229)r. C 106/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 4. 1999 Som led i opgørelsen af indtægter og udgifter ved afslutningen af hvert regnskabs(cid:229)r (n) foretager Kommissionen en regulering af regnskaberne med hensyn til Slovakiets bidrag, idet der tages hen- syn til ændringer, der har fundet sted, enten ved overførsler, annulleringer, fremførsler, frigørelser eller ved tillægs- og ændringsbudgetter i løbet af regnskabs(cid:229)ret. Denne regulering finder sted, n(cid:229)r den anden rate for (cid:229)r (n + 1) betales. Der foretages yderligere reguleringer hvert (cid:229)r indtil juli 2006. Slovakiets betalinger krediteres fællesskabsprogrammerne som budgetindtægter, der opføres p(cid:229) den relevante konto i oversigten over indtægter i Den Europæiske Unions almindelige budget. Finansforordningen vedrørende Den Europæiske Unions almindelige budget gælder for forvaltnin- gen af bevillingerne. 4. Senest den 31. maj i hvert regnskabs(cid:229)r (n + 1) udfærdiges og sendes oversigten over bevillinger til femte rammeprogram og femte Euratom-rammeprogram vedrørende det foreg(cid:229)ende regnskabs(cid:229)r (n), opstillet p(cid:229) samme m(cid:229)de som Kommissionens driftsregnskab, til Slovakiets orientering


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van Richtlijn 85/611/EG tot coördinatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen betreffende bepaalde instellingen voor collectieve belegging in effecten (ICBE's) met het oog op de reglementering van beheersmaatschappijen en vereenvoudigde prospectussen"

eurovoc_concepts:
European Economic and Social Committee
approximation of laws
business management
financial legislation
investment company
securities

text: 28. 4. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 116/1 II (Voorbereidende besluiten) ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van Richtlijn 85/611/EG tot coördinatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen betreffende bepaalde instellingen voor collectieve belegging in effecten (ICBE’s) met het oog op de reglementering van beheersmaatschappijen en vereenvoudigde prospectussen” (1999/C 116/01) De Raad heeft op 16 oktober 1998 besloten, overeenkomstig artikel 198 van het EG-Verdrag, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling, „Interne markt, productie en consumptie”, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 11 februari 1999 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Levitt. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 361e zitting (vergadering van 24 februari 1999) het volgende advies uitgebracht, dat met 68 stemmen vo´ o´ r, bij vijf stemmen tegen is goedgekeurd. 1. Inleiding Bij Richtlijn 85/611/EEG(1) inzake instellingen voor 1. 1. collectieve belegging in effecten (ICBE’s) werd „één enkele vergunning” voor deze instellingen ingevoerd (d. w. z. dat toelating in één lid-staat volstaat om producten op de gehele interne markt te mogen verhandelen). Anders dan in de periode vo´ o´ r 1985, het jaar waarin de richtlijn werd goed- gekeurd, bestaat dit type instellingen nu in alle lid-staten. Het werkingsgebied van de richtlijn is echter beperkt, omdat de faciliteit van een enkele vergunning slechts van toepassing is op beleggingen in effecten (voornamelijk aandelen en obli- gaties) die op een beurs of een soortgelijke gereguleerde markt worden verhandeld. De Commissie stelt voor, de grondbeginselen van de ICBE-richtlijn te handhaven, maar het toepassingsgebied uit te breiden. 1. 1. 1. De Commissie denkt dat het voorgestelde wet- gevingskader individuele beleggers een hoog beschermingsni- veau zal bieden dank zij de voorgestelde normen voor zowel ICBE-producten als -beheer. Wat de producten betreft, strekken de voorstellen ertoe dat de inleg van de beleggers in voldoende solide activa wordt belegd en dat de voorschriften voor risicospreiding worden nageleefd. Aangaande het beheer stelt zij strikte regels voor inzake markttoegang, portefeuillebeheer en toezicht. De Commissie wil twee richtlijnen wijzigen(2). Dit 1. 1. 2. advies gaat over de voorstellen betreffende de financiële tussenpersonen die ICBE’s mogen beheren (de beheermaat- schappijen). Zij beoogt de voor de deze maatschappijen geldende regels te coördineren en richt zich daarbij op markttoegang, bedrijfsuitoefening en bedrijfseconomisch toe- zicht. Het is haar bedoeling, met deze coördinatie de weg te effenen voor invoering van „één enkele vergunning”, zoals ook ten aanzien van andere financiële diensten het geval is, en de belegger meer bescherming te bieden. Ook wil zij beheermaat- schappijen de mogelijkheid geven, collectieve beleggingsfond- sen en portefeuilles te beheren ten behoeve van zowel particuliere als institutionele beleggers, pensioenfondsen inbe- grepen. (1) PB L 375 van 31. 12. 1985, blz. 3. (2) COM(1998) 449 def. en COM(1998) 451 def. C 116/2 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 28. 4. 1999 2. Samenvatting van het Commissiedocument 3. 2. Nationaliteit Het voorstel heeft o. m. betrekking op de volgende 2. 1. onderwerpen: — toegangsvereisten; — nationaliteit van het fonds; — werkzaamheden van de beheerder van een beleggings- fonds; — delegatie; — vrijheid van vestiging en dienstverlening; en — informatieverstrekking aan beleggers en regels voor vereen- voudigde prospectussen. Het voorstel strekt er volgens de Commissie vooral toe, 2. 2. beheerders van ICBE’s een „Europees paspoort” toe te kennen waarmee zij in andere lid-staten bijkantoren kunnen vestigen en overal in de EU onbelemmerd diensten kunnen verrichten. Voorts wil zij bestaande belemmeringen elimineren „die be- heermaatschappijen beletten andere activiteiten dan het beheer van activa van beleggingsfondsen/unitfonds en beleggings- maatschappijen te ontplooien”. In de toekomst zal het beheer- ders worden toegestaan, „niet alleen collectieve maar ook individuele beleggingsportefeuilles te beheren (voor rekening van afzonderlijke particulieren of institutionele beleggers, zoals pensioenfondsen), alsook een aantal specifieke nevenactivitei- ten te verrichten die met de kernactiviteit verband houden”. Voorts worden de voorwaarden geformuleerd aan de hand waarvan taken aan derden kunnen worden gedelegeerd. Tevens strekt haar voorstel ertoe, de aan de beleggers te verstrekken informatiedocumenten, met name door invoering van vereen- voudigde prospectussen, te moderniseren. In de huidige ICBE- richtlijn ontbreken geharmoniseerde regels voor markttoe- gang, een regeling voor het bedrijfseconomisch toezicht en voorschriften voor het vestigen van bijkantoren en het vrij verrichten van diensten door beheermaatschappijen. 2. 