title: Beretning fra Kommissionen - Gennemførelsen af Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af spildevand, ændret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998 - Sammenfattende oversigt over de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger og evaluering af de oplysninger, der er modtaget i medfør af direktivets artikel 13 og 17

eurovoc_concepts:
directive (EU)
urban area
wastewater
water pollution
water treatment

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 15. 01. 1999 KOM(98)775 endelig udg. BERETNING FRA KOMMISSIONEN Gennemførelsen af Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af spildevand, ændret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998 Sammenfattende oversigt over de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger og evaluering af de oplysninger, der er modtaget i medfør af direktivets artikel 13 og 17 1. INDLEDNING 2. FORURENING FORÅRSAGET AF BYSPILDEVAND 3. PRINCIPPERNE I DIREKTIVET 4. SITUATIONEN MED HENSYN TIL DIREKTIVETS GENNEMFØRELSE 4. 1. Direktivets gennemførelse i national ret 4. 2. Kortlægning af følsomme (og mindre følsomme) områder 4. 3. Mindre følsomme områder 3 4 5 7 8 9 10 4. 4. Tilledning af industrispildevand til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand 4. 5. Udledning af industrispildevand i vandområder (artikel 13) 4. 6. Programmer for direktivets gennemførelse 4. 7. Situationsrapporter 5. OVERTRÆDELSESPROCEDURER 11 11 12 13 15 6. GENNEMGANG OG EVALUERING AF PROGRAMMERNE FOR DIREKTIVETS GENNEMFØRELSE 6. 1. Antal byområder og mængden af organiske stoffer 6. 2. Prognoser for udviklingen i opsamlings- og rensningskapaciteten 6. 3. Bortskaffelse af slam fra rensningsanlæg , 6. 4. Overslag over investeringer 7. DE NÆSTE TIDSFRISTER OG KOMMISSIONENS OPGAVER 8. KONKLUSION 15 15 18 20 23 26 27 9. KORT NR. 1 : FØLSOMME OG MINDRE FØLSOMME OMRÅDER 28 1. INDLEDNING Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand1, ændret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 19982, er en af de vigtigste retsakter i EF- lovgivningen om vandmiljøet. Formålet er at beskytte miljøet mod negative påvirkninger fra udledninger fra indfører regler om landbrugsfødevareindustrien ved at forlange, at medlemsstaterne opsamling og rensning af denne form for spildevand. og biologisk nedbrydeligt industrispildevand af byspildevand Som fastsat i direktivets artikel 17 vil Kommissionen med den foreliggende rapport gennemgå og evaluere de oplysninger, den har modtaget fra medlemsstaterne om deres programmer for direktivets gennemførelse. Disse oplysninger skulle være meddelt Kommissionen senest den 30. juni 1994, men på grund af vedvarende forsinkelser fra flere medlemsstaters side kan denne første rapport fra Kommissionen først udsendes nu. industrispildevand. Af I rapportens punkt 4. 5 redegøres der i overensstemmelse med direktivets artikel 13 for konklusionerne af en sammenligning af medlemsstaternes krav vedrørende udledninger af tidligere nævnt biologisk nedbrydeligt offentliggøres disse konklusioner nu med fire års forsinkelse i forhold til, hvad der er fastsat i direktivet. Mere generelt gør den foreliggende rapport - syv år efter Rådets vedtagelse af direktivet og på det tidspunkt, den første og vigtigste tidsfrist for direktivets anvendelse i praksis udløber - status pr. 15. juli 1998 over første fase af direktivets gennemførelse, nemlig medlemsstaternes transponering af direktivets bestemmelser, dvs. vedtagelsen og iværksættelsen af de love og administrative bestemmelser, der skal indarbejde direktivets krav og forpligtelser i den nationale ret. samme grund som eller utilstrækkelig Denne første fase er nu gennemført i 14 medlemsstater. I visse af disse medlemsstater er transponeringen eller programmet for direktivets gennemførelse dog ikke i overensstemmelse med direktivets krav. Der er indledt overtrædelsesprocedurer mod visse medlemsstater for manglende af vandrecipienterne (følsomme områder, mindre følsomme områder), som er afgørende for, hvor vidtgående spildevandet skal renses, og programmerne for de investeringer, der er finansielle for at efterkomme direktivet, tilligemed disse programmers nødvendige konsekvenser, herunder oplysninger fra medlemsstaterne om visse større byområder i Europa (Bruxelles, Milano), hvor rensningsanlæg ikke vil kunne etableres inden for de fastsatte frister, er de vigtigste spørgsmål i forbindelse med denne første fase af direktivets gennemførelse. af direktivet. Kortlægningen gennemførelse 1 EFTnr. L135af30. 5. 1991,s. 40. 2 EFTnr. L67af7. 3. 1998,s. 29. 2. FORURENING FORÅRSAGET AF BYSPILDEVAND Byspildevand er i direktivet defineret som værende husspildevand eller en blanding af husspildevand og industrispildevand og/eller regnvand fra befæstede arealer. Sådant urenset eller utilstrækkeligt renset spildevand kan resultere i forskellige former for forurening med skadelige virkninger for folkesundheden og miljøet: et meget stort problem - udledninger af kvælstof i forskellige former: organisk kvælstof, ammoniakkvælstof, nitriter og nitrater. Det kvælstof, der udledes i miljøet, hidrører for størstepartens vedkommende fra byspildevand og fra landbrugsaktiviteter. Nitrater fra byspildevand og fra landbruget udgør forurener vandindvindingsområder beregnet til drikkevand3. Ammoniakkvælstof er især giftigt for i visse vandfaunaen. Nitraterne er også hovedårsagen til eutrofieringsproblemer vandområder, idet de forskubber den økologiske balance som følge af voldsom algevækst. Visse nitrater kan frigøre toksiner, der kan påvirke menneskers sundhed ved indtagelse af skaldyr. Eutrofieringsfænomenet er foruroligende i visse kystområder, f. eks. ved Nordsøen og i Middelhavet; jævnlige giftige algeforekomster i Baie de Seine og på den franske Atlanterhavskyst, som synes at hænge sammen med udledninger af nitrater fra landbruget og fra byspildevand, gør muslinger og andre skaldyr derfra uegnede til menneskeføde; folkesundheden, fordi for de - udledninger af phosphor, som på trods af begrænsningen af anvendelsen af phosphat i især i rengøringsmidler og vaskepulver, er ansvarlige for eutrofleringsfænomener, ferskvandsområder og flodmundinger, f. eks. i Po-deltaet; - mindskelsen af iltindholdet i vandet som følge af nedbrydningen af organiske stoffer i spildevandet kan betyde, at levende organismer i vandet dør på grund af iltmangel, og kan således forstyrre den økologiske balance; i miljøvurderingen af Dobris4 peges der på, at når befolkningstætheden i afVandingsområderne øges, mindskes iltindholdet i floderne, og miljøtilstanden i ca. en fjerdedel af alle floder i Europa kan således klassificeres som værende mindre god eller direkte dårlig på grund af det meget lave iltindhold; også kvaliteten af vandet i visse flodmundinger og kystnære vandområder rammes. I den anden evaluering af miljøet i Europa, som Det Europæiske Miljøagentur har foretaget for nylig5, anføres det dog, at vandkvaliteten disse steder synes at være i bedring, bl. a. på grund af bedre opsamling og rensning af byspildevand; 3 4 Jf. Kommissionens rapport om gennemførelsen af Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse afvand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget -1998. Stanner, D. og Bourdeau, P. , red. : Europe's Environment - The Dobris Assessment, Det Europæiske Miljøagentur, 1995. 5 Europe's Environment : The Second Assessment - Det Europæiske Miljøagentur, 1998. - udledninger af sygdomsfremkaldende mikroorganismer fra fækalier (bakterier, vira, parasitter) i byspildevandet vil kunne påvirke menneskers sundhed gennem forurening af de vandindtag, hvorfra der hentes vand til drikkevand, forurening af badevand og forurening afvand til opdræt af muslinger og andre skaldyr; i den rapport om badevandet, i som Kommissionen offentliggjorde byspildevandet som den vigtigste årsag til forureningen af badevandet; i maj 1998, anføres bakterier fra fækalier - udledninger af farlige, giftige og (kemiske blandinger, fra husholdningerne fra tungmetaller, kulbrinter m. m. ) dels (rengøringsmidler, maling, opløsningsmidler m. m. ) kan påvirke de levende organismer i vandet og menneskers sundhed. Rådets direktiv 76/464/EØF6 af 4. maj 1976 indeholder regler og forskrifter vedrørende sådanne udledninger; ikke-nedbrydelige stoffer industrien, dels - spildevandet har en negativ indvirkning dels på de særlige beskyttelseszoner, der er oprettet i henhold til Rådets ændrede direktiv 79/409/EØF7 af 2. april 1979 om bevaring af vilde fugle, dels på de naturlige habitater og de dyre- og plantearter, der er omfattet af Rådets direktiv 92/43/EØF8 af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (Natura 2000-nettet); - ferskvandsområder og kystnære vandområder, der er forurenet af byspildevand, mister deres æstetiske og turistmæssige værdi. 3. PRINCIPPERNE I DIREKTIVET Formålet med direktivet er at medvirke til at afhjælpe de ovenfor nævnte former for forurening med krav om, at spildevandsudledningerne underkastes en rensning, som er afpasset efter miljøet det pågældende sted og anvendelsen af de vandområder, der skal beskyttes. Med henblik herpå har medlemsstaterne i henhold til direktivet pligt til: - på forhånd at fastsætte bestemmelser om og/eller give særlige godkendelser til alle udledninger i det naturlige miljø af spildevand fra rensningsanlæg for byspildevand og spildevand fra landbrugsfødevareindustrien samt tilledning af industrispildevand til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand; 6 7 EFT nr. L 129 af 18. 5. 1976, s. 23. EFT nr. L 103 af 25. 4. 1979, s. 1. EFT nr. L 206 af 22. 7. 