title: Alueiden komitean lausunto aiheesta: - "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä", ja - "Alueellinen ja kunnallinen liikkumavara talouspolitiikassa ja EU:n valtiontukien valvonnassa"

eurovoc_concepts:
State aid
administrative transparency
competition policy
control of State aid
regional aid

text: C 93/64 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 paikallis- ja alueviranomaiset osallistuvat työ- saada Euroopan sosiaalisen koheesion vertailemisessa ja arvioimisessa hyödynnettäviä tilastotietoja 6. 3. nantajina eurooppalaiseen sosiaalidialogiin 6. 4. alueiden komitean asema vahvistetaan sosiaali- politiikkaa koskevissa eurooppalaisissa kuulemismenet- telyissä ja etenkin, että se otetaan mukaan valmistele- maan seuraavaa Euroopan sosiaalipoliittista foorumia, jossa paikallisyhteisöjen asema otettaneen aiempaa pa- remmin huomioon Bryssel 14. tammikuuta 1999. komissio kehittää tukiohjelmia paikallis- 6. 5. ja alueyhteisöjen kehittämille työllisyyden ja sosiaalipoli- tiikan alan kokeilu- ja innovaatiohankkeille 6. 6. unionin tulevien jäsenvaltioiden alueyhteisöt ote- taan mukaan etenkin työllisyyttä koskevien yhteisön sosiaalipolitiikkojen kehittämiseen ja että ne voivat osallistua alueiden komitean työskentelyyn. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean lausunto aiheesta: – ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä”, ja – ”Alueellinen ja kunnallinen liikkumavara talouspolitiikassa ja EU:n valtiontukien valvon- nassa” ALUEIDEN KOMITEA, joka (1999/C 93/10) ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (KOM(1998) 73 lopull. – 98/0060 CNS) (1), ottaa huomioon komitean työvaliokunnan 13. toukokuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamis- sopimuksen 198 c artiklan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa sen valmistelu valiokunta 6:n ”Työllisyys – Talouspolitiikka – Yhteismarkkinat – Teollisuus – Pk-yritykset” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 6:n 30. marraskuuta 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 284/98 rev. 2 (esittelijät: Edmund Stoiber ja Pedro Sanz Alonso), ottaa huomioon aiheesta ”Komission tiedonanto jäsenvaltioille aluepolitiikasta ja kilpailupoli- tiikasta – Keskittämisen ja johdonmukaisuuden lujittaminen” antamansa lausunnon CdR 236/98 fin (2), jossa alueiden komitea kiinnittää huomiota alue- ja kilpailupolitiikan välisiin ongelmiin, ja katsoo, että alueellinen talouspolitiikka on yksi Euroopan unionin ja paikallisviranomaisten keskeisiä vastuualueita, katsoo, että kilpailupolitiikka ja rehti kilpailu tarjoavat kaikille tasapuoliset toimintaedellytyk- set ja paremmat mahdollisuudet, katsoo, että ne luonteensa vuoksi samalla rajoittavat jäsenvaltioiden ja alempien hallintotasojen talouspoliittista liikkumavaraa, hyväksyi 13. –14. tammikuuta 1999 pitämässään 27. täysistunnossa (tammikuun 14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. (1) EYVL C 116, 16. 4. 1998, s. 13. (2) EYVL C 51, 22. 2. 1999, s. 16 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/65 1. Johdanto 1. 1. Taustaa 1. 1. 1. Komissio käynnisti vuonna 1996 perustamisso- pimuksen 94 artiklaan perustuvan aloitteen valtiontu- kien uudelleensuuntaamiseksi. 1. 1. 2. Perustamissopimuksen 94 artikla kuuluu: ”Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuk- sesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan antaa aiheelli- set asetukset 92 ja 93 artiklan soveltamisesta ja etenkin vahvistaa ne edellytykset, joilla 93 artiklan 3 kohtaa sovelletaan, sekä ne tukimuodot, joihin tätä menettelyä ei sovelleta. ” 1. 1. 3. Neuvosto suhtautui myönteisesti komission aloitteeseen ja kehotti sitä tekemään ehdotuksia valtion- tukien valvonnan yksinkertaistamiseksi ja tehostami- seksi. 1. 1. 4. Tässä lausunnossa käsiteltävän asetuksen tar- koituksena on lisätä avoimuutta ja oikeusvarmuutta koontamalla ja selventämällä valtiontukia koskevia menettelysääntöjä. Lisäksi muistutettakoon, että kilpai- luoikeutta ja valtiontukia koskevat komission tiedonan- not eivät ole oikeudellisesti sitovia, eivätkä ne ole aina edes auttaneet tekemään yhteisön säädöksiä ymmär- rettäväksi paikallisille toimijoille. 1. 1. 5. Tähän asti valtiontukia on säännelty ainoas- taan perussopimuksen 93 artiklassa. Euroopan yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännössä on kuitenkin kehit- tynyt ajan myötä sääntökokonaisuus, joka hajanaisuu- tensa vuoksi ei ole riittävän selkeä. Samanaikaisesti komissio pyrkii uudistamaan 1. 1. 6. sen (pääasiassa ilmoittamisvelvollisuuteen ja täytän- töönpanokieltoon perustuvan) tukienvalvonnan ulko- puolelle kuuluvien tukien luokittelua koskevaan säännöstöä. Sen vuoksi AK ei voi keskittyä vain menette- lynäkökohtiin, vaan sen on käsiteltävä myös Euroopan unionin alueita välittömästi koskevia perustavanlaatui- sia kysymyksiä. 1. 1. 7. Näin ollen tässä uudessa aloitteessa erityistä huomiota ansaitsevat alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat, joilla määritellään uudet menettelypoik- keukset tietyille alueille varatuille tuille, joiden tavoittee- na on kehittää nimenomaan näitä alueita. 1. 1. 8. Lisäksi Agenda 2000:ssa (jonka mukaan tukien kattaman väestön osuus tulee olla 35–40 prosenttia) ja rakennerahastoissa (joiden tuen piiriin kuuluu 50 pro- senttia väestöstä) on tarpeen pyrkiä yhdenmukaisuuteen uusista suuntaviivoista syntyvän aluetukikartan väestö- kattavuuden kanssa. Komission jäsen Karel Van Miertin on määrä hyväksyä 42,7 prosentin enimmäisväestö- osuus. Laskelmat perustuvat lokakuun 1997 tilastoihin, ja ne tarkistetaan vuonna 1999. 1. 1. 9. Alue- ja kilpailupolitiikan yhteensovittaminen on tavoite, johon on pyrittävä, ja alueiden on valvottava valppaasti sellaisten sääntöjen laadintaa, jotka muodos- tavat oikeudellisen ja taloudellisen kehyksen alueiden kehityksensä ja elinkeinorakenteensa hyväksi toteutta- mille toimille. Nämä ovat ne asiayhteydet, joihin tämä lausunto si- joittuu. 1. 2. Tukien valvonta on elintärkeää alueille ja kunnille 1. 2. 1. Vaikean työllisyystilanteen, maailmanlaajuis- tumisen alueiden kilpailukyvylle muodostaman haasteen ja Euroopan sisäisen kilpailun ”Euromaassa” tapahtu- van kasvun vuoksi on tärkeämpää kuin koskaan, että alueet parantavat taloudellisia toimintaedellytyksiään. Tässä niiden tulee pyrkiä luomaan työpaikkoja, paranta- maan alueellista kilpailukykyä ja edistämään kasvua. Kaikkien tasojen – EU:n, jäsenvaltioiden, aluei- 1. 2. 2. den ja kuntien – talouspolitiikan tehtävänä on edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Toisin kuin Euroopan unionin rakennepolitiikalla, joka tähtää Euroopan yhteenkuuluvuuteen, pyritään jäsenvaltioiden ja alueiden talouspolitiikalla tasoittamaan kehityseroja niiden alueella. Epäedullisessa asemassa olevien alueiden kansalaiset odottavat oikeutetusti alueellisilta ja valtiol- lisilta hallituksiltaan, että nämä kantavat vastuunsa valtio- ja aluetason kehityksestä. 1. 2. 3. AK kannattaa alueiden ja yritysten rehtiä kilpailua eurooppalaisilla sisämarkkinoilla. Tämä edel- lyttää myös valtiontukien tehokasta valvontaa. Niinpä valtiontuet ovat periaatteessa kiellettyjä, jos ne uhkaavat vääristää kilpailua ja haitata jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Poikkeukset ovat kuitenkin mahdollisia, ja niistä päättää komissio EY:n perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Siten alueelliset ja kunnalliset viranomaiset eivät periaatteessa voi myöntää yrityksille minkäänlaista tukea ilman asianmukaista hyväksyntää. Paikallisyhteisöissä ei kuitenkaan aina ole riittävästi tietoa taloudellisten tukipäätösten ja yhteisön oikeuden C 93/66 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 yhteensopivuudesta. Valtio- tai aluetason viranomaiset valvovat tukien laillisuutta ja tukipäätösten ristiriidatto- muutta yhteisön sääntelyyn nähden, mikä ei kuitenkaan tarjoa aina riittävää oikeusturvaa alue- ja paikallisyhtei- söille. maailmanlaajuisessa kilpailussa. Tähän kuuluu sosiaali- sen ja ekologisen ulottuvuuden lisäksi olennaisena osana talouskehityksen alueellinen tasapainoisuus. Euroopan unionin kansalaiset vaativat kuntien, alueiden, jäsenval- tioiden ja Euroopan unionin politiikalta taloudellisen hyvinvoinnin tasapuolista jakoa. Tämä saattaa alueiden ja kuntien poliittiset 1. 2. 4. vastuuhenkilöt usein vaikeaan asemaan: He haluavat kantaa vastuunsa, vastata kansalaisten odotuksiin ja tukea talouskehitystä myös julkisin varoin, mutta heidän täytyy ottaa huomioon EU:n lainsäädäntö ja sen saatta- minen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. 1. 2. 5. Komission tukipäätöksillä on kauaskantoisia seurauksia yrityksille ja niiden työntekijöille. Päätöksistä riippuu joskus jopa kokonaisten alueiden, seutujen, kaupunkien ja kuntien taloudellinen hyvinvointi. Tämän vuoksi on luonnollista, että alueiden komitea kiinnittää alueellisten ja kunnallisten yhteisöjen edustajana eri- tyistä huomiota tukipolitiikkaan. 1. 2. 6. mista koskevia ehdotuksia kolmella alalla: Komissio on tehnyt tukilainsäädännön uudista- – tukien hyväksymismenettely (Ehdotus neuvoston ase- tukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtai- sista säännöistä, 18. 2. 1998), – aluetukien uudelleenjärjestäminen (alueellisia valtion- tukia koskevat suuntaviivat, 16. 12. 1997), – EU:n yhteenkuuluvuus ja jäsenvaltioiden tukialueet (komission tiedonanto jäsenvaltioille aluepolitiikasta ja kilpailupolitiikasta, 16. 12. 1997). Tällä uudistuksella alueellisen talouspolitiikan keskeiset yhteisöoikeudelliset toimintaehdot muotoillaan uudel- leen. Erityisesti terävöitetään menettelysääntöjä, vähen- netään aluetukikelpoisten alueiden määrää ja laajenne- taan tukien valvonta koskemaan myös EU:n rakennepo- litiikkaa. 2. Alueelliselle ja kunnalliselle talouspolitiikalle tarvi- taan huomattava liikkumavara 2. 1. AK kannattaa alueiden ja yritysten rehtiä kilpai- lua eurooppalaisilla sisämarkkinoilla. Tämä edellyttää myös valtiontukien tehokasta valvontaa, jotta estetään tukikilpailu Euroopan unionissa. Samalla AK painottaa, että alueelliselle talouspolitiikalle on kuitenkin jätettävä riittävästi liikkumavaraa. 2. 3. Euroopan sisämarkkinat muodostavat rajatto- man mutta epäyhtenäisen talousalueen. Hyvinvointi- ja työllisyyserot ovat valtavia. Vuonna 1995 viiden vahvimman alueen (ostovoimapariteetin mukaan lasket- tu) bruttokansantuote asukasta kohden oli 165–190 prosenttia yhteisön keskiarvosta, kun se heikoimmilla alueilla oli 43–50 prosenttia. Työttömyysaste oli vuonna 1995 kymmenellä heikoimmalla alueella noin 30 prosent- tia ja vahvimmilla alueilla 4 prosenttia. Myös jäsenval- tioiden ja alueiden sisäiset erot olivat suuria: Asukasta kohden lasketun bruttokansantuotteen erot eri alueiden välillä olivat vuonna 1995 suurissa jäsenvaltioissa Rans- kassa, Italiassa ja Isossa-Britanniassa jopa 100 prosent- tia, Espanjassa melkein 75 prosenttia ja Saksassa jopa noin 200 prosenttia. 2. 4. Tämän vuoksi alueiden ja jäsenvaltioiden keskei- senä tehtävänä on edelleen huolehtia julkisin varoin alueiden ja jäsenvaltioiden sisäisestä taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta. Tätä varten yhteisön tukienvalvontaan on luotava riittävästi liikkumavaraa. Tavoitteenahan on loppujen lopuksi saavuttaa sopiva tasapaino kilpailun ja aluepolitiikan välillä. 2. 5. Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamisek- si on parannettava menestyksekkään taloudellisen toi- minnan edellytyksiä kaikilla alueilla. Ei tule keskittyä vain kaikkein epäedullisimmassa asemassa oleviin aluei- siin, vaan on vahvistettava kaikkia alueita, vaikka ne olisivatkin kehittyneempiä kuin muut. Tämän vuoksi alue- ja kuntatasolla tulee harjoittaa soveltuvaa talous- politiikkaa, joka on mukautettu kohdealueiden tavoittei- siin ja erilaiset lähtökohdat huomioonottaviin kehitys- mahdollisuuksiin. Taloudellisesti vahvoilla EU:n alueilla alue- ja paikallispolitiikan tavoitteena tulee olla kilpailu- kyvyn edellytysten säilyttäminen. Heikommassa ase- massa olevilla alueilla sitä vastoin on päällimmäisenä tavoitteena kehitystä haittaavien infrastruktuurin ja rakenteellisten puutteiden poistaminen. Lisäksi viimeksi mainituilla alueilla on luotava paikallisille yrityksille suotuisat toimintaedellytykset, jotta ne voivat selviytyä talouden huonosta yleistilasta. 2. 2. Markkinoiden maailmanlaajuistuminen, tieto- yhteiskunnan edistyminen ja teknologisen kehityksen kiihtyvä vauhti muodostavat Euroopalle suunnattoman haasteen. Eurooppalaisen talousmallin on selviydyttävä 2. 6. Eurooppalaisen tukipolitiikan tavoitteena ei tule olla vain talouksien lähentäminen yhteisön keskiarvon tasolla vaan Euroopan talouden kokonaistason nostami- nen. Muutoin sen kilpailukyky maailmanmarkkinoilla heikkenee. 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/67 eurooppalaisella Juuri Euroopan kilpailukyvyn tukemiseksi maa- 2. 7. ilmanmarkkinoilla tukipolitiikalla tulee pyrkiä samanaikaisesti lähentämään heikoimmassa asemassa olevien ja syrjäisten alueiden taloutta yhteisön keskiarvoon ja tukemaan taloudellisesti vahvojen aluei- den kannattavaa taloutta. Euroopan alueet ja kunnat ja siten myös alueiden komitea ymmärtävät, ettei maail- manmarkkinoilla voida saavuttaa parasta mahdollista kilpailukykyä eivätkä yhteisön toimielimet ole todella vakaalla pohjalla, jos EU:n, jäsenvaltioiden ja alueiden toteuttaman politiikan lopputuloksena kehittyneiden ja epäedullisessa asemassa olevien alueiden kehityserot kasvavat Euroopan talous- ja sosiaalialueella. 2. 8. Alueiden komitean mielestä on tärkeää todeta, ettei aluetuissa ole kyse rappeutuvien teollisuudenalojen tukemisesta tai kannattamattomien yritysten hengissäpi- dosta. Aluetuilla edistetään alueiden taloudellisen poten- tiaalin hyödyntämistä. Ne suuntautuvat tulevaisuuden aloille, edistävät innovaatiotoimintaa ja rakennemuu- tosta sekä vahvistavat kansainvälistä kilpailukykyä. Myös yrityskohtaiset tuet ovat investointeja tulevaisuu- teen. 2. 9. Yhteisön rakennepolitiikan kohteena ovat luon- nollisesti Euroopan sisämarkkinoiden tason kehityserot. Kansallisilla ja alueellisilla tuilla pyritään sitä vastoin yhtäläisten mahdollisuuksien luomiseen jäsenvaltioissa ja alueilla. Komitean mielestä tukien uudet kohdealueet tulee rajata koko Euroopan unionin alueellisten erojen perusteella. Tämän viitekehyksen puitteissa komission tulisi kuitenkin antaa jäsenvaltioiden itsensä valita tuettavat alueet tiettyä enimmäiskattavuutta noudat- taen. EU:n tukivalvonnan tulisi oivaltaa, että kansalliset ja alueelliset tuet palvelevat ensisijaisesti jäsenvaltioiden ja alueiden yhteenkuuluvuutta Euroopan yhteenkuulu- vuutta kuitenkaan vahingoittamatta. 2. 10. Paikallistasolla saadut poliittiset kokemukset osoittavat, että epäedullisessa asemassa olevien alueiden asukkaat vertaavat asemaansa ensisijaisesti oman alu- eensa tai maansa muihin osiin eivätkä muihin Euroopan alueisiin. Alue- ja paikallistason poliittisena edustuseli- menä alueiden komitea kantaa huolta siitä, että tukien- valvonnasta johtuvat olosuhteet voidaan selvittää yrityk- sille ja kansalaisille. Tämä näkökohta tulee pitää mie- lessä päätettäessä kansallisten ja alueellisten tukien arviointiperusteista. Kokonaisuutena katsoen yhtenäis- markkinoiden ja rehdin kilpailun luominen ovat lisän- neet hyvinvointia Euroopan unionissa. Edut eivät aina ole kansalaisten nähtävissä, eivätkä kaikki kansalaiset hyödy samassa määrin yhtenäismarkkinoiden tarjoamis- ta mahdollisuuksista. Jäsenvaltioiden valtakunnallisten ja alueellisten tukien arviointiperusteita määritettäessä on kuitenkin otettava huomioon kunkin toimen tuomat kokonaisedut. 