3. Het voorstel verdient qua strekking bijval. Het kent in een aantal opzichten evenwel onduidelijkheden, en ook lijkt het op bepaalde punten met het interne-marktbeginsel van wederzijdse erkenning te strijden. In paragraaf 3 wordt hierop nader ingegaan. 3. Bijzondere opmerkingen 3. 1. Voorwaarden voor beroepstoegang (wijzigingen met betrek- king tot artikel 1 bis, lid 2 en artikel 5, lid 2) De definitie van „beheermaatschappij” is verwarrend omdat de Commissie deze op verschillende plaatsen uiteenlopend lijkt te hanteren: soms in de zin van bijvoorbeeld beheerder van beleggingsfondsen of unit trusts en gedelegeerd beheerder van beleggingsmaatschappijen. Bovendien blijft in het midden of met de termen beleggingsbeheerder en activabeheerder altijd hetzelfde wordt bedoeld. Een „beheermaatschappij” wordt gedefinieerd als „een maat- schappij waarvan de normale werkzaamheden bestaan in het beheren van unit trusts/beleggingsfondsen en beleggingsmaat- schappijen” (artikel 1 bis, lid 2). Als lid-staat van herkomst van een beheermaatschappij geldt „de lid-staat waar de statutaire zetel van de beheermaatschappij is gevestigd” (artikel 1 bis, lid 3). Is de ICBE echter een unit trust, dan heeft deze de nationaliteit van de lid-staat waar de statutaire zetel van de beheermaatschappij is gevestigd (artikel 1 bis , lid 5, onder a). Is de ICBE een beleggingsmaatschappij, dan heeft deze de nationaliteit van de lid-staat waar de statutaire zetel waar de beleggingsmaatschappij is gevestigd (artikel 1 bis, lid 5, onder b). Dit onderscheid is verwarrend omdat het aanleiding kan geven tot verschillende toegangsrechten binnen de EU en zelfs binnen lid-staten. Noch in de toelichting, noch in de richtlijn zelf wordt het evenwel verklaard of gewettigd. 3. 2. 1. De afzonderlijke lid-staten kennen verschillende ICBE-structuren en toezichtsregelingen die in de praktijk goed blijken te functioneren. Deze structuren en regelingen moeten kunnen profiteren van één van de hoekstenen van de interne markt voor financiële diensten, namelijk het beginsel van wederzijdse erkenning. Maar: — het ontwerp kent uiteenlopende normen voor verschillen- de fonds- en risicostructuren, waarbij bepaalde soorten fondsen worden gediscrimineerd; — is een ICBE een vennootschap, dan moet deze grensover- schrijdend fondsen kunnen beheren. Volgens het ontwerp is dit evenwel onmogelijk in lid-staten waar fondsen uitsluitend de vorm van een unit trust mogen aannemen. Kortom, in plaats van de interne markt voor financiële diensten te versterken, zou in het specifieke geval van de ICBE’s wel eens het tegendeel het resultaat kunnen zijn. 3. 3. Werkzaamheden van de beheermaatschappij In artikel 5, lid 2, tweede alinea, wordt verwezen naar een lijst van „werkzaamheden” van de beheermaatschappij die in een nieuwe bijlage 2 bij het ontwerp is gevoegd. Het doel van deze lijst is onduidelijk. Bovendien vindt het Comité dat de lijst niet als limitatief mag worden beschouwd. Het denkt namelijk dat een uitputtende lijst in de weg staat aan de mogelijkheid, flexibel op veranderde marktomstandigheden te reageren, alsook beheerders belemmert, andere, niet in de lijst opgeno- men werkzaamheden uit te voeren die best kunnen stroken met hun taak als beheerder van een beleggingsfonds. Ook moet duidelijk worden voorgeschreven dat een beheermaat- schappij niet verplicht is, alle in bijlage 2 genoemde werkzaam- heden uit te voeren. 28. 4. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 116/3 3. 4. Delegatie Het voorgestelde artikel 5 octies maakt het een beheermaat- schappij onmogelijk, activabeheer te delegeren aan personen met gekwalificeerde deelnemingen in haar kapitaal. Dit bete- kent dat de beheerder van een unit trust niet aan een moedermaatschappij mag delegeren. 3. 4. 1. De praktische gang van zaken verschilt aanzienlijk van lid-staat tot lid-staat. In sommige lid-staten is de beheer- maatschappij wettelijk verplicht tot activabeheer en/of verslag- legging betreffende het fonds, terwijl deze taken in andere lid-staten aan derden, inclusief een moedermaatschappij, kun- nen worden gedelegeerd. 3. 4. 2. Deze verschillende structuren functioneren goed en verschaffen de belegger efficiënte bescherming. Iedere lid-staat kent voorschriften om potentiële belangenconflicten te regelen, en de nationale toezichthouders voeren deze uit. 3. 4. 3. Het Comité vindt het daarom onnodig dat regelingen die hun waarde hebben bewezen vanwege het ontwerp moeten worden veranderd. Moet er toch een regeling komen, dan kan met algemene beginselen worden volstaan. Zo zou bijvoorbeeld kunnen worden voorgeschreven dat indien een lid-staat het een beheermaatschappij toestaat, om redenen van efficiënte bedrijfsvoering aan derden te delegeren, de maatschappij ertoe wordt verplicht, de delegatie vooraf bij de bevoegde autoriteit aan te melden, en dat niet mag worden gedelegeerd aan personen wier belangen met die van de beheermaatschappij kunnen strijden. 3. 5. Vrijheid van vestiging en vrij verrichten van diensten De voorgestelde artikelen 6, 6 bis, 6 ter, en 6 quater bevatten het beginsel dat een beheermaatschappij die in haar lid-staat van oorsprong een vergunning heeft, in de hele EU zaken kan doen middels vestiging van bijkantoren of op basis van het vrije dienstenverkeer, zonder dat de ontvangende lid-staat nogmaals toestemming moet verlenen. Dit verdient in zijn algemeenheid bijval maar de regeling zadelt de beheermaat- schappijen wel met onevenredig zware lasten op: krachtens artikel 6 bis dient een beheermaatschappij die op het grondge- bied van een andere lid-staat een bijkantoor wenst te vestigen, de bevoegde autoriteiten van de lid-staat van herkomst daarvan in kennis te stellen, terwijl artikel 46 beleggingsmaatschappijen tot informatieverschaffing aan de lid-staat van ontvangst verplicht. 3. 6. Bewaarders Bewaarders zijn essentieel voor het fondsbeheer. Hun vergun- ningen en structuren dienen aan de regels te beantwoorden. De bewaarder moet met name aan de volgende voorwaarden voldoen: — de bewaarder moet een kredietinstelling zijn, dan wel een beleggingsonderneming of een instantie die door de lid-staat gemachtigd is om het beroep van effectenbewaar- der/rekeningbeheerder uit te oefenen; — de bewaarder moet beschikken over eigen middelen die in verhouding staan tot de activa van de ICBE’s waarvan hij het beheer heeft, zodat hij in staat is om de verplichtingen die uit de uitoefening van zijn taak voortvloeien, na te komen; — bovendien moet de bewaarder de beheermaatschappij en iedere belegger die daarom verzoekt een door zijn toezichthouder opgesteld document kunnen verstrekken waaruit blijkt dat hij voldoet aan de voorwaarden voor het uitoefenen van zijn beroep, rekening houdend met de wetgeving van de lid-staat waarin hij is gevestigd. Al deze voorwaarden kunnen ook gesteld worden aan instellin- gen waaraan de bewaarder het beheer van de externe financiële instrumenten die de activa van de ICBE’s vormen, heeft gedelegeerd. 