1992, s. 7. - at sørge for, at alle byområder med over 2000 personækvivalenter (PE)9 bliver forsynet med systemer til opsamling og rensning af byspildevand. Hovedreglen er, at spildevand skal underkastes sekundær rensning10, dvs. biologisk rensning. Rensningen skal dog være mere vidtgående (sekundær rensning + tertiær rensning11) for udledninger i de områder, der af medlemsstaterne er kortlagt som følsomme, samt i de dertil hørende afvandingsområder. Rensningen kan være mindre vidtgående (primær rensning12) på bestemte betingelser og efter godkendelse af Kommissionen eller Rådet, hvor det drejer sig om udledninger i kystnære vandområder eller flodmundinger, der af medlemsstaterne er kortlagt som mindre følsomme områder. Tidsfristerne for gennemførelsen af disse bestemmelser i direktivet er henholdsvis den 31. december 1998, den 31. december 2000 og den 31. december 2005. Fristen afhænger af byområdets størrelse og vandrecipientens følsomhed, således som det fremgår af tabel 1; - at sikre, at biologisk nedbrydeligt i direktivet anførte industrisektorer, når det ikke ledes til rensningsanlæg for byspildevand før udledning til vandrecipienten, senest den 31. december 2000 opfylder de fastsatte krav; det gælder alle virksomheder med 4000 PE eller mere; industrispildevand fra de - senest den 31. december 1998 at fastsætte generelle regler eller indføre registrerings- eller godkendelsesordninger fra rensningsanlæg bortskaffes hensigtsmæssigt, og at der efter samme dato ikke længere sker udledning af slam i overfladevand; sikre, at for at slam - at sikre, at udledningerne af byspildevand og virkningerne heraf overvåges; - at udarbejde programmer for gennemførelsen af direktivet og at sikre, at der hvert andet år offentliggøres situationsrapporter til underretning af offentligheden. » En personækvivalent er en måleenhed for biologisk nedbrydelig organisk forurening, der udgør den gennemsnitlige belastning fra en sådan forurening forårsaget af én person på én dag; det er i direktivet fastsat til 60 gr BOD5 (fem døgns biokemisk iltforbrug) pr. dag. Sekundær rensning: behandling ved en proces, som almindeligvis består af biologisk rensning efterfulgt af en sekundær sedimentation, eller ved en anden tilsvarende proces. Tertiær rensning: yderligere rensning ud over den sekundære rensning for at fjerne kvælstof (nitrifikation - denitrifikation) og/eller phosphor og/eller alle andre forurenende stoffer, der indvirker på vandets kvalitet eller er af betydning for dets anvendelse: mikrobiologisk forurening, farve m. m. Primær rensning: mekanisk og/eller kemisk rensning, der består i sedimentation af suspenderet stof eller i andre tilsvarende processer. Tabel 1: Tidsfrister13 og rensningsformer Hvis opsamling 2005 passende rensning Mindre følsomme områder. (kystnære *: vandområder)^ d Hvis opsamling 2005 passende rensning Opsamling 2005 sekundær rensning Opsamling 2005 passende rensning Opsamling 2005 sekundær rensning Opsamling 2005 sekundær eller primær rensning mere vidtgående rensning Opsamling 2000 sekundær rensning Opsamling 2000 sekundær eller primær rensning mere vidtgående rensning Opsamling 2000 sekundær rensning Opsamling 2000 sekundær rensning * passende rensning, hvis der er tale om udledning i kystnære vandområder Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998 om ændring af det oprindelige direktiv for så vidt angår visse af kravene i direktivets bilag I, nærmere bestemt tabel 2 i bilaget, har til formål at præcisere den del af ovenstående tabel, der vedrører kravene med hensyn til total kvælstof, især henvisning nr. 3, som tillader brug af dagsgennemsnit i stedet for årsgennemsnit for koncentrationerne af total kvælstof, idet man ønsker at undgå, at medlemsstaterne fortolker tabellen forskelligt. Dette direktiv skal være gennemført senest den 30. september 1998. 4. SITUATIONEN MED HENSYN TIL DIREKTIVETS GENNEMFØRELSE Tabel 2 viser tidsfristerne for gennemførelsen af de forskellige elementer i direktivet, og i hvilket omfang medlemsstaterne har gennemført de vigtigste krav i første fase af direktivets gennemførelse. 13 Kun årstallet er angivet i tabellen; tidsfristen er den sidste dag i det pågældende år. 14 Passende rensning: rensning ved en sådan proces og/eller et sådant bortskaffelsessystem, at vandrecipienten efter udledningen af spildevandet kan opfylde de relevante kvalitetsmålsætninger og de relevante bestemmelser i direktiv 91/271 /EØF og andre EF-direktiver. 15 Normalt område: vandområder, der ikke er kortlagt som følsomme eller mindre følsomme. For overskuelighedens skyld er mindre følsomme områder i flodmundinger, hvor primær rensning kun accepteres for byområder med under 10 000 PE, ikke medtaget i tabellen. Direktivet skal gennemføres i samme tempo i alle medlemsstaterne. Der er dog indrømmet undtagelser til Østrig, Finland og Sverige, som først tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995. De grå rubrikker i tabellen angiver, at direktivet enten ikke er gennemført, eller at det ifølge Kommissionens nuværende fortolkning ikke er gennemført i overensstemmelse med de fastsatte krav. Tabel 2 : Direktivets gennemførelse pr. 15. juli 1998 Gennem førelse i retlig henseende Kortlægning af følsomme områder Artikel 19 Artikel 5 30. 06. 1993 31. 12. 1993 1992-1995 1992-1994 Regler for tilledning af industrispildevand til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand Artikel 11 31. 12. 1993 1985-1993 Regler for udledning af industri spildevand i vandområder Artikel 13 31. 12. 1993 1992-1993 Fremsendelse af programmet for direktivets gennemførelse Artikel 17 30. 06. 1994 Tidsfrist Belgien Danmark 1994 Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg 1992-1998 tøl 1995-1996 1994 1994 »m 1994 Nederlandene 1996 Østrig Portugal Finland Sverige 1997 1994 1994 UK 1994-1996 1994 (Art. 5, stk. 8) 1992-1998 M 1998 1994 1994 W%?. 1994 (Art. 5, stk. 8) 1996 (Art. 5, stk. 8) 1996 et 1998 (ingen følsomme områder) 1997 1994 (Art. 5, stk. 8) 1994 (Art. 5, stk. 8) 1994-1995 1994 1994 1992-1998 1997 Undersøges 1976-1993 1994 1994 1996 1959-1995 1992-1998 1997 Undersøges 1976-1993 1994 î#*;^ 1994 1996 1990-1994 1994 1990-1994 1994 1969-1970 1969-1995 1994 1994 1998 1994 1994 1995 1996 1994 1996 1998 1997 1995 1972-1991 1972-1991 1994 og 1998 4. 1. Direktivets gennemførelse i national ret I henhold til artikel 19 skulle medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest den 30. juni 1993, dvs. godt to år efter meddelelsestidspunktet. I dag, fem år efter denne tidsfrist, har Italien endnu ikke gennemført direktivet. De øvrige medlemsstater har gennemført det med større eller mindre forsinkelse (jf. i overensstemmelse med de fastsatte krav. tabel 2). I Grækenland og Østrig er direktivet ikke gennemført Kommissionen er i øjeblikket ved at undersøge, hvorvidt direktivet er korrekt gennemført i Tyskland, Sverige og Det Forenede Kongerige. 4. 2. Kortlægning af følsomme (og mindre følsomme) områder I henhold til artikel 5 skulle medlemsstaterne kortlægge de følsomme områder senest den 31. december 1993 på grundlag af de i bilag II fastsatte kriterier. Der er tale om tre kriterier : - ferskvandsområder, flodmundinger og kystnære vandområder, der er eutrofierede17 eller som i nær fremtid kan blive eutrofierede, hvis der ikke træffes beskyttende forantaltninger; - fersk overfladevand beregnet til indvinding af drikkevand, som indeholder en nitratkoncentration, der er højere eller risikerer at bliver højere end 50 mg/l; - områder, hvor der kræves yderligere rensning for at opfylde Rådets direktiver, bl. a. de i afsnit 2 i denne rapport anførte (kvaliteten af overfladevand, fiskevand, badevand og vand til skaldyrsopdræt samt bevaring af vilde fugle og naturlige habitater m. m. ). Et enkelt kriterium er tilstrækkeligt til at betegne et vandområde som følsomt. Når et vandområde er udpeget som følsomt område, betyder det, at for alle byområder med over 10 000 PE, hvis spildevand udledes i dette område og i de dertil hørende afvandingsområder, og som bidrager til forureningen af dette område, skal der senest den 31. december 1998 være etableret kloaknet og rensningsanlæg til mere vidtgående rensning end sekundær rensning. Disse krav til rensningen gælder ikke i følsomme områder, hvor det kan dokumenteres, at den procentvise nedbringelse af den samlede mængde kvælstof og phosphor er mindst 75% for begge parametre. Medlemsstaterne skal revidere kortlægningen af følsomme områder mindst hvert fjerde år. I henhold til artikel 5, stk. 8, behøver en medlemsstat ikke at kortlægge følsomme områder, hvis den foretager mere vidtgående rensning i hele sit område. Som det fremgår af tabel 2, har fem medlemsstater benyttet sig af denne mulighed: det drejer sig om Danmark, Luxembourg, Nederlandene, Finland og Sverige. Udsat for eutrofiering. Syv andre medlemsstater: Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Irland, Portugal og Det Forenede Kongerige har kortlagt visse vandområder i deres område som værende følsomme områder, men har endnu ikke revideret denne første kortlægning18. Kommissionen er i færd med at undersøge, hvorvidt kriterierne for kortlægningen af følsomme områder er overholdt i disse syv medlemsstater. Det skal bemærkes, at Frankrig ikke har kortlagt følsomme områder i de oversøiske departementer. Østrig mener ikke, der findes følsomme områder på østrigsk territorium, hvilket ligeledes er ved at blive undersøgt. Grækenland og Italien har endnu ikke foretaget en formel kortlægning af følsomme områder. Kort nr. 1 viser den nuværende situation med hensyn til denne kortlægning af følsomme områder og dertil hørende afvandingsområder19. De medlemsstater, der har benyttet sig af artikel 5, stk. 8, er på dette kort udelukkende vist som afvandingsområder for følsomme områder, eftersom kravene er de samme. På kortet er ikke angivet samtlige afvandingsområder i tilknytning til følsomme områder i Belgien (Vallonien), Irland, Portugal og Det Forenede Kongerige, fordi disse medlemsstater ikke har fremsendt de nødvendige oplysninger, som Kommissionen anmodede om i 1997, vedrørende disse afvandingsområder og de deri liggende byområder, hvis udledninger bidrager til forureningen af de følsomme områder. 4, er en der Tabel om oversigt gennemførelsesprogrammerne, viser antallet af byområder samt antallet af personækvivalenter i de følsomme områder i de enkelte medlemsstater, inklusive Grækenland, selv om denne medlemsstat ikke har kortlagt disse områder hverken formelt eller i overensstemmelse med direktivets krav. informationerne over 4. 3. Mindre følsomme områder Til forskel fra kortlægningen af følsomme områder, som er obligatorisk, er kortlægningen af mindre følsomme områder en mulighed, som medlemsstaterne kan benytte sig af for visse kystnære vandområder og visse flodmundinger, der eventuelt på grund af deres morfologiske, hydrologiske eller særlige hydrauliske forhold kan modtage udledninger af byspildevand, som har været underkastet mindre vidtgående rensning end sekundær rensning (primær rensning), uden at det indvirker på miljøet. Kun to medlemsstater har benyttet sig af denne mulighed: Det Forenede Kongerige og Portugal (jf. kort nr. 1). Det fremgår af tabel 4, at der også Det Forenede Kongerige meddelte i september 1998 Kommissionen, at der er kortlagt 47 nye følsomme område i England og Wales. På kortet er hverken medtaget de følsomme områder i Spanien, idet listen blev fremsendt for sent til Kommissionen (2. 