2. 11. Alueiden mahdollisuus edistää kehitysmahdol- lisuuksien hyödyntämistä omin varoin ei ole vain talou- dellinen välttämättömyys. Se on myös tärkeää niiden alueellisen identiteetin, itsenäisen vastuullisuuden ja – jäsenvaltiosta riippuen – itsehallinnon kannalta. Alueiden komitea korostaa tukien hyväksymis- 2. 12. menettelyn merkitystä alueiden ja kuntien talouspoliitti- sille toimille. Siksi tukimenettelyn tulee olla tehokas ja epäbyrokraattinen sekä siten suunniteltu, että se voidaan viedä päätökseen mahdollisimman lyhyessä ajassa. 3. Uudistusehdotukset rajoittavat alueiden ja kuntien liikkumavaraa 3. 1. Alueiden komitea huomauttaa, että uudistuksia koskevat Euroopan komission ehdotukset saattavat siirtää tasapainoa aluepolitiikasta kilpailun eduksi. Alu- eiden komitean mielestä ehdotuksissa tulisi säilyttää tasapaino aluepolitiikan ja kilpailun välillä, ja menette- lysääntöjen osalta tulisi mahdollisuuksien mukaan ly- hentää tukipäätösten tekoaikaa. 3. 2. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti komis- sion pyrkimykseen lisätä EY-sopimuksen 93 artiklan mukaisen menettelyn avoimuutta ja oikeusvarmuutta antamalla sen oikeusperustaksi asetuksen. Asetus sovel- tamissäännöistä selkeyttää asioita kaikkien tukimenette- lyyn osallistuvien kannalta. 3. 3. Asetuksen tulisi kuitenkin lainsäädännön yksin- kertaistamisen ja sääntelyn vähentämisen nimissä rajoit- tua oleellisiin ydinkysymyksiin. Asetuksella toteutettu sääntely ulottuu alueiden komitean näkemyksen mu- kaan liian laajalle ja syvälle. Täytäntöönpanotehtävien tulisi jatkossakin perustua jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön; niitä varten ei hallintomenettelyn eikä sitä koskevan lainsäädännön kannalta tarvita yhteisön sääntelyä. kahden Komission ehdottama 3. 4. kuukauden määräaika tukien hyväksyttävyyspäätöksille aiheuttaa perusteettomia viivästyksiä tietyissä menettelyissä, joi- hin tähän asti on sovellettu lyhyempiä määräaikoja. Viivästyksiä pahentaa vielä se, että järjestelmää, jonka mukaan vastaamattomuutta pidetään hyväksymisen osoituksena, on muutettu hankalammaksi. Komission alustavan tutkinnan päätteeksi tekemiin päätöksiin tulisi soveltaa ns. nopeutetun menettelyn määräaikaa, joka on 20 työpäivää, eikä komission ehdottamaa kahden kuukauden määräaikaa. Jos alueellisen talousrakenteen säilyminen halutaan varmistaa julkisin varoin ja erityi- sesti tapauskohtaisesti ilmoitettavin erillisin toimin, tätä C 93/68 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 koskeva päätös on tehtävä ja pantava toimeen nopeasti. Muutoin on vaarana, että paikallistalous vahingoittuu tai että investointi- tai innovaatioaloitteet jäävät epävar- maan tilanteeseen. hyväksyntää, ja vaatii suurempaa liikkumavaraa tuille, joista ei tarvitse de minimis -säännöksen perusteella tehdä ilmoitusta, samoin kuin yritysten rakennemuutos- tuille. 3. 5. Alueiden komitea ei kannata komissiolle suunni- teltuja valtuuksia vaatia ilman virallista hyväksyntää myönnettyjä tukia väliaikaisesti takaisin, kunnes niiden laillisuus on lopullisesti selvitetty. Tuki tulee voida periä tuensaajalta takaisin vain, jos se on todella ollut lainvastainen, mutta ei pelkkien muodollisten puutteiden perusteella. 3. 6. jonka Alueiden komitea vastustaa ehdotusta, mukaan jäsenvaltioiden kansallisille oikeusistuimille esitetyillä tuen takaisinperintää koskevilla muutoksen- hakukanteilla ei ole lykkäävää vaikutusta. Tässä on kysymys kansallisista hallintomenettelyistä, joita ei tule yhtenäistää yhteisön tasolla. Poistamalla kansallisten muutoksenhakukanteiden lykkäävä vaikutus puututaan jäsenvaltioiden perinteiseen oikeusturvajärjestelmään, ja tämä on ristiriidassa eräiden jäsenvaltioiden oikeus- järjestelmien kanssa. Tällainen säännös on myös asialli- sesti tarpeeton, sillä takaisinperinnän yhteydessä pe- rittävät pakolliset korot kumoavat perusteettoman ta- loudellisen hyödyn. Komissio vaatii ehdotuksessa oikeutta päästä 3. 7. yritysten tonteille ja rakennuksiin, vaatia selvityksiä paikan päällä ja nähdä yritysten asiakirjoja voidakseen tarkastaa tukipäätösten täytäntöönpanon. Jäsenvaltioi- den viranomaiset voivat olla läsnä komission tarkastuk- sissa vain pyynnöstä. Niiden on kuitenkin annettava virka-apua. Alueiden komitea katsoo, että komission, jäsen- 3. 8. valtioiden ja alueiden välistä nykyistä toimivaltajakoa tulee kunnioittaa läheisyysperiaatteen mukaisesti. Komission itselleen ehdottamat valtuudet saat- 3. 9. taisivat olla ristiriidassa jäsenvaltioiden perustuslaeilla suojeltujen herkkien perusoikeuksien kanssa. Ei ole hyväksyttävää, että komissiolla on esimerkiksi riippu- maton tarkastusoikeus, jonka jäsenvaltioiden viran- omaiset voivat saada vain oikeuden päätöksellä. Tarkas- tuksen kohteeksi joutuvan kansalaisen kannalta tämä olisi täysin käsittämätöntä. 3. 10. Tässä mielessä komission ehdotus merkitsee epäsuorasti uuden toimivallan antamista komissiolle. Vaikka tämä voikin perustua yleisesti hyväksyttyyn jäsenmaiden yhteistyön periaatteeseen, asiassa on nou- datettava oikeushenkilöiden yksityisyyden suojaa koske- vaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja menettelyohjeita. AK torjuu ehdotetun ilmoitusvelvollisuuden 3. 11. myös sellaisista tuista, joita varten ei tarvita komission Alueiden komitea on tyytyväinen, että komissio 3. 12. aikoo alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa antaa kohdealueiden valinnan tietyn enimmäisrajan puitteissa tulevaisuudessa jäsenvaltioiden tehtäväksi. Tämä on läheisyysperiaatteen mukaista. Jäsenvaltiot ja niiden alueet voivat parhaiten itse arvioida, mitä alueita tulisi tukea jäsenvaltion varoin. Näin ollen sallittua taloudellista tukea myöntävät alueyhteisöt on saatava tiiviisti mukaan aluetukikartan laatimiseen. 3. 13. Sitä vastoin alueiden komitea pitää tukien kohdealueiden vähentämistä entisestään virheellisenä toimena. Ns. sopeutusvaiheet, joita komissio on käyttä- nyt aluetukien kohdealueiden määrittelyssä, eivät ole avoimia ja johtavat yksittäistapauksissa tuloksiin, jotka eivät vastaa todellisuutta. Lisäksi alueiden komitea ei näe mitään pakottavaa syytä aluetukien rajoittamiseksi edelleen. Päinvastoin, EU:n korkea työttömyys ja Euroo- pan talouden heikentyvä kilpailukyky edellyttävät tule- vaisuudessakin jäsenvaltioiden ja alueiden vahvaa pa- nosta rakenne-erojen poistamiseen. Aluetukien vähentä- minen on ristiriidassa työttömyyden torjunnan Euroo- pan laajuisen tavoitteen kanssa. Alueiden talouspoliittisen liikkumavaran pie- 3. 14. nentäminen edelleen juuri nyt antaisi nykytilanteessa vääränlaisen viestin epäedullisessa asemassa oleville alueille ja kunnille, jotka ponnistelevat kaikin voimin alueellisen talouspotentiaalin kehittämiseksi. Alueiden komitea katsoo, että alueiden täytyy tulevaisuudessakin voida tehdä talouspoliittisia painotuksia. 3. 15. Karsiessaan jatkuvasti tukia komissio myös unohtaa eräät aluetukiin merkittävästi vaikuttavat suun- taukset: – EU:n tuen kohdealueiden vähentäminen pienentää tukimahdollisuuksia huomattavasti. Pyrkimykseen luoda mahdollisimman paljon johdonmukaisuutta kilpailupolitiikan ja rakennepolitiikan välille suhtau- dutaan hyvin myönteisesti. Tavoitellun johdonmukai- suuden ei kuitenkaan pidä eikä se voikaan olla täydellistä, kun otetaan huomioon asetetut erilaiset tavoitteet. EU:n ja jäsenvaltioiden sisäiset alueelliset eroavuudet vaativat tiettyä joustavuutta. – Euroopan unionissa tapahtuvat rakennemuutokset asettavat tietyille alueille uusia haasteita. Esimerkiksi EU:n jäsenyyttä hakevien Keski- ja Itä-Euroopan maiden rajoilla sijaitsevat alueet kohtaavat valtavia 6. 4. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 93/69 haasteita. Uusien jäsenyyksien toteutuessa ne saatta- vat joutua kilpailemaan tuotantopaikkoina alueiden kanssa, joiden palkkataso on vain murto-osa EU:n keskiarvosta ja joiden ympäristö- ja sosiaalistandar- dien taso on alempi kuin EU:ssa. Jäsenyyttä hakevien maiden bruttokansantuote henkeä kohden on vain noin kolmannes EU:n keskiarvosta. Tämän lisäksi myös tuet vähenevät, sillä liittyvät alueet ovat kaikki tavoite 1 -alueita. Tästä syystä näillä, kuten myös monilla muilla EU:n alueilla, tarvitaan kansallisin ja alueellisin varoin tuettua rakennemuutosta. – Tämä pätee myös tukiin, joita jäsenvaltiot ja alueet myöntävät tietyille maantieteellisten (pinnanmuodos- tus, syrjäinen sijainti) ja demografisten erityispiirtei- den leimaamille alueille kuten vuoristoalueille, saaril- le, rajaseuduille, harvaanasutuille alueille jne. Tällai- set alueet tarvitsevat erityistä apua, jota voivat tehok- kaimmin antaa niistä suoraan vastuussa olevat viranomaiset ja vasta toissijaisesti yhdenmukaiset järjestelmät. – Se, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden jäsenyyden myötä syntyy uusia tukien kohdealueita, ei merkitse välttämättä sitä, että jäsenvaltioiden varoista makset- tavan tuen kohdealueita on vähennettävä. Jäsenval- tioiden ja alueiden taloudellisen ja sosiaalisen yhteen- kuuluvuuden parantamisella ei ole mitään yhteyttä vaatimukseen edistää yhteenkuuluvuutta myös uu- sissa jäsenvaltioissa. 3. 16. Näistä syistä alueiden komitea vastustaa jäsen- valtioiden tukien kohdealueiden vähentämistä ja koros- taa, että myös viime aikojen kehitys on antanut viitteitä alueiden välisten erojen kasvusta. Samalla komitea kuitenkin myöntää, että jäsenvaltion tuille tarvitaan yhteisön tasolla sovitut rajat, ja kannattaa koko EU:n tasoista tasapainoista lähestymistapaa tällä alalla. 3. 17. Aiheesta ”Komission tiedonanto jäsenvaltioille aluepolitiikasta ja kilpailupolitiikasta – Keskittämisen ja johdonmukaisuuden lujittaminen” annetun lausunnon mukaisesti alueiden komitea korostaa, että EU:n tukivä- lineet palvelevat osittain muita päämääriä kuin jäsenval- tioiden ja alueiden toimet, ja siksi on usein asianmukaista käyttää eri välineitä eri alueilla. 3. 18. Yhdenmukaisuuden vaatimus johtaa välillisesti siihen, että jäsenvaltioiden tukea on suunnattava EU- tuen kelpoisuusehdot täyttäville alueille: Jos jäsenvaltiot eivät nimittäin halua jättää EU:n tukivaroja käyttämättä, niiden on valittava kansallisen tukensa kohdealueiksi alueita, jotka täyttävät myös EU:n tukiedellytykset, sillä EU myöntää tukea vain alueille, jotka saavat myös jäsenvaltioiden kansallista tukea. Siten EU:n tukikritee- rit määräävät viime kädessä myös jäsenvaltioiden tuen kohdealueiden valinnan. Tämä on räikeässä ristiriidassa sekä läheisyysperiaatteen että uusien suuntaviivojen kiitettävän päämäärän kanssa, jonka mukaan jäsenval- tiot voivat itse valita tukialueet. 3. 19. Vertailtaessa koko EU:n lukuja näyttäisi ensi näkemältä, että yhdenmukaisuuden vaatimus on täytett- ävissä suuremmitta vaikeuksitta: 46,7 prosentille alueista on määrä sallia jäsenvaltioiden tukea, 35–40 prosentille rakennerahastoista maksettavaa tukea. Tarkasteltaessa asiaa alueellisesti esiin nousee kuitenkin suuria eroja. Monilla, erityisesti maaseutupainotteisilla alueilla EU:n tuen kohdealueet ovat yli kaksinkertaiset verrattuna kansallisen tuen kohdealueisiin. Yhdenmukaisuusvaati- muksen mukaan nämä alueet pitäisi jättää tyystin EU:n tuen ulkopuolelle tutkimatta laisinkaan, täyttävätkö ne tukikriteerit vai eivät. 3. 20. Tämän vuoksi alueiden komitea katsoo, että riittävän suuri kansallisen tuen kohdealue on komission tavoitteleman saavuttamiseksi yhdenmukaisuuden välttämätön. Lisäksi yhdenmukaisuusvaatimusta täyttä- mättömiä alueita varten varatun marginaalin tulisi olla huomattavasti suurempi kuin 2 prosenttia. 4. Päätelmät Alueiden komitea korostaa tehokkaan valtiontukien valvonnan merkitystä sisämarkkinoille ja suhtautuu myönteisesti komission pyrkimykseen lisätä EY- sopimuksen 93 artiklan mukaisen menettelyn avoimuut- ta ja oikeusvarmuutta antamalla sen oikeusperustaksi asetuksen. Tästä huolimatta komitea: 1) katsoo tukienvalvonnan uudistusehdotusten uhkaa- van aluepolitiikan ja kilpailun välistä tasapainoa. Komitea uskoo tasapainon olevan tarpeen työllisyy- den lisäämiseksi ja kilpailukyvyn kohentamiseksi. Menettelysäännöt tulee antaa suoraan, avoimesti ja tehokkaasti, mikäli nämä tavoitteet halutaan saavuttaa. 2) katsoo, että ehdotettu asetus on soveltamisalueeltaan liian laaja sekä liian yksityiskohtainen. Komissio ei voi oikeusvarmuuden lisäämisen nimissä ylittää nimenomaisesti sovittuja toimivaltuuksia. 3) ei voi hyväksyä komission tarkastusoikeutta, joka ylittää jäsenvaltioiden viranomaisten vastaavat oi- keudet, sillä se kajoaa loukkaamattomiin perusoi- keuksiin. 4) katsoo, että komission ehdottama kahden kuukauden määräaika tukien hyväksyttävyyspäätöksille aiheut- taa perusteettomia viivästyksiä tietyissä menette- joihin tähän asti on sovellettu lyhyempiä lyissä, määräaikoja. C 93/70 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 6. 4. 1999 5) ei kannata komissiolle suunniteltuja valtuuksia vaatia ilman virallista hyväksyntää myönnettyjä tukia väliaikaisesti takaisin, kunnes niiden laillisuus on lopullisesti selvitetty. 6) vastustaa ehdotusta, jonka mukaan jäsenvaltioiden kansallisille oikeusistuimille esitetyillä tuen takaisin- perintää koskevilla muutoksenhakukanteilla ei ole lykkäävää vaikutusta. Tässä on kysymys kansallisista hallintomenettelyistä, joita ei tule yhtenäistää yh- teisön tasolla. 7) katsoo, että on tarpeen: – poistaa velvoite laskea yhteen kolmen vuoden ajanjaksona myönnetyt de minimis -tuet sekä korottaa enimmäismääriä, joita pienemmistä tuis- ta ei tarvitse de minimis -säännöksen perusteella tehdä ilmoitusta; – luoda enemmän liikkumavaraa takuille sekä hätä- ja rakennemuutostuille. 8) on tyytyväinen, että komissio aikoo alueellisia val- tiontukia koskevissa suuntaviivoissa antaa kohdealu- eiden valinnan tietyn enimmäisrajan puitteissa tule- vaisuudessa jäsenvaltioiden tehtäväksi. Sitä vastoin alueiden komitea pitää tukien kohdealueiden vähent- ämistä entisestään virheellisenä toimena, koska ta- loudelliset erot jäsenvaltioissa ja alueilla eivät ole viime vuosina kaventuneet vaan kasvaneet. Komitea Bryssel 14. tammikuuta 1999. kannattaa mahdollisuutta tukea EU:n alueiden tilas- tollisesti heikompaa puoliskoa jäsenvaltioiden tai alueiden varoin. 9) katsoo, että jäsenvaltioiden tuen piiriin kuulumatto- mille alueille on voitava myöntää EU:n aluetukea, ja toistaa olevansa tyytyväinen ehdotukseen, jonka mukaan nykyään 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan piiriin kuuluvat alueet, jotka menettävät oikeuden jäsenvaltioiden omaan tukeen, voivat saada valtiollista ”siirtymätu- kea”. Rakennerahastojen siirtymäsäännöksien vasta- painoksi tulee komission tavoitteleman yhteenkuulu- vuuden vuoksi säätää myös tukioikeudellisia siir- tymäsäännöksiä. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisten alueiden ulkopuolelle jäävät alueet tulee lisätä jäsenvaltioiden enimmäisväestöosuuksiin. Ne eivät saa missään tapauksessa alentaa komission ehdotusten mukaan jo muutenkin pienennettyä enim- mäisosuutta. 10) kehottaa komissiota poistamaan ehdotuksestaan läheisyysperiaatteen vastaisen epäjohdonmukaisuu- den, jonka mukaan rakennerahastojen tukiehdot täyttävät alueet suljettaisiin automaattisesti alue- tuen ulkopuolelle. 11) korostaa, että komission EU:n ja jäsenvaltioiden tukialueiden päällekkäisyyksille ehdottamaa 2 pro- sentin enimmäisväestöosuuden marginaalia on suu- rennettava tuntuvasti. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER


title: Beslutning om økologisk animalsk produktion (ændring af forordning (EØF) nr. 2092/91)

eurovoc_concepts:
animal production
organic farming

formats: html print


title: QUESTION ECRITE no 4075/98 de Werner LANGEN à la Commission. Aides financières octroyées par l'Union européenne à la Rhénanie-Palatinat de 1994 à 1998

eurovoc_concepts:
EU aid
EU programme
Rhineland-Palatinate
financial aid
fund (EU)

formats: html pdf print

text: C 182/138 Journal officiel des Communautés européennes FR 28. 6. 1999 sanctions unilatérales américaines La Commission reconnaît la gravité de la situation, non pas uniquement à cause des conséquences économiques négatives des l’emploi en Europe, mais aussi pour les dommages importants que ces mêmes sanctions occasionneraient au système de règlement des différends de l’OMC. La Commission ne ménage aucun effort, dans le respect des règles de l’OMC, pour éviter les sanctions unilatérales américaines. La Communauté a déjà sollicité l’établissement d’un groupe spécial en vue d’examiner la conformité des mesures de mise en œuvre communautaires avec les règles de l’OMC. Elle a aussi engagé une procédure de règlement des différends contre la section 301 de la législation américaine, sur laquelle reposent les menaces de sanctions américaines. La Commission soutiendra à Genève la position selon laquelle l’organe de règlement des différends de l’OMC ne peut autoriser les États-Unis à longtemps qu’un rapport d’un groupe spécial ou de l’organe d’appel suspendre des concessions, aussi condamnant les mesures de mise en œuvre communautaires n’aura pas été adopté. les exportations et sur À ce stade, les efforts déployés par la Commission visent à empêcher des sanctions unilatérales d’entrer en vigueur et à obtenir de l’OMC un avis définitif et faisant autorité sur la conformité du récent régime communautaire avec les règles de l’OMC. (1) (2) JO L 210 du 28. 7. 1998. JO L 293 du 31. 10. 1998. (1999/C 182/189) QUESTION ÉCRITE E-4075/98 posée par Werner Langen (PPE) à la Commission (14 janvier 1999) Objet: Aides financières octroyées par l’Union européenne à la Rhénanie-Palatinat de 1994 à 1998 La Commission pourrait-elle communiquer le montant des aides financières octroyées par l’Union européenne à la Rhénanie-Palatinat de 1994 à 1998, en indiquant quels en ont été les bénéficiaires, ainsi que le nombre d’emplois créés grâce à ces aides et les secteurs d’activité concernés? La Commission pourrait-elle indiquer quels montants ont notamment été versés au titre des programmes relatifs: = à l’initiative KONVER, = au secteur agricole, = au FEOGA, = à la formation, = à la jeunesse, = à la culture, = à la recherche et à la technologie, = à l’enseignement supérieur, = à l’industrie, = au développement régional/aux Fonds structurels, = au secteur social? Réponse donnée par M. Santer au nom de la Commission (25 février 1999) La Commission recueille les informations nécessaires pour répondre à la question posée. Elle ne manquera pas de communiquer le résultat de ses recherches dans les plus brefs délais


