title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Vitbok om handel

eurovoc_concepts:
EU action
common commercial policy
competitiveness
consumer policy
distribution business
entrepreneurship
single market
small and medium-sized enterprises

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 27. 01. 1999 KOM(1999) 6 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN VITBOK OM HANDEL INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING 1 I. VITBOKENS BAKGRUND OCH SYFTE II. BESKRIVNING AV SEKTORN A. Sektorns betydelse B. Trender och strukturförändringar III. ATT UTFORMA EN STRATEGI FÖR HANDELN: DE VIKTIGASTE FRÅGORNA IV. DE VIKTIGASTE ÅTGÄRDERNA A. Förbättra utnyttjandet av politiska medel för att stödja handeln 1. Bättre förståelse för sektorn 2. Förändringar i handelns struktur - nya utmaningar för politiken 2 3 3 3 4 6 6 6 7 B. Förbättra den administrativa, rättsliga och finansiella miljön 8 8 Förenkling av de administrativa Tillgång till finansiering 9 Stärka dialogen mellan handelsföretag och deras partner (anställda, konsumenter, kreditinstitut). 10 förfarandena 1. 2. 3. C. Stärka konkurrenskraften och främja företagarandan Samarbete mellan företag 1. Elektronisk handel 2. 3. Utbildning 4. Handeln på landsbygden och i mindre gynnade tätortsområden 5. Handel och turism 6. Handeln och miljön D. Uppmuntra till europeisering och internationalisering 1. Euron 2. 3. Utvidgningen av Europeiska unionen Internationell handel Bilagor : I. Åtgärdsplan med tidtabell II. Budgetkonsekvenser 13 13 14 15 16 17 18 19 19 20 21 INLEDNING Denna vitbok handlar om hur handelsföretagen och deras tillgodoser konsumenternas önskemål i fråga om utbud, kvalitet, priser och service. Handeln sysselsätter ca 22 miljoner människor i Europeiska unionen och är således en av de mest omfattande sektorerna inom ekonomin. Verksamheten inom denna sektor har stor betydelse för medborgarnas liv i Europeiska unionen av följande skäl: leverantörer - Den ger medborgarna tillgång till ett mycket stort produktutbud till priser som passar alla samhällskategorier. - Den bidrar till en god livskvalitet i tätorterna, där affärsområdena tillhör de viktigaste platserna där människor samlas och umgås. - Den håller hög standard i miljöhänseende liksom i etiskt och socialt hänseende i fråga om de produkter och tjänster den tillhandahåller. Handelsföretagen måste vara konkurrenskraftiga för att kunna överleva. God konkurrenskraft borgar för tillväxt och lönsamhet. Detta kommer inte bara affärsinnehavaren utan även konsumenten till godo i form av kvalitet och kontinuitet i servicen. Förbättrad konkurrenskraft gör det möjligt att skydda de arbeten som finns och skapa nya långsiktiga arbetstillfällen. Denna vitbok är ett uttryck för ett erkännande av den roll som handeln spelar i det ekonomiska, sociala och kulturella livet i Europeiska unionen. Den är ett politiskt dokument som innehåller tankar om hur gemenskapen skall kunna inrikta sin verksamhet så att den bättre bidrar till att förbättra konkurrenskraften inom sektorn, mot bakgrund av att detta är det bästa sättet för sektorn att kunna fortsätta att spela den roll som beskrivs ovan och att bibehålla sin ställning som den näststörsta arbetsgivaren i Europa. Europeiska unionens verksamhet påverkar redan nu handeln på många sätt. Handel drar redan indirekt fördel av gemenskapens politiska instrument, inom områden som regional utveckling, miljö- och konsumentskydd, forskning och utbildning, vilket hjälper den att stärka sin konkurrenskraft. Detta bidrag kan ges ytterligare effekt om företagens medvetenhet om dessa möjligheter höjs, både på gemenskapsnivå och på nationell nivå. Det är viktigt att handelns villkor beaktas till fullo när framtida politiska initiativ från gemenskapens sida planeras. Ett av de viktigaste medlen för att uppnå ett optimalt utnyttjande av befintliga gemenskapsinstrument är att förbättra kunskaperna om handeln bland beslutsfattare på alla nivåer. Betydelsen av att erkänna handeln och sprida information om den var en av de frågor som framhölls allra mest i kommentarerna till Grönboken om handel, som utkom år 1996. Handeln erkänns inte alltid som en viktig sektor inom ekonomin, när den politik som påverkar den utformas. Ett erkännande av behovet att stärka förståelsen för sektorn kan inte åstadkommas genom några få övergripande lagstiftningsåtgärder, utan snarare genom att kontaktytorna mellan handeln och gemenskapens politik ägnas mycket större uppmärksamhet. Många åtgärder som kan verka anspråkslösa var för sig kan tillsammans bidra till att förbättra konkurrenskraften inom handelssektorn, både direkt och genom att lyfta fram denna sektor. På så sätt kan handeln dra största möjliga nytta av gemenskapens politik. Sammanfattningsvis är denna vitbok ett politiskt dokument där ett antal frågor som har särskild betydelse för sektorn utvecklas. Det bästa sättet för handeln att bidra till att skapa nya arbetstillfällen i stor skala i framtiden är att förbättra sin konkurrenskraft. Gemenskapen kan bidra till detta genom direkta åtgärder och genom att höja sektorns profil. En sammanfattning av de åtgärder som föreslås och en tidtabell för genomförandet bifogas vitboken. I. VITBOKENS BAKGRUND OCH SYFTE I denna vitbok presenterar kommissionen sin uppföljning av Grönboken om handel *, som antogs av kommissionen den 20 november 1991. Grönboken föregicks av kommissionens meddelande av den 11 mars 1991 med titeln "Mot en inre marknad på distributionens område"^. Syftet med grönboken var att erbjuda underlag för en diskussion och inleda ett samrådsförfarande om sektorns betydelse för ekonomin, de utmaningar branschen står inför och olika möjligheter för den att bevara sin konkurrenskraft och på så sätt fortsätta att bidra till sysselsättningen och den sociala sammanhållningen. Grönboken om handel spreds i vida kretsar bland offentliga förvaltningar och institutioner på gemenskapsnivå såväl som på nationell och regional nivå, och även bland branschorganisationer och företag. Europaparlamentet-*, Ekonomiska och sociala kommittén^ och Regionkommittén^ liksom mer än hundra handelsorganisationer på europeisk och nationell nivå har lämnat värdefulla bidrag till debatten. Kommentarerna till grönboken var i viss utsträckning väntade och utgick från problemställningar som hade tagits upp i boken. En väl fungerande inre marknad och behovet av att för företagen skapa en verkligt gynnsam miljö, där den administrativa börda som myndigheterna lägger på dem är mindre betungande än hittills, var en fråga som togs upp av många. Intresset för att använda ny teknik var stort. Det fanns också ett intresse för en politik som skulle leda till bättre konkurrenskraft och för de möjligheter de som ansvarar för planeringen av markanvändningen har att bidra till detta, och om ock i något mindre omfattning, för behovet att förbättra den personliga säkerheten. Det var särskilt två frågor som togs upp i många av svaren fastän de inte hade nämnts som några viktiga diskussionsämnen i grönboken. Den ena var behovet att göra något åt den bristande förståelse som offentliga myndigheter på alla nivåer visar för sektorn, eftersom detta leder till att sektorns intressen förbises i debatten inom olika samhällsområden, där den politik som förs har stor betydelse för sektorn. Den andra frågan, som inte togs upp av så många men med desto större eftertryck, gällde tillämpningen av bestämmelserna för reglering av konkurrensen, då dessa ansågs försätta oberoende små och medelstora företag inom handeln i en ogynnsam ställning i förhållande till de stora företagen. Kommissionen bör ta ställning i dessa två frågor. Handelssektorn påverkas som alla andra sektorer av olika myndighetsåtgärder som syftar till att uppnå olika politiska mål inom ekonomi och miljöskydd, social, kulturell och regional utveckling, utbildning, forskning, konsumentskydd och inom andra områden. Dessa åtgärder kan ibland leda till hinder för handeln utan att detta varit avsikten. Kommissionen anser därför att det nu är dags att kräva att sektorns legitima intressen tillgodoses när den politik utformas som har betydelse för sektorn och att vinsterna av denna politik kommer sektorn till godo där detta är möjligt. I denna vitbok föreslås olika sätt att se till att de offentliga åtgärderna på nationell och regional nivå liksom på gemenskapsnivå bidrar till att maximera effektiviteten inom denna sektor. Detta betyder att man måste se till att alla åtgärder från samhällets sida planeras med 1 KOM(96) 530 slutlig. 2 KOM(91) 41 slutlig. 3 Betänkande av Riccardo Garosci (A4-0254/97), vilket behandlats i utskottet för ekonomi och valutafrågor och antogs den 23 juli 1997. 4 Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 28 och 29 maj 1997 (föredragande: Folias). 5 Regionkommitténs yttrande av den 10 juli 1997 (föredragande: Kaltenbach). insikt om vad de kommer att få för följder och om behovet av att förbättra konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen. II. BESKRIVNING AV SEKTORN A. Sektorns betydelse De senaste siffrorna från Eurostat belyser handelns stora betydelse - 30 % av alla företag var verksamma inom denna sektor, som stod för 16 % av sysselsättningen och mer än 13 % av BNP i Europeiska unionen under mitten av 1990-talet. Omkring fem miljoner företag genererade 640 miljarder ecu och tillhandahöll 21,5 miljoner arbetstillfällen för detaljister, grossister och mellanhänder. Sektorn har också stor betydelse genom sin ekonomiska roll som en viktig länk mellan producent och konsument, eftersom det är handeln som tillhandahåller kanalerna för byte av dels varor och tjänster, dels pengar. Handeln ger tillgång till ett brett utbud av varor och tjänster och är en betydelsefull kanal för utbyte av information om smaktrender och efterfrågestruktur mellan slutanvändaren och producenten. Slutligen spelar handelsföretagen en viktig roll för den inre marknaden och för handeln med länder utanför EU. Handeln har vissa strukturella och funktionella särdrag som särskiljer denna sektor frän andra områden inom näringslivet. Dessa särdrag, som kommer att diskuteras närmare i det följande, påkallar särskilda åtgärder. B. Trender och strukturförändringar Marknadens utveckling har inneburit stora omvälvningar i fråga om handelns villkor. Ökad konkurrens och koncentration, förändringar i konsumtionsmönstret och den nya teknikens frammarsch gör det alltmer nödvändigt för sektorn att förändras i grunden. Den ökade koncentrationen i detaljistledet, särskilt inom livsmedelsbranschen, är en tydlig trend, som kan komma att leda till