3. 6. 1. Krachtens de huidige richtlijn moet de bewaarder in dezelfde lid-staat als het fonds zijn gevestigd en wordt hij dus de facto in zijn vestigingsvrijheid beperkt. Het Comité verzoekt de Commissie dan ook, te bezien of deze beperkingen kunnen worden opgeheven, zonder de toezichtsregelingen voor beleg- gersbescherming aan te tasten. 3. 7. Bescherming van beleggers en vereenvoudigde prospectus (de artikelen 27 en 28) Met het voorstel, de prospectus te vereenvoudigen, kan de grensoverschrijdende marketing van fondsen, die in het verleden werd belemmerd door talloze nationale verplichtin- gen in verband met informatieverspreiding, worden vergemak- kelijkt. De regeling moet evenwel niet dwingend zijn. 4. Conclusies 4. 1. Het Comité schaart zich achter het streven van de Commissie om het beginsel van een enkele vergunning tot ICBE’s uit te breiden, de instellingen de mogelijkheid te geven individueel als diensten te verlenen in verband met zowel collectief portefeuillebeheer, hun in staat te stellen om andere werkzaamheden dan portefeuillebeheer te verrichten en ver- eenvoudigde prospectussen uit te brengen. 4. 2. De gedachtegang achter het voorstel op het gebied van statusverschillen, nationaliteit en markttoegangsrechten voor ICBE’s in de hoedanigheid van unit trusts enerzijds en als beleggingsmaatschappijen anderzijds is evenwel uiterst ondui- delijk. Voor verschillende structuren worden uiteenlopende normen gecreëerd. Voorts bestaat het risico dat sommige soorten fondsen worden gediscrimineerd en andere soorten C 116/4 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 28. 4. 1999 worden belemmerd in hun vrijheid, diensten in andere lid- staten te verrichten. Op die manier wordt de interne markt voor financiële diensten niet versterkt, maar bestaat het risico dat het tegendeel zal gebeuren. Het beginsel van wederzijdse erkenning zou wel eens kunnen worden geschonden omdat de in de afzonderlijke lid-staten bestaande structuren door de respectieve nationaal bevoegde autoriteiten als bevredigend worden ervaren. 4. 3. Ook vindt het Comité dat de voorgestelde restricties voor delegatie van activabeheer overbodig zijn. De bestaande structuren functioneren goed, verschaffen de beleggers vol- doende bescherming, zijn onderworpen aan regels ter beslech- ting van eventuele belangenconflicten en zijn aanvaardbaar voor de nationale toezichthouders die de regels uitvoeren. Ook in dit opzicht druist het voorstel tegen het beginsel van wederzijdse erkenning in. Brussel, 24 februari 1999. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI BIJLAGE bij het advies van het Economisch en Sociaal Comité Voorstellen van de Commissie tot wijziging van Richtlijn van 1985. Artikel van Richtlijn 85/611/EEG Wijzigingsvoorstellen van de Commissie COM(1998) 451 def. Strekking artikel 1 artikel 1 bis toevoegen definities artikel 4, lid 3 wijzigen technisch gevolg van de nieuwe artikelen 5, 5 bis en 5 ter artikelen 5 en 6 door een nieuw artikel 5 vervan- nieuwe specifieke voorwaarden voor toelating als beheer- maatschappij (beginsel van wederzijdse erkenning; collec- gen tief portefeuillebeheer; individueel portefeuillebeheer; en werkzaamheden anders dan kernactiviteiten) artikelen 5 en 6 nieuw artikel 5 bis invoegen artikelen 5 en 6 nieuw artikel 5 ter invoegen artikelen 5 en 6 nieuw artikel 5 quater invoegen artikelen 5 en 6 nieuw artikel 5 quinquies invoe- gen specifieke criteria voor toelating van beheermaatschap- pijen verdere specifieke toelatingscriteria (verwant aan die van de richtlijn betreffende beleggingsdiensten) uitbreiding van het beginsel van wederzijdse erkenning van de richtlijn beleggingsdiensten tot beheermaatschap- pijen uit derde landen regels voor het verkrijgen van een vergunning moeten ook in acht worden genomen nadat de maatschappij haar werkzaamheden is begonnen artikelen 5 en 6 artikel 5 sexies invoegen verplicht toezicht op bo-bgekwalificeerde deelnemingen artikelen 5 en 6 artikel 5 septies invoegen artikelen 5 en 6 artikel 5 octies invoegen verplichting voor de lid-staten om bedrijfseconomische- toezichtregels voor beheermaatschappijen op te stellen voorwaarden waaronder beheermaatschappijen hun taken aan derden kunnen delegeren 28. 4. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 116/5 Artikel van Richtlijn 85/611/EEG Wijzigingsvoorstellen van de Commissie COM(1998) 451 def. Strekking artikelen 5 en 6 artikel 5 novies invoegen anticipatie op toekomstig voorstel voor compensaties artikelen 5 en 6 door een nieuw artikel 6 vervan- de vestigingsvrijheid en het vrije verrichten van diensten gen worden tot beheermaatschappijen uitgebreid artikelen 5 en 6 nieuw artikel 6 bis toevoegen artikelen 5 en 6 nieuw artikel 6 ter invoegen aanmeldingsprocedures voor het oprichten van bijkan- toren aanmeldingsprocedures voor werkzaamheden zonder bij- kantoor artikelen 5 en 6 artikel 6 quater invoegen bevoegdheden van de ontvangende lid-staat artikel 7 nieuw artikel, afdeling III bis, in- voegen formele wijziging artikel 27, lid 1 artikel 28, lid 1 wijzigen wijzigen artikel 29 wijzigen artikel 30 wijzigen artikel 32 wijzigen artikel 33 wijzigen artikel 35 wijzigen artikel 46 artikel 47 artikel 52 wijzigen wijzigen artikel 52 bis invoegen artikel 52 artikel 52 ter invoegen verplichte vereenvoudiging van prospectussen technisch gevolg van het gewijzigde artikel 27, lid 1/speci- fieke voorwaarden voor vereenvoudigde prospectussen technisch gevolg van de invoering van vereenvoudigde prospectussen technisch gevolg van de invoering van vereenvoudigde prospectussen technisch gevolg van de invoering van vereenvoudigde prospectussen alvorens een overeenkomst wordt gesloten, dient de vereenvoudigde prospectus te worden aangeboden technisch gevolg van de invoering van vereenvoudigde prospectussen aanmeldingsprocedure voor grensoverschrijdende werk- zaamheden van beheermaatschappijen taalregime voor prospectussen in de ontvangende lid- staten samenwerking tussen de nationale toezichthouders bij grensoverschrijdende werkzaamheden (overeenkomstig de richtlijn beleggingsdiensten) samenwerking tussen de nationale toezichthouders bij grensoverschrijdende werkzaamheden (overeenkomstig de richtlijn beleggingsdiensten) bijlage 1, schema A nieuw punt 1. 3 invoegen punt onderlinge afstemming van informatie in beide soorten 1. 13 wijzigennieuwe punten 5 en prospectussen 6 invoegen bijlage 1 bijlage nieuw schema C invoegen voorwaarden voor vereenvoudigde prospectussen nieuwe bijlage 2 artikel 2 van de nieuwe richtlijn definities van taken op het gebied van „collectief por- tefeuillebeheer” overgangsbepalingen en bescherming van verkregen rech- ten