7. 1998), eller de områder, som Det Forenede Kongerige har kortlagt som følsomme i forbindelse med revisionen. 10 foretages udledninger af spildevand i mindre følsomme områder i Grækenland og Spanien, selv om disse to medlemsstater endnu ikke formelt har kortlagt sådanne områder. Kommissionen er i færd med at undersøge, hvorvidt kriterierne for kortlægning af mindre følsomme områder er opfyldt. Det skal understreges, at der skal anmodes om dispensation i alle de tilfælde, hvor der er tale om mindre vidtgående rensning før udledning af spildevand i et mindre følsomt område. Medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen grundige undersøgelser, hvoraf det fremgår, at udledningerne ikke vil påvirke miljøet negativt (artikel 6, stk. 2); det samme gælder, hvis det under særlige og helt ekstraordinære omstændigheder kan påvises, at en mere vidtgående rensning ikke vil gavne miljøet; i så fald kan der også udledes spildevand fra byområder med over 150 000 PE til mindre følsomme områder (artikel 8, stk. 5). Kommissionen træffe passende foranstaltninger efter at have forelagt anmodningen for det i artikel 18 omhandlede udvalg og om nødvendigt for Rådet. skal vurdere disse undersøgelser og 4. 4. Tilledning af industrispildevand til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand I henhold til artikel 11 skal de ansvarlige myndigheder eller relevante organer i medlemsstaterne senest den 31. december 1993 have fastsat bestemmelser om og/eller give særlige godkendelser til tilledning af industrispildevand til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand for at undgå negative påvirkninger af miljøet. Sådanne udledninger af industrispildevand må ikke have skadelige virkninger for helbredet hos det personale, der arbejder ved kloaknet eller på rensningsanlæg, eller beskadige selve kloaknettene eller rensningsanlæggene eller påvirke kvaliteten af udledningen efter rensning og kvaliteten af slammet fra rensningsanlæg. Det fremgår af tabel 2, at alle medlemsstaterne med undtagelse af Italien har truffet foranstaltninger til at gennemføre disse krav. Kommissionen er i færd med at undersøge, hvorvidt disse foranstaltninger i visse medlemsstater opfylder direktivets bestemmelser. 4. 5. Udledning af industrispildevand i vandområder (artikel 13) i i de Artikel 13 indeholder krav om, at biologisk nedbrydeligt industrispildevand fra virksomheder industrisektorer bilag ikke ledes til rensningsanlæg for (landbrugsfødevareindustrien), når det byspildevand før udledning til vandrecipienten, senest den 31. december 2000 før udledning opfylder kravene i de forudgående bestemmelser og/eller særlige godkendelser, som den ansvarlige myndighed eller det relevante organ skulle have indført senest den 31. december 1993. Det gælder samtlige udledninger fra virksomheder med 4 000 PE eller mere. anførte III • 11 I overensstemmelse med stk. 3 i samme artikel lod Kommissionen i 199620 en ekstern konsulent foretage en sammenligning af de af medlemsstaterne fastsatte krav21. Efter at have gennemgået kravene til spildevandsudledninger i hver enkelt medlemsstat og refereret de relevante bestemmelser konkluderer konsulenten i sin undersøgelse følgende: - Med undtagelse af Spanien følger bestemmelserne i medlemsstaterne tidsfristen den 31. december 2000. - Kun nogle få medlemsstater tager hensyn til grænseværdien på 4 000 PE; i de fleste medlemsstater kræver loven forudgående bestemmelser og/eller særlige tilladelser for alle udledninger af industrispildevand, uanset virksomhedernes størrelse. - Med hensyn til bestemmelsen i artikel 13, stk. 2, om, at kravene skal være afpasset efter arten af den pågældende industri, er det kun Østrig, Tyskland, Frankrig og Flandern i Belgien, der i lovgivningen opererer med forskellige udledningsnormer afhængigt af arten af industri; Det Forenede Kongerige, Finland, Irland, Nederlandene, Danmark, Sverige og Luxembourg foretrækker derimod at fastsætte udledningsnormerne individuelt for hver virksomhed og tager hensyn til princippet om den bedste disponible teknologi, når der udstedes tilladelser til at foretage udledning af spildevand. I Grækenland, Italien og Portugal er der ikke i den nationale lovgivning fastsat normer for industri, og de spildevandsudledninger afhængigt af den pågældende tilladelser, der gives, er ikke baseret på princippet om den bedste disponible teknologi. Spanien har endnu ikke afsluttet gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 13. Kommissionens konklusion er, at 9 medlemsstater har fastsat krav i overensstemmelse med direktivets artikel 13. Den østrigske lovgivning anses ikke for at være i overensstemmelse med direktivet på dette punkt, idet den ikke dækker alle jle industrisektorer, der er omfattet af direktivet. Italien har ikke gennemført direktivet. Man er i færd med at undersøge, hvordan direktivet er gennemført i Grækenland, Portugal, Belgien og Spanien. 4. 6. Programmer for direktivets gennemførelse I henhold til artikel 17 skulle medlemsstaterne senest den 31. december 1993 udarbejde programmer for direktivets gennemførelse og senest den 30. juni 1994 underrette Kommissionen om disse programmer. Den 28. juli 1993 vedtog I artikel 13 står der, at Kommissionen skal foretage en sådan sammenligning inden den 31. december 1994, men på grund af forsinkelserne i flere medlemsstater med hensyn til gennemførelsen af de pågældende bestemmelser kunne det ikke lade sig gøre før 1996. Undersøgelse af iværksættelsen af artikel 13 i direktiv 91/271/EØF om rensning af byspildevand. Haskoning - december 1996. 12 Kommissionen en beslutning om formkrav til oplysningerne om disse programmer22. Medlemsstaterne skal, om nødvendigt, senest den 30. juni hvert andet år sende Kommissionen en ajourføring af disse oplysninger. Programmet for gennemførelsen er i realiteten en plan over, hvilke investeringer hver enkelt medlemsstat er nødsaget til at foretage i kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand mellem 1993 og 2005 for at efterkomme direktivet. Den 15. juli 1998 var det kun Italien, der endnu ikke havde fremsendt sit program i stedet havde man blot i januar 1998 underrettet for gennemførelsen; Kommissionen om situationen og projekterne i byen Milano, hvor der på nuværende tidspunkt ikke findes rensningsanlæg overhovedet, og hvor man ifølge de lokale myndigheder ikke vil være i stand til at overholde direktivets tidsfrister. Visse andre medlemsstater fremsendte deres program med flere års forsinkelse for Portugals og Grækenlands vedkommende), hvilket er årsagen til, at Kommissionen har måttet vente indtil nu med at gennemgå og evaluere de fremsendte oplysninger. Resultatet af denne gennemgang og evaluering er beskrevet nærmere i afsnit 7 i den foreliggende rapport. fire års forsinkelse (op til Kun Det Forenede Kongerige havde i april 1998 fremsendt en ajourføring af sit program for gennemførelsen. i Belgien fremsendte et program for gennemførelsen, overensstemmelse med direktivet med hensyn til de fastsatte tidsfrister for etableringen af kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand i byen Bruxelles23. ikke var som 4. 7. Situationsrapporter I henhold til artikel 16 skal de relevante myndigheder eller organer hvert andet år offentliggøre en situationsrapport om bortskaffelsen af byspildevand og slam i deres område, og disse rapporter skal sendes til Kommissionen, så snart de er offentliggjort! Hovedformålet med en sådan rapport, som kan udarbejdes for hvert enkelt område (der kan være flere rapporter fra hver enkelt medlemsstat), er at holde offentligheden løbende underrettet om situationen med hensyn til bortskaffelse af byspildevand og slam pr. en bestemt referencedato. Kommissionens beslutning 93/48 l/EØF af 28. juli 1993 om formkrav ved underretning om de nationale programmer, som er fastsat i artikel 17 i Rådets direktiv 91/271/EØF (EFT nr. L 226 af 7. 9. 1993, s. 23). De belgiske myndigheder meddelte, at samtlige kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand fra byen Bruxelles først ville være operationelle i 2005, selv om tidsfristen i direktivet er den 31. december 1998, 13 De første situationsrapporter skulle være offentliggjort senest den 30. juni 1995 og derefter hvert andet år. På nuværende tidspunkt har Kommissionen kun modtaget syv rapporter. For at lette udarbejdelsen af disse rapporter og give Kommissionen mulighed for at sammenligne oplysningerne i dem, gav det i henhold til artikel 18 nedsatte tilsynsudvalg i 1997 en ekspertgruppe til opgave at udarbejde et forslag til, hvordan rapporten skulle udformes. Ekspertgruppen fik også til opgave at foreslå en model til et spørgeskema, som skulle oplyse Kommissionen om, hvordan der føres tilsyn med udledninger og bortskaffelse af slam, således som det er fastsat i artikel 15. Ekspertgruppen forventes at forelægge udvalget resultatet af sit arbejde ved udgangen af 1998. for gennemførelsen, for tidsfristerne situationsrapporterne og Tabel 3 nedenfor viser referencedatoerne programmerne for offentliggørelsen og fremsendelsen til Kommissionen af situationsrapporterne samt tidsfristerne for udarbejdelsen og fremsendelsen til Kommissionen af programmerne for direktivets gennemførelse. I tabellen opereres der med samme referencedato for de to dokumenter, som for situationsrapporternes vedkommende er den dato, der er fastsat i beslutningen af 28. juli 1993 (31. 12. 