minskat utbud, högre priser och sämre tillgång. Dessutom kan den leda till att mindre affärer måste slå igen, vilket skapar problem för människor som endast har begränsad tillgång till transporter. ju konkurrenskraften ofta är beroende av Eftersom innebär storskaligheten en fördel för stora företag, som kan göra sina anskaffningar i stora partier. Distributörens förhandlingsposition är alltid, vare sig det rör om ett mindre eller ett större företag, beroende av att det finns en kritisk massa som är tillräckligt stor för att företaget på bästa möjliga villkor skall få tillgång till producenternas försäljningsnät, som ibland omfattar hela världsmarknaden. För att uppnå denna kritiska massa, som den som distribuerar i stor skala redan har, måste små och medelstora handelsföretag gå samman och bilda inköpsgrupper. försäljningspriserna, Ett annat sätt att förbättra de små affärernas konkurrenskraft är att ge dem bättre tillgång till finansiering, bättre utbildning både för ägarna och för butiksföreståndarna, bättre tillgång till transporter och större förståelse hos lokala, regionala och nationella myndigheter för den sociala och ekonomiska roll som de små affärerna spelar i de samhällen som de betjänar. Konkurrenskraft förutsätter effektiv logistik och snabba leveranser - två centrala krav som i allt högre grad kommer att kunna tillgodoses tack vare den nya tekniken. En kombination av förfaranden och metoder används inom ramen för ett strategiskt initiativ, ECR (konsumentstyrd effektivitet), som syftar till att forcera hinder varhelst de uppstår i leveranskedjan. För närvarande tillämpas dessa förfaranden och metoder framför allt av de stora företagen, men de används allt oftare i samarbete mellan små och medelstora företag. Dessa frågor får allt större betydelse på grund av marknadernas globalisering, som kommer att påverka sysselsättningen i och med att nya kvalificerade arbeten skapas i Europa samtidigt som de mindre kvalificerade arbetena exporteras. Distansförsäljning, inklusive elektronisk näthandel till exempel på Internet, är en verksamhet som får allt större omfattning. De verktyg och möjligheter som detta nya medium erbjuder kommer att utgöra grunden för en betydande omstrukturering av sektorn, vilken kommer att kräva ansenliga investeringar i utrustning och utbildning. Slutligen håller även konsumenterna på att förändras i snabb takt. De ställer allt högre krav och vill ha tillgång till integrerad service inom flera olika områden (till exempel turism, kultur, informationsteknik, personlig säkerhet, transport och själva handeln). Denna alltmer komplexa efterfrågestruktur aktualiserar behovet av samverkan mellan dessa olika tjänster på de skilda platser där människor bor. III. ATT UTFORMA EN STRATEGI FÖR HANDELN: DE VIKTIGASTE FRÅGORNA En viktig anledning till att sektorn behöver få ett större erkännande än hittills är det faktum att handelssektorn är den näst största arbetsgivaren i Europeiska unionen och att den under det senaste decenniet har lyckats skapa nya arbetstillfällen samtidigt som andra sektorer har tvingats skära ned på arbetskraften. Att detta varit möjligt för just handeln beror på dess flexibilitet när det gäller att anpassa sig till förändringar i efterfrågan. Under de kommande åren kommer vi att se både ökningar och minskningar i sysselsättningen inom handeln. Ökningarna uppstår till följd av nya former för detaljhandel, där tonvikten i högre grad ligger på kundservicen. Minskningarna beror på större automatisering och datorisering och större enheter inom logistik och lagerhållning. I takt med den ökande globaliseringen av marknaderna kommer dessutom nya utmaningar och möjligheter i områden under utveckling, såsom elektronisk handel, att påverka sysselsättningen. Det värde som kan utvinnas ur åtgärder som vidtas på gemenskapsnivå inom detta område hör ihop med att konkurrenskraften hos handelsföretagen i Europeiska unionen förbättras och att dessa följaktligen får större möjligheter att skapa nya arbetstillfällen. Eftersom sektorn lämnar ett så betydelsefullt bidrag till medborgarnas välfärd, måste myndigheterna ibland vidta åtgärder så att inga möjligheter till förbättringar försummas. Det är viktigt att upprätthålla ett butiksnät som är mångsidigt, konkurrenskraftigt och livskraftigt. Sektorns konkurrenskraft är inte bara en fråga om att uppnå de lägsta marknadspriserna och de lägsta kostnaderna. Konsumenterna kommer leta efter kvalitetsprodukter och ett tillfredsställande utbud av tjänster till priser som de betraktar som rimliga men som inte alltid behöver vara de allra lägsta. Det framgångsrika företaget är därför det som tar hänsyn till alla dessa faktorer. i allt större utsträckning att I dag tillhandahåller de stora affärerna ett brett utbud av varor till attraktiva priser. De små affärerna är i allmänhet lokala i förhållande till kundernas boende och erbjuder personlig service. Det finns fördelar och nackdelar med båda dessa alternativ. Den stora utmaning som handeln i Europa står inför i dag är att kunna maximera fördelarna och alltså erbjuda både kvalitet och attraktiva priser, samtidigt som den behåller sin funktion som en av de stora arbetsgivarna. De strukturella förändringar som handeln inom EU håller på att genomgå kommer att kräva en större andel kvalificerad arbetskraft och flera deltidsarbeten. Paradoxalt nog är handeln en sektor som medborgarna är väl förtrogna med men som inte har fått myndigheternas, dvs. beslutsfattarnas fulla erkännande. Detta beror på att de företag som inom sektorn är så oerhört varierande, med olika marknadsandelar, är verksamma affärskulturer och lokalisering, som gör det svårt att driva deras sak på gemenskapsnivå trots det intensiva arbete som utförs av den europeiska paraplyorganisationen EuroCommerce. De övriga organisationer som företräder företagen i sektorn, särskilt de på nationell nivå, kan inte erbjuda en tillräckligt enhetlig representation för att kunna föra en effektiv dialog med myndigheterna. Sektorn påverkas av en mångfald av övergripande politiska program och åtgärder, varav en del är nationella och andra har sitt ursprung i gemenskapens politik, men sektorns särdrag och särskilda behov har inte beaktats då denna politik har utformats. Var kan Europeiska gemenskapen göra en insats? Inom alla dessa områden som har betydelse för handeln kan Europeiska gemenskapen se till att sektorn och dess legitima krav uppmärksammas bättre när politiken utformas. Gemenskapen kan förbättra dialogen mellan de olika parterna, dvs. mellan branschorganisationer och nationella, regionala och lokala myndigheter. Bland annat kan denna dialog leda till att bästa praxis hittas och sprids och att denna bidrar till att förbättra konkurrenskraften och skapa förutsättningar för arbetstillfällen på lång sikt. För att denna bästa praxis skall kunna få tillräcklig spridning måste handelns behov beaktas i den politik som har betydelse för handeln. Europeiska kommissionen har goda möjligheter att leda arbetet med att sprida kunskap om denna bästa praxis. Framtidsutsikter i ett längre perspektiv Syftet med denna vitbok är inte att inleda ett större initiativ eller att införa genomgripande förändringar i politiken. Handels- och distributionssektorn behöver en strategi som framför allt grundar sig på en förbättring av konkurrensvillkoren på marknaden, där konkurrenskraft är det bästa svaret på konsumenternas önskemål. Vitboken lyfter därför fram specifika problem och tillvägagångssätt som behöver åtgärdas på gemenskapsnivå för att marknaden skall kunna fungera friktionsfritt och därmed på bästa sätt bidra till konsumenternas välfärd. I några av kapitlen i vitboken beskrivs utsikterna för sektorn på medellång och längre sikt. Det handlar inte om förslag till konkreta åtgärder utan snarare om att peka på frågor där det kommer att föras både breda och grundläggande diskussioner i framtiden. Vissa åtgärder inom handelssektorn måste vidtas innan det är för sent. Några av dessa prioriterade åtgärder diskuteras här nedan. Man måste räkna med att lösningarna på dessa problem kan kräva åtgärder som ligger utanför gemenskapens behörighet (med tanke på subsidiaritetsprincipen), trots att problemen i fråga ofta tar sig samma uttryck i alla medlemsstater och lösningarna ofta kräver samarbete över gränserna. I denna vitbok föreslås ett antal åtgärder som syftar till att skapa en sammanhängande politik för att stödja sektorn under de kommande åren. Dessa åtgärder kan indelas i fyra huvudgrupper: • Förbättra utnyttjandet av politiska instrument för att stödja handeln. • Förbättra den administrativa, rättsliga och finansiella miljön. • Stärka konkurrenskraften och främja företagarandan. • Uppmuntra till europeisering och internationalisering. IV. DE VIKTIGASTE ÅTGÄRDERNA A. Förbättra utnyttjandet av politiska medel för att stödja handeln. Det är viktigt att förstå trenderna på marknaden och att göra sig en klarare bild av det nätverk av verksamheter inom handeln som utgör denna sektor i Europeiska unionen. Till att börja med behövs en noggrann inventering, som skall ligga till grund för ett fortsatt studium av utvecklingen, och som i bästa fall även kan göra det möjligt att förutse vad som kommer att ske i framtiden. 1. Bättre förståelse för sektorn Handeln utgör en mycket viktig del av den europeiska ekonomin. Handelns stora betydelse måste erkännas när politiken för många andra verksamhetsområden utformas. Politiska initiativ måste grundas på fullständiga kunskaper och en korrekt uppfattning om de faktorer som har betydelse på området. i framtiden. Handeln har ett antal Sektorn har stort inflytande över medborgarnas liv genom att den gör varor och tjänster lättillgängliga för konsumenten. Inom denna sektor avgörs användningen av elektronisk från handel tillverkningsindustrins. Den har ofta inte samma behov som tillverkningsindustrin att engagera sig i tunga investeringar i maskinparken, i vetenskaplig forskning och i långvariga marknadsföringskampanjer. Den är också olik andra tjänstesektorer, till exempel finansiella tjänster, vårdtjänster, turism eller underhållning. Medan en del av återförsäljarna endast är verksamma inom försäljning, gäller för de flesta av dem att problem med inköpsmetoder, lagerstyrning och rörelsekapital kan få avgörande betydelse för deras överlevnad, utveckling och lönsamhet. som ofta särdrag skiljer sig Stora och små företag i sektorn hanterar samma produkter, har samma leverantörer och omfattas av samma lagar om konsumentskydd, miljö, transporter osv. Stormarknaden, kvartersbutiken och postorderföretaget har många gemensamma problem. Handeln är en mångsidig sektor. Den omfattar inte bara detaljister utan även grossistföretag, franchiseföretag, handelsagenter, gatuförsäljare, varuhussar, varuautomatföretag och även hotell och restauranger. Dessa företag kan vara enskilda företag eller kedjor, de kan vara egenföretagare eller kooperativ eller de kan höra till grupper av oberoende företag som säljer eller köper gemensamt. Medan lagstiftaren gör det möjligt för alla de olika typerna av företag att verka i en gynnsam miljö, är det konsumenterna med alla sina olika smakriktningar och preferenser som har sista ordet. Det rör sig därför om en komplex och varierad sektor som är stadd i ständig förändring och som behöver undersökas närmare. Åtgärdi er • En omfattande informationskampanj kommer att anordnas med besök på ett fyrtiotal platser i EU. Denna vitbok kommer då att presenteras och det arbete kommissionen utför på handelns område kommer att beskrivas. Ett av syftena med detta är att få in synpunkter från berörda parter. • Ytterligare förbättringar av det Europeiska statistiksystemet på handelns område kommer att genomföras. En årsrapport kommer att offentliggöras och ett seminarium kommer att anordnas i syfte att sprida information om trender och förändringar i handelns struktur. 