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 4080/98 του Pedro MARSET CAMPOS Εγκαταλελειμένα χωριά στην περιοχή Αραγκόν (Ισπανία)

eurovoc_concepts:
Aragon
EU aid
Structural Funds
competence of the Member States
depopulation
regional aid
rural development
rural region
rural settlement
town and country planning

text: C 325/52 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 12. 11. 1999 Απα΄ντηση της κας Bjerregaard εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (24 Μαρτι΄ου 1999) Η Επιτροπη΄ γνωρι΄ζει την απο΄φαση του Ευρωπαι΄ου διαµεσολαβητη΄ επα΄υτου΄ του θε΄µατος. Οι αυστηρε΄ς παρατηρη΄σεις του Ευρωπαι΄ου διαµεσολαβητη΄ αφορου΄ν αποκλειστικα΄ το κατα΄ πο΄σον ει΄ναι επαρκη΄ς η αιτιολο΄γηση της Επιτροπη΄ς για τη µη αποδοχη΄ του νοµικου΄ επιχειρη΄µατος που προε΄βαλαν οι καταγγε΄λλοντες (που αφορου΄σε ουσιαστικα΄ το κατα΄ πο΄σον η Ισπανι΄α θα µπορου΄σε να στηριχθει΄ στην διαδικασι΄α συναι΄νεσης σχετικα΄ µε την ανα΄πτυξη η οποι΄α καθορι΄ζεται στην οδηγι΄α 92/43/ΕΟΚ της 21ης Μαι΅ου 1992 σχετικα΄ µε την διατη΄ρηση των φυσικω΄ν οικοτο΄πων καθω΄ς και της α΄γριας πανι΄δας και χλωρι΄δας (1) αντι΄ της προγενε΄στερης διαδικασι΄ας που ορι΄ζεται στην οδηγι΄α 79/409/ΕΟΚ (2) της 2 Μαι΅ου 1999 περι΄ της διατηρη΄σεως των α΄γριων πτηνω΄ν). Ωστο΄σο, η Επιτροπη΄ θεωρει΄ ο΄τι οι πληροφορι΄ες που παρε΄λαβε η΄ταν επαρκει΄ς για να αντιµετωπι΄σει αυτο΄ το νοµικο΄ επιχει΄ρηµα, δεδοµε΄νου ο΄τι απο΄ τις πληροφορι΄ες αυτε΄ς θα µπορου΄σε λογικω΄ς να συναχθει΄ για ποιο΄ν λο΄γο δεν µπορου΄σε να γι΄νει αποδεκτο΄ το νοµικο΄ επιχει΄ρηµα. Συγκεκριµε΄να, η Επιτροπη΄ κατε΄στησε σαφη΄ την ηµεροµηνι΄α απο΄ την οποι΄α θα ετι΄θετο σε εφαρµογη΄ η εν λο΄γω οδηγι΄α 92/43/ΕΟΚ και απο΄ την κατα΄σταση των πραγµα΄των η΄ταν σαφε΄ς ο΄τι το ε΄ργο Itoiz επρο΄κειτο να εκτελεστει΄ µετα΄ απο΄ αυτη΄ την ηµεροµηνι΄α. Πα΄ντως, ο Ευρωπαι΄ος διαµεσολαβητη΄ς δεν αµφισβη΄τησε την ορθο΄τητα της νοµικη΄ς α΄ποψης της Επιτροπη΄ς. Ως εκ του΄του και δεδοµε΄νου ο΄τι εκτελε΄στηκε το ε΄ργο Itoiz, η Επιτροπη΄ δεν θεωρει΄ σκο΄πιµο να συνεχι΄σει τον σχολιασµο΄ µιας απο΄φαση΄ς της που ανα΄γεται στο 1994. Οι αρχικω΄ς καταγγε΄λλοντες αυτη΄ν την υπο΄θεση ε΄χουν πλη΄ρως ενηµερωθει΄ σχετικα΄ µε την α΄ποψη της Επιτροπη΄ς επι΄ του θε΄µατος. (1) (2) ΕΕ L 206 της 22. 7. 1992. ΕΕ L 103 της 25. 4. 1979. (1999/C 325/064) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-4077/98 υποβολη΄: Caroline Jackson (PPE) προς την Επιτροπη΄ (14 Ιανουαρι΄ου 1999) Θε΄µα: Αρτιο΄τερη νοµοθε΄τηση: συµµετοχικη΄ ευθυ΄νη Στις 2 ∆εκεµβρι΄ου η Επιτροπη΄ ανακοι΄νωσε ο΄τι «σχεδια΄ζει να αποσυ΄ρει 90 περι΄που προτα΄σεις οι οποι΄ες δεν ε΄χουν πλε΄ον ουσιαστικο΄ περιεχο΄µενο, για δια΄φορους λο΄γους, συµπεριλαµβανοµε΄νης και της επικουρικο΄τητας». ∆υ΄ναται η Επιτροπη΄ να παρα΄σχει στον υποβα΄λλοντα την ερω΄τηση, κατα΄λογο των προτα΄σεων που σχεδια΄ζει να αποσυ΄ρει; µπορει΄ να αναφε΄ρει πο΄τε θα επισηµοποιηθει΄ ο κατα΄λογος αυτο΄ς και, ο΄ταν αυτο΄ συµβει΄, θα αναλα΄βει τη δηµοσι΄ευση του καταλο΄γου στην Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα; Απα΄ντηση του κ. Santer εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (10 Φεβρουαρι΄ου 1999) Ο κατα΄λογος στον οποι΄ο αναφε΄ρεται το αξιο΄τιµο µε΄λος του Κοινοβουλι΄ου διαβιβα΄στηκε στο Κοινοβου΄λιο και το Συµβου΄λιο στις 17 ∆εκεµβρι΄ου 1998 (1). Η δηµοσι΄ευση της απο΄φασης στην Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα θα πραγµατοποιηθει΄ συ΄ντοµα. (1) Εγγ. SEC(98)2143. (1999/C 325/065) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-4080/98 υποβολη΄: Pedro Marset Campos (GUE/NGL) προς την Επιτροπη΄ (14 Ιανουαρι΄ου 1999) Θε΄µα: Εγκαταλελειµε΄να χωρια΄ στην περιοχη΄ Αραγκο΄ν (Ισπανι΄α) Η Αραγκο΄ν ει΄ναι αυτο΄νοµη κοινο΄τητα της Ισπανι΄ας ο΄που ε΄χει σηµειωθει΄ µεγα΄λη µει΄ωση του πληθυσµου΄ η οποι΄α επηρεα΄ζει 400 περι΄που χωρια΄, αγροτο΄σπιτα και αγροκτη΄µατα, κυρι΄ως στην περιοχη΄ των Πυρηναι΄ων της Ουε΄σκα και στις ορεινε΄ς περιοχε΄ς της Τερουε΄λ, γεγονο΄ς που αποτελει΄ καθαρη΄ αντανα΄κλαση των πολιτικω΄ν χωροταξι΄ας που εφαρµο΄στηκαν ε΄ως τω΄ρα


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 87/1999 (1999. gada 14. janvāris), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 1722/93, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulas (EEK) Nr. 1766/92 un (EEK) Nr. 1418/76 ražošanas kompensāciju sakarā attiecīgi labības un rīsu nozarē