1992). Eftersom der i artikel 17 opereres med for henholdsvis uarbejdeisen og fremsendelsen af programmerne, har medlemsstaterne således mulighed for at samle de to dokumenter og fremsende dem til Kommissionen på det tidspunkt, der er fastsat i artikel 16. forskellige tidsfrister 14 Tabel 3: Situationsrapporter (artikel 16) og programmer for direktivets gennemførelse (artikel 17) Referencedato Situationen pr Dato for offentliggørelse og fremsendelse til Kommissionen af situationsrapporter (artikel 16) Dato for udarbejdelse af programmet for gennemførelsen (artikel 17) 31/12/1992 31/12/1994 31/12/1996 31/12/1998 31/12/2000 etc. * om nødvendigt — 30/0671995 30/06/1997 30/06/1999 30/06/2001 31/12/1993 31/12/1995 * 31/12/1997 * 31/12/1999 * 31/12/2001 * Dato for fremsendelse af programmet til Kommissionen (artikel 17) 30/06/1994 30/06/1996 * 30/06/1998 * 30/06/2000 * 30/06/2002 * 5. OVERTRÆDELSESPROCEDURER I henhold til artikel 169 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab kan Kommissionen indlede overtrædelsesprocedurer mod medlemsstater, der ikke har opfyldt de i direktivet fastsatte forpligtelser. Der er indledt overtrædelsesprocedurer mod de medlemsstater, som ifølge Kommissionens konstateringer ikke har efterkommet direktivets krav. Den procedure, der er på det mest fremskredne stadium, er indledt mod Italien for at have undladt at gennemføre direktivet (EF- Domstolen afsagde kendelse den 12. december 1996, og Kommissionen har under henvisning til traktatens artikel 171 besluttet at afgive endnu en begrundet udtalelse). 6. GENNEMGANG OG EVALUERING AF PROGRAMMERNE FOR DIREKTIVETS GENNEMFØRELSE De vigtigste oplysninger i de programmer om direktivets gennemførelse, der er indkommet fra de 14 medlemsstater (der er ikke modtaget oplysninger fra Italien), er gengivet i nedenstående tabeller og figurer. Det skal understreges, at samtlige tal hidrører fra medlemsstaternes egne overslag. 6. 1. Antal byområder og mængden af organiske stoffer Det fremgår af tabel 4 nedenfor, at der i de 14 medlemsstater findes 17 351 byområder med over 2 000 PE, hvilket svarer til en samlet mængde organisk stof på ca. 424 mio. PE. 15 Tabel 4: Antal byområder og mængden af organisk stof udtrykt i personækvivalenter (PE) —1992-199524 Medlemsstat Forskellene mellem den i personækvivalenter (PE) og befolkningen i medlemsstaterne skyldes primært følgende faktorer: samlede mængde organisk stof udtrykt - ved angivelsen af mængden af organisk stof er kun medtaget befolkningen i byområder med over 2 000 PE, for hvilke der i henhold til direktivet kræves kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand, og der er således ikke medregnet byområder med under 2 000 PE og spredte bebyggelser, hvor der i højere grad opereres med individuelle rensningssystemer; - i mængden af organisk stof fra byområder med over 2 000 PE indgår ud over mængden fra den fastboende befolkning også: 24 Referenceåret for tallene i tabellen varierer fra 1992 til 1995 afhængigt af, hvilken medlemsstat det drejer sig om. 16 - mængden af organisk stof fra ikke-fastboende i form af turister25, hotelgæster m. fl. - mængden af industrispildevand, der tilledes kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand - mængden af regnvand fra befæstede arealer, der ligeledes tilledes kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand. Fordelingen af byområder og mængden af organisk stof mellem de forskellige typer udledningsområder - følsomme, normale og mindre følsomme - er baseret på medlemsstaternes egen kortlægning af områderne. For de 14 medlemsstater i følsomme områder og dertil hørende tilsammen udgør udledningerne afvandingsområder 37% af den samlede mængde organisk stof, udledningerne i mindre følsomme områder udgør 9%, og udledningerne i såkaldt normale områder udgør 54%. Denne fordeling varierer dog meget fra medlemsstat til medlemsstat. Ud over Portugal og Det Forenede Kongerige, der formelt har kortlagt mindre følsomme områder, har Spanien og Grækenland ligeledes i deres program medtaget mindre følsomme områder, selv om de ikke formelt har kortlagt sådanne områder. Undtagelsesreglen med hensyn til mindre vidtgående rensning end sekundær rensning før udledning i mindre følsomme områder kan naturligvis kun accepteres, såfremt disse områder er formelt kortlagt. Kommissionen vil f. eks. undersøge, hvorfor mængden af organisk stof udtrykt i PE for Grækenlands vedkommende ikke er højere end antallet af indbyggere på trods af det store antal turister i landet. 17 6. 2. Prognoser for udviklingen i opsamlings- og rensningskapaciteten Tabel 5: Prognoser for udviklingen i kloaknettenes kapacitet 1992 1995 1998 2000 2005 Forøgelse 1000 PE 1000 PE 1000 PE 1000 PE 1000 PE 1000 PE % 1721 1721 1810 1898 2 201 12 133 12 133 12 133 12 133 12 133 480 0 114 084 114 230 121 756 124 589 127 055 12 971 7 278 7 465 8 170 8 708 8 708 1430 35 001 41456 52 836 62 890 74 439 39 438 55 780 61 192 65 893 68 648 70 508 14 728 28% 0% 11% 20% 113% 26% 1 196 3 862 3 918 3 040 346% 878 914 1020 937 969 969 21780 21780 21780 21780 16 571 16 571 17 906 18 997 9 367 3 395 9 657 3 461 13 188 16 235 3 576 3 576 13 044 13 044 13 044 13 044 76 526 76 322 76 957 75 635 969 21780 19 467 16 462 3 576 13 044 75 604 55 2 896 7 095 181 -922 6% 0% 17% 76% 5% 0% •1% 368472 380989 411 214 432 964 449864 81392 22% Tabel 5 er en oversigt over, hvordan medlemsstaterne har planlagt udviklingen mellem 1992 og 2005 af kapaciteten med hensyn til mængden af organisk stof i de kloaknet, der anses for at være i overensstemmelse med direktivet. De to sidste kolonner angiver forøgelsen af denne kapacitet i PE og i procent fra den oprindelige situation inden direktivets gennemførelse i 1992 og til den afsluttende situation efter direktivets gennemførelse i 2005. Det er værd at bemærke den meget store planlagte forøgelse af kapaciteten i Irland, Spanien og Portugal, hvorimod der i Danmark, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige ikke opereres med nogen forøgelse af kapaciteten, som blev anset for værende tilstrækkelig på det tidspunkt, direktivet blev vedtaget. Som helhed skulle kapaciteten i medlemsstaternes kloaknet i 2005 være større eller på niveau med den oprindelige mængde organisk stof, bortset fra i Grækenland og Finland, hvor den vil være mindre end den mængde organisk stof, der skal opsamles og transporteres, således som det fremgår af tabel 4. Belgien har kun givet ufuldstændige oplysninger. 26 Tallene vedrører udelukkende Vallonien. 18 Tabel 6: Udviklingen i rensningsanlæggenes kapacitet 1992 1995 1998 2000 2005 Forøgelse 1000 PE 1000 PE 1000 PE 1000 PE 1000 PE 1000 PE 5 499 5 950 6 836 9 246 7 770 9 246 8 300 9 246 9 919 9 246 4 420 3 296 111456 131 403 141 221 142 022 143 831 32 375 80% 55% 29% 2 058 2 785 5 028 8 624 8 637 6 579 320% 23 872 30 152 45 713 60 862 73 754 49 882 209% 40 333 51 188 60 761 66 924 69 378 29 045 72% 483 777 550 808 698 939 948 969 3 641 3 810 3 327 689% 21396 21705 22 053 22 053 22 053 14413 14 413 16 945 18 864 19 467 5 054 5 731 3 598 6 660 3 772 11 194 15 873 16 387 10 656 186% 3 905 3 925 3 935 13 038 13 038 13 038 13 038 13 038 192 657 25% 3% 35% 337 0 9% 0% 29 335 46 841 50 964 74 233 75 323 45 988 157% 277 939 339 397 389 475 448 553 469747 191808 69% Tabel 6 ovenfor viser efter samme princip som den foregående tabel udviklingen mellem 1992 og 2005 i kapaciteten på de rensningsanlæg, der anses for at være i overensstemmelse med direktivet. Det fremgår, at den planlagte forøgelse af rensningskapaciteten er stor i samtlige medlemsstater bortset fra Nederlandene, Finland og Sverige, som angiver en meget høj kapacitet som udgangspunkt. ikke Kapaciteten på rensningsanlæggene skulle, når direktivet er fuldt gennemført, gøre det muligt at behandle den mængde organisk stof, som er anført i tabel 4. Det gælder dog for rensningsanlæggene er mindre end den mængde organisk stof, der er angivet i tabel 4. For de 14 medlemsstater tilsammen er denne slutkapacitet på rensningsanlæggene mere end 10% større end mængden af organisk stof, men tallene er helt oppe på 28% i Nederlandene, 35% i Tyskland og hele 74% i Sverige. for Grækenland, hvor slutkapaciteten Nedenstående figur 1 viser den planlagte udvikling i den samlede kapacitet for kloaknet og rensningsanlæg i de 14 medlemsstater tilsammen. Kapaciteten i kloaknettene skal forøges med 22% i løbet af de 13 år, direktivets gennemførelse varer, mens kapaciteten på rensningsanlæggene skal forøges med 69%. 19 Figur 1: Planlagt forøgelse af kloaknets og rensningsanlægs kapacitet (1000 PE) Kloaknet Rensnings anlæg 1992 1995 1998 2000 2005 6. 3. Bortskaffelse af slam fra rensningsanlæg Ved rensningen af byspildevand fremkommer der slam. Tabel 7 og figur 2 viser den mængde slam, der forventes produceret i takt med direktivets gennemførelse, samt den planlagte bortskaffelse af dette slam. For samtlige 13 medlemsstater, der har afgivet oplysninger, skulle mængden af slam således stige fra 5,5 mio. tons tørstof i 1992 til 8,3 mio. tons i 2005. Det er værd af bemærke, at en stigende del af slammet forventes genanvendt i landbruget og til spredning på jorder, og en stigende del skal forbrændes, mens en stadig mindre del skal deponeres. Den mængde slam, der skal genanvendes, skulle i løbet af hele gennemførelsesperioden udgøre 53% af den samlede mængde producerede slam. Generelt finder Kommissionen, at der bør tilskyndes til genanvendelse af slammet, fordi det udgør en varig løsning under forudsætning af, at kvaliteten af det genanvendte slam er forenelig med målsætningerne om at beskytte folkesundheden og bevare miljøet. I Spanien, Irland og Det Forenede Kongerige udledes der slam i overfladevand. Spanien har til hensigt at fortsætte med denne form for udledning også efter 1998, hvilket strider imod direktivet. 20 Tabel 7: tørstof om året)27 Prognoser for bortskaffelsen af slam fra rensningsanlæg (i 1000 tons Ar Bortskaf. B DK D GR E F IRL L NL A P FIN UK Total 1992 Udled. Genanv. Dcpon. Forbræn. i. o. lait 1995 Udled. Genanv. Depon. Forbræn. i. o. lait 17 34 8 59 22 39 17 78 110 25 40 175 1018 846 274 70 2 208 120 25 40 185 1 151 857 411 93 2512 1998 Udled. Genanv. Depon. Forbræn. i. o. lait 33 37 11 32 113 125 25 50 200 1270 744 558 89 2 661 2000 Udled. Genanv. Depon. Forbræn. i. o. lait 40 43 11 37 131 125 25 50 200 1334 608 732 62 2 736 1 65 38 275 180 35 402 131 110 66 528 643 1 65 54 390 257 50 489 114 161 66 751 764 4 82 57 410 268 52 572 92 214 86 787 878 6 90 57 578 360 74 640 71 269 14 4 16 3 37 15 7 14 4 40 25 17 1 43 65 35 5 4 9 7 3 10 9 1 3 13 9 1 3 96 1069 980 100 13 2005 Udled. Genanv. Depon. Forbræn. i. o. lait 47 40 14 58 159 125 25 50 200 1391 500 838 58 2 787 7 92 57 589 367 75 84 29 765 407 9 1 4 99 1088 1 172 113 14 134 177 12 1 324 95 192 56 23 366 100 108 150 23 381 110 68 200 23 401 110 68 200 23 401 63 58 66 3 190 63 58 66 3 190 68 58 66 4 196 68 58 66 4 196 68 58 65 4 195 38 75 87 63 13 126 150 44 88 86 72 15 147 158 74 147 85 65 25 246 150 282 472 130 90 24 998 334 2 626 1804 627 122 5 513 267 648 114 no 19 1 158 336 3123 1898 894 174 6 425 240 672 118 144 19 1 193 297 3 447 1762 1248 193 6 947 104 209 90 60 35 348 150 108 215 115 45 36 359 160 1014 111 326 19 1. 