2. Förändringar i handelns struktur - nya utmaningar för politiken En av gemenskapens mest betydelsefulla framgångar är att en inre marknad i Europa i allt väsentligt har förverkligats. Många varor och tjänster kan nu dra fördel av principerna om fri rörlighet och köps och säljs över gränserna utan juridiska eller administrativa hinder. Kommissionen kommer att fortsätta arbeta för att målen för den inre marknaden skall uppnås till fullo. I detta sammanhang är nätverksmarknadsföring ett område som kräver ett djupgående studium. Nätverksmarknadsföring är ett tillvägagångssätt som går ut på att försäljningsagenter besöker de tilltänkta kunderna i deras hem. Dessa agenter arbetar åt huvudmännen antingen direkt eller genom förmedlare, och ibland bedrivs verksamheten i en kedja. Kommissionen behöver granska dessa tillvägagångssätt för att se om de skiljer sig tillräckligt frän pyramidförsäljning, som i många länder inte är tillåten. Det är också nödvändigt att fastställa i vilken utsträckning skillnader i den nationella lagstiftningen om denna fråga kan innebära handelshinder eller snedvrida konkurrensen inom Europeiska unionen. Detta kommer att granskas av den grupp av experter från medlemsstaterna som kommissionen har inrättat inom ramen för sin politik på marknadskommunikationens område6. En annan form av försäljning som dragit till sig kommissionens uppmärksamhet är den som bedrivs av handelsagenter. Ett rådsdirektiv från 1986 (86/653/EEG) innebar en viss harmonisering på detta område. Kommissionen måste fortsätta att granska frågan om att förenhetliga vissa förfaranden på området och möjligheterna att utarbeta ett standardavtal för sådan verksamhet. Kommissionen kommer också att granska den förändrade situationen inom partihandeln. Grossisterna påverkas av att det växer fram mycket stora detaljhandelskedjor med integrerad partihandels- och detaljhandelsfunktion. Marknadskrafterna får inte hindras från att anpassa partihandelssektorns struktur till denna utveckling. Det finns dock anledning att vara uppmärksam på de effekter dessa förändringar kan få på två typer av små och medelstora företag, som kommer att påverkas i särskilt hög grad, nämligen små återförsäljare och små tillverkare av konsumtionsvaror. En minskning av antalet grossistföretag är en möjlig följd av förändringarna på marknaden, men det är också möjligt att man kommer att gå över till grossistaffärer frivilliga kedjor eller handelsagenturer. andra Grossister måste distributionsmetoder. Den välutvecklade logistiken är dock ett av den befintliga partihandelns starka kort. (s. k. "cash-and-carry-affärer"), också konkurrera med leveranser Internet och via Åtgärder • Kommissionen kommer att genomföra och offentliggöra om framtidsstudier av nätverksmarknadsföring, handelsagenter och partihandel. En undersökning möjligheterna att använda benchmarking kommer att ingå i dessa. Möten kommer att anordnas med företrädare för branschorganisationer inom de berörda branscherna innan dessa studier inleds och senare för diskussion av slutrapporterna och i syfte att fastställa områden som lämpar sig för insatser från gemenskapens sida. 6 KOM(1998) 121 slutlig. B. Förbättra den administrativa, rättsliga och finansiella miljön 1. Förenkling av de administrativa förfarandena Företagen inom EU har en alltmer komplex rättslig, skattemässig och administrativ miljö som de måste anpassa sig till om de skall kunna vara konkurrenskraftiga, växa och bidra till att skapa arbetstillfällen. Förutom de kostnader som efterlevnad av bestämmelserna medför, har den sammanlagda årskostnaden till följd av de administrativa bördorna för alla företag i EU beräknats ligga i storleksordningen 150 till 250 miljarder ecu, dvs. 3 % av BNP i Europeiska gemenskapen. 7 Initiativet SLIM, som syftar till en förenkling av lagstiftningen för den inre marknaden,8 har lett till att man lyckats inringa de problem som uppstått till följd av de nuvarande reglerna och rekommendera olika sätt att lösa problemen. I slutet av den andra etappen av SLIM framlades specifika förslag om att förenkla reglerna inom den inre marknaden, särskilt dem som gäller för mervärdesskatt och den kombinerade nomenklaturen. Administrativa bördor påverkar de små och medelstora företagen i mycket större utsträckning än de stora företagen. Detta gäller särskilt de mycket små detaljisterna. De flesta administrativa bördor som påförts företagen härrör från medlemsstaterna och inte från Europeiska unionens bestämmelser. Kommissionen har deltagit i samordnade åtgärder som gått ut på att utbyta information om bästa praxis både med medlemsstater, företrädare för näringslivsorganisationer och enskilda företagare. I detta arbete har kommissionen biståtts av en expertgrupp för förbättring och förenkling av företagsmiljön, bestående av företrädare för medlemsstaterna och för europeiska näringslivsorganisationer som representerar små och medelstora företag. Den första etappen av detta arbete utmynnade i kommissionens rekommendation från april 1997 till medlemsstaterna angående ny etablerade företag9. Det bör framhållas att handeln är ett lämpligt område för entreprenörsverksamhet för den som är villig att ta risker, trots den hårda konkurrensen inom denna sektor. Nyetablerade företag arbetar framför allt med försäljning av nya produkter och tjänster och med konsulttjänster. Vid Europeiska rådets möte i Amsterdam uppmanades kommissionen att inrätta en arbetsgrupp för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen). BEST-gruppen fick i uppdrag att förenkla befintliga och nya rättsliga och administrativa bestämmelser och att minska den börda dessa medför för företagen i EU, särskilt de små och medelstora företagen. Arbetsgruppen skulle också undersöka vilka politikområden som har störst betydelse för de små och medelstora företagens utveckling inom EU. Kommissionens svar på BEST-gruppens rapport gavs i och med dess meddelande "Att främja företagaranda och konkurrenskraft" av den 30 september 1998, som även innehöll en handlingsplan, vilken framlades för rådet för godkännande10. I den presenteras åtgärder som bör vidtas av kommissionen och medlemsstaterna för att förbättra konkurrenskraften och företagskulturen, som spelar en viktig roll inom all handel. Flera aspekter av denna politiska ram, såsom utbildning och tillgång till finansiering, tas upp på annan plats i denna vitbok. 7 Källa: Rapport från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST), maj 1998. 8 KOM(97) 618 slutlig, 24. 11. 1997. 9E G TL 145,5. 6. 1997, s. 29-51. 10 Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - "Att främja företagaranda och konkurrenskraft" - Kommissionens svar på rapporten från BEST och dess rekommendationer (KOM(1998) 550). Åtgärder • Kommissionen kommer att anordna möten med Kommittén för handel och distribution (CCD) och nationella experter på handelns område för att planera och genomföra åtgärder i handelns intresse, vilka skulle kunna vidtas i ljuset av BEST-gruppens rapport. 2. Tillgång till finansiering i infrastruktur för försäljning och särskilt Liksom alla andra företag behöver också handelsföretagen tillgång till finansiering för i ny teknik. Vad beträffar investeringar finansieringskällor behöver dessa företag i synnerhet enkelt få tillgång till checkkrediter och kortfristiga lån till rimlig ränta. Faktum är att de små och medelstora företagen nu är tvungna att betala 1,5 - 5 % högre räntor än de stora företagen på grund av den högre risken (jfr. kommissionens meddelande om små och medelstora företags finansieringsproblem11). Detta bidrar till att försämra de små och medelstora företagens konkurrenskraft. Tillgången till finansiering kan vara begränsad därför att små handelsföretag ofta inte har fast egendom eller maskinell utrustning att erbjuda som säkerhet utan enbart sin goodwill, som bankerna normalt inte tar hänsyn till. Dessutom brukar de mindre handelsföretagens eget kapital vara mycket litet och brukar endast utgöra ca 20 % av hela det disponibla kapitalet. Tillgången till dessa finansieringskällor är alltså beroende av att företaget har goda relationer till bankerna. I synnerhet små och medelstora handelsföretag har svårt att få tillgång till olika former av riskkapital. Riskkapital är en i hög grad underutvecklad finansieringskälla i Europa. I synnerhet vissa snabbt växande marknader såsom franchising behöver få bättre tillgång till riskkapital för att informations- och kunna finansiera en snabb telekommunikationsbranschen lyckades dock nyligen med framgång bli börsnoterade genom att använda de nya elektroniska börserna som till exempel Easdaq och EURO-NM. De lyckades uppbringa betydande nya finansiella resurser för sin tillväxt och internationalisering. tillväxt12. Ett flertal detaljister inom Kommissionen och en expertgrupp på hög nivå, bestående av företrädare för den andra rundabordskonferensen mellan företrädare för bankerna och företrädare för de små och medelstora företagen, kom tillsammans fram till att de små och medelstora företagen skulle vara betjänta av bättre kommunikation mellan bankerna och dessa samt av att personalen i bankerna fick utbildning på detta område. Kommissionen har föreslagit ett nytt initiativ som syftar till att stödja bildandet av samriskföretag i EU: JEV - "Joint European Venture" (rådets beslut 98/347/EG av den 19 maj 199813), vilket är en del av det initiativ för tillväxt och sysselsättning, som lanserades i november 1997. Ett belopp på 80 - 100 miljoner ecu får disponeras under åren 1998-2000 till stöd för bildande av gränsöverskridande samriskföretag, även i handelssektorn. I många länder finns det särskilda organ som erbjuder leasing, som kan vara av särskilt intresse för handelsföretag. Leasing kan innebära ett viktigt bidrag till de små och medelstora företagens möjligheter att verka framgångsrikt, genom att den ger dem tillgång till moderna byggnader och tidsenlig utrustning. Åtgärder 11 KOM(93) 528. 