title: Verordnung (EG) Nr. 401/1999 der Kommission vom 24. Februar 1999 zur Festsetzung der repräsentativen Preise und der zusätzlichen Einfuhrzölle für Melasse im Zuckersektor

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: L 49/20 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 25. 2. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 401/1999 DER KOMMISSION vom 24. Februar 1999 zur Festsetzung der repräsentativen Preise und der zusätzlichen Einfuhrzölle für Melasse im Zuckersektor DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 30. Juni 1981 über die gemeinsame Marktorgani- sation für Zucker (1), zuletzt geändert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1148/98 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1422/95 der Kommission vom 23. Juni 1995 mit Durchführungs- bestimmungen für die Einfuhr von Melasse im Zucker- sektor und zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 (3), insbesondere auf Artikel 1 Absatz 2 und Artikel 3 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 wird der cif- Preis bei der Einfuhr von Melasse, im folgenden „reprä- sentativer Preis“ genannt, nach Maßgabe der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 der Kommission (4) bestimmt. Dieser Preis gilt für die Standardqualität gemäß Artikel 1 der genannten Verordnung. in der Gemeinschaft, Der repräsentative Preis für Melasse wird für einen Grenz- übergangsort diesem Fall Amsterdam, festgesetzt. Der Preis muß auf der Grundlage der günstigsten Einkaufsmöglichkeiten auf dem Welt- markt unter Berücksichtigung der nach Maßgabe der etwaigen Qualitätsunterschiede gegenüber der Standard- qualität berichtigten Notierungen oder Preises dieses Marktes berechnet werden. Die Standardqualität für Melasse ist in der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 festge- legt. im Rahmen des Zur Feststellung der günstigsten Einkaufsmöglichkeiten auf dem Weltmarkt müssen alle Informationen betreffend die Angebote auf dem Weltmarkt, die auf den wichtigen Märkten in Drittländern festgestellten Preise und die Verkaufsabschlüsse internationalen Handels berücksichtigt werden, die die Kommission von den Mitgliedstaaten erhält bzw. die ihr aus eigenen Quellen vorliegen. Bei dieser Feststellung gemäß Artikel 7 der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 ist es möglich, den Durchschnitt mehrerer Preise zugrunde zu legen, soweit dieser Durchschnitt für die tatsächliche Markttendenz als repräsentativ gelten kann. Nicht berücksichtigt werden die Informationen, wenn die Ware nicht gesund und von handelsüblicher Qualität ist oder wenn der Angebotspreis nur eine geringe, für den Markt nicht repräsentative Menge betrifft. Außerdem sind Angebotspreise auszuschließen, die als für die tatsächliche Markttendenz nicht repräsentativ gelten. Um vergleichbare Angaben für Melasse der Standardqua- lität zu erhalten, müssen die Preise je nach Qualität der angebotenen Melasse nach Maßgabe der in Anwendung von Artikel 6 der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 erzielten Ergebnisse erhöht oder verringert werden. Ein repräsentativer Preis kann ausnahmsweise während eines begrenzten Zeitraums auf unveränderter Höhe beibehalten werden, wenn der Angebotspreis, der als Grundlage für die vorangegangene Festsetzung des reprä- sentativen Preises gedient hat, der Kommission nicht zur Kenntnis gelangt ist und die vorliegenden, offenbar für die effektive Markttendenz nicht repräsentativen Ange- botspreise zu plötzlichen und erheblichen Änderungen des repräsentativen Preises führen würden. Besteht zwischen dem Auslösungspreis für das fragliche Erzeugnis und dem repräsentativen Preis ein Unterschied, so sind nach Maßgabe von Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 zusätzliche Einfuhrzölle festzusetzen. Bei Aussetzung der Einfuhrzölle gemäß Artikel 5 der Verord- nung (EG) Nr. 1422/95 sind für diese Zölle besondere Beträge festzusetzen. Aus der Anwendung dieser Bestimmungen ergibt sich, daß die repräsentativen Preise und die zusätzlichen Zölle bei der Einfuhr der betreffenden Erzeugnisse nach Maßgabe des Anhangs dieser Verordnung festzusetzen sind. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Zucker — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die repräsentativen Preise und die zusätzlichen Zölle bei der Einfuhr der Erzeugnisse des Artikels 1 der Verord- nung (EG) Nr. 1422/95 werden entsprechend dem Anhang festgesetzt. (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 159 vom 3. 6. 1998, S. 38. (3) ABl. L 141 vom 24. 6. 1995, S. 12. (4) ABl. L 145 vom 27. 6. 1968, S. 12. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 25. Februar 1999 in Kraft. 25. 2. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 49/21 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Brüssel, den 24. Februar 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission ANHANG zur Festsetzung der repräsentativen Preise und der zusätzlichen Zölle bei der Einfuhr von Melasse im Zuckersektor KN-Code Repräsentativer Preis je 100 kg Eigengewicht des Erzeugnisses Zusätzlicher Zoll je 100 kg Eigengewicht des Erzeugnisses Bei der Einfuhr je 100 kg Eigengewicht des Erzeugnisses wegen der Aussetzung gemäß Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 anzuwendender Betrag (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,23 7,94 0,26 — — 0,27 (1) Festsetzung für die Standardqualität gemäß Artikel 1 der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 785/68. (2) Dieser Betrag ersetzt gemäß Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 den für diese Erzeugnisse festgesetzten Zollsatz des Gemeinsamen Zolltarifs


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Kommissionens vitbok om rättvisa trafikavgifter: En modell för stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU"

eurovoc_concepts:
ESC opinion
EU publication
charges for use of infrastructure
transport infrastructure