470 1 118 114 332 19 1583 57 4183 1739 1731 198 7 890 57 4 5361 1554 1985 198 8330 = Udledning i overfladevand Bortskaf. = Bortskaffelse Udled. Genanv. = Genanvendelse i landbruget og til spredning på jorder Depon. = Deponering Forbræn. = Forbrænding i. o. = Ikke oplyst 27 Sverige har ikke afgivet oplysninger om bortskaffelsen af slam. 21 Figur 2: Bortskaffelse af slam (i 1000 tons tørstof om året) (1000 TONS) [£] Genanvendelse gg Deponering jrj Forbrænding g| Overfladevand Ikke oplyst 1995 1998 2000 2005 22 6. 4. Overslag over investeringer Tabel 8: Overslag over investeringer 1993-2005 i kloaknet og rensningsanlæg (i mia. ECU — 1994-1995-priser28) Grækenland har ikke oplyst tal for perioden 1993-2000. Tabel 8 og figur 3 viser de investeringer, medlemsstaterne har planlagt for at efterkomme direktivet. De samlede investeringer beløber sig til 130 mia. ECU, hvoraf 53% er afsat til kloaknet og 47% til rensningsanlæg. Tyskland alene opererer med investeringer for 49% af det samlede beløb29. Fordelingen af investeringerne mellem kloaknet og rensning varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat. Kloaknettene tegner sig for over 50% af de samlede investeringer i Danmark, Tyskland, Frankrig, Østrig, Portugal og Finland. De 1996-1997-priser for Det Forenede Kongerige. De store investeringsudgifter i Tyskland skyldes, at der skal foretages omfattende udbedringer af kloaknettene og rensningsanlæggene, bl. a. i det tidligere Østtyskland, at der er behov for vidtgående rensning (tertiær rensning) i størsteparten af landet for at bekæmpe eutrofieringen i Nordsøen og Østersøen, at der i vidt omfang må tages højde for overløb som følge af voldsomme regnskyl, og at prisen på både materialer og arbejdskraft er høj i Tyskland. 23 repræsenterer kun 22% af investeringerne i Det Forenede Kongerige, og Luxembourg har slet ikke planlagt investeringer i kloaknet. De vigtigste faktorer i relation til overslagene over de nødvendige investeringer er følgende: - kloaknets og rensningsanlægs oprindelige stand før direktivets ikrafttræden - nødvendige udbedringer af kloaknettet for at kunne transportere alt det spildevand, der skal renses, til rensningsanlæggene, forhindre lækager og begrænse forureningen af vandrecipienterne som følge af overløb ved voldsomme regnskyl - de nødvendige udbedringer af rensningsanlæg for at kunne rense byspildevandet på det af direktivet krævede niveau, afhængigt af byområdernes størrelse og vandrecipienternes følsomhed samt under hensyntagen til overløb ved voldsomme regnskyl. - særlige problemer i relation til placering, urbanisering, klima m. m. - prisen på arbejdskraft og materialer. Figur 3: Overslag over investeringer i perioden 1993-2005 (i mia. ECU — 1994-1995-priser30) 65,00 60,00 55,00 50,00 45,00 40,00 35,00 30,00 25,00 20,00 15,00 10,00 5,00 0,00 P D UK F E A DK B NL P IRL FIN GR L 1996-1997-priser for Det Forenede Kongerige. 24 Figur 4 viser investeringerne pr. personækvivalent i hver enkelt medlemsstat. Beløbet varierer fra 112 ECU pr. PE i Grækenland til 602 ECU pr. PE i Tyskland. Gennemsnitsprisen i de 14 medlemsstater tilsammen er 307 ECU pr. PE. Hvis man for overskuelighedens skyld forestiller sig en ensartet fordeling af disse investeringer på gennemførelsesperiodens 13 år, udgør de gennemsnitlige investeringsomkostninger i faste 1994-1995-priser 23,6 ECU om året pr. personækvivalent, hvilket med et gennemsnitligt årligt forbrug på 55 m3 vand pr. privat forbruger svarer til en gennemsnitlig investeringsomkostning eksklusive finansielle omkostninger og afskrivninger på ca. 0,43 ECU pr. m3 vand. Figur 4 viser, at en gruppe på syv medlemsstater bestående af Tyskland, Østrig, Danmark, Belgien, Irland, Sverige og Finland ligger klart over dette gennemsnit, mens en anden gruppe på seks medlemsstater bestående af Frankrig, Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Spanien, Portugal og Grækenland ligger klart under. Det skal understreges, at der til disse investeringer kan ydes EF-bistand fra strukturfondene og Samhørighedsfonden. Specielt for Samhørighedsfondens vedkommende har planlagte og gennemførte investeringer i miljøsektoren i relation til direktivet i perioden 1995-1999 fortrinsstilling. Det anslås f. eks. , at næsten 30% af de samlede planlagte investeringer i Spanien skal samfmansieres af Samhørighedsfonden i denne periode. Figur 4: Overslag over investeringer pr. personækvivalent ECU/PE 71TO/T D A DK B IRL S FIN L F NL UK E P GR 25 7. DE NÆSTE TIDSFRISTER OG KOMMISSIONENS OPGAVER De næste tidsfrister for medlemsstaterne i relation til gennemførelsen og anvendelsen af direktivet er følgende: (i kronologisk orden): - den 30. september 1998: tidsfrist for gennemførelsen af Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998 om ændring af Rådets direktiv 91/271/EØF; - den 31. december 1998: tidsfrist for anvendelsen af direktivet for så vidt angår opsamling og rensning af byspildevand fra byområder med mere end 10 000 personækvivalenter, der udledes i afvandingsområder for følsomme områder (artikel 3 og 5); - den 31. december 1998: tidsfrist for fastsættelse af generelle regler for eller registrering eller godkendelse af udledning af slam fra rensningsanlæg (artikel 14, stk. 2);' - den 31. december 1998: tidsfrist for ophør med udledning af slam fra rensningsanlæg i overfladevand; - den 30. juni 1999: tidsfrist for offentliggørelse af og fremsendelse til Kommissionen af situationsrapporter (artikel 16), derefter hvert andet år; - den 30. juni 2000: tidsfrist for fremsendelse og om nødvendigt ajourføring af programmet for direktivets gennemførelse (artikel 17), derefter hvert andet år; - den 31. december 2000: tidsfrist for anvendelse af direktivet, for så vidt angår opsamling og rensning af byspildevand, der hidrører fra byområder med over 15 000 PE, og som ikke udledes i afvandingsområder for følsomme områder (artikel 3,4 og 6); - den 31. december 2000: tidsfrist for anvendelsen af direktivet, for så vidt angår biologisk nedbrydeligt industrispildevand, som hidrører fra virksomheder, der falder ind under de i bilag III anførte industrisektorer, og som ikke ledes til rensningsanlæg for byspildevand (artikel 13); - den 31. december 2005: tidsfrist for anvendelse af direktivet, for så vidt angår opsamling og rensning af byspildevand fra byområder, der er mindre end de ovenfor nævnte (artikel 3, 4, 6 og 7). Ud over denne tidsplan for de fremtidige krav skal desuden nævnes det løbende krav om overvågning af udledninger, vandrecipienter og bortskaffelse af slam (artikel 15) samt kravet om hvert fjerde år at revidere fortegnelsen over følsomme og mindre følsomme områder (artikel 5 og 6). Kommissionen har for sig eget vedkommende fastlagt følgende som værende de vigtigste opgaver i de næste to år, for så vidt angår tilsynet med direktivets iværksættelse: - videreførelse af undersøgelsen af, hvorvidt direktivet er gennemført i medlemsstaterne i overensstemmelse med de fastsatte krav - videreførelse af evalueringen af medlemsstaternes kortlægning af følsomme og mindre følsomme områder 26 - anmodning om oplysninger om net og anlæg og om overvågning af udledninger, vandrecipienter og bordskaffelse af slam i overensstemmelse med de ovenfor anførte tidsfrister for direktivets anvendelse samt evaluering af disse oplysninger i samordning med Det Europæiske Miljøagentur - kontrol af, at de projekter, hvortil der ydes EF-støtte, er i overensstemmelse med direktivet - evaluering af fra medlemsstaterne og ajourføringerne af programmerne for gennemførelsen samt offentliggørelse af en sammenfattende rapport hvert andet år (den næste i 2000) i samordning med Det Europæiske Miljøagentur situationsrapporterne - behandling af eventuelle ansøgninger om dispensation - iværksættelse bestemmelser ikke efterkommes og videreførelse af overtrædelsesprocedurer, såfremt direktivets - afholdelse af mindst ét møde om året i det udvalg, der skal føre tilsyn med direktivets anvendelse, og som er nedsat i henhold til artikel 18. 8. KONKLUSION Med undtagelse af Italien har medlemsstaterne gennemført direktivet om byspildevand i den nationale ret og har udarbejdet et program for direktivets gennemførelse, i visse tilfælde dog med betydelige forsinkelser. Der er indledt overtrædelsesprocedurer mod visse medlemsstater for ikke at opfylde kravene med hensyn til direktivets gennemførelse i den nationale ret, programmet for gennemførelsen eller kortlægning af følsomme områder. Kommissionen er i hvorvidt færd med gennemførelsesbestemmelserne og kortlægningen af følsomme og mindre følsomme områder er i overensstemmelse med de fastsatte krav. evalueringer kontrollere, foretage andre for at at De programmer for direktivets gennemførelse, der er indkommet fra 14 medlemsstater, viser, at det som helhed skulle være muligt at overholde de kommende tidsfrister for direktivets anvendelse i de ca. 17 351 berørte byområder, der repræsenterer en mængde organisk stof på 424 mio. personækvivalenter; heri er ikke medregnet byområder i Italien. Til dato er det kun Belgien (byen Bruxelles) og Italien (byen Milano), der har meddelt, at de ikke er i stand til at overholde de i direktivet fastsatte tidsfrister. Disse programmer, der omfatter ganske betydelige investeringer (130 mia. ECU for de 14 medlemsstater), er udtryk for medlemsstaternes vilje til at foretage en markant forbedring af opsamlingen og rensningen af byspildevand med det formål at forbedre kvaliteten af vandmiljøerne for at beskytte folkesundheden og det samlede miljø. På baggrund heraf finder Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt at foreslå en revision af direktivet. Kommissionen vil allerede i 1999 kontrollere, om de planer, der er indeholdt i programmerne om direktivets gennemførelse, realiseres, bl. a. med hensyn til kloaknet og rensningsanlæg for byområder med over 10 000 personækvivalenter i afvandingsområder for følsomme områder og med hensyn til bortskaffelse af slam fra rensningsanlæg. 27 9. KORT NR. 1 : FØLSOMME OG MINDRE FØLSOMME OMRÅDER ISSN 0254-1459 KOM(98) 775 endelig udg. DOKUMENTER DA 14 15 01 17 Katalognummer : CB-CO-98-775-DA-C Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 23