12 Meddelande från kommissionen: "Risk Capital: A Key to Job Creation in the European Union", 31. 3. 1998 (SEC(1988) 552). 13 EGTL 155,29. 5. 1998, s. 43. Förbättra företagens möjligheter att få tillgång till finansiering för att bilda nya företag med hjälp av den tredje rundabordskonferensen mellan företrädare för bankerna och företrädare för de små och medelstora företagen, och genom att genomföra initiativet för tillväxt och sysselsättning inom handeln. Hitta möjligheter för företagen att få tillgång till finansiering och uppmuntra till användning av ömsesidiga garantier inom handeln. Genomföra ett nytt initiativ för startkapital, för innovativa företag och överlåtelser av handelsföretag14. Fastställa bästa praxis i medlemsstaterna i fråga om finansiering, etablering och överlåtelse, med hjälp av samordnade åtgärder, konferenser och undersökningar. Anordna en konferens handelsföretagens speciella situation och åstadkomma bättre möjligheter finansiering för dessa. i banksektorn om till i syfte att öka medvetenheten Stärka dialogen mellan handelsföretag och deras partner 3. (anställda, konsumenter, kreditinstitut) Handeln har ett antal partner med vilka den måste föra en mera effektiv eller en ny slags dialog för att undvika konflikter och belysa problem som är gemensamma för båda parter och för att hitta rättvisa lösningar. a) Den sociala dialogen Handeln måste kunna ge sitt bidrag till den sociala dialogen i EU. Det har nu i femton år förts en fruktbar dialog mellan de organ som företräder arbetsgivarna och dem som företräder de anställda inom handelssektorn - EuroCommerce på arbetsgivarsidan och Euro-Fiet på arbetstagarsidan. Denna dialog, som fått stöd av kommissionen, har lett till flera gemensamma initiativ. Dock hävdar tjänstesektorn, i vilken handeln ingår, att den är underrepresenterad, särskilt på sektorsnivå. Även om det sedan gammalt finns vissa problem som skulle motivera en minskning av antalet företrädare (i effektivitetens och representativitetens intresse) och som fortfarande inte ingår i kommissionens behörighetsområde, vore det ändå möjligt att få med en större andel sådana företrädare som skulle kunna sprida kunskap om handelns särdrag. Euro-Commerce och Euro- Fiet är redan med i dialogen inom de fyra viktigaste områdena, nämligen information, samråd, samverkan och gemensamma åtgärder. I sitt nyligen framlagda meddelande "Anpassa och främja den sociala dialogen på gemenskapsnivå"15, beskriver kommissionen de medel den avser att använda och de åtgärder som måste vidtas för att stärka dialogen mellan företagsledning och anställda på europeisk nivå. för Kommissionen föreslår en ändrad sammansättning av den ständiga kommittén sysselsättning så att de anställda och företagsledningen bättre skall kunna bidra till utveckling och tillämpning av riktlinjerna för sysselsättning och påverka den ekonomiska politiken. Enligt kommissionens förslag bör EuroCommerce vara företrätt i den ständiga kommittén för sysselsättning. Euro-Fiet kommer också att vara företrätt genom sitt medlemskap i ETUC. Dialogen på sektorsnivå är mycket viktig med tanke på gemensamma åtgärder och förhandlingar. Kommissionen håller på att skapa en ny ram för dialog på branschnivå, vilka 14 EGT C 363, 9. 11. 1998 15 KOM(1998) 322, 20. 5. 1998. 10 skall ha formen av branschvisa dialogkommittéer, som skall inrättas inom alla berörda branscher, inklusive handeln. Åtgärder • Förbättra handelssektorns representation i befintliga och nya strukturer såsom kommittén för sysselsättning. • Skapa en samarbetsmekanism mellan företagare i handelssektorn (CCD) och branschkommittéerna för den sociala dialogen b) Konsumenterna En omsorgsfull avvägning måste göras mellan konsumenternas och företagens synpunkter. Konsumenterna bör stödja handelssektorns utveckling, eftersom företagens lönsamhet är avgörande för utbudet av handelsvaror och för priserna och kvaliteten på tjänster och varor. Genomförandet för den informationssamhället har gjort konsumenterna i Europa mera medvetna och krävande. inre marknaden och utvecklingen av programmet av Konsumenterna vill ha tillgång till en marknad som är större än den lokala eller nationella - med andra ord en gemenskapsmarknad i ordets rätta bemärkelse - som de och deras familjer kan dra nytta av på sina resor. Denna utveckling kommer att påskyndas genom införandet av euron. Det är därför viktigt att främja dialogen mellan handelssektorn och konsumenterna. Konsumenternas bildningsnivå har blivit högre, de har vidare vyer än förr i fråga om vad de vill köpa och hur. De har också nya förväntningar på miljöhänsyn och etiska hänsyn och på att nya livsstilar, såsom arbete i hemmet, skall beaktas. Genom olika former av elektronisk handel bland annat på Internet kommer konsumenterna att ha tillgång till ett mycket större urval av produkter och leverantörer. Dessutom förändras hela tiden konsumenternas önskemål när det gäller tjänster. Konsumenten har tillgång till ett stort urval av olika former för försäljning (till exempel fasta butiker och varuhussar, direktförsäljning och postorder, distansförsäljning och elektronisk handel). Olika typer av försäljningsställen (stora och små affärer, specialaffärer och affärer med ett allmänt utbud, grupper av affärer såsom shoppingcenter eller gallerior inne i städerna, grossistaffärer och fabriksbutiker) förser tillsammans konsumenten med ett mycket stort urval. Den hårdnande konkurrensen ökar även hela tiden behovet av stödtjänster (service efter köpet, kundrådgivning osv. ). När det gäller övergången till euron har dialogen resulterat i ett avtal, som undertecknades den 30 juni 1998, mellan företrädare för konsumenterna och företrädare för de viktigaste branschorganisationerna inom distributions-, turist- och hantverkssektorn och sektorn för de små och medelstora företagen, om en uppsättning frivilliga förhållningsregler som skall gälla för övergångsperioden. Åtgärd • Anordna ett årligt gemensamt möte för CCD och den rådgivande konsumentkommittén där aktuella frågor skall debatteras och gemensamma lösningar skall sökas på problem. En rapport om dessa möten kommer att offentliggöras. c) Kreditinstitut Handeln påverkas i allra högsta grad av alla de olika betalningssätt som används, eftersom penningflödena till tillverkarna och från konsumenterna är mycket omfattande. Den kommer att begagna sig alltmer av olika former av elektronisk betalning, särskilt betalkort, förutsatt att dessa tjänster inte blir för dyra. 11 I systemet med betalkort ingår fyra "operatörer": kortets innehavare (en konsument), utgivaren (ett kreditinstitut), acceptanten (ett handelsföretag) och inlösaren (ett kreditinstitut). Systemet fungerar på följande sätt: kortets innehavare betalar ett bidrag till utgivaren av kortet (ett kreditinstitut) för kortet och rätten att använda det. Samtidigt stöder handelsföretagen medlemskapet i systemet och betalar i sin tur ett bidrag till sin bank (inlösaren) varje gång de accepterar betalning med kort. Detta bidrag går under benämningen "inlösenavgift". Försäljarna anser att avgifterna för att använda systemet inte ger dem något utrymme för konkurrens vid förhandlingarna om medlemskap. När euron införs uppstår även frågan om avgifter som skall betalas av kortinnehavare vid transaktioner i euro som utförs utomlands med hjälp av betalkort. I en rekommendation från april 199816 uppmanar kommissionen bankerna och andra operatörer att klart ange de transaktionsavgifter som gäller från och med januari 1999, som är det datum efter vilket de fasta omräkningskurserna kommer att tillämpas. till leda skulle detta en bättre konkurrens mellan Om de transaktionsavgifter som tillämpas av dem som använder betalkortssystemet var tydligare, inlösarna vid betalkortstransaktioner och till att kostnadsstrukturerna i detta sammanhang skulle kunna undersökas och förstås på ett bättre sätt. Enligt ovannämnda rekommendation måste de finansiella operatörerna klart visa de fasta omräkningskurserna och alla avgifter som avser annat än själva omräkningen. Kommissionens rekommendation av den 30 juli 199717 har till syfte att garantera en lägsta nivå av öppenhet när det gäller villkoren för användning, förklara parternas rättigheter och skyldigheter och inrätta mekanismer för att lösa konflikter. Det finns också ett nyligen antaget förslag till direktiv om elektroniska pengar, som gäller övervakning av e-penninginstitut, och ett femte meddelande om bedrägeribekämpning av den 1 juli 1998. Europeiska unionen måste framför allt sträva till att upprätthålla konkurrensen genom öppenhet när det gäller hur transaktionskostnaderna fördelar sig mellan parterna. I annat fall kan handelsföretagen - och särskilt då de små och medelstora företagen - bli tvungna att höja sina priser över lag oberoende av vilket betalningsmedel som används, för att få täckning för dessa extrautgifter. Samtidigt är konsumenterna inte medvetna om kostnaderna för den service de får. Debatten om hur transaktionskostnaderna skall fördelas pågår fortfarande. Åtgärder • Kommissionen kommer att utarbeta en rapport efter att först ha genomfort en grundlig utredning av de problem som hänför sig till betalningsmedlen, i synnerhet när det gäller tillämpningen av rekommendation nr 87/598/EEG. Syftet är att uppnå fullständig öppenhet och fri konkurrens i fråga om fördelningen av avgifterna mellan kreditinstitut, konsumenter och handelsföretag vid användning av sådana kort. • En utvärdering skall göras av den inverkan införandet av euron har på användningen av olika betalningsmedel, betalningssystemens funktion, och de bestämmelser som finns på området. Rekommendationerna nr 97/489 och 98/286 måste följas upp. 16 98/286/EG: Kommissionens rekommendation av den 23 april 1998 om bankavgifter för omräkning till euro, EGTL130, 1. 5. 1998, s. 22. 17 97/489/EG: Kommissionens rekommendation av den 30 juli 1997 om transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavare, EGT L 208, 2. 8. 1997, s. 52. 