text: C 116/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 4. 1999 4. 3. Detta skulle göra det lättare att tillämpa förordningen på bred basis, så att kommissionen kan koncentrera sig på de fall där en dominerande marknadsposition kan leda till att konkurrensreglerna inte följs. 4. 4. När det gäller klausulerna i svarta listan är det oroväck- ande att den som återges i avdelning V. 3 i meddelandet, som det redan nämnts i punkt 3. 11, innebär en avsevärd förändring av den gängse tolkningen av geografisk exklusivitet. 4. 5. Såsom kommittén framfört i punkt 3. 12 är det nödvän- digt att kommissionen när det gäller definitionen av avtalens giltighetstid tar hänsyn till den tidsperiod som behövs för att investeringar som gjorts skall ge avkastning. Bryssel den 24 februari 1999. 4. 6. Mot bakgrund av dessa kommentarer stöder kom- mittén kommissionens initiativ och uppmanar den att ta hänsyn till de ståndpunkter som kommer till uttryck i förelig- gande yttrande när det gäller definitionen av riktlinjerna och förordningen om gruppundantag, som skall remitteras till ESK. Kommittén kommer då att få tillfälle att bevaka hur 4. 7. kommissionen avser att reglera vertikala avtal inom en klart definierad rättslig ram; denna måste präglas av redig upplägg- ning, överskådlighet, rättslig klarhet och stöd för småföretagen om de väntade fördelarna skall kunna vidarebefordras till fullo till konsumenterna. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Kommissionens vitbok om rättvisa trafikavgifter: En modell för stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transport- infrastruktur i EU” (1999/C 116/07) Den 31 juli 1998 beslutade Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ”Kommissionens vitbok om rättvisa trafikavgifter: En modell för stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU”. Sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 9 februari 1999. Föredragande var Dethmer H. Kielman. Vid sin 361:a plenarsession den 24-25 februari 1999 (sammanträdet den 24 februari) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 117 röster för och 2 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. 1. Den stora mängden olika system för infrastrukturav- gifter för olika typer av transport i de olika medlemsstaterna undergräver transportsystemets effektivitet och hållbarhet. 1. 1. Vitboken är en fortsättning på vitboken från 1993 om en framtida utveckling av en gemensam transportpolitik(1) och grönboken från 1995 om ”en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn”(2). I vitboken lägger Europeiska kom- missionen fram förslag om en harmoniserad gemenskapsstra- tegi för transportavgifter enligt principen ”användaren betalar”. Enligt kommissionen kommer transportsystemets effektivitet och hållbarhet därmed att öka. 1. 1. 2. Den stora mångfalden av nuvarande system för infrastrukturavgifter ger upphov till ett antal problem som man bäst löser med gemensamma krafter. (1) EGT C 352, 30. 12. 1993, s. 11. (2) EGT C 56, 24. 2. 1997, s. 31. 1. 2. Därför anser kommissionen att det krävs en stegvis och långtgående harmonisering av avgiftssystemen för alla viktiga kommersiella transporter inom hela EU på basis av principen ”användaren betalar”. 28. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 116/29 1. 3. Det föreslagna avgiftssystemet innebär att alla som använder transportinfrastruktur skall stå för de kostnader som de orsakar, inklusive kostnader för miljöeffekter och andra externa effekter. Avgifterna bör tas ut i samband med att användaren utnyttjar infrastrukturen. 2. 3. I vitboken ställs inga krav på hur finansieringen av transportinfrastrukturen skall ske eftersom finansieringssyste- men varierar kraftigt från en medlemsstat till en annan samt på grund av subsidiaritetsprincipen. Systemet innebär dessutom att medlemsstaterna kan 1. 3. 1. fortsätta att stödja tillhandahållandet av offentliga tjänster eller tjänster av allmänt intresse. 1. 3. 2. Slutligen fastställs att avsikten med systemet inte är att vara ett centralt avgiftssystem. Syftet är att det skall utgöra ett ramverk inom vilket medlemsstaterna själva får bestämma avgiftsnivåerna. 1. 4. Som tidigare nämnts föreslår kommissionen ett succes- sivt införande. Under det första steget, som sträcker sig till utgången av år 2000, vill man införa avgiftssystem för järnvägar och flygplatser. Därmed har man genom att komplet- tera avgiftssystemet för vägtransporter infört en övergripande och enhetlig struktur för de viktigaste transportgrenarna. 1. 4. 1. Under denna period skall en expertkommitté med sakkunniga från medlemsstaterna stå till förfogande. Vad gäller kommitténs verksamhet skall alla parter som är inblandade tillfrågas. 1. 4. 2. Under det andra steget, som gäller från år 2000 till år 2004, skall avgiftssystemen anpassas till det system som etablerades under det första steget, samtidigt som man inför nya skattesystem som bygger på en eventuell översyn av de befintliga skattesystemen. Under det sista steget, efter år 2004, skall resultaten från det första och andra steget integreras i systemet. Man strävar efter ytterligare harmonisering där de marginella sociala kostnaderna byggs in i systemet. 2. Allmänna kommentarer 2. 4. Kommittén påpekar dessutom att kommissionen i sin vitbok visserligen återger relevanta kostnadskomponenter i en översiktstabell (kapitel 2. 1, s. 3), men att det inte framgår vilken relativ betydelse dessa kostnadskomponenter har för de olika transportslagen. Kommittén anser att man måste vara fullständigt på det klara med vilken relativ betydelse dessa kostnadskomponenter har för de olika transportslagen för att kunna utforma en gemenskapsprincip, i synnerhet vid utformningen av en genomförandestrategi eftersom en snedv- ridning av konkurrensen då lätt kan uppstå. 2. 5. Den relativa betydelsen av till exempel de fasta kostna- derna, de interna rörliga kostnaderna och de externa kostnader- na, såsom föroreningar av luft och vatten samt buller, skulle kunna variera mellan de olika transportslagen och dessutom vara beroende av lokala villkor. Eftersom man inte har någon fördjupad kunskap om den relativa betydelsen av kostnadskomponenterna uppmanar kommittén kommissio- nen att inom kort utföra ett flertal enskilda fallstudier. Dessa undersökningar bör också ta upp problemen att mäta externa effekter på bl. a. miljön. I detta sammanhang syftar kommittén på ett tjugo- 2. 5. 1. till trettiotal studier som täcker de olika transportsätten i de olika medlemsstaterna och som framför allt har till syfte att ge extra information om olika kostnadskomponenter, helst i absoluta termer, och om det skulle visa sig vara omöjligt, i relativa termer. En viktig kostnadsdel som i alla händelser måste undersökas i dessa studier är tidsaspekten. Givetvis bör man studera följderna för den sociala dimensionen. Dessa studier skulle kunna kompletteras med uppgifter om de avgifter och skatter som tas ut i dag för de olika transportsätten för att fastställa den nuvarande täckningsgraden. 2. 5. 2. miljöförstöring inom transportsektorn: Det finns till exempel i huvudsak 5 sätt att motverka a) Tillämpning av teknik för att motverka utsläpp och buller. I sitt utkast till yttrande ”Infrastrukturkostnader vid 2. 