title: Resolution on the Commission working document 'Improving the implementation of the common fisheries policy: An action plan' (SEC(98)0949 C4-0378/98)

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
fishing controls
hiring

formats: html print


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 51/99 van Ursula STENZEL Leonardo - Cresson

eurovoc_concepts:
EU control
EU programme
European Commission
European Parliament
education policy
exchange of information
fraud against the EU
report
young person

formats: html pdf print

text: C 341/38 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 29. 11. 1999 (1999/C 341/055) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0037/99 van Cristiana Muscardini (NI) aan de Commissie (20 januari 1999) Betreft: Kattenhuiden voor „didactische doeleinden” In een catalogus voor didactisch materiaal ten behoeve van de lagere middelbare school in Italië wordt reclame gemaakt voor kattenhuiden die bestemd zijn voor natuurkundige experimenten. Dit heeft het protest uitgelokt van alle nationale dierenbeschermingsverenigingen. Volgens de leraren kunnen deze experimenten heel goed worden uitgevoerd met behulp van een lap wollen stof, in plaats van een kattenhuid. Bovendien is het weinig „didactisch” aan opgroeiende kinderen de huid van een dier te geven waarmee zij thuis vaak spelen. De uitgever in kwestie, één van de meest serieuze in Italië, verklaart dat deze kattenhuiden uit Duitsland worden geïmporteerd. Men mag om gegronde redenen aannemen dat Duitsland dit materiaal niet uitsluitend voor Italië maakt. Is de Commissie niet van mening: 1. 2. 3. dat zij Duitsland moet straffen voor deze uiterst wrede handel, waarvan het bestaan geverifieerd is; dat zij Italië en de andere lidstaten moet gelasten geen materiaal te kopen dat het product is van wreedheid jegens dieren, en dan nog wel jegens huisdieren; dat zij Italië en de andere landen van de Unie erop attent moet maken dat er sinds lange tijd wetten inzake dierenbescherming bestaan, die het mishandelen en doden van dieren verbieden? Antwoord van mevrouw Bjerregaard namens de Commissie (15 maart 1999) De Commissie deelt het geachte parlementslid mee dat de handel in kattenhuiden bestemd voor experimenten of andere doeleinden niet door enige communautaire wetgeving gereguleerd wordt. Daar de Gemeenschap op dit terrein geen bevoegdheden heeft, kan de Commissie geen actie ondernemen. (1999/C 341/056) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0051/99 van Ursula Stenzel (PPE) aan de Commissie (15 januari 1999) Betreft: Leonardo 8 Cresson Leonardo is een van de meest succesvolle programma’s van de EU en stelt duizenden jongeren in staat om Europa persoonlijk te ervaren. De recente incidenten hebben ook op dit programma betrekking, en de geloofwaardigheid van de EU heeft hier sterk onder te lijden. In de hiervoor bevoegde commissie is nu besloten om de documenten met het verzoek om deze te onderzoeken op bedrog en wanbeheer te overhandigen aan het openbaar ministerie. In de genoemde commissie wordt beweerd dat de ter zake bevoegde commissaris, mevrouw Cresson, de commissie niet heeft gemeld dat een herziene versie van de financiële audit beschikbaar was. Is deze bewering juist, en kan de Commissie de inhoud van dit financieel verslag weergeven?


title: Reglamento (CE) n° 105/1999 de la Comisión de 15 de enero de 1999 por el que se fija la restitución máxima a la exportación de arroz blanqueado de grano redondo, medio y largo A en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 2564/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rice

formats: pdf print

text: 16. 1. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 11/19 REGLAMENTO (CE) No 105/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 15 de enero de 1999 por el que se fija la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n de arroz blanqueado de grano redondo, medio y largo A en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 2564/98 LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 3072/95 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n del mercado del arroz (1), cuya (cid:156)ltima modifica- ci(cid:155)n la constituye por el Reglamento (CE) no 2072/98 (2), y, en particular, el apartado 3 de su art(cid:146)culo 13, Considerando que el Reglamento (CE) no 2564/98 de la Comisi(cid:155)n (3) ha abierto una licitaci(cid:155)n para la restituci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n de arroz; Considerando que, de conformidad con lo dispuesto en el art(cid:146)culo 5 del Reglamento (CEE) no 584/75 de la Comi- si(cid:155)n (4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Regla- mento (CE) no 299/95 (5), la Comisi(cid:155)n, bas(cid:145)ndose en las ofertas presentadas y de acuerdo con el procedimiento previsto en el art(cid:146)culo 22 del Reglamento (CE) no 3072/ 95, podr(cid:145) decidir la fijaci(cid:155)n de una restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n; que para proceder a dicha fijaci(cid:155)n deben tenerse en cuenta los criterios establecidos por el art(cid:146)culo 13 del Reglamento (CE) no 3072/95; que la licitaci(cid:155)n se adjudicar(cid:145) a todo licitador cuya oferta se sit(cid:156)e al nivel de la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n o a un nivel infe- rior; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de los mencionados crite- rios a la situaci(cid:155)n actual del mercado del arroz en cues- ti(cid:155)n conduce a fijar la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n en el importe que figura en el art(cid:146)culo 1; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 La restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n de arroz blan- queado de grano redondo medio y largo A con destino a determinados terceros pa(cid:146)ses se fijar(cid:145) sobre la base de las ofertas presentadas del 11 al 14 de enero de 1999 a 117,00 EUR por tonelada en el marco de la licitaci(cid:155)n contem- plada en el Reglamento (CE) no 2564/98. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 16 de enero de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de enero de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (2) DO L 265 de 30. 9. 1998, p. 4. (3) DO L 320 de 28. 11. 1998, p. 43. (4) DO L 61 de 7. 3. 1975, p. 25. (5) DO L 35 de 15. 2. 1995, p. 8


title: QUESTION ECRITE no 50/99 de Paul RÜBIG à la Commission. Commissions perçues sur les paiements effectués avec une carte de crédit à l'étranger

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
bank charges
electronic money
euro
exchange rate
financial institution
intra-EU payment
national currency


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 25/99 van Mihail PAPAYANNAKIS aan dee Raad. Toetreding van Cyprus tot de EU

eurovoc_concepts:
Cyprus
Türkiye
accession to the European Union
enlargement of the Union

text: 15. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 297/137 (1999/C 297/188) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0025/99 van Mihail Papayannakis (GUE/NG) aan de Raad (15 januari 1999) Betreft: Toetreding van Cyprus tot de EU Zoals het betrouwbare voorlichtingsblad Agence Europe op 31 december 1998 bekendmaakte, heeft de directeur van het Instituut voor internationale betrekkingen in Rome op een door TEPSA (Trans European Policy) in Bonn georganiseerd congres met het oog op de overname van het voorzitterschap van de EU door Duitsland de volgende strategie voorgesteld: „van Cyprus moet worden gevraagd met het oog op de toetreding tot de EU tot een soort federatie te komen, en Turkije moet wanneer het aan de criteria van Kopenhagen voldoet als kandidaatland worden geaccepteerd. Als deze strategie niet wordt gevolgd dient de toetreding van Cyprus te worden afgewezen en moet een ander soort betrekkingen met Turkije worden nagestreefd op basis van duidelijk omschreven gemeenschappelijke belangen”. Zoals de „voorstellen” in de pers worden weerge- geven, leiden zij tot een uitwisseling van „aanbiedingen” van de EU aan Cyprus, terwijl echter de acceptatie van beide aanbiedingen afhangt van de bereidwilligheid van Turkije: iedere vorm van federatie die Cyprus zou kunnen aanbieden is reeds van Turkse zijde officieel verworpen en de eventuele opname van Turkije in de groep van elf andere kandidaatlanden is ook verworpen, omdat deze gekoppeld is aan de aanvaarding van de criteria van Kopenhagen. Het onderhavige voorstel is dus van meet af aan ondergraven. Kan de Raad, aangezien dit voorstel echter naar voren is gebracht op een congres in verband met het Duitse voorzitterschap door een organisatie van betekenis die vaak als adviseur optreedt voor communautaire instellingen, meedelen wat zijn evaluatie is van de genoemde voorstellen, die duidelijk volledig in strijd zijn met de standpunten van de gemengde parlementaire commissie EU-Cyprus, die letterlijk heeft besloten dat „de toetreding van Cyprus tot de EU beslist niet gekoppeld mag worden aan het vinden van een politieke oplossing voor Cyprus”. Antwoord (26 april 1999) Het spreekt vanzelf dat een onderwerp als de toekomstige uitbreiding van de Europese Unie in de publieke opinie een brede discussie doet ontstaan. Het komt evenwel niet aan de Raad toe om zich uit te spreken over de werkzaamheden van een congres of commentaar te geven op in de pers verschenen informatie. Het standpunt van de Europese Unie over de toetreding van Cyprus is door de Raad herhaaldelijk en voor het laatst in zijn zitting van 5 oktober 1998 kenbaar gemaakt. De conclusies van de Raad zijn voor het publiek beschikbaar gesteld. (1999/C 297/189) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0028/99 van Mihail Papayannakis (GUE/NG) aan de Commissie (20 januari 1999) Betreft: Lagune van Etoliko De laatste maanden spoelen er in de lagune van Etoliko duizenden vissen aan. De reden hiervoor zijn het gebrek aan zuurstof en te veel waterstofsulfide, hetgeen tevens een bedreiging vormt voor de plaatselijke bevolking, die door de stank op geregelde tijdstippen ademhalingsproblemen vertoont. De huidige toestand van het ecosysteem is onder meer het gevolg van: 8 de dammen die in de lagune werden gebouwd en de circulatie van het water verhinderen, waardoor het water nu niet meer wordt vervangen en ververst, 8 te veel organische stoffen in het water, waardoor de waterplanten te sterk zijn gaan groeien, er een grote organische afzetting is ontstaan, de micro-organismen werden afgebouwd en waterstofsulfide werd aangemaakt, die zich in de lagune heeft opgestapeld op een diepte van 10 tot 30 meter, 8 de openbare werken die voorzagen in de ondersteuning van de landbouwsector door het draineren van land en het aanleggen van landbouwgronden op ondiepe plaatsen in de lagune, en 8 de biologische zuiveringsinstallatie die niet werkt, waardoor al het afvalwater uit de riolen in de lagune terechtkomt