12 C. Stärka konkurrenskraften och främja företagarandan 1. Elektronisk handel I denna vitbok ses elektronisk handel som ett nytt sätt att stärka konkurrenskraften. Om den elektroniska handeln utvecklas på rätt sätt, kan den komma alla handelsföretag till godo. Elektronisk handel är också en viktig möjlighet att ge utrymme för nya verksamheter, framför allt nya mellanhänder, affärsverksamhet on-line och logistiktjänster. är alla slags affärer, administrativa överföringar allt Elektronisk handel informationsutbyte informations- och som genomförs med användning av någon kommunikationsteknik. Från företagens synpunkt omfattar den allt från enkla inköpssystem till komplexa lösningar där hela handelscykeln ingår. Ur organisatorisk synpunkt möjliggör den elektroniska handeln obrutna flöden mellan företag och konsumenter, mellan företag sinsemellan och mellan företag och den offentliga sektorn. Dessutom stimulerar den elektroniska handeln framväxten av nya, innovativa samarbetsformer för företagen, vilka kommer att hjälpa dem att framgångsrikt anta de utmaningar som globaliseringen för med sig. och Framtidsmöjligheterna för den elektroniska handeln i ett vidare perspektiv analyseras i kommissionens nyligen offentliggjorda meddelande "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel"18 och behandlas ytterligare i förslaget till direktiv om "vissa juridiska aspekter av elektronisk handel"19. Elektronisk handel kan stärka företagens konkurrenskraft. Den förbättrar kontakterna mellan producenter/leverantörer och konsumenter. Den gör det möjligt för företag att gå samman för att stärka sin ställning som köpare, nå fram till nya avlägsna marknader till en låg kostnad, få tillgång till marknadsinformation, förbättra sin logistik och skapa gemensamma resurser för FoU. Samtidigt har de små och medelstora företagen inte den medvetenhet och de kunskaper som behövs. De har inte heller accepterats av kundkretsen eller lyckats skapa förtroende hos den i samband med elektronisk handel. Dessutom behöver de små företagen en klar och enkel rättslig ram för verksamheten och telekommunikationsavgifter som är anpassade till den elektroniska handelns särdrag. Möjligheterna för den elektroniska handeln att påverka företagens konkurrenskraft kommer inte att kunna utnyttjas till fullo förrän Internet blir tillgängligt i praktiken, bl a genom att det blir ekonomiskt möjligt för var och en att använda Internet på samma sätt som andra tjänster. Bristande medvetenhet och utbildning, höga telekommunikationsavgifter och osäkerhet om lagstiftningen och dess innebörd är de största hindren för en snabbstart för en elektronisk handel av stora mått, därför att dessa faktorer står i vägen för att en kritisk massa av användare skall kunna uppnås på den elektroniska marknaden. De små och medelstora företagen behöver stöd för att utveckla samarbetsstrukturer som grundar sig på bästa praxis. Nätverk och föreningar som företräder slutanvändare och företag behöver samhällsstöd för att kunna uppnå den kritiska massa som behövs för att de skall kunna hävda sina åsikter om avgifterna för tillgång till elektronisk handel. Åtgärder från samhällets sida är nödvändiga för att slutanvändarna och de små företagen skall kunna uppnå en god förhandlingsposition och få politisk tyngd. Det är även viktigt att främja utbildning och bättre kunskapsspridning och inlärningsmetoder - både för medborgarna och för företagen, inte minst de små och medelstora. 18 KOM(97) 157 slutlig. 19 KOM(98) 586/2, 3. 11. 1998. 13 Företagstjänster som kommersiell e-post, reklam, certifiering, kvalitetsmärkning och betalningssystem är nödvändiga för att de små och medelstora företagen skall ha framgång i sin nätverksamhet. För att företagen skall kunna dra nytta av dessa tjänster måste tjänsterna vara pålitliga och driftskompatibla och priset för dem måste vara rimligt. Med tanke på stordriftsfördelar och yttre faktorer kan dessa tjänster erbjudas effektivt endast om det sker i stor skala. Kommissionen bör därför fastställa bästa praxis och främja skapandet av en bred marknadsbas för dessa tjänster i Europa. Åtgärder • Skapa en webbplats för att inventera verktyg för höjande av medvetenheten, för utbildning och för användning, som kan hjälpa företagen att dra nytta av elektronisk handel. • Genomföra och offentliggöra en studie om de bästa företagswebbplatserna på Internet. • Genomföra ett pilotprojekt med syftet att göra det ekonomiskt möjligt för ett stort antal små företag att tillhandahålla bastjänster inom elektronisk handel. • Genomföra ett pilotprojekt för att främja användningen av kvalitetsmärkning och system för att garantera att etiska regler följs. • Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka ett antal frågor och förse kommissionen med information om dessa: hinder företagen möter när de vill utveckla rutiner för elektronisk handel, betydelsen av olika regleringsproblem i samband med utveckling av elektronisk handel bland små och medelstora företag, och åtgärder som kommissionen skulle kunna planera på detta område. 2. Samarbete mellan företag I många inlägg i den debatt som fördes om Grönboken om handel framhölls betydelsen av samarbete mellan små och medelstora handelsföretag, som har små möjligheter att bli konkurrenskraftiga om de inte går samman om delar av eller hela verksamheten. Företagen måste uppnå en kritisk massa innan de kan köpa och sälja på bästa villkor. Kooperativa handelsföretag, inköpsföreningar, frivilliga kedjor och franchisenätverk möjliggör en snabbare överföring av information från konsumenten till tillverkaren, i synnerhet tack vare den nya tekniken, med vilken försäljningsställena kan bygga upp och fylla på sina lager i realtid. De tillhandahåller också en kanal för information från försäljningsställena till tillverkaren, så att produktionen kan inriktas på konsumentens behov (kundstyrd effektivitet). En organiserad handel kan kombinera den flexibilitet och service som är karaktäristisk för små affärer med de stora organisationernas logistik, och den kan hjälpa små operatörer att modernisera sin verksamhet genom att utvidga sitt försäljningsområde och ge företagsledningen utbildning. Kommissionen har redan uppmärksammat det specifika problemet med avtal mellan små företag, framför allt i sitt meddelande om avtal, beslut och samordnade förfaranden som gäller sammanslutningar av oberoende återförsäljare20 och sitt meddelande om avtal av mindre betydelse21. Vid tillämpning av konkurrensreglerna tar kommissionen hänsyn till de förändringar som skett inom distributionen. Kommissionen ställer sig alltså positiv till samarbete mellan små och medelstora företag när detta samarbete gör det möjligt för dem att höja sin effektivitet och förbättra sin produktivitet och konkurrenskraft på de allra största marknaderna och att konkurrera på skäliga villkor med andra ekonomiska enheter, till exempel på området integrerad handel. 20 EGT C 75, 29. 7. 1968, s. 3 21 EGT C 372, 9. 12. 1997. 14 Det finns en risk på längre sikt att det uppstår en extrem koncentration av handeln i Europa. Hela detaljhandelsmarknaden skulle då domineras av en handfull stora kedjor. Detta skulle innebära slutet för all handel i liten och mellanstor skala och antalet försäljningsställen skulle till följd av detta minska. Inom distributionssektorn skulle en koncentration av detta slag i slutändan leda till en begränsning av produktutbudet, av antalet olika försäljningssystem och antalet affärer - särskilt i stadskärnorna och på landsbygden - och den skulle förändra förhållandet mellan små tillverkare och återförsäljare. Kommissionens grönbok om vertikala begränsningar i EG:s konkurrenspolitik22 och det meddelande varmed denna följdes upp23 har visat på behovet av att ha ett mera marknadsinriktat angreppssätt i denna fråga. Även om det inte kan förnekas att det behövs lagstiftning om konkurrensbegränsande avtal, vore det viktigt att försöka hitta sätt för mindre juridiska enheter att tillsammans idka handel. Ett utkast till förordning som kommissionen håller på att utarbeta innebär betydande framsteg på detta område. Åtgärder • Kommissionen kommer att utarbeta ett förslag till en förordning om undantag, i vilken de särskilda förhållandena för sammanslutningar av oberoende detaljhandelsföretag beaktas, i enlighet med ett mandat som rådet kommer att ge kommissionen. • Kommissionen kommer att genomföra alla samråd som formellt krävs vid utarbetadendet av en förordning om gruppundantag och kommer därutöver även att hålla samråd närhelst den anser det befogat. Framför allt kommer kommissionen att höra nationella experter på handelns område. 3. Utbildning Utbildning förbättrar handelsföretagens konkurrensförmåga genom att den borgar för stabilitet och öppnar möjligheter till tillväxt. Stora företag har visat att de är medvetna om detta och har vidtagit nödvändiga åtgärder. Situationen är en helt annan för de små och medelstora företagen, trots att deras utbildningsbehov är uppenbart. Företagsmiljön håller på att bli alltmera komplex, vilket gör det särskilt svårt för företagsledare i små och medelstora företag att klara av sina arbetsuppgifter. Förändringarna kommer att gå snabbare och vara mera genomgripande och mindre förutsebara än någonsin förut. Många småföretagare inser sina brister i förhållande till sina marknadsledande konkurrenter på viktiga områden som företagsstrategi, försäljningspolicy och ledarskap. Dessa brister förklarar varför många företag går omkull, men största delen av dessa företagsledare är inte övertygade om behovet att använda tid och pengar till utbildning. Utvecklingen av entreprenörskapet är en central framtidsfråga för handeln och utbildning är den viktigaste metoden för att främja företagarandan inom EU. På grund av den utveckling som skett inom teknik och företagsledning behöver företagen skaffa sig grundkunskaper i bokföring, finansiering, försäljningsmetoder, användning av multimedia, personalförvaltning och uppbyggnad av nätverk. Om de små och medelstora företagen inte besitter dessa grundkunskaper, som redan är utbredda inom de stora företagen, är risken stor att de kommer på efterkälken. 22 KOM(96) 721 slutlig, antagen av kommissionen den 22 januari 1997. 23 Meddelande från kommissionen om tillämpningen av EG:s konkurrensregler på vertikala begränsningar (Uppföljning av grönboken om vertikala begränsningar (KOM(1998) 544 slutlig). 