eurovoc_concepts:
cereals
production refund
rice

text: 288 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/24. sēj. 31999R0087 L 9/8 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 15. 1. 1999. KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 87/1999 (1999. gada 14. janvāris), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 1722/93, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulas (EEK) Nr. 1766/92 un (EEK) Nr. 1418/76 ražošanas kompensāciju sakarā attiecīgi labības un rīsu nozarē EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1992. gada 30. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1766/92 par labības tirgus kopīgo organizāciju (1), kurā jaunākie (EK) Nr. 923/96 (2), un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu, ar Komisijas Regulu grozījumi izdarīti tarifu (7), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2261/98 (8); tā kā Regulas (EEK) Nr. 1722/93 pielikums attiecīgi jāgroza; tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi pārvaldības komitejas atzinumu, ir saskaņā ar Labības ņemot vērā Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) rīsu tirgus kopīgo organizāciju (3), kurā Nr. 3072/95 par jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2072/98 (4), un jo īpaši tās 7. pantu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants tā kā I un II pielikumā Komisijas Regulā (EEK) Nr. 1722/93 (5), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1011/98 (6), ir uzskaitīti produkti, par ko maksā ražošanas kompensāciju, ja to ražošanā izmanto cieti, kā arī nepārveidotās cietes un/vai to atvasinājumi, kurus var izmantot; tā kā minētajos pielikumos daži kodi un attiecīgie apraksti vairs neatbilst I pielikumam Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par kopējo muitas nomenklatūru tarifu statistikas un un Ar šo Regulas (EEK) Nr. 1722/93 I un II pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikumu. 2. pants Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 14. janvārī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz FISCHLER (1) OV L 181, 1. 7. 1992. , 21. lpp. (2) OV L 126, 24. 5. 1996. , 37. lpp. (3) OV L 329, 30. 12. 1995. , 18. lpp. (4) OV L 265, 30. 9. 1998. , 4. lpp. (5) OV L 159, 1. 7. 1993. , 112. lpp. (6) OV L 145, 15. 5. 1998. , 11. lpp. (7) OV L 256, 7. 9. 1987. , 1. lpp. (8) OV L 292, 30. 10. 1998. , 1. lpp. 03/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 289 PIELIKUMS “I PIELIKUMS Apraksts Augu sulas un ekstrakti; pektīni, pektināti un pektāti; agars un citi no augu produktiem iegūti reci- nātāji un biezinātāji, arī modificēti: KN kods ex 1302 – no augu produktiem iegūti recinātāji un biezinātāji, arī modificēti ex 1302 32 90 – – – recinātājs no Cyamopsis tetragonoloba sēklām ex 1302 39 00 – – Citi: – Karagināns ex 1404 Augu produkti, kas nav minēti vai iekļauti citur: 1404 20 00 – Kokvilnas īsšķiedras ex 1702 Citu veidu ciets cukurs, tostarp ķīmiski tīra laktoze, maltoze, glikoze un fruktoze; cukura sīrupi bez aromatizētāju vai krāsvielu piedevas; mākslīgais medus, arī sajaukts ar dabīgo medu; grauzdēts cukurs: 1702 50 00 – Ķīmiski tīra fruktoze ex 1702 90 – Citi, tostarp invertcukurs: 1702 90 10 – – Ķīmiski tīra maltoze ex 29. nodaļa Organiskās ķīmiskās vielas, izņemot apakšpozīcijas 2905 43 00 un 2905 44 30. nodaļa Farmaceitiski preparāti 3402 Virsmas aktīvas organiskas vielas (izņemot ziepes); virsmas aktīvi līdzekļi, mazgāšanas līdzekļi (tostarp mazgāšanas palīglīdzekļi) un tīrīšanas līdzekļi, kas var arī saturēt ziepes, izņemot pozīcijā Nr. 3401 minētos ex 35. nodaļa Olbaltumvielas; modificēta ciete; 3505 10 10, 3505 10 90 un 3505 20 fermentus līmes; fermenti, izņemot pozīcijas Nr. 3501 un apakšpozīciju ex 38. nodaļa Dažādi ķīmiski produkti, izņemot pozīcijas Nr. 3809 un Nr. 3824 60 39. nodaļa Plastmasas un to izstrādājumi ex 48. nodaļa Papīrs un kartons; papīra masas, papīra vai kartona izstrādājumi 4801 00 Avīžpapīrs ruļļos vai loksnēs 4802 4803 00 4804 4805 4806 Nekrītots papīrs un kartons, kas izmantojams rakstīšanai, iespiešanai vai citiem grafiskiem darbiem, kā arī perfokaršu materiāls un perfolenšu papīrs ruļļos vai loksnēs, izņemot pozīcijā Nr. 4801 vai Nr. 4803 iekļauto papīru; rokas lējuma papīrs un kartons Izejmateriāls tualetes papīram vai sejas salvetēm, papīra dvieļiem vai salvetēm un tamlīdzīgs mājtu- rības vai higiēnas vajadzībām izmantojams papīrs, celulozes vate un celulozes šķiedras audumi, arī krepēti, krokoti, ciļņoti, perforēti, arī ar virsmas krāsojumu, dekorējumu vai iespiedumu, ruļļos vai loksnēs Nekrītots kraftpapīrs un kartons ruļļos vai minēto loksnēs, izņemot pozīcijā Nr. 4802 vai Nr. 4803 Citāds nekrītots papīrs un kartons ruļļos vai kombinētās nomenklatūras 48. nodaļas 2. piezīmē loksnēs, kas nav apstrādāts vairāk, kā norādīts Pergamentpapīrs, taukvielas necaurlaidīgs papīrs, pauspapīrs, pergamīns un citi glazēti caurspīdīgi vai puscaurspīdīgi papīri, ruļļos vai loksnēs 290 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/24. sēj. KN kods Apraksts 4807 4808 4809 4810 4811 Daudzslāņains papīrs un kartons (izgatavots, salīmējot vairākas plānas papīra vai kartona kārtas) ar nepārklātu un nepiesūcinātu virskārtu, arī iekšā stiegrots, ruļļos vai loksnēs Gofrēts papīrs un kartons (aplīmēts vai neaplīmēts ar gludām ārējām loksnēm), krepēts, ciļņots vai perforēts, ruļļos vai loksnēs, kas nav pozīcijā Nr. 4803 minētais Koppapīrs, paškopējošais papīrs un citi kopējoši vai novelkamie papīri piesūcināts papīrs trafaretspiedēm vai ofseta platēm), arī apdrukāts, ruļļos vai loksnēs (tostarp pārklāts vai Papīrs un kartons, kas no vienas vai abām pusēm pārklāts ar kaolīnu (Ķīnas māliem) vai citām neorganiskām vielām, ar saistvielu vai bez tās, bez citiem pārklājumiem, ar virsmas krāsojumu vai bez tā, ar dekoratīvu virsmu vai iespiedrakstu, ruļļos vai loksnēs Papīrs, kartons, celulozes vate un celulozes šķiedras audumi, ar pārklājumu, piesūcināts, ar krāsotu vai dekoratīvu virsmu vai iespiedrakstu, ruļļos vai loksnēs, izņemot pozīcijā Nr. 4803, 4809 vai 4810 aprakstīto 4812 00 00 Papīra masas filtru bloki, plātnes un plāksnes ex 4813 Cigarešu papīrs, arī sagriezts atbilstīgi izmēram, grāmatiņās vai čaulītēs: ex 4813 90 – Citi ex 4814 Tapetes un tamlīdzīgi sienu pārklājumi; caurspīdīgs papīra pārklājums logiem: 4814 10 00 – Masā krāsots tapešu papīrs ar graudainu faktūru 4814 20 00 – Tapešu papīrs un tamlīdzīgi sienu pārklājumi no papīra, kas pārklāti no virspuses ar graudainu, ciļņotu, krāsotu, ornamentētu vai citādu dekoratīvu plastmasas kārtu 4814 90 – Citi ex 4816 Koppapīrs, paškopējošais papīrs vai citi kopējoši vai novelkamie papīri (izņemot pozīcijā Nr. 4809 minēto papīru), trafaretspiedes papīrs un ofseta plates no papīra, arī iepakotas kastēs: 4816 10 00 – Koppapīrs vai tamlīdzīgs kopējošs papīrs 4816 90 00 – Citi 52. nodaļa Kokvilna ex 5801 Plūksnoti un šenila audumi, izņemot pozīcijā Nr. 5806 minētos audumus: – No kokvilnas: 5801 21 00 – – Audumi ar negrieztām šķēru plūksnām ex 5802 Dvieļu frotē audumi un tamlīdzīgi frotē audumi, izņemot šauros audumus, kas minēti pozīcijā Nr. 5806; audumi ar šūtām plūksnām, izņemot pozīcijā Nr. 5703 minētos: – Dvieļu frotē audumi un tamlīdzīgi frotē audumi no kokvilnas: 5802 11 00 – – Nebalināti 5802 19 00 – – Citi ex 5803 Marle, izņemot šauros audumus, kas minēti pozīcijā Nr. 5806: 5803 10 00 – No kokvilnas 03/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 291 II PIELIKUMS KN kods Apraksts A NEPĀRVEIDOTA CIETE (1) (4) Cietes daudzums, kas vajadzīgs, lai iegūtu vienu tonnu (koeficients) ex 1108 Ciete; inulīns: – Ciete: 1108 11 00 – – Kviešu ciete 1108 12 00 – – Kukurūzas ciete 1108 13 00 – – Kartupeļu ciete ex 1108 19 – – Citu veidu ciete: 1108 19 10 – – – Rīsu ciete ex 1108 19 90 – – – Citu veidu ciete: miežu un auzu ciete B ŠĀDI ATVASINĀTI PRODUKTI, KAS IEGŪTI NO IEPRIEKŠMINĒTAJIEM 1702 Citu veidu ciets cukurs, tostarp ķīmiski tīra laktoze, maltoze, glikoze un fruktoze; cukura sīrups bez aromatizētāju vai krāsvielu piedevas; mākslīgais medus, arī maisījumā ar dabīgo medu; grauzdētais cukurs: ex 1702 30 – Glikoze un glikozes sīrups, kas nesatur fruktozi vai sausā veidā satur mazāk nekā 20 svara % fruktozes: – – Citi: – – – Kas sausā veidā satur 99 svara % vai vairāk glikozes: 1702 30 51 – – – Balta kristāliska pulvera veidā, arī aglomerēta 1702 30 59 – – – – Citi (2) – – – Citi: 1702 30 91 – – – – Balta kristāliska pulvera veidā, arī aglomerēta 1702 30 99 – – – – Citi ex 1702 40 – Glikoze un glikozes sīrups, kas sausā veidā satur vismaz 20 svara %, bet mazāk nekā 50 svara % fruktozes: 1702 40 90 – – Citi (2) ex 1702 90 – Citi, tostarp invertcukurs: 1702 90 50 – – Maltodekstrīns un maltodekstrīna sīrups: – – – Balta kristāliska pulvera veidā, arī aglomerēta – Citi (2): – – Karamele: – – – Citi: 1702 90 75 – – – – Pulvera veidā, arī aglomerēta 1702 90 79 – – – – Citi (1) 1,00 1,00 1,00 1,00 1,00 1,304 1,00 1,304 1,00 1,00 1,304 1,00 1,366 0,95 292 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/24. sēj. KN kods Apraksts ex 2905 Akrilspirti un to halogenētie, sulfurētie, nitrētie vai nitrozētie atvasinājumi: – Citi daudzvērtīgie spirti: 2905 43 00 – – Mannīts 2905 44 – – D-glicīts (sorbīts): – – – Ūdens šķīdumā: Cietes daudzums, kas vajadzīgs, lai iegūtu vienu tonnu (koeficients) 1,52 2905 44 11 – – – – Kas satur 2 svara % vai mazāk D-mannīta, rēķinot pēc D-glicīta 1,068 satura (3) 2905 44 19 – – – – Citi (3) 0,944 – – – Citi: 2905 44 91 – – – – Kas satur 2 svara % vai mazāk D-mannīta, rēķinot pēc D-glicīta 1,52 satura 2905 44 99 – – – – Citi 3505 Dekstrīni un citas modificētas cietes (piemēram, želatinizēta vai esterificēta ciete), līmes uz cietes, dekstrīna vai citas modificētas cietes bāzes: ex 3505 10 – Dekstrīni un citu veidu modificēta ciete: 3505 10 10 – – Dekstrīni (5) – – Citu veidu modificēta ciete: 3505 10 90 – – – Citi (5) 3505 20 – Līmes 1,52 1,14 1,14 1,14 ex 3809 Citur neminētas un neiekļautas virsmas apstrādes vielas, krāsu nesēji krāsošanas paātrināšanai vai krāsu nostiprināšanai un citi produkti un prepa- rāti (piemēram, apretūras un kodinātāji), kas izmantojami tekstilrūpniecībā, papīra, ādas rūpniecībā vai tamlīdzīgās nozarēs: 3809 10 – Uz tādu vielu bāzes, kam piemīt cietes īpašības (5) 1,14 ex 3824 Gatavās saistvielas liešanas veidņiem un serdeņiem; ķīmijas vai saskarnozaru rūpniecības ķīmiskie produkti un preparāti (tostarp produkti un preparāti, kas satur dabīgu vielu maisījumus), kas nav minēti vai iekļauti citur; ķīmijas un saskarnozaru rūpniecības atlikumi, kas nav minēti vai iekļauti citur: 3824 60 – Sorbīts, izņemot apakšpozīcijā 2905 44 minēto: – – Ūdens šķīdumā: 3824 60 11 – – – Kas satur 2 svara % vai mazāk D-mannīta, rēķinot pēc D-glicīta 1,068 satura (3) 3824 60 19 – – – Citi (3) – Citi: 3824 60 91 – – – Kas satur 2 svara % vai mazāk D-mannīta, rēķinot pēc D-glicīta satura 3824 60 99 – – – Citi 0,944 1,52 1,52 03/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 293 (1) Norādītais koeficients attiecas uz cieti ar sausnas saturu vismaz 87 % attiecībā uz kukurūzas, rīsu, kviešu, miežu un auzu cieti un vismaz 80 % attiecībā uz kartupeļu cieti. Ražošanas atmaksājums, kas maksājama par nepārveidotu cieti ar zemāku sausnas saturu, nekā norādīts, jākoriģē, izmantojot šādas formulas. 1) Kukurūzas, rīsu, kviešu, miežu un auzu ciete: faktiskais sausnas saturs % 87 × ražošanas atmaksājums 2) Kartupeļu ciete: faktiskais sausnas saturs % 80 × ražošanas atmaksājums Cietes sausnas saturu nosaka saskaņā ar metodi, kas izklāstīta Komisijas Regulas (EEK) Nr. 1908/84 II pielikumā (OV L 178, 5. 7. 1984. , 22. lpp. ). Ja ražošanas atmaksājumu izmaksā par cieti ar KN kodu 1108, tad cietes sausnas saturam jābūt vismaz 97 %. Nosakot cietes tīrības pakāpi, jāizmanto metode, kas izklāstīta šīs regulas III pielikumā. (2) Ražošanas atmaksājumu izmaksā par produktiem ar attiecīgajiem KN kodiem, kuros sausnas satur ir vismaz 78 %. Ražošanas atmak- sājuma, kas maksājama par produktiem ar šādiem KN kodiem, kuros sausnas saturs ir mazāks nekā 78 %, jākoriģē, izmantojot šādu formulu: faktiskais sausnas saturs % 78 × ražošanas atmaksājuma (3) Ražošanas atmaksājumu izmaksā par D-glicītu (sorbītu) ūdens šķīdrumā ar sausnas saturu vismaz 70 %. Ja sausnas saturs ir mazāks par 70 %, ražošanas atmaksājums jākoriģē, izmantojot šādu formulu: faktiskais sausnas saturs % 70 × ražošanas atmaksājuma (4) Iegūta tieši no kukurūzas, kviešiem, miežiem, auzām, rīsiem vai kartupeļiem, neizmantojot blakusproduktus, kuri iegūti, ražojot citus lauksaimniecības produktus vai preces. (5) Ražošanas atmaksājumu izmaksā par sausnas saturu cietē vai dekstrīnā. ”