title: QUESTION ECRITE no 4091/98 de Carlos ROBLES PIQUER au Conseil. Coordination européenne des industries de la défense

eurovoc_concepts:
NATO
United States
arms industry
cooperation policy

text: C 297/132 Journal officiel des Communautés européennes FR 15. 10. 1999 Depuis quatre ans, la représentativité des femmes en catégorie A et dans les postes de décision a évolué. Entre le 1er janvier 1995 et le 31 décembre 1998, le nombre de femmes de grade A2 est passé de 4 à 19 (10,6 %) tandis qu’au niveau de l’encadrement intermédiaire (A3, A4, A5 ) chefs d’unité et conseillers) le pourcentage de femmes passait de 8,3 à 11,4 % en catégorie A et de 28,2 % à 38,7 % en catégorie LA. Aux grades de base (A6-A7-A8), le pourcentage de femmes représente actuellement 26,1 % alors qu’il était de 19,6 % voici quatre ans. Durant cette période, le pourcentage de femmes en catégorie A est passé de 14 à 18,7 %. Il est à noter que le recrutement de femmes en catégorie A a représenté 42 % au cours de ces quatres années (346 femmes/471 hommes). La Commission entend poursuivre ses efforts pour augmenter le nombre de femmes au niveau des postes 4. de décision. (1999/C 297/181) QUESTION ÉCRITE E-4091/98 posée par Carlos Robles Piquer (PPE) au Conseil (15 janvier 1999) Objet: Coordination européenne des industries de la défense À mesure qu’approche le 50e anniversaire de la création de l’OTAN, les analyses se succèdent sur les changements importants intervenus sur la scène internationale au cours de cette période et sur la nécessité d’un consensus portant sur de nouveaux défis et missions. Les visions politiques différentes en Amérique et en Europe peuvent s’accentuer si l’on ne trouve pas les voies d’une collaboration entre les industries de la défense des deux côtés de l’Atlantique afin de développer la nouvelle technologie du XXIe siècle. Le Conseil pense-t-il que l’industrie de la défense en Europe atteindra bientôt la dimension et la capacité de coordination nécessaires pour mener un dialogue constructif avec l’industrie américaine très concentrée? À cet égard, quel rôle jouent les différences de statut juridique entre les grandes industries de la défense en Allemagne et au Royaume-Uni, de caractère privé, et en France, où elles relèvent principalement du secteur public? Réponse (22 avril 1999) L’Honorable Parlementaire n’est certainement pas sans savoir que le groupe ad hoc «Politique européenne de l’armement» (POLARM) a été créé en 1995 afin de traiter des questions relatives à la politique européenne en matière d’armement et de soumettre des recommandations au Conseil sur la suite pouvant être donnée, que ce soit en arrêtant des mesures dans le cadre communautaire ou en vertu du Titre V du traité sur l’Union européenne. En outre, le futur article 17 du traité UE prévoit que «la définition progressive d’une politique de défense commune est étayée, dans la mesure où les États membres le jugent approprié, par une coopération entre eux en matière d’armements». Le groupe POLARM examine actuellement une communication de la Commission intitulée «Mettre en œuvre la stratégie de l’Union européenne en matière d’industries liées à la défense». Cette communication contient un plan d’action pour les industries liées à la défense et un projet de position commune relative à l’élaboration d’une politique européenne d’armement. Quant à la seconde question de l’Honorable Parlementaire, le Conseil fait observer que le régime de la propriété en vigueur dans les États membres ne relève pas de sa compétence. (1999/C 297/182) QUESTION ÉCRITE E-4109/98 posée par Alexandros Alavanos (GUE/NG) au Conseil (15 janvier 1999) Objet: Violation du traité sur l’Union européenne et participation de la Grande-Bretagne à l’offensive contre l’Irak La participation de la Grande-Bretagne aux opérations militaires menées contre l’Irak constitue une violation des articles J. 1, paragraphes 1 et 2, J. 2, paragraphe 1 et J. 8 du traité sur l’Union européenne dans la mesure où il


title: Με στόχο την ένταξη της βιοποικιλότητας : Ευρωπαϊκή Κοινοτική στρατηγική δράσης.

eurovoc_concepts:
EU policy
biodiversity
common agricultural policy
ecosystem
environmental protection


title: Integrating biodiversity : A European Community strategy for action.


title: Entschließung zu dem Arbeitsdokument der Kommission für eine bessere Durchsetzung der Gemeinsamen Fischereipolitik (GFP) - Aktionsplan (SEK(98)0949 C4-0378/98)


title: Integração da biodiversidade : Estratégia de acção da Comunidade Europeia.


title: Kommissionens förordning (EG) nr 108/1999 av den 15 januari 1999 om fastställande av högsta uppköpspriser och kvantiteter vid uppköp av nötkött i samband med det tvåhundrafemtonde delanbudsförfarandet som inletts som en allmän interventionsåtgärd i enlighet med förordning (EEG) nr 1627/89

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
intervention buying
maximum price
purchase price
quantitative restriction

text: L 11/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 1. 1999 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 108/1999 av den 15 januari 1999 om fastst(cid:132)llande av h(cid:148)gsta uppk(cid:148)pspriser och kvantiteter vid uppk(cid:148)p av n(cid:148)tk(cid:148)tt i samband med det tv(cid:134)hundrafemtonde delanbudsf(cid:148)rfarandet som inletts som en allm(cid:132)n interventions(cid:134)tg(cid:132)rd i enlighet med f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rord- ning (EG) nr 1633/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 6. 7 i denna, och Efter genomg(cid:134)ng av de anbud som l(cid:132)mnats in f(cid:148)r det tv(cid:134)hundrafemtonde delanbudsf(cid:148)rfarandet och med beak- tande, i enlighet med artikel 6. 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 805/68, av marknadens krav p(cid:134) ett rimligt st(cid:148)d och den s(cid:132)songsbetingade utvecklingen av slakt och av priser, (cid:132)r det l(cid:132)mpligt att inte fullf(cid:148)lja anbudet f(cid:148)r kategori A och att fastst(cid:132)lla det h(cid:148)gsta uppk(cid:148)pspriset och de kvantiteter som f(cid:134)r k(cid:148)pas upp till intervention f(cid:148)r kategori C. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt. av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: f(cid:148)r r(cid:134)dets I enlighet med kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2456/93 av den 1 september 1993 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)rordning (EEG) nr 805/68 vad betr(cid:132)ffar allm(cid:132)nna och s(cid:132)rskilda interventions(cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r n(cid:148)tk(cid:148)tt (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2812/ 98 (4), inleddes ett anbudsf(cid:148)rfarande genom artikel 1. 1 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89 av den 9 juni 1989 om uppk(cid:148)p av n(cid:148)tk(cid:148)tt genom anbuds- infordran (5), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 29/ 1999 (6). Enligt artikel 13. 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2456/93 skall det eventuellt vid varje delanbudsf(cid:148)rfarande fastst(cid:132)llas ett h(cid:148)gsta uppk(cid:148)pspris f(cid:148)r kvalitet R3 med h(cid:132)nsyn till mottagna anbud. I enlighet med artikel 13. 2 kan det beslutas I enlighet med artikel 14 i samma f(cid:148)rordning skall endast de anbud beaktas som (cid:132)r l(cid:132)gre (cid:132)n eller lika med ovan n(cid:132)mnda h(cid:148)gsta pris, dock utan att de genomsnittliga priserna p(cid:134) nationella eller regionala marknader plus det belopp som anges i punkt 1 (cid:148)verskrids. anbudsf(cid:148)rfarandet inte skall avslutas. att H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)r det tv(cid:134)hundrafemtonde delanbudsf(cid:148)rfarandet inleddes genom f(cid:148)rordning (EEG) nr 1627/89, f(cid:148)ljande g(cid:132)lla: som skall a) F(cid:148)r kategori A skall anbudet inte fullf(cid:148)ljas b) F(cid:148)r kategori C — fastst(cid:132)lls det h(cid:148)gsta uppk(cid:148)pspriset till 235 EUR per 100 kg slaktkropp eller halv slaktkropp av kvalitet R3, — fastst(cid:132)lls den h(cid:148)gsta godk(cid:132)nda kvantiteten slakt- kroppar och halva slaktkroppar till 2 784 ton. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 18 januari 1999. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 15 januari 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (2) EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 17. (3) EGT L 225, 4. 9. 1993, s. 4. (4) EGT L 349, 24. 12. 1998, s. 47. (5) EGT L 159, 10. 6. 1989, s. 36. (6) EGT L 5, 9. 1. 1999, s. 39