15 En övergripande utbildningspolitik för företag är därför en nödvändighet, och ett meddelande i denna fråga håller på att utarbetas. För att denna politik skall kunna tillämpas direkt på de små och medelstora handelsföretagen behövs mera sektorsinriktade lösningar, eftersom prognoserna för handelssektorn uppvisar vissa särdrag som måste beaktas. De stora företagen måste träffa nya val när det gäller deras personalförvaltning. Dessa val innebär bland annat olika utbildningsstrategier. Nya arbetstillfällen kan förväntas uppstå till följd av att verksamhet som hittills handhafts av tillverkaren läggs ut på entreprenad (t. ex. lagerhållning, information och nya ledningsmetoder, kommunikation och marknadsföring). En del av dessa arbetsuppgifter kräver högt kvalificerad arbetskraft. Det håller på att uppstå nya organisationsformer som möjliggör bättre styrning av de olika faserna i verksamheten (flexibilitet, användning av spilltid för utbildning på arbetsplatsen). rådgivning, användning av ny service och Om de små och medelstora företagen skall kunna utvecklas måste de gå samman i grupper och bilda inköps- och försäljningsnät i lämplig skala med informationsteknikens hjälp. Detta kommer att kräva att företagsledarna oförtrutet arbetar på att lära sig dessa nya metoder. Åtgärder • Ett meddelande om utbildning för små och medelstora företag, med en kort presentation av bästa praxis och kommande åtgärder, kommer att offentliggöras snart. • Kommissionen kommer att göra en bedömning av behovet av utbildning inom handeln och kommer att offentliggöra en uppsättning riktlinjer och exempel på bästa praxis, bland annat i fråga om risk management. • Simuleringar av prissättning i euro på försäljningsställen för att utreda sälj personalens utbildningsbehov. • Ett pilotprojekt som går ut på att undersöka användningen av spilltid (individuellt anpassad distansutbildning, flexibilitet). 4. Handeln på landsbygden och i mindre gynnade tätortsområden Den lokala lanthandeln är en plats där man kan köpa nästan allt som en person som är bosatt på landet behöver. Den är mittpunkten för det sociala livet, för kontakter och samtal, för utbyte av nyheter och information. Det har sagts att en by utan lanthandel är en by utan hjärta. Vissa former av handel är till sin natur småskalig, t. ex. den som bedrivs inom starkt specialiserade områden. Affärer av detta slag hotas inte av de stora affärskedjorna. Små affärer, i synnerhet livsmedelsaffärer, på landsbygden och i mindre gynnade områden i stora städer har däremot ofta problem och måste kämpa för att överhuvudtaget överleva. Utvecklingen mot storskalig distribution gör det möjligt att öka professionalismen inom handelssektorn och att hålla prisnivån nere, men i vissa fall utgör denna utveckling ett hot mot den traditionella handelns hela existens, och här är de mindre gynnade områdena inget undantag. Om butiksnätet inte lyckas skapa god täckning i dessa landsbygds- och stadsområden uppstår en risk för tillbakagång och marginalisering. Ur konsumentens synpunkt uppvägs nackdelarna med närbutiker i mindre gynnade områden (smalt produktutbud, höga priser) av fördelen med att de finns inom rimligt avstånd från deras bostäder. Dessa företags ledningsmetoder och bristen på lämpliga lokaler och bra utrustning begränsar ofta deras lönsamhet. Trots allt detta fyller närbutikerna en viktig funktion genom att de förser invånarna med varor och tjänster och på så sätt bidrar till att höja livskvaliteten i området. De erbjuder ett forum för 16 sociala kontakter, vilket hjälper invånarna att rota sig bättre i området och de utgör en bas för utveckling av olika former av verksamhet. Det främsta målet är att uppmuntra närbutiker i mindre gynnade områden att modernisera sin verksamhet så att de blir mera konkurrenskraftiga och på så sätt får möjlighet att överleva längre. Ett annat viktigt mål är att rikta de medel som avsätts för åtgärder från gemenskapens sida mera medvetet mot verksamhet som har stora möjligheter att åstadkomma nya arbetstillfällen. Strukturfonderna (ERUF och ESF, i synnerhet inom ramen för initiativet URBAN) kan bidra till att dessa mål uppnås som en del av den politik som går ut på att minska regionala och sociala skillnader. Åtgärder I fråga om den lokala utvecklingen har kommissionen för avsikt att fastställa bästa praxis för att denna skall kunna spridas och tas efter av andra på gemenskapsnivå och för att den skall kunna tillämpas i samband med användningen av medel ur strukturfonderna. Följande åtgärder planeras: • Genomföra en undersökning om problemen på området. • Inrätta särskilda arbetsgrupper för att hitta bästa praxis i syfte att hjälpa företag att modernisera sin verksamhet. • Sprida bästa praxis bland nationella och regionala beslutsfattare genom att anordna konferenser och en ambulerande utställning. • Ge en rekommendation om att små och medelstora företag skall få större tillgång till andra gemenskapsprogram och i synnerhet till strukturfonderna. • Offentliggöra exempel på bästa praxis inom handeln som en hjälp vid användning av medel ur strukturfonderna. 5. Handel och turism Shopping och turism (inklusive dagsresor som fritidssysselsättning) har en gemensam bas. I turistområdena är affärerna och turismen beroende av varandra. Framgångsrik turism förser butikerna med underlag till en kundkrets och detta bidrar till att skapa nya arbetstillfällen inom handeln. Välorganiserade och intressanta affärsområden drar till sig turister och bidrar till att göra dem nöjda med resmålet och benägna att återkomma. Lokalt tillverkade varor, framför allt hantverk och kulinariska specialiteter, är attraktiva inköpsobjekt för turister. Handel och turism är dessutom två av de största potentiella nyttjarna av elektronisk handel både mellan företag och i kontaktytan mellan företagen och deras kunder. Det finns därför möjligheter till samarbete mellan företag i turistbranschen och inom handeln för att standardisera elektroniska betalningsmedel, ta fram servicepaket för turister och tillhandahålla information. En framgångsrik turiststrategi går ut på att försöka hitta en nisch på marknaden och tillgodose den speciella efterfrågan inom denna. Å ena sidan kan detta innebära att man ser till att det finns tillgång till en viss typ av affärer som är anpassade till efterfrågan från de turister som uppsöker vissa resmål för att besöka museer, badstränder eller festivaler. Å andra sidan är shoppingen i sig på en del resmål en lika stor turistattraktion som museerna, den lantliga miljön, badstränderna eller festivalerna, och utgör ofta ett komplement till dessa. Företagen och de myndigheter som arbetar med att främja turismen kan inte tvinga affärerna att förlägga sin verksamhet till vissa områden eller påtvinga dem vissa arbetsmetoder, men de har naturligtvis rätt att uppmuntra till samarbete mellan affärer och turistföretag. Tillgång till vissa affärer kan ingå i en plan för turismen. Följande exempel visar hur viktigt det är att förena turism med möjligheter till shopping. 17 - En liten nederländsk stad ligger mycket nära gränsen till en annan medlemsstat. Folk kommer i stora skaror över gränsen för att handla på söndagarna. Staden har förberett sig väl restauranger är öppna, parkeringsautomaterna fungerar med två olika sorters valuta, information finns framme på flera språk. detta. Alla mataffärer, andra affärer och för - En by i Belgien har ett dussin olika specialiserade bokhandlar. Bokhandlarna lockar besökare som även vill äta lunch eller få något att dricka på restaurangerna. - Utländska fotbollssupportrar på besök i en brittisk stad gick ut och shoppade före matchen. De lokala affärerna där man var ovan vid turism överraskades av att de handlade för så stora summor. Besökarna kanske hade handlat för ännu mer om affärerna hade varit bättre förberedda. - En stad i Irland lockar många utländska turister som kommer med flyg på besök över en helg för att shoppa och samtidigt utnyttja utbudet på stadens barer, restauranger och hotell. - En stad i Belgien är belägen intill grindarna till ett slott som lockar många besökare. De lokala affärerna och restaurangerna där betjänar turisterna och har lokala specialiteter på menyn. Åtgärd • Kommissionen kommer att i samarbete med berörda parter utlysa en pristävling som skall handla om samverkan mellan turism och handel. Kommissionen kommer dessutom att anordna en konferens där rapporten om undersökningen av handel och turism kommer att presenteras. Dessutom kommer den att ges stor spridning i medlemsstaterna. 6. Handeln och miljön EU:s ramdirektiv om miljön kan bidra till att villkoren för handeln blir mer enhetliga och att produkterna standardiseras och förbättras i konsumentens intresse. På avfallshanteringens område syftar kommissionens politik till att minska både mängden avfall och de risker som avfallet medför. Användningen av naturresurser, inbegripet energi, måste optimeras och försäljning av produkter som har så liten inverkan på miljön som möjligt måste understödas, till exempel med hjälp av miljömärket. Handeln måste bära sin del av ansvaret för att hantera flödet av vissa typer av avfall. Detta ansvar bör dock bestämmas från fall till fall för varje flöde beroende på dess särskilda egenskaper och med beaktande av handelns särdrag. Förutom lagstiftning skulle frivilliga åtgärder kunna övervägas (framför allt inrättande av gemensamma strukturer), om det visar sig att det finns distributionskanaler som har möjlighet och önskemål om att tillvarata vissa typer av avfall från försäljningsställena. Det bör understrykas att kommissionen tar hänsyn till miljöaspekterna då den beslutar om huruvida ett konkurrensbegränsande avtal kan undantas från bestämmelserna i artikel 85. 1 i fördraget. Insamling, återvinning och bortskaffande av avfall måste genomföras gemensamt och samordnat av tillverkare, företag som är specialiserade på avfallsinsamling, lokala myndigheter och handeln. Produktionskedjan har analyserats i avsikt att hitta sätt att lindra tillverkningens följder för miljön. Denna kedja måste analyseras i sin helhet snarare än särskilt för varje enskild länk. Undersökningar som syftar till att utveckla miljöstyrningssystem som skulle kunna anpassas för användning hos små och medelstora företag bör uppmuntras, särskilt inom ramen för EMAS (gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning) och i enlighet med ISO 14001. 