1. godstransporter på väg — grund för en jämförelse med andra transportsätt”(1) drog kommittén slutsatsen att en ”fullständig fördelning av infrastrukturkostnaderna och de externa kostna- derna mellan de olika transportsätten på ett rättvist och enhetligt sätt är önskvärd”. b) Lokala trafikbegränsande åtgärder. c) Skatter och avgifter. d) örbättring av undervisning och information. 2. 2. I vitboken anges hur man kan genomföra en rättvisare fördelning av kostnaderna för infrastruktur och externa effek- ter mellan de olika transportgrenarna utan att de totala kostnaderna stiger. (1) EGT C 18, 22. 1. 1996, s. 27. e) Planering och förbättring av standarden på stads- och landsbygdsinfrastrukturen. 2. 6. De två första åtgärderna tillämpas i stor utsträckning. Vitboken är inriktad på prismekanismen. Vad som saknas är en analys av vad man hittills uppnått med de möjligheter som nämns under a) och b), samt en bedömning av frågan om man med extra skatter och avgifter kan göra omfattande framsteg. C 116/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 4. 1999 Dessutom anser kommittén att kommissionen bör ta hänsyn till kommitténs yttrande om ”Grönbok om hamnar och sjötransportens infrastruktur”(1). Kommittén anser att kom- mentarerna i detta yttrande angående de särskilda problemen i samband med avgiftsstrukturer för hamnar är högst relevanta. Här skriver kommissionen nämligen att de som använder infrastrukturen skall stå för de kostnader de orsakar. Detta framgår också av stycke 5b punkt 8 i vitboken där det fastställs att för ”harmoniserade marginalkostnadsbaserade avgifter tunga lastfordon och kommersiella passagerartransporter skul- le därmed ersätta befintliga system som grundar sig på en rad olika instrument, inklusive tullar och användaravgifter”. Samma princip bör gälla för de andra transportslagen, men kommissionen behandlar inte detta närmare. Kommittén be- klagar detta eftersom man enligt kommitténs uppfattning inte kan garantera inkomstneutraliteten. 2. 7. Kommissionen hävdar i vitboken att den europeiska transportinfrastrukturen är av stor betydelse för den ekonomi- ska tillväxten, arbetstagarnas rörlighet, användarna av infra- strukturen samt konkurrenskraften i Europeiska unionen. 2. 8. Det handlar egentligen om att skapa villkor för att trafik och transport optimalt skall kunna bidra till den totala välfärden i EU. Trafik och transport utgör en viktig del av konsumtionen och produktionen och bidrar således till välfärden. Genom att utnyttja marknadsmekanismen och genom att låta enskilda beslutsfattare konfronteras med de verkliga kostnaderna, som är en följd av deras beslut, kan man uppnå bästa möjliga resultat. För fördelning av de samhällsekonomiska kostnaderna har man i vitboken främst satsat på avgifter som ett effektivt instrument. Samhällsekonomiska kostnader för trafik och transport 2. 9. omfattar följande komponenter: a) Driftkostnader (arbetskraft, energi, underhållskostnader för fordonet). b) Kostnader för infrastruktur (trafikövervakning, underhåll, slitage). c) Skador på miljö, natur och landskap och bullerhinder. d) Direkta och indirekta kostnader för trafikolyckor. Kostnaderna under a) är interna kostnader för tredje 2. 10. part eller företag, kostnaderna under b) är externa kostnader i den mån de täcks av offentliga medel. Kostnaderna under c) fastställs av myndigheterna i de enskilda medlemsstaterna, varför dessa kostnader räknas som externa kostnader. Kostna- der för trafikolyckor under d) räknas som både indirekta och direkta. Det är fråga om externa kostnader om de inte kan krävas av den som orsakade skadorna. O¨ versikten ovan över kostnader för trafik och trans- 2. 11. port omfattar inte kostnader för trafikstockning, eftersom dessa kostnader delvis redan är internaliserade. Den som orsakat kostnaderna känner av det i form av tidsförlust. 2. 12. Syftet med ”priset” för ovanstående kostnader är att säkerställa att transportsektorn ansvarar för de kostnader den orsakat. Då det totala beloppet av detta pris (avgifter) är högre än de genomsnittliga kostnaderna kommer bruket av infrastrukturen att innebära maximal inkomst för infrastruk- turförvaltaren. Detta är ett tydligt tecken på att infrastrukturen är bristfällig. Infrastrukturförvaltaren måste besluta om utvidg- ning och/eller förnyelse av infrastrukturen. 2. 13. På olika nivåer i Europa för man en trafik- och transportpolitik. I denna vitbok står naturligtvis utvecklingen av en europeisk politik i centrum. Mot bakgrund av subsidiari- tetsprincipen kommer ett stort antal ärenden i fråga om politiken i medlemsstaterna att falla på medlemsstaterna själva. A¨ ndå skulle vissa frågor gagnas av en gemenskapspolitik, till exempel följande: — Enhetligheten och överskådligheten på inre marknaden. — Harmoniseringen av indirekta skatter såsom bränsleav- gifter. — De gränsöverskridande miljöproblemen. — Effektiva gränsöverskridande trafik- och transportsystem samt nätverk. — En hållbar regional utveckling. 2. 14. Det skulle därför vara önskvärt att närmare granska gemenskapspolitiken och fördelningen av befogenheter mellan EU och medlemsstaterna vad gäller de avgifter som skall tillämpas, i synnerhet där det enhetliga struktursystemet kan komma att korsa de nationellt fastställda avgifterna. Så länge bestämmelser för och storleken på skatter och avgifter skiljer sig åt såväl mellan de olika transportgrenarna som mellan de olika medlemsstaterna kommer konkurrensen att påverkas. 2. 15. Den europeiska statsstödspolitiken bör granskas om man skall kunna fördela kostnaderna för infrastruktur på ett rättvist sätt. 3. Kommentarer relaterade till de särskilda transports- lagen 3. 1. Vägar 3. 1. 1. Kommissionen har för avsikt att under det första steget utveckla ett vägavgiftssystem för lastfordon och kom- mersiella passagerartransporter. Förslag till detta har redan utarbetats och utvärderats(2). (1) EGT C 407, 28. 12. 1998, s. 17. (2) EGT C 206, 7. 7. 1997, s. 17. 28. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 116/31 3. 1. 2. Av olika anledningar verkar det rimligt att använda avancerade elektroniska system vid införandet av avgiftssyste- met. För närvarande finns det dock ett antal problem som man måste ta hänsyn till. Det verkar därför klokt att i en inledningsfas använda den utrustning som finns i dag och som man vet fungerar. I ingressen framgår att syftet med vitboken är att 3. 1. 