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 4086/98 von Leonie van BLADEL Betrugsbekämpfung in Surinam als Mittel gegen transatlantische Kriminalität

eurovoc_concepts:
EDF
EU aid
Surinam
customs fraud
economic offence
fraud
import
invoicing
tariff exemption
use of aid

text: 6. 11. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 320/115 (1999/C 320/152) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-4085/98 von Giulio Fantuzzi (PSE) an die Kommission (14. Januar 1999) Betrifft: Reiseinfuhren Mir vorliegenden Informationen zufolge beabsichtigt die Kommission, ab dem 1. Januar 1999 ein neues System für die Einfuhren von Reis aus Drittländern einzuführen. Dieses System beinhaltet eine Verringerung des Zollsatzes um durchschnittlich 25 € die Tonne. Die Kommission wird um die Beantwortung der folgenden Fragen ersucht: 1. Wie gedenkt sie die Erzeuger aus der Gemeinschaft für diese Verringerung der Zollsätze zu entschädigen und den Grundsatz der Präferenz für Gemeinschaftserzeugnisse einzuhalten? 2. Wie kann sie die 8 %ige Erhöhung der für die Festlegung der Zölle maßgeblichen Preise angesichts der Tatsache rechtfertigen, daß die Bezugsqualität sich auf das auf dem Weltmarkt verfügbare beste Produkt bezieht? 3. Beabsichtigt sie, kurzfristig einen Vorschlag zur Änderung der GMO für Reis zu unterbreiten, um die wirtschaftliche Situation der Erzeuger aus der Gemeinschaft zu verbessern, und zwar unter Berück- sichtigung der Tatsache, daß der Anbau von Reis bis spätestens März erfolgen muß? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (12. Februar 1999) Die Gültigkeitsdauer des mit der Verordnung (EG) 703/97 der Kommission vom 18. April 1997 zur Einrichtung eines kumulativen Rückforderungssystems für einen Versuchszeitraum vom 1. Juli 1997 bis zum 30. Juni 1998 zur Festsetzung bestimmter Einfuhrzölle im Sektor Reis und zur Änderung der Verordnung (EG) 1503/96 (1) eingeführten Rückforderungssystems wurde insbesondere wegen Anwendungsschwierig- keiten und drohender Wettbewerbsverzerrungen nicht verlängert. Ab 1. Januar 1999 werden jedoch die bei der Einfuhr von geschältem Indica-Reis zu zahlenden Zölle unter Zugrundelegung des repräsentativen Preises für den genannten Reis auf dem Markt der Vereinigten Staaten von Amerika berechnet, der um 8 % erhöht wird. Damit wird das System der Erhebung von Einfuhrzöllen gegenüber dem im Rahmen der kumulativen Rückforderung vorgesehenen System verbessert, was sich in einer korrekteren Anwendung der Gemein- schaftspräferenz niederschlagen dürfte. Die Erhöhung des repräsentativen Preises stützt sich auf die mit dem Rückforderungssystem erzielten Ergebnisse und die Entwicklung der Weltmarktpreise, insbesondere der für hochwertigen Reis. Die Kommission prüft derzeit mehrere Ansätze für eine Änderung der gemeinsamen Marktorganisation für Reis, d. h. für eine Lösung der strukturellen Probleme. Ein Vorschlag der Kommission wird so bald wie möglich vorgelegt, damit die Erzeuger den Anbau von Reis rechtzeitig vor der Aussaat planen können. (1) ABl. L 104 vom 22. 4. 1997. (1999/C 320/153) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-4086/98 von Leonie van Bladel (UPE) an die Kommission (14. Januar 1999) Betrifft: Betrugsbekämpfung in Surinam als Mittel gegen transatlantische Kriminalität 1. Hat die Kommission die Äußerungen des Leiters des Zolls von Surinam, Arthur Trott, zur Kenntnis genommen, denen zufolge zwischen Fabrikanten im Ausland und Importeuren in Surinam ein derartiges Verhältnis entstanden ist, „daß die Ausstellung zu niedriger Rechnungen zur normalsten Sache der Welt geworden zu sein scheint“ und daß diese Tatsache zur Ausbreitung der transatlantischen Kriminalität beiträgt? Ist die Kommission nicht der Ansicht, daß Surinam europäisches „Know-how“ auf dem Gebiet der 2. Betrugsbekämpfung zugänglich gemacht werden könnte?


title: Verordening (EG) nr. 91/1999 van de Commissie van 14 januari 1999 betreffende de offertes voor de uitvoer van rogge die zijn meegedeeld in het kader van de openbare inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1746/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
export tax
rye

formats: pdf print

text: L 9/18 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 15. 1. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 91/1999 VAN DE COMMISSIE van 14 januari 1999 betreffende de offertes voor de uitvoer van rogge die z¶n meegedeeld in het kader van de openbare inschr¶ving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1746/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector granen (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassings- bepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van b¶ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2513/98 (4), en met name op artikel 7, Overwegende dat een openbare inschr¶ving voor de resti- tutie en/of de belasting b¶ uitvoer van rogge naar alle derde landen is opengesteld b¶ Verordening (EG) nr. 1746/98 van de Commissie (5); Overwegende dat, overeenkomstig artikel 7 van Verorde- ning (EG) nr. 1501/95, de Commissie volgens de proce- dure van artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 op grond van de meegedeelde offertes kan besluiten geen gevolg te geven aan de openbare inschr¶ving; Overwegende dat het, met name rekening houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria, niet wensel¶k is een maximumrestitutie of een minimumbelasting vast te stellen; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Er wordt geen gevolg gegeven aan de offertes die van 8 tot en met 14 januari 1999 z¶n meegedeeld in het kader van de in Verordening (EG) nr. 1746/98 bedoelde inschr¶ving voor de restitutie of voor de belasting b¶ uitvoer van rogge. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 15 januari 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 14 januari 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 219 van 7. 8. 1998, blz. 3


title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja myynninedistämistoimista kolmansissa maissa

eurovoc_concepts:
agricultural product
public awareness campaign
sales promotion
third country