18 Förutom att regleringsfrågorna har studerats har stora handelsföretag under ett antal år undersökt möjligheten att göra miljöhänsyn och sociala hänsyn mer förenliga med konkurrenskraft. I andra undersökningar har man jämfört kostnaderna för och fördelarna med vissa typer av transporter. Man har utvecklat system som gör det möjligt för yrkeskunnig personal att omedelbart utskilja både de direkta transportkostnaderna och miljöeffekterna. Även om endast stora företag för närvarande har kapacitet att undersöka möjligheterna att göra miljöhänsyn förenliga med konkurrenskraft, skulle resultaten kunna överföras till sektorn för små och medelstora handelsföretag via olika kanaler. Åtgärd • Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka vilka områden av miljöpolitiken som de förändrade förhållandena kan förväntas påverka, och fastställa nya mål i syfte att göra det möjligt för handelssektorn att samarbeta med lokala myndigheter ända från början då nya frivilliga avtal eller lagförslag skall utarbetas. D. Uppmuntra till europeisering och internationalisering. 1. Euron Euron kommer att medföra många fördelar både för företagen och för ekonomin som helhet. Samtidigt kommer den att ställa handelssektorn inför en rad utmaningar. Redan från och med januari 1999 kommer företagen att i praktiken vara tvungna att ta emot checker utställda i euro och bankkort för eurokonton, även om de ännu inte måste göra det enligt lag. Från och med januari 2002 bör företagen vara förberedda för att ha tillräckligt med eurosedlar och - mynt för att komma igång med handeln i början av året24. Kommissionen har redan genomfört att antal undersökningar om parallella prisangivelser men har inte antagit några bestämmelser om att göra detta obligatoriskt och systematiskt25. Det behövs en brett upplagd informationskampanj på nationell nivå som avser alla delar av handelssektorn och som riktar sig till företagen och allmänheten, om frågor som avrundning och omräkning mm. Kommissionen behöver alltså följa verksamheten inom handeln under de tre år då man övergår till användningen av euron i praktiken, för att övergången, med tanke på handelns stora behov av att vara flexibel, skall vara så tydlig och enkel som möjligt för konsumenterna. De största problemen för handelssektorn är kostnaderna för (parallella prisangivelser), de investeringar som måste göras i datorer och dataprogram, utbildning av personalen och svårigheterna under den period då mynt och sedlar av båda sorterna kommer att vara i cirkulation. information Företrädare för handeln, turismen och hantverkssektorn tillsammans med företrädare för konsumenterna har med stöd från kommissionen slutit ett avtal som har formen av en uppsättning förhållningsregler. 26 Syftet med detta är att tillse att eurons mekanism blir fördelaktig för båda parterna. När företagarsidan undertecknade avtalet innebar det att den påtog sig vissa skyldigheter, som att tillhandahålla en viss minimimängd av information, personalutbildning och parallella prisangivelser. Ett enkelt europamärke kommer att finnas tillgängligt för att användas av dem som åtar sig att följa dessa regler. Beslut om detta märke bör fattas av opartiska organ på nationell och lokal nivå i nära samråd med konsumenterna. 24 Rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj om införande av euron, EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. 25 Kommissionens rekommendation om dialog, uppföljning och information i syfte att underlätta övergången till euron. Kommissionens rekommendation om parallella angivelser av priser och andra monetära belopp. 26 Undertecknat den 30 juni 1998. 19 Övergången till euron äger rum under en tid då allt fler nya betalningsmedel infors. Vi är på väg mot ett samhälle utan mynt och sedlar. De nya betalningsmedlen kan bli accepterade bara om de kan användas i samtliga medlemsstater. Åtgärd er • Anordna ett möte med experter från medlemsstaterna och CCD för att undersöka hur långt myndigheterna kommit med förberedelserna för att införa euron i handeln. • Anordna gemensamma möten inom ramen för CCD i syfte att klargöra viktiga praktiska frågor såsom förutskick av ny valuta (s. k. "frontloading"), försäkringsfrågor etc. och att uppmuntra operatörer inom sektorn att förbereda sig för de praktiska följderna av införandet av euron. • Uppmuntra till att använda euron vid försäljning i affärer. • Offentliggöra en rekommendation att stödja tillämpningen av förhållningsreglerna och användningen av ovannämnda märke om det visar sig nödvändigt • Efter den kampanj för att göra euron känd som vissa euroinfocentrer skall genomfora år 1999, kommer en liknande kampanj om användning av euromynt och -sedlar att genomföras närmare tidpunkten för införandet av euron. 2. Internationell handel Den europeiska handeln spelar en viktig och aktiv roll inom den internationella handeln. Gemenskapens politik syftar till att säkerställa att europeiska tillverkare möter rättvis konkurrens när de exporterar sina produkter till andra kontinenter. Europeiska handelsföretag nöjer sig inte med att bara engagera sig i direktförsäljning, utan de vill även etablera sig på utländska marknader. Sådana företag är lönsamma, har större chanser än distributörer med utländska ägare att sälja varor som är tillverkade i Europa och kan erbjuda viktiga avsättningsmöjligheter för europeisk produktion. En europeisk affär på en annan kontinent kan genom sin kännedom om lokala smakriktningar och marknadsföringsmetoder skapa affärsmöjligheter för europeiska tillverkare, som dessa inte har några möjligheter att skaffa sig själva. Under kommande år kommer de europeiska företagen att intensifiera sin internationaliseringsstrategi för att få tillgång till nya marknader med hjälp av sina attraktiva affärer och sitt goda produktutbud. Handelns nya dimensioner i en alltmer global världsekonomi kommer att påverka handelssektorn i fråga om dess verksamhet på marknader utanför EU och kontakter och former för samarbete mellan handel och industri. Fem frågor måste ägnas särskild uppmärksamhet: följderna för handeln av utländska direktinvesteringar (FDI) i fråga om tillgång till marknader och nya exportmöjligheter, internationaliseringen av produktionen och den passiva förädlingen (OPT), tekniken i det internationella handelssystemet och slutligen kostnaderna för kommunikation. (Allmänna fortfarande Hinder för export från EU finns tjänstehandelsavtalet) erbjuder en ram för förhandlingar om förbättringar av villkoren för etablering av utländska företag. GATS innehåller också bestämmelser som gäller inhemsk reglering, vilka syftar till att förbjuda särbehandling och främja öppenhet. Alla dessa aspekter kommer att behandlas i följande förhandlingsrunda, som skall inledas år 2000. länder. GATS i många fri Vid sidan om de argument som framförts för begränsning av importen måste även fördelarna importverksamhet och med leveransaktiviteter breddar tillgången på varor och tjänster både i fråga om mångfald och priser. Även om handelshinder kan vara nödvändiga i vissa fall, minskar de dessa fördelar. import beaktas. Den europeiska handelssektorns 20 När det gäller importhandeln kan uppbörd av tullavgifter innebära stora problem för små och medelstora företag som måste betala sina tullar långt efter det att varorna har importerats. Importföretagen önskar också att principen om god tro skall tillämpas i fråga om ursprungsbevis. Kommissionen har deklarerat sin ståndpunkt i sitt meddelande av den 23 juli I99727. En annan fråga är respekten för internationellt avtalade sociala standarder och miljöstandarder särskilt i de mindre och minst utvecklade länderna. Etiska regler håller på att fastställas på olika nivåer, allt från privata initiativ till ILO, WTO (Världshandelsorganisationen) och UNCTAD. Det är också viktigt att beakta behovet av utvecklingsarbete, särskilt i ACP-området. Åtgärder • Undersöka europeiska handelsföretags möjligheter och problem när de försöker utveckla handelsverksamhet på andra kontinenter. • Organisera handelsföretagens och branschorganisationernas deltagande i det europeiska nätverket av tjänsteleverantörer (European Services Network), för att denna sektor skall vara representerad vid förberedelserna för de internationella förhandlingar inom ramen för GATS som förutses för år 2000. 3. Utvidgningen av Europeiska unionen Kommissionen förhandlar för närvarande med tio kandidatländer i Central- och Östeuropa (CEEC) och med Cypern om anslutning av dessa till Europeiska unionen. Handeln i dessa länder bör därför anpassa sig till de villkor som råder i Europeiska unionen och med detta för ögonen bör kommissionen undersöka vilka åtgärder som skulle kunna leda till en bättre sammanhållning av marknaden. Ett antal problem behöver bli belysta: - behovet av att modernisera ledningsmetoderna och logistiksystemen - kvaliteten på finansieringsstrukturerna - det bristande erkännandet av samarbetsorganisationer - bristen på starka förmedlande strukturer (där yrkeskunskap är representerad) som skulle kunna hjälpa dessa länder att använda kollektiva moderniseringsverktyg - otillräckligt erkännande för handeln från lokala myndigheters sida - låggradigt utnyttjande av finansiellt stöd för att modernisera sektorn. Åtgärder • Åtgärd för att bringa lagstiftningen i dessa länder i överensstämmelse med gemenskapsrätten. • Arbetsgrupper med uppdrag att bestående undersökningsgrupper branschorganisationer från EU och ifrågavarande länder. företrädare inringa de av lokala problemen och gemensamma och förvaltning, företag för • Ta med operatörer från CEEC och Cypern i gemenskapens verksamhet för att främja handeln, särskilt inom ramen för det tredje fleråriga programmet till förmån för de små och medelstora företagen. 27 KOM(97) 402 slutlig. 21 • Fastställa bästa praxis för mera målinriktad användning av de medel som ställs till de lokala myndighetemas förfogande (Phare, Tacis). • Inringa de lokala problemen och hitta hjälp av undersökningsgrupper som inrättas för detta ändamål, bestående av företrädare för förvaltningar, företag och branschorganisationer från EU och ifrågavarande länder, vilka skall undersöka förhållandena på ort och ställe. lösningar med lämpliga • Konferenser kommer att anordnas i vart och ett av kandidatländerna delvis i samband med den ambulerande utställningen, som skall visas i de olika medlemsstaterna, och delvis i syfte att föra en diskussion med tjänstemän i berörda länder om den anpassning av dessa länders lagstiftning och administrativa förfaranden som kan visa sig nödvändig. 22 BILAGA I: ÅTGÄRDSPLAN28 Bättre förståelse för sektorn, kunskapsspridning En omfattande informationskampanj kommer att anordnas med besök på ett fyrtiotal platser i EU. Denna vitbok kommer då att presenteras och det arbete kommissionen utför på handelns område kommer att beskrivas. Ett av syftena med detta är att få in synpunkter från berörda parter. Ytterligare förbättringar av det Europeiska statistiksystemet på handelns område kommer att genomföras. En årsrapport kommer att offentliggöras och ett seminarium kommer att anordnas i syfte att sprida information om trender och förändringar i handelns struktur. 