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 108/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 15ης Ιανουαρίου 1999 για τον καθορισμό της ανώτατης τιμής αγοράς και των ποσοτήτων βοείου κρέατος που αγοράζονται στην παρέμβαση με τον 215ο μερικό διαγωνισμό που πραγματοποιείται στο πλαίσιο των γενικών μέτρων παρεμβάσεως σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 1627/89

text: L 11/22 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 16. 1. 1999 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 108/1999 TGS EPITQOPGS tgr 15gr Iamouaq(cid:148)ou 1999 cia tom jahoqisl(cid:149) tgr am(cid:150)tatgr til(cid:147)r acoq(cid:145)r jai tym posot(cid:147)tym boe(cid:148)ou jq(cid:146)ator pou acoq(cid:145)fomtai stgm paq(cid:146)lbasg le tom 215o leqij(cid:149) diacymisl(cid:149) pou pqaclatopoie(cid:148)tai sto pka(cid:148)sio tym cemij(cid:150)m l(cid:146)tqym paqelb(cid:145)seyr s(cid:151)lvyma le tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1627/89 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 805/68 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 27gr Ioum(cid:148)ou 1968, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou boe(cid:148)ou jq(cid:146)ator (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1633/98 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 6 paq(cid:145)cqavor 7, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 2456/93 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 1gr Septelbq(cid:148)ou 1993, peq(cid:148) keptoleq(cid:150)m jam(cid:149)mym evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 805/68 tou Sulbouk(cid:148)ou (cid:149)som avoq(cid:145) ta cemij(cid:145) jai eidij(cid:145) l(cid:146)tqa paq(cid:146)lbasgr stom tol(cid:146)a tou boe(cid:148)ou jq(cid:146)ator (3), (cid:149)pyr tqopo- poi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2812/ 98 (4), amo(cid:148)whgje diacymisl(cid:149)r ap(cid:149) to (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1627/89 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 9gr Ioum(cid:148)ou 1989, cia tgm acoq(cid:145) boe(cid:148)ou jq(cid:146)ator l(cid:146)sy diacymislo(cid:151) (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 29/1999 (6)· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 13 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomi- slo(cid:151) (EOJ) aqih. 2456/93, jahoq(cid:148)stgje lia am(cid:150)tatg til(cid:147) acoq(cid:145)r cia tgm poi(cid:149)tgta R3, jat(cid:145) peq(cid:148)ptysg, cia j(cid:145)he leqij(cid:149) diacymisl(cid:149), kalbamol(cid:146)mym up(cid:149)xg tym pqosvoq(cid:150)m pou upobk(cid:147)hgjam· (cid:149)ti s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 13 paq(cid:145)cqa- vor 2 lpoqe(cid:148) ma apovasiste(cid:148) ma lg dohe(cid:148) sum(cid:146)weia sto diacymisl(cid:149)· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 14 tou id(cid:148)ou jamomi- slo(cid:151), kalb(cid:145)momtai up(cid:149)xg oi pqosvoq(cid:146)r pou e(cid:148)mai jat(cid:150)te- qer (cid:147) (cid:148)ser le tgm em k(cid:149)cy am(cid:150)tatg til(cid:147) wyq(cid:148)r emto(cid:151)toir ma upeqba(cid:148)mei tg l(cid:146)sg til(cid:147) tgr ehmij(cid:147)r (cid:147) peqiveqeiaj(cid:147)r aco- q(cid:145)r aungl(cid:146)mg jat(cid:145) to pos(cid:149) pou amav(cid:146)qetai stgm em k(cid:149)cy paq(cid:145)cqavo 1· (cid:149)ti, let(cid:145) ap(cid:149) en(cid:146)tasg tym upobkgheis(cid:150)m pqosvoq(cid:150)m cia tom 215o leqij(cid:149) diacymisl(cid:149) jai kalbamol(cid:146)mym up(cid:149)xg, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 6 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 805/68, tym apait(cid:147)seym cia kocij(cid:147) st(cid:147)qing tgr acoq(cid:145)r, jah(cid:150)r jai tgr epowij(cid:147)r en(cid:146)kingr tym svac(cid:150)m jai tym til(cid:150)m, ha pq(cid:146)pei ma lg dohe(cid:148) sum(cid:146)weia sto diacymi- sl(cid:149) cia tgm jatgcoq(cid:148)a A jai ma jahoqiste(cid:148) g am(cid:150)tatg til(cid:147) acoq(cid:145)r jah(cid:150)r jai oi pos(cid:149)tgter pou lpoqo(cid:151)m ma c(cid:148)moum dejt(cid:146)r stgm paq(cid:146)lbasg cia tgm jatgcoq(cid:148)a C· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr boe(cid:148)ou jq(cid:146)ator, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Stom 215o leqij(cid:149) diacymisl(cid:149) pou amo(cid:148)whgje le tom jamomi- sl(cid:149) (EOJ) aqih. 1627/89: a) cia tgm jatgcoq(cid:148)a A dem d(cid:148)detai sum(cid:146)weia sto diacymi- sl(cid:149)· b) cia tgm jatgcoq(cid:148)a C: — g l(cid:146)cistg til(cid:147) acoq(cid:145)r jahoq(cid:148)fetai se 235 EUR am(cid:145) 100 wiki(cid:149)cqalla svac(cid:148)ym (cid:147) lis(cid:150)m svac(cid:148)ym tgr poi(cid:149)tgtar R3, — g l(cid:146)cistg apodejt(cid:147) pos(cid:149)tgta svac(cid:148)ym jai lis(cid:150)m svac(cid:148)ym oq(cid:148)fetai stour 2 784 t(cid:149)mour. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 18 Iamouaq(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 15 Iamouaq(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 148 tgr 28. 6. 1968, s. 24. (2) EE L 210 tgr 28. 7. 1998, s. 17. (3) EE L 225 tgr 4. 9. 1993, s. 4. (4) EE L 349 tgr 24. 12. 1998, s. 47. (5) EE L 159 tgr 10. 6. 1989, s. 36. (6) EE L 5 tgr 9. 1. 1999, s. 39


title: Regolamento (CE) n. 104/1999 della Commissione del 15 gennaio 1999 che fissa la restituzione massima all'esportazione di riso lavorato a grani tondi, medi e lunghi A nell'ambito della gara indetta dal regolamento (CE) n. 2565/98

text: L 11/18 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 16. 1. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 104/1999 DELLA COMMISSIONE del 15 gennaio 1999 che fissa la restituzione massima all’esportazione di riso lavorato a grani tondi, medi e lunghi A nell’ambito della gara indetta dal regolamento (CE) n. 2565/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CE) n. 3072/95 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo all’organizzazione comune del mercato del riso (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2072/98 (2), in particolare l’articolo 13, paragrafo 3, considerando che il regolamento (CE) n. 2565/98 della Commissione (3) ha indetto una gara per la restituzione all’esportazione di riso; considerando che, a norma dell’articolo 5 del regolamento (CEE) n. 584/75 della Commissione (4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 299/95 (5), la Commis- sione pu(cid:149), in base alle offerte presentate e secondo la procedura di cui all’articolo 22 del regolamento (CE) n. 3072/95, decidere di fissare una restituzione massima all’esportazione, tenendo conto segnatamente dei criteri precisati all’articolo 13 del regolamento (CE) n. 3072/95; che la gara (cid:138) aggiudicata all’offerente la cui offerta non superi livello della restituzione massima all’esporta- zione; il considerando che l’applicazione dei criteri summenzio- nati all’attuale situazione del mercato del riso in questione comporta la fissazione di una restituzione massima all’e- sportazione pari all’importo precisato all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 In base alle offerte presentate dall’11 al 14 gennaio 1999, (cid:138) fissata una restituzione massima pari a 118,00 EUR/t all’esportazione di riso lavorato a grani tondi, medi e lunghi A a destinazione di alcuni paesi terzi, nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2565/98 dell’Eu- ropa. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 16 gennaio 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 15 gennaio 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 329 del 30. 12. 1995, pag. 18. (2) GU L 265 del 30. 9. 1998, pag. 4. (3) GU L 320 del 28. 11. 1998, pag. 46. (4) GU L 61 del 7. 3. 1975, pag. 25. (5) GU L 35 del 15. 2. 1995, pag. 8


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 48/99 dell'on. Antonio TAJANI Iniziative europee contro la microcriminalità italiana

eurovoc_concepts:
EU police cooperation
Europol
Italy
Mafia
Schengen Agreement
cooperation in home affairs
customs cooperation
fight against crime
illegal migration
public safety


title: Integration av biologisk mångfald : Europeiska gemenskapens åtgärdsstrategi.


title: Verordnung (EG) Nr. 104/1999 der Kommission vom 15. Januar 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von geschliffenem mittelkörnigem Rundkornreis und geschliffenem Langkornreis A im Zusammenhang mit der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2565/98

text: L 11/18 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 16. 1. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 104/1999 DER KOMMISSION vom 15. Januar 1999 zur Festsetzung der H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von geschliffenem mittel- k(cid:148)rnigem Rundkornreis und geschliffenem Langkornreis A im Zusammenhang mit der Ausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2565/98 DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 (cid:129)ber die gemeinsame Markt- organisation f(cid:129)r Reis (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2072/98 (2), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 3, dessen Angebot der H(cid:148)chstausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt. Bei der gegenw(cid:132)rtigen Marktlage f(cid:129)r den betreffenden Reis ergibt die Anwendung der genannten Kriterien den in Artikel 1 festgelegten Betrag. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Getreide — in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Durch die Verordnung (EG) Nr. 2565/98 der Kommis- sion (3) wurde eine Ausschreibung zur Bestimmung der Erstattung bei der Ausfuhr von Reis er(cid:148)ffnet. Nach Artikel 5 der Verordnung (EWG) Nr. 584/75 der Kommission (4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 299/95 (5), kann die Kommission auf der Grund- lage der eingereichten Angebote nach dem Verfahren des Artikels 22 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 die Festset- zung einer H(cid:148)chstausfuhrerstattung beschließen. Bei Festsetzung dieses H(cid:148)chstbetrags finden die in Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 genannten Kriterien Anwendung. Der Zuschlag wird jedem Bieter erteilt, Artikel 1 Die H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von geschliffenem mittelk(cid:148)rnigem Rundkornreis und geschliffenem Lang- kornreis A nach gewissen europ(cid:132)ischen Drittl(cid:132)ndern wird im Rahmen der in der Verordnung (EG) Nr. 2565/98 genannten Ausschreibung anhand der vom 11. bis zum 14. Januar 1999 eingereichten Angebote auf 118,00 EUR je Tonne festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 16. Januar 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 15. Januar 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 329 vom 30. 12. 1995, S. 18. (2) ABl. L 265 vom 30. 9. 1998, S. 4. (3) ABl. L 320 vom 28. 11. 1998, S. 46. (4) ABl. L 61 vom 7. 3. 1975, S. 25. (5) ABl. L 35 vom 15. 2. 1995, S. 8