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 14. 01. 1999 KOMQ998) 683 lopull. 98/0330 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) maataloustuotteita koskevista tiedotus-ja myynninedistämistoimista kolmansissa maissa (komission esittämä) PERUSTELUT 1. JOHDANTO Maatalousneuvosto pyysi 23. -25. kesäkuuta 1997 pitämänsä kokouksen yhteydessä komissiota tarkastelemaan mahdollisuutta ottaa käyttöön horisontaalinen tukikehys maataloustuotteiden viennin edistämiseksi ja esittämään asiaa koskevan ehdotuksen. 22. -26. heinäkuuta 1998 kokoontuneessa maatalousneuvostossa komissio ilmoitti tekevänsä ehdotuksen ennen vuoden 1998 loppua. Komissio on tietoinen Euroopan maatalouden tulevina vuosina kohtaamista haasteista, kuten sen YMP:n uudistamiseksi tekemistä ehdotuksista käy ilmi. Jotta Euroopan maatalous pystyisi vastaamaan näihin haasteisiin ja ottamaan osaa maailmanmarkkinoiden kehityttävä kilpailukykyisemmäksi näillä markkinoilla. Tähän kuuluu olennaisena osana tuettoman viennin kasvu, jonka rinnalla tuotteiden laatu ja turvallisuus korostuu entisestään. kehitykseen, suotuisaan sen on Tätä lähestymistapaa painotettiin joulukuussa 1997 Luxemburgissa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa, jossa myös tunnustettiin tarve kehittää edelleen Euroopan nykyistä maatalousmailla pyrkien samalla parantamaan sen kilpailukykyä sisä- ja ulkomarkkinoilla. Euroopan maatalouselintarvikealan on valmistauduttava tähän kehitykseen, jottei sen asema maailmanmarkkinoilla heikkenisi. Yhteisö voi tukea tätä pyrkimystä ottamalla käyttöön alan myynninedistämistoimia koskevan tukijärjestelmän. 2. NYKYTILANNE on komissio mennessä maissa Tähän myynninedistämiskampanjoita vain hyvin harvoilla aloilla. Esimerkkeinä voitaisiin mainita erityisesti oliiviöljy ja kuitupellava (komission itsensä hallinnoima kampanja). Saadut tulokset ovat erittäin tyydyttäviä, sillä kyseisten tuotteiden käyttö yhteisön ulkopuolella kehittyy. Tämän vuoksi vastaavia toimia olisi toteutettava myös muiden maataloustuotteiden kohdalla. (Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston avulla) kolmansissa järjestänyt 3. YHTEISÖN MYYNNINEDISTÄMISTOIMET tuotteiden myynninedistämisestä kuuluukin Vaikka ensisijainen vastuu itse tuottajille, kaupan toimijoille ja alkuperäjäsenvaltioille, yhteisöstä voi olla paljon apua tällä alalla. Koska yhteisön myynninedistäminen perustuu subsidiariteetti- ja täydentävyysperiaatteisiin, se voi antaa "lisäarvoa" kansallisten viranomaisten ja kyseeseen tulevien taloudellisten toimijoiden toteuttamille toimille. Yhteisön viennin edistämistä koskevaa politiikkaa voitaisiin perustella seuraavilla syillä: a) Ensinnäkin yhteisön toiminnalla on kerrannaisvaikutus, joka lujittaa sekä kansallisia aloitteita että yksityistä toimintaa. Lisäksi siitä on hyötyä kaikille tuottajajäsenvaltioille riippumatta siitä, onko näillä varoja toteuttaa omia myynninedistämistoimia. Yhteisön tasolla toteutettu toiminta tietojen levittämiseksi ja tuotteiden arvostuksen parantamiseksi lisääkin kansallisella tasolla toteutettujen toimien tehokkuutta ja kannustaa jäsenvaltioita ja yksityisiä yrityksiä ryhtymään muihin toimenpiteisiin. Saatavilla olevien tietojen mukaan maissa, joissa yhteisön tiedetään vain vähän, hyväksyttäisiin helpommin yhteisön tasolla toteutetut vähittäiskauppaan ja jakeluun kohdennetut myynninedistämistoimet sekä kuluttajille suunnattu tiedotus yhteisön tuotteista (esim. viinistä ja juustosta). Tällaisten toimien vaikutus olisi myös suurempi kuin jäsenvaltioiden tai yhtiöiden toteuttamien yksittäisten aloitteiden. joissa niitä tuotteita ei tunneta tai Tässä vaiheessa tarvitaankin yhteisön tunnetuksi tuotteiden yhteisiä eurooppalaisia ominaisuuksia, mutta jotka kuitenkin samanaikaisesti kunnioittavat niiden moninaisuutta (tuotantoedellytykset, säilytystavat ja käyttö). toimia, jotka tekevät b) Toiseksi uusia kansainvälisiä markkinoita leimaavat pyrkimykset alentaa vientitukia tai poistaa ne yleisesti ja edetä kohti yhä suurempaa kaupan vapauttamista. Tällaisessa tilanteessa yhteisön tuotteiden kilpailuasemaa voidaan parantaa toteuttamalla yhteisön toimenpiteitä tuotteiden kuvan parantamiseksi kansainvälisillä markkinoilla. Tästä syystä komission on autettava toimijoitaan sopeutumaan tilanteeseen, joka syntyy sekä GATT-sopimusten että tulevien WTO-ncuvoitelujen vaikutuksesta, luomalla yhteisön tuotteille ja varsinkin tuetta vietäville tuotteille suotuisa ympäristö. Tämä tehtävä kuuluu yhteisön erityiseen toteuttamien vastuualueeseen, taas myynninedistämiskampanjoiden suurempi markkinaosuus niiden omille tuotteille. tavoitteena on voittaa yhä jäsenvaltioiden itsensä kun suunnitelluista Yhteisön tukeen olisi kuuluttava erityisesti kolmansien maiden kuluttajille ja kaupan toimijoille (maahantuojat ja jakelijat) suunnattu tiedotus yhteisön tasolla taata elintarvikkeiden laatuja turvallisuus (esim. naudanlihan päällysmerkinnät ja jäljitettävyys, tuotettujen ominaispiirteiltään tunnettujen ja selkeästi tunnistettavissa olevien tuotteiden toimitukset (SAN/SMM -järjestelmät). jäämäpuhtaus) toimenpiteistä, tavoitteena erityisillä alueilla joiden on ja Jäsenvaltioiden olisi puolestaan tarvittaessa täydennettävä yhteistä toimintaa toteuttamalla aloitteita, jotka antavat lisäarvoa niiden omien tuotteiden ja alkuperäalueiden erityisille ominaisuuksille. c) Markkinatutkimusten ohella uusien kehittämiseen tähtääviin yhteisön erityistoimiin voisivat kuulua korkeimman tason edustajien vierailukäynnit erityisesti kansainvälisillä messuilla tiettyjen markkinoiden avaamiseksi. Tällaiset yhteisön tason vierailut voivat osoittautua erittäin tehokkaiksi (kaupan esteiden poistamisessa, yhteisön valvonnan hyväksymisen vientimarkkinoiden yhteydessä) verrattuina yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamiin vastaaviin toimiin, jotka kohdistuvat ainoastaan niiden omiin tuotteisiin. d) Myös yhteisön suurimmat kauppakumppanit (esim. USA, Japani ja Australia) ovat panneet merkille aktiivisen myynninedistämispolitiikan tarpeen, sillä GATT-sopimusten synnyttämässä uudessa kansainvälisessä tilanteessa ne ovat tehokkaampia myynninedistämispolitiikkoja ottaneet käyttöön aina vain säilyttääkseen oman osuutensa maailmanmarkkinoista ja kasvattaakseen sitä. Tässä tilanteessa yhteisö heikentää omaa asemaansa ulkomarkkinoilla, jollei se pysty omaksumaan vastaavaa lähestymistapaa. 4. TUOTTEIDEN JA MARKKINOIDEN VALINTA Yhteisön myynninedistämistoimet olisi kohdennettava suoraan kulutettavaksi tai jalostettavaksi tarkoitettuihin tuotteisiin, jolloin etusijalle olisi asetettava tuotteet, joilla on paljon lisäarvoa tai jotka ovat pitkälle kehitettyjä ja joiden mahdollisuudet lupaavat sopivien myynninedistämistoimien tuetta tapahtuvaan vientiin ovat toteuttamisen ansiosta. Tämä ei saisi kuitenkaan tarkoittaa sitä, että vientitukia saavat tuotteet suljetaan automaattisesti järjestelmän ulkopuolelle. todellista tai Kohdemarkkinat sijaitsevat maissa, joissa esiintyy merkittävää potentiaalista kysyntää ja joissa yhteisöllä on paljon kilpailijoita (esim. Japani ja Kaakois-Aasia, Keski-itä, USA, Etelä-Amerikka, Kanada ja Australia sekä kehitysmaiden pääkaupunkialueet). Komission tulisi valita tuotteet joka toinen vuosi neuvoston vahvistamia perusteita noudattaen, mutta säilyttää kuitenkin itsellään mahdollisuus tarkistuksiin kyseisen kaksivuotiskauden aikana. 5. MYYNNINEDISTÄMISTOIMIEN JAOTTELU Toteutettavat toimet voidaan jakaa kolmeen luokkaan: a) b) edustajien Yleiset toimet kattavat markkinatutkimukset ja -analyysit (aiheina esimerkiksi tarjonta ja kysyntä, kuluttajakäyttäytyminen, jakelurakenne), korkeimman tason tietyt vastuuhenkilöt, ja osallistumisen kansainvälisiin messuihin ja näyttelyihin erityisesti Euroopan yhteisön näyttelyosaston kautta (esim. näyttelypiste Foodex-messuilla Japanissa maaliskuussa 1997). vierailukäynnit, osallistuvat yritysten joihin Alakohtaiset toimet kattavat toimenpiteet, jotka toteutetaan tietyn alan tai joidenkin tiettyjen tuotteiden osalta ja joiden tavoitteena on luoda perusta kuulua niiden markkinoinnille. lehdistötilaisuudet, workshopit tarkoitetut seminaarit (esim. maahantuojat, jakelijat, lääkärit, ravintofysiologit ja muut mielipidejohtajat), joissa korostetaan yhteisön laadun, hygienian, elintarviketurvan, ravitsemuksellisten ominaisuuksien, eläinten hyvinvoinnin, pakkausmerkintöjen jne. osalta. toimenpiteisiin ja erityisille kohderyhmille tuotteiden etuja Tällaisiin voivat c) Erityisohjelmat sijaan käsittävät PR-toimia, mainontaa ja myynninedistämistä, joiden kohderyhmänä ovat kuluttajat ja loppukäyttäjät. 6. RAHOITUS tiettyjä ottamatta erityistoimia Lukuun ja merkintäjärjestelmistä, korkeimman tason vierailukäynnit, tutkimukset), jotka EY rahoittaa kokonaisuudessaan, EY osallistuu yleensä toimenpiteiden rahoitukseen tietyllä rahoitusosuudella (esim. 50 %) ja loppuosa rahoituksesta tulee ammattialan järjestöiltä ja toimialakohtaisilta organisaatioilta tai jäsenvaltioilta. Osarahoituksen taustalla on ajatus kaupan toimijoiden ja jäsenvaltioiden vastuun lisäämisestä. (tiedotus yhteisön laatu- Vastaavasti pidemmällä aikavälillä toteutettavien myynninedistämistoimien osalta yhteisön rahoitusosuus voi vähentyä asteittain (esim. vähenevä prosenttiosuus 60 %:sta 40 %:iin). (esim. yli kaksi vuotta) 7. HALLINTO, VALVONTA JA ARVIOINTI Kun yhteisön puiteasetus on vahvistettu (tavoitteet, varat, tuotteet jne. ) asianomaisten alojen ammattialan järjestöt ja toimialakohtaiset organisaatiot vastaavat ensisijaisesti toteutettavia esittämisestä. Kyseisten jäsenvaltioiden annettua oman hyväksyntänsä toimenpiteet voidaan esittää komission hyväksyttäväksi. Ohjelmia valitessaan komission tulisi asettaa etusijalle useissa jäsenvaltioissa toimivien organisaatioiden laatimat ohjelmat. toimenpiteitä aloitteiden koskevien laajuus, erityisesti useiden Hyväksyttyjen toimenpiteiden toteuttamisen osalta voidaan todeta, että ottaen huomioon vaaditun kokemuksen ja päällekkäisten markkinoiden tuntemus sekä asiaan erikoistuneen henkilökunnan puuttuminen komissiosta, komission hyväksymät toimenpiteet on järkevää toteuttaa antamalla toteuttamisvastuu rajoitetun tai avoimen tarjouskilpailun kautta elimelle, jolla on jo olemassa yhteysverkko kyseisillä markkinoilla ja joka pystyy käyttämään hyväkseen viestinnän, tuotteiden ja markkinoiden aloilla vaaditut tekniset taidot omaavaa henkilöstöä. tieteenalojen Oliiviöljyn osalta olisi syytä säilyttää IOOC:n (Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston) hoitama hallintojärjestelmä alalla saatujen positiivisten tulosten ja lOOChen verrattavissa olevien koko alan kattavien muiden rakenteiden puuttumisen vuoksi. ja jäsenvaltioiden perustaman Komission toimenpiteiden kohdalla, raha-asioiden valvonnasta vastaavat toimivaltaiset yksiköt (EMOTR, varainhoidon valvonta, UCLAF). seurantakomitean olisi valvottava sopimusten ja komission toteuttamista. Kuten muidenkin tämäntyyppisten jäsenvaltioiden Toimenpiteiden toteuttamisesta laativat arvion komission valitsemat riippumattomat elimet. Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja myynninedistämistoimista kolmansissa maissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että yhteisö voi nykyisen myynninedistämistoimia kolmansissa maissa; rohkaisevia, sääntelyn nojalla toteuttaa tiettyjen maataloustuotteiden tulokset ovat erittäin tähänastiset ja on aiheellista kehittää kolmansien maiden markkinoille kokonaisvaltainen yhdenmukainen tiedotus- ja myynninedistämispolitiikka saatujen kokemusten, yhteisön sisä- ja ulkomarkkinoiden kehitysnäkymien ja kansainvälisen kaupan uuden tilanteen perusteella, tällaisella politiikalla voidaan täydentää ja vahvistaa jäsenvaltioiden toimia edistämällä erityisesti yhteisön tuotekuvaa kansainvälisillä markkinoilla etenkin elintarvikkeiden laadun ja turvallisuuden osalta; tällainen uusia markkinoita avaava toiminta voi myös lisätä kansallisia tai yksityisiä aloitteita, tuotteiden olisi määriteltävä asianomaisten tuotteiden ja markkinoiden valintaperusteet, yhteisön on yleisesti suotavaa vastata ainoastaan osittain toimien rahoituksesta, jotta ehdotuksia vastuuta; asianomaiset poikkeustapauksissa saattaa kuitenkin osoittautua aiheelliseksi, ettei jäsenvaltiolta vaadita rahoitusosuutta jäsenvaltiot ottaisivat järjestöt tekevät ja on syytä säätää, että komissio antaa asianmukaisin menettelyin toimien hallinnon ja toteuttamisen sellaisille elimille, joilla on tarvittavat rakenteet ja toimivalta, on kuitenkin suotavaa säätää, että yhteisö voi antaa Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston tehtäväksi toimien toteuttamisen sen toimivaltaan kuuluvalla alalla kyseisen neuvoston myynninedistämistoiminnastaan saamien kokemusten ja tulosten vuoksi; lisäksi muiden tuotteiden osalta olisi voitava käyttää apuna vastaavanlaisia kansainvälisiä järjestöjä, ja on syytä säätää komission ja jäsenvaltioiden toteuttamasta tehokkaasta seurannasta ja riippumattoman elimen suorittamasta tulosten arvioinnista ohjelmien moitteettoman toteuttamisen ja toimien vaikutusten arvioimiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. 2. Yhteisö voi kokonaan tai osittain rahoittaa maataloustuotteiden tiedotus- ja myynninedistämistoimia kolmansissa maissa. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimia ei saa suunnata kaupallisten merkkien mukaan eikä niissä saa suosia tietystä jäsenvaltiosta tulevia tuotteita. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut toimet ovat seuraavat: 2 artikla a) b) c) d) e) 0 g) PR-toimet, myynninedistäminen ja mainonta erityisesti yhteisön tuotteiden etujen korostamiseksi etenkin laadun, hygienian, elintarviketurvan, ravitsemuksellisten ominaisuuksien, pakkausmerkintöjen, eläinten hyvinvoinnin ja ympäristönsuojelun osalta; osallistuminen kansainvälisiin tapahtumiin, messuihin ja näyttelyihin erityisesti Euroopan yhteisön näyttelyosaston kautta; tiedotustoimet, jotka koskevat erityisesti yhteisön SAN/SMM- ja APT-järjestelmää ja luonnonmukaista tuotantoa; tiedotustoimet, maantieteellisellä merkinnällä varustettujen alkoholijuomien järjestelmää; jotka koskevat yhteisön tma-laatuviinien, pöytäviinien ja markkinoiden laajentumismahdollisuuksia koskevat markkinatutkimukset; yhteisön korkeimman tason edustajien vierailukäynnit; myynninedistämis- ja tiedotustoimien tulosten arviointitutkimukset. Tuotteet, joita 1 artiklassa tarkoitetut toimet voivat koskea, ovat erityisesti seuraavia: 3 artikla a) sellaisinaan kulutettaviksi tai jalostukseen tarkoitetut tuotteet, joita on mahdollista viedä uusia on joilla markkinamahdollisuuksia erityisesti ilman tukia; kolmansissa maissa kolmansiin maihin tai b) tyypilliset tuotteet tai laatutuotteet, joilla on merkittävä lisäarvo. / 4 artikla Valittaessa kolmansia maita, joissa 1 artiklassa tarkoitettuja toimia toteutetaan, otetaan huomioon sellaisten maiden markkinat, joissa on huomattavaa todellista tai potentiaalista kysyntää. 1. 2. 5 artikla Komissio laatii joka toinen vuosi 11 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen luettelon 3 artiklassa tarkoitetuista tuotteista ja 4 artiklassa tarkoitetuista markkinoista. Luetteloa voidaan tarvittaessa muuttaa muulloinkin. laatimista kuulla Komissio voi ennen 1 kohdassa maataloustuotannon laadun ja terveyttä koskevien kysymysten neuvoa-antavan komitean maataloustuotteiden myynninedistämistä käsittelevää pysyvää ryhmää. tarkoitetun luettelon 6 artikla Yhteisö voi toteuttaa oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien alalla päätettävät toimet Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston välityksellä. Yhteisö voi myös muilla aloilla käyttää apunaan vastaavat takeet antavia kansainvälisiä järjestöjä. 7 artikla 1. Asianomaisen alan tai asianomaisten alojen edustavien ammattialan järjestöjen ja toimialakohtaisten organisaatioiden on 2 artiklan a, b ja d alakohdassa tarkoitettujen toimien toteuttamiseksi laadittava enintään kolmen vuoden kestoiset myynninedistämis- ja tiedotusohjelmat, jollei 6 artiklasta muuta johdu. Edellisessä alakohdassa tarkoitetut ohjelmat esitetään komissiolle sen jälkeen, kun ohjelmien osittaiseen rahoitukseen sitoutuvat asianomaiset jäsenvaltiot ovat ne hyväksyneet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan soveltamista. Komissio hyväksyy ohjelmat annettuaan ne tiedoksi asianomaisten alojen hallintokomiteoille ja asettaa etusijalle useissa jäsenvaltioissa toimivien organisaatioiden laatimat ohjelmat. Komissio voi ennen ohjelmien hyväksymistä kuulla maataloustuotannon laadun ja terveyttä koskevien kysymysten neuvoa-antavan komitean maataloustuotteiden myynninedistämistä käsittelevää pysyvää ryhmää. 2. Komissio päättää a) b) 2 artiklan c, e ja f alakohdassa tarkoitetuista tai artiklassa 6 toteutettavista tarkoitetuista, kansainvälisen järjestön välityksellä toimista annettuaan ne tiedoksi asianomaisten alojen hallintokomiteoille tai tarvittaessa jollekin asetuksissa (ETY) N:o 2092/911, (ETY) N:o 2081/922 ja (ETY) N:o 2082/923 tarkoitetuista sääntelykomiteoista. Komissio ennen päätöksentekoa kuulla maataloustuotteiden myynninedistämistä käsittelevää pysyvää ryhmää. 1 kohdassa voi tarkoitettua 8 artikla 1. 2. 3. jollei Komissio valitsee yleisen tai rajoitetun tarjouskilpailun avulla toimien hallinnosta ja toteuttamista vastaavan elimen tai elimet sekä tulosten arvioinnista vastaavan elimen, vastaavalla elimellä/vastaavilla elimillä on oltava kyseisiä tuotteita ja kohdemarkkinoita koskeva asiantuntemus sekä tarvittavat keinot toteuttaminen tehokkaimmalla tavalla ottaen huomioon, että kyseiset ohjelmat ovat Euroopan laajuisia. johdu. Toteuttamisesta artiklasta muuta taula toimien 6 Komission, asianomaisten jäsenvaltioiden ja ehdotuksia tekevien järjestöjen edustajista koostuva seurantakomitea valvoo toimien moitteetonta toteuttamista. Asianomaiset jäsenvaltiot vastaavat 2 artiklan a, b ja d alakohdassa tarkoitettujen toimien valvonnasta ja maksuista. 1. Komissio rahoittaa 9 artikla a) b) kokonaisuudessaan 2 artiklan c, f ja g alakohdassa tarkoitetut toimet; osittain muut 2 artiklassa tarkoitetut myynnincdistämis- ja tiedotustoimet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista. 2. 3. Yhteisö voi kuitenkin erityistapauksissa rahoittaa 2 artiklan b ja e alakohdassa tarkoitetut toimet kokonaisuudessaan. Yhteisön rahoitusosuus 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista toimista ei voi ylittää 50 prosenttia todellisista kuluista. Alle kaksi vuotta kestävien myynninedistämistoimien osalta rahoitusosuus vähenee asteittain ja on 60 40 prosenttia toimien todellisista kuluista. toimien Asianomaiset jäsenvaltiot osallistuvat edellisessä kohdassa tarkoitettujen toimien rahoitukseen enintään 20 prosentin osuudella toimien todellisista kuluista, ja loppurahoituksesta vastaavat ehdotuksia tekevät järjestöt. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja sillä edellytyksellä, että kyseinen ohjelma on selkeästi yhteisön edun mukainen, 11 artiklassa säädettyä menettelyä EYVLL 198, 22. 7. 1991, s. 1 EYVLL 208, 24. 7. 1992, s. 1 EYVLL208, 24. 7. 1992, s. 9 noudattaen kokonaisuudessaan siitä osuudesta, jota yhteisön rahoitus ei kata. ehdotuksen voidaan päättää, tehnyt että järjestö vastaa 4. Sovellettaessa 6 artiklaa yhteisö myöntää ohjelman hyväksymisen jälkeen kyseiselle kansainväliselle järjestölle asianmukaisen rahoitusosuuden. 10 artikla Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien rahoituksesta yhteisölle johtuvia menoja pidetään neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/704 3 artiklassa tarkoitettuina interventioina. // artikla Yksityiskohtaiset menettelyä noudattaen, josta säädetään säännöt tämän asetuksen soveltamisesta vahvistetaan sellaista a) b) rasva-alan N:o 136/66/ETY5 38 artiklassa tai tapauksen mukaan, yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen maatalousmarkkinoiden yhteisistä markkinajärjestelyistä annettujen muiden asetusten vastaavissa artikloissa. 12 artikla Komissio esittää kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille joka toinen vuosi. Ensimmäinen kertomus esitetään tässä asetuksessa säädettyjen toimien toisen soveltamisvuoden jälkeen. 13 artikla 1. 2. 3. Poistetaan asetuksen N:o 136/66/ETY 11 artiklan 1 kohdassa ilmaisu "tai kolmansissa maissa". Poistetaan asetuksen (ETY) N:o 1308/706 2 artiklan 2 kohdassa ilmaisu "ja ulkoista". Poistetaan asetuksen (EY) N:o 2275/%7 2 artiklan I kohdassa ilmaisu "ja sen ulkopuolella". EYVLL94,28. 4. l970,s. 13 EYVL 172, 30. 9. 1966, s. 3025/66 EYVLL146,4. 7. 1970,s. 1 EYVL 1. 308,29. 11. 1996, s. 7 10 Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999. 14 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 11 RAHOITUSSELVITYS 2. 3. 4. BUDJETTIKOHTA: BI-38 MÄÄRÄRAHAT: 95 miljoonaa ecua TOIMENPITEEN NIMI: Ehdotus neuvoston asetukseksi maataloustuotteita koskevista tiedotus-ja myynninedistämistoimista kolmansissa maissa. OIKEUSPERUSTA: EY:n perustamissopimuksen 43 artikla ja neuvoston asetus N:o 136/66/HTY TOIMENPITEEN TAVOITE: Kehittää myynninedistämistoimin eräitä maataloustuotteita koskeva yhdenmukainen tiedotuksen ja myynninedistämisen kokonaispolitiikka. 5. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON: 12 KUUKAUDEN JAKSO (miljoonaa EUR) KULUVA VARAINHOITO VUOSI (1998) (miljoonaa EUR) SEURAAVA VARAINHOITO VUOSI (1999) (miljoonaa EUR) 5. 0 MENOT EY:N TALOUSARVIOSTA (INTERVENTIOT) 15 (josta IOOC: 6. muut: p. m. ) 5. 1 5. 0. 1 MENOARVIO 5. 1. 1 5. 2 LASKUTAPA: 2000 (milj. EUR) 2001 (milj. EUR) 200: (milj. EUR) (mill. l:l'R* 15 15 15 15 6. 0 MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION KYSEISEEN LUKUUN OTETUISTA MÄÄRÄRAHOISTA 6. 1 MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION LUKUJEN VÄLISELLÄ SIIRROLLA 6. 2 LISÄTALOUSARVION TARVE 6. 3 MYÖHEMPIIN TALOUSARVIOIHIN OTHITAVAT MÄÄRÄRAHAT HUOMAUTUKSIA: KYLLÄ KYI. I. Ä Kokonaismäärään kuuluu vuosittain noin 6 miljoonaa euroa osallistumisesta Kansainväliseen oliiviöljyneuvostoon (IOOC). Vuoden 1999 osalta nämä menot toteutetaan 20. heinäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1638/98 1 artiklan 5 kohdan perusteella. 12 ISSN 1024-4492 KOM(98) 683 lopullinen x\. k)JLf\ JVJL J \J xiL M. FI 03 16 11 10 Luettelonumero : CB-CO-98-693-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Resolución sobre los servicios postales europeos