1999-2001 1999-2003 Förändringar i handelns struktur - nya utmaningar för politiken • Kommissionen kommer att genomföra och offentliggöra framtidsstudier om nätverksmarknadsföring, handelsagenter och partihandel. En undersökning av möjligheterna att använda benchmarking kommer att ingå för i dessa. Möten kommer att anordnas med företrädare branschorganisationer inom de berörda branscherna innan dessa studier inleds och senare för diskussion av slutrapporterna och i syfte att fastställa områden som lämpar sig för insatser från gemenskapens sida. Förenkling av de administrativa förfarandena • Kommissionen kommer att anordna möten med Kommittén för handel och distribution (CCD) och nationella experter på handelns område för att planera och genomföra åtgärder i handelns intresse, vilka skulle kunna vidtas i ljuset av BEST-gruppens rapport. Tillgång till finansiering • Förbättra företagens möjligheter att få tillgång till finansiering för att bilda nya företag med hjälp av den tredje rundabordskonferensen mellan företrädare för bankerna och företrädare för de små och medelstora företagen, och genom att genomföra tillväxt och sysselsättning inom handeln. initiativet för • Hitta möjligheter för företagen att få tillgång till finansiering och uppmuntra till användning av ömsesidiga garantier inom handeln. • Genomföra ett nytt initiativ för startkapital, för innovativa företag och överlåtelser av handelsföretag29. • Fastställa bästa praxis i medlemsstaterna i fråga om finansiering, etablering och överlåtelse, med hjälp av samordnade åtgärder, konferenser och undersökningar. • Anordna en konferens i syfte att öka medvetenheten i banksektorn om handelsföretagens speciella situation och åstadkomma bättre möjligheter till finansiering för dessa. Den sociala dialogen • Förbättra handelssektorns representation i befintliga och nya strukturer såsom kommittén för sysselsättning. • Skapa en samarbetsmekanism mellan företagare i handelssektorn (CCD) och branschkommittéerna för den sociala dialogen 28 29 Angående budgetkonsekvenser se bilaga II. EGT C 363, 9. 11. 1998 23 2000-2001 1999 1999 2000 2000 2000 2001 1999-2001 1999-2001 Konsumenterna Anordna ett årligt gemensamt möte för CCD och den rådgivande konsumentkommittén där skall debatteras och gemensamma lösningar skall sökas på problem. En rapport om dessa möten kommer att offentliggöras. aktuella frågor Kreditinstitut Kommissionen kommer att utarbeta en rapport efter att först ha genomfört en grundlig utredning av de problem som hänför sig till tillämpningen av i synnerhet när det gäller betalningsmedlen, rekommendation nr 87/598/EEG. Syftet är att uppnå fullständig öppenhet och fri konkurrens i fråga om fördelningen av avgifterna mellan kreditinstitut, konsumenter och handelsföretag vid användning av sådana kort. En utvärdering skall göras av den inverkan införandet av euron har på användningen av olika betalningsmedel, betalningssystemens funktion, och de bestämmelser som finns på området. Rekommendationerna nr 97/489 och 98/286 måste följas upp. Handeln och den nya tekniken för för att ett pilotprojekt inventera verktyg för höjande av Skapa en webbplats medvetenheten, för utbildning och för användning, som kan hjälpa företagen att dra nytta av elektronisk handel. Genomföra och offentliggöra en studie om de bästa företagswebbplatserna på Internet. Genomföra ett pilotprojekt med syftet att göra det ekonomiskt möjligt för ett stort antal små företag att tillhandahålla bastjänster inom elektronisk handel. Genomföra användningen kvalitetsmärkning och system för att garantera att etiska regler följs. Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka ett antal frågor och förse kommissionen med information om dessa: hinder företagen möter när de vill utveckla rutiner för elektronisk handel, betydelsen av olika regleringsproblem i samband med utveckling av elektronisk handel bland små och medelstora företag, och åtgärder som kommissionen skulle kunna planera på detta område. Samarbete mellan foretag • Kommissionen kommer att utarbeta ett förslag till en förordning om undantag, i vilken de särskilda förhållandena för sammanslutningar av oberoende detaljhandelsföretag beaktas, i enlighet med ett mandat som rådet kommer att ge kommissionen. främja att av • Kommissionen kommer att genomföra alla samråd som formellt krävs vid utarbetadendet av en förordning om gruppundantag och kommer därutöver även att hålla samråd närhelst den anser det befogat. Framför allt kommer kommissionen att höra nationella experter på handelns område. 1999-2003 1999-2004 1999-2001 1999-2001 1999-2000 2000-2001 1999-2001 1999-2003 1999-2001 1999-2001 10. Utbildning • Ett meddelande om utbildning för små och medelstora företag, med en kort presentation av bästa praxis och kommande åtgärder, kommer att offentliggöras snart. 1 Kommissionen kommer att göra en bedömning av behovet av utbildning 1999 24 inom handeln och kommer att offentliggöra en uppsättning riktlinjer och exempel på bästa praxis, bland annat i fråga om risk management. Simuleringar av prissättning i euro på försäljningsställen för att utreda sälj personalens utbildningsbehov. Ett pilotprojekt som går ut på att undersöka användningen av spilltid (individuellt anpassad distansutbildning, flexibilitet). 11. Handeln på landsbygden och i mindre gynnade tätortsområden I fråga om den lokala utvecklingen har kommissionen för avsikt att fastställa bästa praxis för att denna skall kunna spridas och tas efter av andra på gemenskapsnivå och för att den skall kunna tillämpas i samband med användningen av medel ur strukturfonderna. Följande åtgärder planeras: • Genomföra en undersökning om problemen på området. • Inrätta särskilda arbetsgrupper för att hitta bästa praxis i syfte att hjälpa företag att modernisera sin verksamhet. • Sprida bästa praxis bland nationella och regionala beslutsfattare genom att anordna konferenser och en ambulerande utställning. • Ge en rekommendation om att små och medelstora företag skall få större till andra gemenskapsprogram synnerhet och i tillgång strukturfonderna. till • Offentliggöra exempel på bästa praxis inom handeln som en hjälp vid användning av medel ur strukturfonderna. Handel och turism Kommissionen kommer att i samarbete med berörda parter utlysa en pristävling som skall handla om samverkan mellan turism och handel. Kommissionen kommer dessutom att anordna en konferens där rapporten om undersökningen av handel och turism kommer att presenteras. Dessutom kommer den att ges stor spridning i medlemsstaterna. 2000 2000-2001 2001 1999 1999-2000 1999-2000 1999 2000 2000 Handeln och miljön Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka vilka områden av miljöpolitiken som de förändrade förhållandena kan förväntas påverka, och fastställa nya mål i syfte att göra det möjligt för handelssektorn att samarbeta med lokala myndigheter ända från början då nya frivilliga avtal eller lagförslag skall utarbetas. 1999-2003 Euron frågor såsom förutskick av ny valuta Anordna ett möte med experter från medlemsstaterna och CCD för att undersöka hur långt myndigheterna kommit med förberedelserna för att införa euron i handeln. Anordna gemensamma möten inom ramen för CCD i syfte att klargöra viktiga praktiska (s. k. "frontloading"), försäkringsfrågor etc. och att uppmuntra operatörer inom sektorn att förbereda sig för de praktiska följderna av införandet av euron. Uppmuntra till att använda euron vid försäljning i affärer. Offentliggöra av rekommendation förhållningsreglerna och användningen av ovannämnda märke om det visar sig nödvändigt Efter den kampanj för att göra euron känd som vissa euroinfocentrer skall genomföra år 1999, kommer en liknande kampanj om användning av euromynt och -sedlar att genomföras närmare tidpunkten för införandet av euron. tillämpningen stödja att en 1999 1999-2001 2001 2000 25 12. 13. 14. Internationell handel 15. Undersöka europeiska handelsföretags möjligheter och problem när de försöker utveckla handelsverksamhet på andra kontinenter. Organisera handelsföretagens och branschorganisationernas deltagande i (European Services det europeiska nätverket av tjänsteleverantörer Network), representerad vid skall vara förberedelserna för de internationella förhandlingar inom ramen för GATS som förutses för år 2000. Utvidgningen av Europeiska unionen • Åtgärd för att bringa lagstiftningen i dessa länder i överensstämmelse med för att denna sektor gemenskapsrätten. 16. • Arbetsgrupper med uppdrag att inringa de lokala problemen och gemensamma undersökningsgrupper bestående av för förvaltning, företag och branschorganisationer från EU och ifrågavarande länder. företrädare • Ta med operatörer från CEEC och Cypern i gemenskapens verksamhet för fleråriga att främja handeln, särskilt programmet till förmån för de små och medelstora företagen. inom ramen för det tredje • Fastställa bästa praxis för mera målinriktad användning av de medel som ställs till de lokala myndigheternas förfogande (Phare, Tacis). 2001 2001 1999-2001 1999-2003 1999-2003 1999-2003 • Inringa de lokala problemen och hitta lämpliga lösningar med hjälp av undersökningsgrupper som inrättas för detta ändamål, bestående av företrädare för förvaltningar, företag och branschorganisationer från EU och ifrågavarande länder, vilka skall undersöka förhållandena på ort och ställe. 2001 • Konferenser kommer att anordnas i vart och ett av kandidatländerna delvis i samband med den ambulerande utställningen, som skall visas i de olika medlemsstaterna, och delvis i syfte att föra en diskussion med tjänstemän i berörda länder om den anpassning av dessa länders lagstiftning och administrativa förfaranden som kan visa sig nödvändig. 1999-2003 1999-2003 BILAGA II: BUDGETKONSEKVENSER I fråga om år 1999 och år 2000 kommer det inte att skapas någon ny budgetpost för finansiering av de åtgärder som föreslås i denna vitbok och åtgärdsplan, utan de kommer i sin helhet att finansieras ur budgetpost B5. 5120 i det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Efter detta kommer åtgärderna att omfattas av det fjärde fleråriga programmet, som håller på att utarbetas på basis av utvärderingen av det tredje fleråriga programmet. Ett förslag till detta fjärde program kommer att läggas före utgången av 1999. 26 ISSN 1024-4506 KOM(99) 6 slutlig DOKUMENT SV 08 04 10 16 Katalognummer : CB-CO-99-006-SV-C Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg Zf