3. uppnå ytterligare harmonisering av avgiftsprinciperna för alla kommersiella transportslag. Avgifter för personbilar överlåter man till medlemsstaterna. A¨ ven om personbiltrafik i sig inte ger upphov till en snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, är denna typ av trafik en konkurrent till kollektivtrafiken och andra typer av kommersiell passagerar- transport. Den spelar en viktig roll för kombinerade transporter (”modal split”) inom passagerartransporten. Dessutom används väginfrastrukturen i stor utsträckning för passagerartransport, som således står för en stor del av de externa kostnader som hänger samman med infrastrukturen. Om man inte lyckas fördela en stor del av de externa kostnaderna är det tvivelaktigt om man kommer att uppnå målsättningen att till exempel minska miljöskadorna. Trots att kommissionen hävdar att infrastrukturkostnaderna inte automatiskt kommer att åters- peglas i transportpriserna, eftersom företagen kommer att ändra sitt utnyttjande av infrastrukturen, verkar detta nästan oundvikligt, åtminstone under första och andra steget. 3. 4. Luftfart kostnadsfördelning, 3. 4. 1. Som redan nämnts har kommissionen lagt fram ett förslag till direktiv om flygplatsavgifter(2). I direktivet diskute- ras de aspekter som skall ligga till grund för avgifterna: en rättvis icke- diskriminering. Luftfarten avviker fortfarande från de andra transportslagen på en del punkter. Flygplansbränsle beskattas till exempel inte. Dessutom betalar man inte moms på flygbiljetter för internationella flygningar (även mellan med- lemsstater). Man bör undersöka om undantag från beskattning av flygbränsle och moms på biljetter kan avskaffas. överskådlighet och 3. 4. 2. Man skulle kunna undersöka möjligheten att beskatta utsläppen i stället för flygbränslet. Dessa avgifter skulle kunna tas ut på samma sätt som flygkontrollavgifter och skulle kunna leda till en förbättring av motorteknologin. Vid tillämpning av den metod som beskrevs i punkt 3. 4. 3. 3. 4 och 3. 4. 2 måste man ständigt ta hänsyn till gällande internationella konventioner, till exempel inom ramen för ICAO. 3. 2. Järnvägar 3. 5. Sjötransport 3. 2. 1. Europeiska kommissionen håller för tillfället på att utarbeta ett förslag till direktiv om infrastrukturavgifter för järnvägar(1), som man hoppas få godkänt av rådet under steg ett. Under det andra steget räknar kommissionen med att kunna fördela de externa kostnaderna. Eftersom genomföran- det av direktiv 91/440/EEG beträffande liberaliseringsåtagan- den på järnvägsområdet går trögt är det osäkert i vilken utsträckning kommissionen kommer att lyckas. Den starkare marknadsorientering för järnvägarna som föreskrivs i direkti- vet utgör, i samband med motsvarande investeringar i den europeiska järnvägsinfrastrukturen, en viktig bas för en starka- re framtida konkurrensposition för järnvägen i de europeiska godstransporterna. 3. 3. Inre vattenvägar 3. 3. 1. Enligt kommissionen leder de nuvarande avgiftssy- stemen för bland annat infrastrukturer inom inre vattenvägar inte till en allvarlig snedvridning av konkurrensen eftersom kostnaderna är relativt små och avgifterna relativt låga. Därför prioriterar man inte nya reformer, vilket visserligen stämmer överens med Mannheimkonventionen som förbjuder uttag av avgifter på floden Rhen. För att kunna införa avgifter för infrastruktur måste man anpassa denna konvention. En faktor som komplicerar situationen är att Schweiz, som har skrivit under konventionen, inte är medlem i EU. Kommissionen måste därför lägga fram förslag i ärendet under det tredje steget. 3. 5. 1. hamnar. Sjötransportens infrastruktur omfattar framför allt 3. 5. 2. I grönboken om hamnar och sjötransportens infra- struktur(3) fastställs ramen för hamnavgifter i syfte att uppnå en rättvis konkurrens mellan EU-hamnarna. En ram för hamnavgifter kan inte utformas förrän man vet var och i vilken form man kan räkna med offentlig finansiering samt hur stort statligt stöd som erbjuds. Dessutom bör bokföringen över hamnarna göras mer överskådlig. Det är intressant att kommissionen nu anser att det 3. 5. 3. är de direkta användarna som skall stå för investeringskostna- derna för hamninfrastrukturen. Förutom hamninfrastrukturen finns det inom sjötransporten även andra typer av infrastruktu- rer, till exempel internationella navigeringssystem. Kommissionens andra målsättningar under det andra steget omfattar utformning av kvalitetskrav för bränsle samt miljöbe- skattning av bränsle. I detta sammanhang måste man ta hänsyn till att minimikvaliteten på bunkerolja är reglerad genom internationella ISO-normer och att Internationella sjöfartsorga- nisationen redan fastställt övre gränser för svavelhalt i fartygs- bränsle i Marpol-konventionens bilaga VI. Om regionala miljöskatter skall läggas på havstonnagets drivmedel måste man tänka på att detta är en typ av konsumtionsskatt och (1) KOM(1998) 480 slutlig, 22. 7. 1998. (2) EGT C 73, 9. 3. 1998, s. 38. (3) EGT C 407, 28. 12. 1998, s. 17. C 116/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 4. 1999 därför bara kan uppbäras på förbrukning inom medlemsstater- nas territorialvatten. Den klart övervägande delen av den internationella sjöfarten — även mellan EU:s medlemsstater — går emellertid på internationellt vatten eller utanför EU. 4. 3. Man bör vara försiktig vid beräkningen av kostnader på en ofullständig marknad, eftersom denna aldrig kan vara helt tillförlitlig. Till exempel bör man inom järnvägen ge högsta prioritet till genomförande av direktiv 91/440/EEG. 3. 5. 4. nella konventioner(1). Vissa punkter måste ses mot bakgrund av internatio- 3. 5. 5. ESK konstaterar att det enligt förslaget till direktiv om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg skall bli obligatoriskt att avlämna avfall till dessa anläggningar och även betala avgifter för användningen. För att åstadkomma bättre samordning föreslås det att det slutliga avgiftssystemet för mottagningsanläggnngar baseras på de allmänna principerna i vitboken för att kostna- derna för transportinfrastrukturen skall inkluderas. 4. 4. Vad gäller rättvisa villkor för tillämpning av principen om att användarna skall betala kostnaderna för infrastrukturen är en grundlig översyn av den europeiska statsstödspolitiken önskvärd; denna måste dock väga in andra Europapolitiska målsättningar och en framtida offentlig sektor med hög prestationsförmåga. Vid tillämpning av principen om att användaren betalar 4. 5. måste man dock säkerställa att en av de grundläggande principerna i Europa, rätten till fri rörlighet av varor och personer, respekteras. 4. Särskilda kommentarer 5. Slutsatser Det är viktigt att representanter för de relevanta 4. 1. paraplyorganisationerna deltar i förhandlingarna med kom- mittén, som bistår kommissionen i de olika utvecklingsstegen. 4. 