eurovoc_concepts:
liberalisation of the market
postal service

text: C 104/134 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 4. 1999 Jueves, 14 de enero de 1999 12. Servicios postales europeos B4-0025, 0039 y 0040/99 Resolucio·n sobre los servicios postales europeos El Parlamento Europeo, › Vista la Directiva 97/67/CE del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a las normas comunes para el desarrollo del mercado interior de los servicios postales de la Comunidad y la mejora de la calidad del servicio (1), A. Considerando la importancia econo·mica y social de los servicios postales en la Unio·n Europea, B. Considerando la necesidad de que, de conformidad con los objetivos de la Directiva 97/67/CE y de la Resolucio·n del Consejo de 7 de febrero de 1994, la Comunidad establezca y conserve un servicio postal universal de gran calidad, C. Considerando las disposiciones recogidas en el art(cid:14)·culo 7 de la Directiva 97/67/CE, en las que se sen(cid:152)ala que la Comisio·n debera· presentar nuevas propuestas sobre la continuacio·n de la liberalizacio·n gradual y controlada del mercado postal antes de finales de 1998, D. Considerando la posicio·n manifestada en numerosas ocasiones por el Parlamento con respecto a la necesidad de que exista un servicio universal de calidad y de que se lleve a cabo una liberalizacio·n gradual y controlada de los servicios postales, tal y como sen(cid:152)alo· por u·ltima a vez en la pregunta E-3024/98 de 21 de septiembre de 1998, dirigida a la Comisio·n, E. Considerando la respuesta de la Comisio·n, con fecha de 6 de noviembre de 1998, a la pregunta E-3024/98 en la que se sen(cid:152)alaba que la Comisio·n estara· en condiciones de enviar al Parlamento una nueva propuesta sobre la continuacio·n de la liberalizacio·n gradual y controlada del mercado de los servicios postales a finales de 1998, F. Considerando que esta propuesta no se ha presentado hasta la fecha, G. Considerando que la Directiva 97/67/CE citada au·n debe incorporarse al Derecho nacional en numerosos Estados miembros, as(cid:14)· como que el mercado o los aspectos econo·micos de los servicios postales universales au·n no pueden apreciarse ni evaluarse correctamente, H. Considerando que la Comisio·n no ha transmitido al Parlamento distintos estudios de viabilidad sobre las repercusiones de la liberalizacio·n de una serie de servicios postales, 1. Considera que, al no haberse presentado una nueva propuesta sobre la continuacio·n de la liberalizacio·n gradual y controlada del mercado de los servicios postales, los plazos recogidos en los art(cid:14)·culos 7 y 27 de la Directiva 97/67/CE ya no tienen vigencia; Subraya que sus evaluaciones realizadas por el Parlamento sobre la liberalizacio·n de los servicios 2. postales no deber(cid:14)·an basarse exclusivamente en los estudios de viabilidad de la Comisio·n, sino tambie·n en las consultas que realice el Parlamento a los suministradores de servicios universales de los Estados miembros, una vez que se conozcan; Pide a la Comisio·n que transmita al Parlamento los estudios a los que se ha hecho referencia 3. anteriormente, as(cid:14)· como toda la informacio·n que se considere necesaria; 4. Subraya que las valoraciones futuras debera·n tener en cuenta el equilibrio econo·mico y financiero a largo plazo de los suministradores de servicios universales, as(cid:14)· como las repercusiones sobre el empleo en los operadores postales europeos; 5. Encarga a su Presidente que transmita la presente resolucio·n al Consejo, a la Comisio·n, al Comite· Econo·mico y Social y al Comite· de las Regiones, as(cid:14)· como a los Gobiernos y a los Parlamento de los Estados miembros. (1) DO L 15 de 21. 1. 1998, p. 14


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 91/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 14ης Ιανουαρίου 1999 σχετικά με τις προσφορές που ανακοινώνονται για την εξαγωγή σίκαλης στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1746/98

text: L 9/18 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 15. 1. 1999 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 91/1999 TGS EPITQOPGS tgr 14gr Iamouaq(cid:148)ou 1999 swetij(cid:145) le tir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai cia tgm enacyc(cid:147) s(cid:148)jakgr sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1746/98 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1992, peq(cid:148) dgliouqc(cid:148)ar joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 923/96 (2), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1501/95 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 29gr Ioum(cid:148)ou 1995, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr oqisl(cid:146)mym keptoleq(cid:150)m jam(cid:149)mym evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, (cid:149)som avoq(cid:145) tg woq(cid:147)cgsg epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), jah(cid:150)r jai ta l(cid:146)tqa ta opo(cid:148)a pq(cid:146)pei ma kalb(cid:145)momtai se peq(cid:148)ptysg diataqaw(cid:147)r tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2513/98 (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 7, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1746/98 tgr Epitqop(cid:147)r (5), pqojgq(cid:151)whgje diacymisl(cid:149)r cia tom jahoqisl(cid:149) tgr epi- stqov(cid:147)r (cid:147)/jai tou v(cid:149)qou jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) s(cid:148)jakgr pqor (cid:149)ker tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer· (cid:149)ti s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 7 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95, le b(cid:145)sg tir amajoimyhe(cid:148)ser pqosvoq(cid:146)r, g Epi- tqop(cid:147) d(cid:151)matai, s(cid:151)lvyma le tg diadijas(cid:148)a pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 23 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92, ma apovas(cid:148)sei ma lgm dohe(cid:148) sum(cid:146)weia sto diacymisl(cid:149)· (cid:149)ti, kalbamol(cid:146)mym up(cid:149)xg id(cid:148)yr tym jqitgq(cid:148)ym pou pqobk(cid:146)- pomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95, dem emde(cid:148)jmutai o jahoqisl(cid:149)r l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r (cid:147) em(cid:149)r ek(cid:145)wistou v(cid:149)qou· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr sitgq(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Dem d(cid:148)detai sum(cid:146)weia stir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai ap(cid:149) tir 8 (cid:146)yr tir 14 Iamouaq(cid:148)ou 1999 sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) tgr epistqov(cid:147)r (cid:147) tou v(cid:149)qou jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) s(cid:148)jakgr pou amav(cid:146)qetai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1746/98. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 15 Iamouaq(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 14 Iamouaq(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 147 tgr 30. 6. 1995, s. 7. (4) EE L 313 tgr 21. 11. 1998, s. 16. (5) EE L 219 tgr 7. 8. 1998, s. 3


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 4100/98 van John McCARTIN Tewerkstelling in belastingvrije winkels

eurovoc_concepts:
EU employment policy
duty-free sale
employment statistics
labour market