2. Trots att kommissionen vill genomföra avgiftsmodel- len för de olika transportsätten i tre steg är det önskvärt att genomföra avgiftsprinciperna samtidigt och på ett enhetligt sätt inom de olika sektorerna, för att kunna säkerställa en lika behandling av de olika transportslagen. Därför bör avgifterna tas ut så nära användningsplatsen som möjligt. Kommittén påpekar att när det gäller luftfarten och sjötransporten måste man ta hänsyn till den internationella prägel som utmärker dessa transportsätt. (1) Se bl. a. Marpol-konventionen. Bryssel den 24 februari 1999. Det 5. 1. finns all anledning att stödja kommissionens vitbok eftersom den utgår från principen ”användaren betalar”. 5. 2. Enligt kommittén kan principen först genomföras då man har tillräcklig kunskap om den relativa betydelsen av de olika kostnadskomponenterna och man kan erbjuda de skilda transportslagen lika villkor. 5. 3. Kommittén anser att det måste utarbetas tydliga be- stämmelser om inkomstneutralitet samt hur denna skall utfor- mas innan det kan bli tal om att införa principen ”användaren betalar” 5. 4. Vad gäller luftfart och sjötransport betonar kommittén än en gång den internationella prägel som utmärker dessa transportsätt och påpekar att beslut inom området delvis bör fattas inom ramen för internationella konventioner. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI 28. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 116/33 BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande Följande ändringsförslag avvisades under diskussionerna. Punkt 3. 1. 3 Lägg till följande text före näst sista meningen: ”Med tanke på kommissionens målsättning att få en övergång till mer miljövänliga transportslag i samband med kombinerade transporter (‘modal split‘) är det obegripligt att privata personbilar enligt förslaget skall undantas när infrastrukturkostnaderna fördelas. ” Motivering A¨ ndringen betonar och förstärker föredragandens påstående och lyfter fram kärnproblemet på ett tydligare sätt. Resultat av omröstning För: 27, emot: 68, nedlagda: 10. Punkt 3. 1. 3 Ersätt allt efter andra meningen med följande: ”Undersökningar gjorda av kommissionen visar att lastfordon endast täcker en mindre del av de kostnader de förorsakar. De svarar för en stor del av utnyttjandet av väginfrastrukturen och de därmed sammanhängande externa kostnaderna. Därför skall dessa kostnader tas med i beräkningen, dels med hänsyn till principen om rättvisa avgifter, dels för att den utlovade minskningen av miljöförstöringen skall kunna genomföras. ” Motivering I punkt 3. 1 behandlas åtgärder för lastfordon och kommersiella passagerartransporter. Ett avgiftssystem för lastfordon och kommersiella passagerartransporter skall utarbetas (3. 1. 1) och avancerade elektroniska system skall införas (3. 1. 2). I punkt 3. 1. 3 presenteras skador och kostnader förorsakade av personbilar, och slutsatser dras av dessa. Detta är dock olämpligt av två skäl: a) Kommissionens vitbok om rättvisa avgifter behandlar trafik med lastfordon samt kommersiella passagerartran- sporter men inte personbiltrafik. Punkt 3. 1. 3 i yttrandet behandlar dock uteslutande personbiltrafik. b) Hela punkt 3. 1 handlar om vägtrafik men behandlar inte alls trafik med lastfordon eller kommersiella passagerartransporter som kommissionen föreslår åtgärder för. Resultat av omröstning För: 27, emot: 46, nedlagda: 7


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 463/99 του Maria CARDONA Βοήθεια της Ευρωπαiκής Ένωσης προς γεωργικές εκμεταλλεύσεις της Μαδέρας που επλήγησαν από κακοκαιρίες

eurovoc_concepts:
EAGGF Guidance Section
Madeira
agricultural holding
aid to agriculture
aid to disaster victims
bad weather
financial aid
financial loss

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 464/99 by Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA EU-Argentina fisheries agreement

eurovoc_concepts:
Argentina
agreement (EU)
fisheries policy
fishing agreement
fishing regulations
fishing rights
national law
settlement of disputes

text: C 348/76 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 12. 1999 företagen samt att nötkreaturen importerades till Italien utan lagliga kontroller till och med efter fallet med ”galna kosjukan”. Vidare bekräftade han att många djur slaktats efter domarämbetets ingripande, men att de dessförinnan i många fall hade hamnat i skivad form på våra bord. Har kommissionen informerats av italienska staten om denna händelse som även involverar andra länder i unionen? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta? (1) EGT C 21, 22. 1. 1998, s. 31. Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (20 april 1999) Enligt den beskrivning parlamentsledamoten ger skulle det röra sig om illegala transporter av levande djur från flera medlemsstater till Italien (Sicilien). Kommissionen har inte informerats om detta av de italienska myndigheterna. Problem som gäller veterinär- tjänsternas struktur i Kalabrien och på Sicilien noterades under en tjänsteresa som nyligen företogs i dessa regioner för att kontrollera brucellos hos små idisslare, och de italienska myndigheterna kommer att uppmanas vidta nödvändiga åtgärder för att lösa problemen. Vid Ständiga veterinärkommitténs nästa möte kommer en punkt på dagordningen att vara att få förklaringar från representanterna från medlemsstaterna i fråga. (1999/C 348/095) SKRIFTLIG FRÅGA P-0464/99 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen Angående: Fiskeriavtal mellan EU och Argentina (24 februari 1999) Följande brådskande fråga ställs mot bakgrund av att fiskeriförbindelserna mellan EU och Argentina har fått en allvarlig utveckling på grund av ändringar i Argentinas fiskerilagstiftning som innebär en klar kränkning av de överenskomna villkoren i det gällande fiskeriavtalet mellan EU och Argentina, vilket har erkänts av Europeiska kommissionen, och med bakgrund av nästa sammanträde i det blandade utskottet EU-Argentina den 4-5 mars. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att försvara gemenskapens fiskeintressen, nu när dessa har drabbats allvarligt av de ändringar i den argentinska lagstiftningen som strider mot internationella bestämmelser på hög nivå, såsom det gällande fiskeriavtalet mellan EU och Argentina? Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (30 mars 1999) Så snart som kommissionen fick kännedom om de ändringar i den argentinska lagstiftningen som parlamentsledamoten nämner, agerade den bland annat genom att skicka en skrivelse till Argentinas biträdande fiskeminister och däri markera sitt missnöje med både förfarandena och bestämmelsernas innehåll. Kommissionen kallade också samman gemenskapens och Argentinas gemensamma kommitté som möttes den 4 och 5 mars 1999 i Buenos Aires. Detta möte ägnades huvudsakligen åt detta ärende. På begäran av parlamentet har kommissionen rapporterat till ledamöterna i fiskeutskottet den 15 och 16 mars 1999